natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 19 February 1996, Windpark Groothusen GmbH & Co. Betriebs KG brought an appeal against the judgment of 13 December 1995 in Windpark Groothusen ν Commission, in which the Court of First Instance rejected its application for annulment of the Commission's decision of 13 January 1994 refusing to grant it funding under the Thermie programme for 1993 and for an order directing the Commission to adopt a new decision. It should be noted that the Court of First Instance was correct in regarding the decisions of 19 July 1993 and 13 January 1994 as two separate decisions and in finding that the former had definitively refused to include Windpark's project among the 137 projects selected.
Nyt esillä olevassa asiassa kansallisen tuomioistuimen antamista tiedoista ilmenee, että Tanskan oikeusjärjestelmässä kansallisilla viranomaisilla on mahdollisuus joko kieltää tai hyväksyä perusteettomasti myönnetyn tuen takaisinperintä ottaen huomioon näiden tukien maksamisen jälkeen kuluneen ajanjakson pituus. Yhteisön oikeus ei estä tämän kohtuullisuussyyn ottamista huomioon, edellyttäen kuitenkin, että asiassa Deutsche Milchkontor annetussa tuomiossa asetetut edellytykset täyttyvät.
The plea alleging infringement of the right to full legal protection
Kansallisten viranomaisten laiminlyönnit
By its decision of 19 July 1993, the Commission granted funding to 137 energy technology projects; Windpark's project was not one of those selected.
Kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, mitkä tarkastukset ovat tältä osin olleet tarpeellisia asian olosuhteet ja tosiseikkojen tapahtuma-aikaan kyseisen tuotteen osalta käytettävissä olevat tekniset menetelmät huomioon ottaen, ja arvioitava
Windpark pleads infringement of its fundamental right to full legal protection. It maintains that the Court of First Instance infringed that right by wrongly drawing a distinction between the Commission's decision of 19 July 1993 and the act contained in the letter of 13 January 1994 and by not considering the merits of the action, therefore, except in so far as it contested the decision of 13 January 1994, dismissing the action as being out of time in so far as it was directed against the decision of 19 July 1993.
Kaiken edellä esitetyn perusteella on vastattava, että yhteisön oikeus ei periaatteessa estä sitä, että kansallisen lainsäädännön mukaan voidaan jättää perimättä takaisin perusteettomasti maksettu yhteisön tuki, jos tuensaajan näytetään olleen vilpittömässä mielessä, siten että otetaan huomioon kansallisten viranomaisten laiminlyönnin ja kyseisten tukien maksamisen jälkeen kuluneen huomattavan ajanjakson kaltaiset perusteet, edellyttäen kuitenkin, että kansallisessa lainsäädännössä tältä osin säädetyt edellytykset ovat samat kuin yksinomaan kansallisten rahallisten etuuksien takaisinperintää koskevat edellytykset ja että yhteisön etu otetaan kokonaisuudessaan huomioon.
Windpark also pleads infringement of its right to judicial review in that the Court of First Instance held the decision of 19 July 1993 not to include
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
However, by its letter of 13 January 1994 following upon the letter of 5 August 1993 in which the Commission reserved the right, in the event that sufficient budgetary credits became available, particularly if some of the projects which had already been granted funding were not carried out, to grant funding to projects on a supplementary list on which Windpark's project had been placed — the Commission informed Windpark that the budgetary credits had been exhausted and that, consequently, Windpark's
Yhteisön oikeus ei periaatteessa estä sitä, että kansallisen lainsäädännön mukaan voidaan jättää perimättä perusteettomasti maksettu yhteisön tuki, jos tuensaajan näytetään olleen vilpittömässä mielessä, siten että otetaan huomioon kansallisten viranomaisten laiminlyönnin ja kyseisten tukien maksamisen jälkeen kuluneen huomattavan ajanjakson kaltaiset perusteet, edellyttäen kuitenkin, että kansallisessa lainsäädännössä tältä osin säädetyt edellytykset ovat samat kuin yksinomaan kansallisten rahallisten etuuksien takaisinperintää koskevat edellytykset ja että yhteisön etu otetaan kokonaisuudessaan huomioon.
project could not be awarded funding under the 1993 budget.
Julkisasiamies A. La Pergola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 29 päivänä huhtikuuta 1997.
