natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nothing in the wording of Article 8(3)(b) of Regulation No 2377/90 suggests any conclusion regarding the length of time indicated by the expression 'without delay', other than that, while a certain degree of rapidity is required, the Commission is not required to act within a precise period of time nor at once, contrary to the appellant's submission.
20 Asetuksen N:o 2377/90 8 artiklan 3 kohdan b alakohdan sanamuodon perus teella siitä, minkä pituista aikaa ilmaisulla "viipymättä" tarkoitetaan, on mahdotonta päätellä muuta, kuin että vaikka viivyttelemättömyyttä edellytetäänkin, komission ei tarvitse tehdä päätöstä täsmällisesti vahvistetussa määräajassa eikä, päinvastoin kuin valittaja väittää, komission tarvitse tehdä päätöstä ilman, että sillä olisi käytettävissään mitään määräaikaa.
21 As regards context and aims, it should be observed that, by Article 8 of Regulation No 2377/90, the Council conferred implementing powers on the Commission, in accordance with Articles 1 and 2, procedure III, Variant (b), of Council Decision 87/373/EEC of 13 July 1987 laying down the procedures for
21 Asiayhteyden ja päämäärien osalta on todettava, että asetuksen N:o 2377/90 8 artiklalla neuvosto on menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 13 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston päätöksen 87/373/
It is clear from Article 8(3) of Regulation No 2377/90 that, once the Commission has proposed to it the measures to be taken, the Council has its full legislative powers, including the right, provided for by Article 189a of the EC Treaty (now Article 250 EC), to amend the Commission's proposal by unanimous decision.
Asetuksen N:o 2377/90 8 artiklan 3 kohdasta ilmenee, että siitä hetkestä alkaen, kun komissio on tehnyt neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä, neuvostolla on lainsäädännön antamista koskeva täysi toimivalta, mukaan lukien EY:n perustamissopimuksen 189 a artiklassa (josta on tullut EY 250 artikla) annettu oikeus muuttaa komission ehdotusta yksimielisesti.
However, under Article 8(3)(c) of Regulation No 2377/90, if, after a period of three months, the Council has not acted on the proposal, the Commission once again has the power to adopt the proposed measures, unless the Council has decided against them by a simple majority.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa, komissio saa kuitenkin asetuksen N:O 2377/90 8 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla takaisin toimivallan päättää ehdotetuista toimenpiteistä, jollei neuvosto yksinkertaisella enemmistöllä hylkää mainittuja toimenpiteitä.
It follows that, where the measures proposed by the Commission are not in conformity with the opinion of the Adaptation Committee, or where no opinion is delivered, the Commission is not obliged to submit the same measures, without amendment, to the Council.
Tästä seuraa, että silloin kun komission ehdottamat toimenpiteet eivät ole sääntelykomitean lausunnon mukaiset tai silloin kun lausuntoa ei ole annettu, komissio ei ole velvollinen saattamaan samoja toimenpiteitä muutoksitta neuvoston käsiteltäviksi.
Accordingly, if the Commission has the right to amend the proposal relating to the measures to be taken which it submits to the Council, it must have sufficient time to consider the various courses of action open to it.
Koska komissiolla on oikeus muuttaa tarvittavia toimenpiteitä koskevaa ehdo tusta, jonka se tekee neuvostolle, sillä on välttämättä oltava riittävästi aikaa eri toiminta vaihtoehto j ensa tutkimiseksi.
It follows that the Court of First Instance was right to hold, at paragraph 65 of the contested judgment, that Article 8(3)(b) of Regulation No 2377/90 does not specify exactly the period within which the Commission must propose to the Council the measures to be adopted and that in using the expression 'without
Tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 65 kohdassa aivan oikein todennut, että asetuksen N:o 2377/90 8 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ei täsmällisesti määritetä sitä aikaa, jonka kuluessa komission on tehtävä neuvostolle ehdotus tarvittavista toimenpiteistä, ja että yhteisön lainsäätäjä on päinvastoin käyttäessään ilmaisua "viipymättä"
It also follows that the Court of First Instance was right to hold, at paragraph 69 of the contested judgment, that where it is confronted with a matter which is highly complex and sensitive the Commission must be accorded the right to seek a further opinion from the CVMP even though Regulation No 2377/90 is silent on the point.