The Court of First Instance was correct in holding that, even though, in its letter of 5 August 1993, the Commission reserved the right to depart from its decision of 19 July 1993 depending on the availability of budgetary credits, that decision was definitive with regard to the list of 137 projects selected for funding and the exclusion of Windpark's project, which did not appear on that list.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymyksiin seuraavasti:
Secondly, it is settled law that in the absence of publication or notification, it is for the party which learns of a decision concerning it to request the whole text thereof within a reasonable period and the period for bringing an action can begin to run only from the moment at which the third party concerned acquires precise knowledge of the content of the decision in question and of the reasons on which it is based.
Yhteisön oikeusjärjestyksessä ja erityisesti maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3665/87 perusteettomasti maksettujen vientitukien takaisin maksaminen määritellään tukijärjestelmään kuuluvaksi velvollisuudeksi.
Thus the Court of First Instance was correct in holding that, since Windpark had brought proceedings more than seven months after learning in August 1993 that its project had been excluded from the 137 projects to be awarded funding, it could not escape being time-barred for the purposes of contesting that act.
Takaisin maksaminen perustuu siihen, että objektiivisesti arvioiden tukia ei olisi pitänytkään maksaa, ilman että tarvitsisi arvioida sitä, onko viejä ollut vilpittömässä mielessä, onko joku kolmas henkilö toiminut petollisesti taikka onko tuen maksamisen ja palautusvaatimuksen välillä kulunut huomattavan pitkä aika, paitsi silloin kun kansallinen tuomioistuin viimeksi mainitussa tapauksessa soveltaa kansallisen oikeuden asiaa koskevia säännöksiä vastaavanlaisten saamisten lakkaamisesta vanhentumisen vuoksi.
Accordingly, the Court of First Instance was right in holding, in conformity with the case-law, that since Windpark had sought neither the full text of the decision of 5 August 1993 nor an individual explanation concerning that decision, the action brought on 17 March 1994 was no longer admissible in so far as it was directed against the decision of 19 July 1993.
Perusteettomasti vientitukea saaneen viejän vilpitöntä mieltä ei oteta huomioon, sillä viranomaiset ovat saaneet virheelliset tiedot tuotteen valmistusaineista viejältä itseltään.
Windpark submits that even assuming that, by its decision of 19 July 1993, the Commission rejected without qualification the application for funding, the two-month timelimit for bringing proceedings was complied with by the lodging of the application on 17 March 1994.
Taloudellisen toimijan onkin itse pystyttävä vastaamaan siitä, että vietävä tavara vastaa viejän itsensä tekemää ilmoitusta tavaran ominaisuuksista, kun hän tekee hakemusta vientituen saamiseksi.
Windpark maintains that the Court of First Instance wrongly concluded, that the reasons given — exhaustion of funds — for the measure contained in the letter of 13 January 1994 was sufficient and proper.
Asia C-48/96 Ρ Windpark Groothusen GmbH & Co. Betriebs KG v. Euroopan yhteisöjen komissio Energia 14 päivänä toukokuuta 1998 täyteen
The statement of reasons in the letter of 13 January 1994 must be examined in the context of the Regulation (EEC) No 2008/90 concerning the promotion of energy technology in Europe, which lays down the essential criteria on the basis of which the various projects are assessed, thus enabling candidates to gauge to what extent their projects meet those criteria.
Muutoksenhaku — Energia-alan rahoitustuki — Thermie-ohjelma — Oikeus oikeussuojaan — Perusteluvelvollisuus — Oikeus tulla kuulluksi - Harkintavalta (kolmas jaosto) myöntämättä valittajalle rahoitustukea Thermieohjelman yhteydessä, ja toiseksi vaadittu komission velvoittamista tekemään uusi päätös.
Furthermore, in view of the special features of the selection procedure in question — namely, publication of the criteria for eligibility and the participation of committees in the selection of projects — there is no need for an individual, detailed statement of reasons.
Windpark esittää, että sen oikeutta täyteen oikeussuojaan on loukattu. Tätä oikeutta on
The first point to note here is that Windpark requested further information, not a copy of the full text of the decision of 19 July 1993; similarly, it did not react to the communication in the Official Journal or seek an individual explanation of the reasons for which its project had been placed on a supplementary list and could only be granted funding if sufficient credits became available.
Windpark Groothusen GmbH & Co. Betriebs KG on yhteisöjen tuomioistuimeen 19.2.1996 toimittamallaan valituksella hakenut muutosta ensimmäisenoikeusasteentuomioistuimenasiassa Windpark Groothusen vastaan komissio 13.12.1995 antamaan tuomioon siltä osin kuin siinä on hylätty valittajan kanne, jolla oli ensinnäkin vaadittu kumottavaksi 13.1.1994 tehty komission päätös, jolla komissio oli jättänyt 21
The plea alleging misuse of powers regulation for selecting the various projects, provision is made for the participation of committees and the results are published — there can be no duty to provide a detailed statement of the reasons for a decision rejecting an application for financial support, including comparative information on the projects selected.
Windpark esittää toiseksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut sen oikeutta tuomioistuimen suorittamaan valvontaan myös katsoessaan lopullisesti 19.7.1993 tehdyn päätöksen, jossa valittajan hanketta ei ollut otettu 137 valitun hankkeen joukkoon. Windpark väittää, että koska sen hanke oli otettu "varallaololuetteloon", tältä osin ei ollut tehty mitään lopullista päätöstä.
It is sufficient to note on this point that the Court has consistently held that misuse of powers is the adoption by a Community institution of a measure with the exclusive or main purpose of achieving an end other than that stated or evading a procedure specifically prescribed by the Treaty for dealing with the circumstances of the case.
Tältä osin on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on täysin oikein katsonut, että 19.7.1993 ja 13.1.1994 tehdyt päätökset olivat eri päätöksiä ja että 19.7.1993 tehdyssä päätöksessä oli lopullisesti kieltäydytty ottamasta Windparkin hanketta 137 valitun hankkeen joukkoon.
However, Windpark has not adduced any matter of fact or of law to substantiate the allegation of misuse of powers.
Komissio on nimittäin 19.7.1993 tekemällään päätöksellä myöntänyt rahoitustukea 137 energiateknologian edistämishankkeelle, joihin Windparkin hanke ei kuulunut.
As the Court of First Instance pointed out, the procedure for the submission of projects made it clear that 'once the proposal has been submitted, proposers are invited not to submit any supplementary information to the Commission unless specifically requested by the Commission services'.
Windpark esittää lisäksi, että ensimmäisen oikeusasteen kanta, jonka mukaan tilanteissa, joissa kysymyksessä olevaa päätöstä ei ole julkaistu tai annettu tiedoksi, kumoamiskanteen nostamista koskeva määräaika alkaa kulua vasta siitä hetkestä, kun kolmas, jota asia koskee, saa tarkan tiedon kysymyksessä olevan päätöksen sisällöstä ja perusteluista, kuitenkin sillä edellytyksellä, että tämä pyytää kyseessä olevan päätöksen kokonaisuudessaan kohtuullisessa ajassa siitä, kun hän sai tiedon päätöksen olemassaolosta, on väärä.
Thus, as a general rule, candidates are not given a further opportunity to express their views during the selection procedure, a fact which is explained by the work entailed in evaluating a large number of projects.
On todettava, että Windpark pyysi lisätietoja, eikä se pyytänyt 19.7.1993 tehtyä päätöstä kokonaisuudessaan; se ei myöskään reagoinut Euroopan yhteisöjen virallisen lehden tiedonantoon eikä pyytänyt yksilöllisiä selvityksiä niistä syistä, joiden vuoksi sen hanke oli otettu täydentävään luetteloon ja saattoi siksi saada rahoitustukea ainoastaan, jos tähän oli käytettävissä tarpeeksi määrärahoja.
In so far as it questions the propriety of the decision of 13 January 1994, the action is confined to repeating the pleas in law which this Court has already rejected.
erityisesti vertailutiedot paremmaksi katsottujen hankkeiden osalta, ei voida vaatia.
Orders the appellant to pay the costs. '
Perusteluvelvollisuuden loukkaamista koskeva valitusperuste
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 13 November 1997.
Pääsääntöisesti ehdokkaita ei enää kuulla valintamenettelyn aikana niistä vaatimuksista johtuen, joita arvioitavana olevien hankkeiden suuri määrä asettaa menettelylle.
Order the applicant to pay the costs.'
Harkintavallan valitusperuste
Preliminary ruling (Directive 901314/EEC on package travel, package holidays and package tours — Extent of protection against the risk of the organiser's insolvency) (Fifth Chamber)
Lisäksi yksittäisiä hakijoita koskevat yksityiskohtaiset perustelut ovat tarpeettomia kyseistä valintamenettelyä koskevista erityispiirteistä johtuen eli siksi, että valintakelpoisuuskriteerit on julkaistu ja että komiteat osallistuvat hankkeiden valintaan.