Tästä seuraa myös se, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aivan oikein todennut valituksenalaisen tuomion 69 kohdassa, että kun komission on otettava kantaa erittäin monitahoiseen ja arkaluonteiseen asiaan, sillä on tun nustettava olevan oikeus täydentävän lausunnon hankkimiseen eläinlääkekomitealta, vaikka asetuksessa N:o 2377/90 ei säädetäkään mitään tästä.
In circumstances such as those in the present case, in which four Member States on the Adaptation Committee, fearing that somatosalm might be used to boost growth, opposed the draft measures and six Member States abstained from voting, the Commission cannot be criticised for having sought a scientific opinion in an effort to prevent its proposal from being rejected by the Council by simple majority.
Sellaisessa tilanteessa, josta käsiteltävänä olevassa asiassa on kyse ja jossa neljä jäsenvaltiota, jotka pelkäsivät, että somatosalmia saatettaisiin käyttää kasvun edistämiseen, vastustivat sääntelykomiteassa tarvittavia toimenpiteitä koskevaa ehdotusta ja jossa kuusi jäsenvaltiota pidättyi äänestämästä, komissiota ei voida arvostella siitä, että se pyysi tieteellistä lausuntoa välttääkseen sen, että neuvosto hylkäisi sen ehdotuksen yksinkertaisella enemmistöllä.
Fedesa's argument alleging that the Commission took account of the moratorium on BST is of no relevance in the present appeal. As Advocate General Mischo
Fedesan väitteestä siitä, että komissio olisi ottanut huomioon BST:tä koskevan myynti- ja käyttökiellon olemassaolon, on todettava, ettei väitteellä ole merki-
PHAROS V COMMISSION observes at point 68 of his Opinion, the Court of First Instance did not authorise the Commission to refuse to include somatosalm in Annex II on the basis of that moratorium and, second, it was the representatives of the Member States on the Adaptation Committee who raised the matter of the moratorium and not the Commission, which requested a scientific opinion to allay the concerns thus raised.
PHAROS v. KOMISSIO tystä käsiteltävänä olevan valituksen kannalta. Kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 68 kohdassa todennut, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei nimittäin toisaalta antanut komissiolle lupaa olla sisällyttämättä somatosalmia liitteeseen II kyseiseen myynti- ja käyttökieltoon vedoten ja toisaalta kyseiseen myynti- ja käyttökieltoon vetosivat sääntelykomiteassa olevat jäsenvaltioiden edustajat eikä komissio, joka pyysi tieteellistä lausuntoa vastatakseen näin esi tettyihin pelkoihin.
30 As regards the appellant's alternative submission that no grounds or insufficient grounds were stated for the contested judgment in that the Court of First Instance found that the Commission respected the obligation to act swiftly, it should be observed that the amount of time the Commission has to consider the various courses of action open to it (see paragraph 24 above) must be appraised in the light of the complexity of the matter concerned.
30 Valittajan toissijaisesta väitteestä, joka koskee valituksenalaisen tuomion perus telujen puuttumista tai riittämättömyyttä niiltä osin kuin ensimmäisen oikeus asteen tuomioistuin totesi, että komissio oli noudattanut velvoitettaan toimia viivyttelemättä, on lopuksi todettava, että sen ajan pituutta, joka komissiolla on käytettävissään eri toimintavaihtoehtojensa tutkimiseksi (ks. tämän tuomion 24 kohta), on arvioitava käsiteltävän asian monitahoisuuden perusteella.
31 In the present case, it is not disputed that the risk that somatosalm might be used to boost growth and that its inclusion in Annex II might indirectly undermine the moratorium on BST was raised for the first time in the Adaptation Committee, in which four delegations opposed the Commission's draft and six abstained from the vote.
31 Tässä tapauksessa ei ole kiistetty sitä, että vaara somatosalmin käyttämisestä kasvun edistämiseen ja siitä, että BSTrtä koskeva myynti- ja käyttökielto asetet taisiin välillisesti kyseenalaiseksi, jos somatosalm sisällytettäisiin liitteeseen II, on ensimmäistä kertaa tuotu esille sääntelykomiteassa, jossa neljä valtuuskuntaa vastusti komission ehdotusta ja kuusi pidättyi äänestämästä.
32 In the circumstances, a period of 11 months, during which the Commission initially reconsidered the file for six months and then sought a second scientific opinion, cannot be considered to be an excessively long period.
32 Tässä tilanteessa yhdentoista kuukauden ajanjaksoa, jonka kuluessa komissio ensiksi tutki asiaa uudelleen kuuden kuukauden ajan ja sitten pyysi toista tieteellistä lausuntoa, ei voida pitää ylipitkänä aikana.
Accordingly, in finding at paragraph 68 of the contested judgment that, since certain Member States had objected to the inclusion of somatosalm in Annex II because of the fears outlined above, the Commission could not be criticised for having reconsidered the matter for a certain time and then asking the CVMP for a further opinion, the Court of First Instance gave sufficient grounds for its appraisal of the question whether the Commission respected the obligation to act swiftly.
Toteamalla valituksenalaisen tuomion 68 kohdassa, että koska tietyt jäsenvaltiot olivat vastustaneet somatosalmin sisällyttämistä liitteeseen II edellä mainittujen pelkojen vuoksi, komissiota ei perustellusti voinut arvostella tietyn ajan kestäneistä asian lisätutkimuksista eikä täydentävän lausunnon pyytämisestä niiden jälkeen eläinlääkekomitealta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen riittävästi perustellut arviointinsa siitä, oliko komissio noudattanut vel vollisuuttaan toimia viivyttelemättä.
It follows from all the foregoing considerations that the pleas put forward by the applicant are unfounded and that the appeal must be dismissed.
Edellä esitetyistä seikoista seuraa, ettei valittajan esittämiä valitusperusteita voida hyväksyä, joten valitus on hylättävä.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, which applies to appeals by virtue of Article 118, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been asked for in the successful party's pleadings.
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan, jota sovelletaan 118 artiklan nojalla valituksen käsittelyyn, asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
Since the Commission has asked for costs and the appellant has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs.
Koska komissio on vaatinut valittajan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska valittaja on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
As regards Fedesa, which intervened in support of the forms of order sought by the appellant, it must be ordered to bear its own costs and those of the Commission arising from its intervention, pursuant to Article 69(4) of the Rules of Procedure.
Fedesa, joka on väliintulijana tukenut valit tajan vaatimuksia, on työjärjestyksen 69 artiklan 4 kohdan mukaisesti velvoitettava vastaamaan omista kuluistaan sekä niistä komission kuluista, jotka ovat aiheutuneet väliintulosta.
THE COURT (Fifth Chamber) hereby:
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto) on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Case C-161/98
Asia C-161/98
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunal du Travail de Mons)
(Tribunal du travail de Monsin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
SUMMARY — CASE C-161/98 which the person concerned receives a pension under a scheme of another State.
TIIVISTELMÄ — ASIA C-161/98
The term 'provisions on reduction, suspension or withdrawal' within the meaning of Regulation No 1408/71, as amended by Regulation No 1248/92, does not cover national legislation — such as that esta blishing the Belgian 'war years presumption' — under which an employed person who, between 1 January 1938 and 1 January 1945, was in employment in respect of which minimum contributions were paid under a social security scheme of the State concerned is deemed to have paid sufficient contributions to establish that he was normally and principally employed throughout the period between the date on which the period of employment established came to an end and 1 January 1946, but under which that presumption is not applicable to periods of employment for
Tällaisella säännöksellä, jolla pyritään vähentämään niitä haitallisia vaikutuksia, joita toisella maailmansodalla oli kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön soveltamis alaan kuuluneiden työntekijöiden eläkeoikeuksiin, säädetään näet ainoastaan niistä seurauksista, joita aiheutuu silloin, kun asianomainen jo saa eläkettä jonkin muun järjestelmän perusteella kokonaisilta työskentelykausilta tai niiden osilta eikä kykene osoittamaan maksaneensa niiltä riittävästi kyseiseen Belgian järjestelmään perustuvia sosiaaliturvamaksuja.
In so far as a provision of that kind is part of legislation whose purpose is to reduce the damaging effects of the Second World War on the pension rights of workers subject to the legislation of the Member State concerned, it merely gives due effect to the fact that, for all or part of the periods of employment in respect of which the person concerned is not in a position to prove payment of sufficient social security contributions under the scheme in question, he is already receiving a pension under another scheme.
Sen kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan palkattuna työntekijänä 1.1.1938 ja 31.12.1944 välisenä aikana työskennelleen työntekijän katsotaan jatkaneen pal kattuna työntekijänä työskentelemistä samoissa olosuhteissa koko sen ajanjakson ajan, joka on kulunut ansiotyön päättymisajankohdan ja 31.12.1945 välillä, mutta jonka mukaan tätä olettamaa ei sovelleta sellaisiin työskentelykausiin, joilta asian omainen saa eläkettä jonkin muun valtion järjestelmän perusteella, ei ole asetuksessa N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muu tettuna asetuksella N:o 1248/92, tarkoi tettu etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskeva säännös.
A — Introduction
A Johdanto laski
Belgian pension was recalculated by the Belgian institution.
Belgian laitos uudelleen.
The present reference for a preliminary ruling from the Tribunal du Travail (Labour Court) Mons concerns, in respect of the calculation of a Belgian employee's retirement pension, the interpretation of Article 46b(2) in conjunction with Article 46(l)(a)(i) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community. 1
Tässä tribunal du travail de Monsin (Belgia) vireille panemassa ennakkoratkaisupyyntömenettelyssä on kyse sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työnteki jöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan i kohdan tulkinnasta laskettaessa palkatun työntekijän vanhuuseläkettä Belgian järjestelmän perusteella. 1
The applicable Belgian provision 2 con tains a socalled 'war years presumption' to the effect that 'an employed person who was in employment in the period between 1 January 1938 and 31 December 1944 shall be deemed to have continued to be an employed person under the same conditions as regards duration throughout the period between the date on which his employment ceased and 31 December 1945'.
Asian kannalta merkityksellisessä Belgian lainsäädännössä 2 säädetään "sotavuosia" koskevasta olettamasta, jonka mukaan "palkattuna työntekijänä 1.1.1938 ja 31.12.1944 välisenä aikana työskennelleen työntekijän katsotaan jatkaneen pal kattuna työntekijänä työskentelemistä samoissa olosuhteissa koko sen ajanjakson ajan, joka on kulunut ansiotyön päättymisajankohdan ja 31.12.1945 välillä".
3 This presumption may be rebutted only for periods of employment in respect of which the person concerned can claim a pension under another Belgian scheme, with the exception of the scheme for selfemployed persons, or under a scheme of a foreign county. 4
3 Tämä olettama on kumottavissa vain niiden työskentelykausien osalta, joilta asian omainen voi saada eläkettä muun kuin itse näisiä ammatinharjoittajia koskevan Belgian järjestelmän tai ulkomaisen järjestel män perusteella. 4
3 — See page three of the order for reference.
3 — Ennakkoratkaisupyyntö, s. 3. 4 — Riidanalaisen säännöksen tämän asian kannalta merkityk selliset kohdat kuuluvat seuraavasti: "Le travailleur salarié qui a exercé en cette qualité une activité au cours de la période comprise entre le 1er janvier 1938 et le 31 décembre 1944 est censé avoir continué cette activité de travailleur salarié dans les mêmes conditions de durée pendant toute la période se situant entre la date à laquelle son occupation a pris fin et le 31 décembre 1945.
The plaintiff in the main proceedings (hereinafter 'the plaintiff') receives a Ger man pension in respect of periods of employment between 1938 and 1945.
Pääasian kantaja (jäljempänä kantaja) saa vuosien 1938 ja 1945 väliseen aikaan perustuvilta työskentelykausilta Saksan eläkettä.
Subsequent to the award of the German pension by the German institution, the
Saksan toimivaltaisen laitoksen myönnettyä oikeuden Saksan eläkkeeseen
This provision was repealed by the Royal Decree of 4 December 1990 but Article 50 of that decree provides that it is to remain applicable to pensions which became payable before 1 January 1991 (Moniteur Belge of 20 December 1990).
Vaikka tämä säännös on kumottu 4.12.1990 annetulla kuninkaan asetuksella, sen 50 §:ssä säädetään, että sitä sovelletaan edelleen eläkkeisiin, joita on ensimmäisen kerran alettu maksaa ennen 1.1.1991 (Moniteur belge, 20.12.1990).
1 — Consolidated version of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 (OJ 1992 C 325, p. 1).
1 — Neuvoston 14.6.1971 antaman asetuksen konsolidoitu ver sio (EYVL 1992, C 325, s. 1).
OPINION OF MR ALBER — CASE C-161/98 award pensions in such cases, the plaintiff did not apply for one.
JULKISASIAMIES ALBERIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-161/98 ei myöntänyt eläkettä tällaisissa tapauksissa, eläkettä ei haettu.
The case arose in the context of the following dispute. The plaintiff in the main proceedings (hereinafter 'the plaintiff') is seeking to have the years 1943 and 1944 recognised as giving rise to a pension entitlement in regard to a Belgian retirement pension for employed persons.
Tämän oikeudenkäynnin taustalla on seuraava riita: hakija haluaa, että vuodet 1943 ja 1944 katsotaan sellaiseksi ajan jaksoksi, joka on otettava huomioon, kun lasketaan Belgian eläkeoikeuksia työnteon perusteella.
The defendant in the main proceedings, the Office National des Pensions (hereinafter the 'defendant'), considers that the presumption of regular employment during the time period in question, established in the first paragraph of Article 32 of the Royal Decree, is rebutted because the plaintiff receives a pension for this period under a foreign scheme.
Pääasian vastapuoli, Office national des pensions (jäljempänä ONP) katsoo, että olettama, jonka mukaan rii danalaisen ajanjakson aikana on työskennelty säännönmukaisesti, on kumoutunut siitä syystä, että hakija saa tältä ajanjaksolta eläkettä ulkomaiselta laitokselta.
On 4 May 1994, following German reunification in 1990, the plaintiff lodged an application for the award of a German pension.
Saksojen vuonna 1990 tapahtuneen yhdistymisen jälkeen hakija jätti 4.5.1994 Saksan eläkettä koskevan hakemuksen.
By decision of 6 July 1995, the competent German institution, the Land esversicherungsanstalt Rheinprovinz (Regional Insurance Office for Rhine Pro vince), acknowledged a German pension entitlement in the amount of DEM 465.12 p.a. covering the period from 29 March 1943 to 30 April 1945.
Saksan toimivaltainen laitos Landesversicherungsanstalt Rheinprovinz (Saksan sosiaaliturvalaitos) myönsi hänelle 6.7.1995 tekemällään päätöksellä oikeuden Saksan liittotasavallan kustannuksella maksettavaan etuuteen, jonka määrä oli 465,12 Saksan markkaa (DEM), 29.3.1943 ja 30.4.1945 väliseltä ajalta.
The acknowledgment of a pension entitlement by the German institution led the Belgian authority, for its part, to recalculate the pension it had awarded.
Hakijalle, joka on syntynyt 18.6.1922, myönnettiin 30.9.1986 tehdyllä päätök sellä 1.7.1986 lähtien palkattujen työnte kijöiden järjestelmän mukainen Belgian vanhuuseläke, joka perustui vuosien 1941—1946 osalta 6/45 :n pituiseen työ uraan.
By decision of 31 July 1995, with effect from 1 January 1992, the Belgian authority acknowledged a pension entitlement for the years 1941, 1942, 1945 and 1946. 5
Tältä osin 21.12.1967 annetun kuninkaan asetuksen 32 §:n 1 momentissa säädettyä laillista olettamaa sovellettiin vuosiin 1943—1945.
By decision of 30 September 1986, the plaintiff born on 18 June 1922, was awarded with effect from 1 July 1986 a Belgian retirement pension payable under the Belgian scheme for employed persons calculated on the basis of a representative fraction of his employment record of 6/45 for the years 1941 to 1946.
Siitä, että Saksan toimivaltainen laitos myönsi oikeuden etuuteen, seurasi, että Belgian laitos puolestaan laski eläkkeen uudelleen.
The statutory presumption established in the first para graph of Article 32 of the Royal Decree of 21 December 1967 covered the years 1943 to 1945.
Viimeksi mainittu myönsi 31.7.1995 tekemällään päätöksellä eläkkeen 1.1.1992 lähtien vuodet 1941, 1942, 1945 ja 1946 kattavan työuran perus teella. 5
It transpired from the pension calculation required under Community law by Article 46 of Regulation No 1408/71 that the sum of the two pensions (4/45 plus 2/45) was less than the amount of a Belgian pension calculated for the same period (6/45) and the plaintiff was accordingly
Kun eläke laskettiin asetuksen N:o 1408/71 46 artiklaan perustuvan yhteisön oikeuden mukaisen laskentatavan mukaan, ilmeni, että myönnettyjen kahden eläkkeen yhteismäärä (4/45 + 2/45) oli pienempi kuin se määrä, jonka Belgian eläke takasi samoilta vuosilta (6/45), joten
5 — The year 1946 was recognised on the basis of the military service completed during that time.
5 — Vuosi 1946 otettiin huomioon, koska hakija oli tuolloin suorittanut asevelvollisuutensa.
The plaintiff was, however, recognised as having been deported and forced to work from 29 March 1943 to 30 April 1945 in Luckenwalde in the future, now former, GDR.
Otettiin kuitenkin huomioon, että hakija oli viety vankileirille pakkotyöhön 29.3.1943 ja 30.4.1945 väliseksi ajaksi, jonka kuluessa hänen oli pitänyt työskennellä tulevan Saksan demokraattisen tasavallan, jota enää ei ole, alueella sijaitsevassa Luchenwaldissa.
As the former GDR did not
Koska entinen DDR
PLATBROOD V ONP awarded a pension supplement to bring his pension up to the level of a Belgian pension.
PLATBROOD hakijalle myönnettiin eläkkeen lisä Belgian eläkkeen teoreettiseen määrään saakka.
such a condition, two pensions would be granted in respect of the same contributions or for the same years.
tai samojen vuosien perusteella voitaisiin myöntää kaksi eläkettä.
It is not here a case of overlapping but one of notional superposition of insurance periods.
Kyse ei ole etuuksien päällekkäisyydestä, vaan vakuutuskausien laskennallisesta päällekkäisyydestä. destä.
On 30 January 1996 the plaintiff lodged an application for review of the retirement pension awarded on the basis of Regulation No 1408/71 as amended by Regulation No 1248/92. 6
Kantaja esitti 30.1.1996 asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on asetuksessa N:o 1248/92, 6 nojalla myönnettyä vanhuuseläkettä koskevan oikaisuvaatimuksen. muksen.