By order of 21 October 1996, the Bezirksgericht für Handelssachen Wien (District Commercial Court, Vienna) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 7 of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 (hereinafter 'the Directive").
Kantaja ei ole kuitenkaan esittänyt yhtään tosiseikkaa tai oikeudellista seikkaa, joka saattaisi tukea sitä väitettä, että harkintavaltaa on käytetty väärin.
The question has been raised in proceedings between Verein für Konsumenteninformation and Österreichische Kreditversicherungs AG concerning reimbursement of the costs of accommodation which purchasers of a package holiday paid to a hotelier following the travel organiser's insolvency.
Tästä seuraa, että tässä asiassa esillä olevan kaltaisessa menettelyssä, johon osallistuu paljon hakijoita ja jossa ne, joita asia koskee, tunsivat etukäteen eri hankkeiden valinnassa käytettävät, asetuksessa vahvistetut valintakriteerit ja jonka osana oli hakemusten komiteakäsittely ja jonka lopputulokset julkistettiin, rahoitustukihakemuksen hylkäämispäätöksen yksityiskohtaisia perusteluja, jotka sisältäisivät
is compelled, following the travel organiser's insolvency, to pay the hotelier for his accommodation again in order to be able to leave the hotel and return home.
Komission 13.1.1994 tekemän päätöksen lainmukaisuuden osalta valittaja on ainoastaan toistanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen hylkäämät kanneperusteet.
It must be borne in mind first of all that the purpose of Article 7 is to protect consumers against the risks arising from the insolvency of the package holiday or tour organiser.
Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Consequently, the result prescribed by Article 7 of the Directive entails the grant to package travellers of rights guaranteeing the refund of money that they have paid over and their repatriation in the event of the organiser's insolvency.
Julkisasiamies G. Cosmas on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kolmannen jaoston istunnossa 13 päivänä marraskuuta 1997.
According to the holidaymakers, he physically prevented them from leaving the hotel.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin
That court, taking the view that the outcome of the dispute depended on the interpretation of the Directive, decided to stay proceedings and has referred one question to the Court for a preliminary ruling:
Ennakkoratkaisu Matkapaketeista, pakettilomistajapakettikiertomatkoista annettu direktiivi 90/314/ETY— Sen suojan laajuus, jota annetaan matkanjäήestäjän maksukyvyttömyys- tai konkurssiriskiä vastaan (viides jaosto)
Furthermore, given that in a situation such as that which occurred in this case the traveller actually paid for his accommodation twice, first to the package holiday organiser and then again to the hotelier, the insurer's obligation is to 'refund ... money paid over'.
Bezirksgericht für Handelssachen Wien on esittänyt 21.10.1996 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen 13 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/314/ETY (jäljempänä direktiivi) 7 artiklan tulkinnasta.
Since the holidaymaker has in fact been lodged at his own expense, the sums which he had paid to the travel organiser will have to be refunded to him since, as a result of the latter's insolvency, the services agreed upon were not supplied to him by the travel organiser.
Kreditversicherungs AG:n välisessä riita-asiassa, joka koski pakettimatkan ostajien niiden majoituskulujen korvaamista, jotka he maksoivat hotellinpitäjälle matkanjärjestäjän maksukyvyttömyyden johdosta.
By its question, the national court is essentially asking whether Article 7 of the Directive is to be interpreted as covering a situation in which the purchaser of a package holiday who has paid the travel organiser for the costs of his accommodation before travelling on his holiday
Direktiivin 7 artiklan mukaan matkanjärjestäjän on "asetettava maksukyvyttömyyden varalta
'Article 7 of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 on package travel, package holidays and package tours is to be interpreted as covering as security for the refund of money paid over, a situation in which the purchaser of a package holiday who has paid the travel organiser for the costs of his accommodation before travelling on his holiday is compelled, following the travel organiser's insolvency, to pay the hotelier for his accommodation again in order to be able to leave the hotel and return home.'
sen soveltamisalaan kuuluu tilanne, jossa matkapaketin ostaja, joka on maksanut majoituskulunsa ennen matkaa matkanjärjestäjälle.pakotetaanmaksamaansamat kulut hotellinpitäjälle matkanjärjestäjän maksukyvyttömyyden vuoksi, koska hän ei muuten voi lähteä hotellista paluumatkalleen.
Advocate General G. Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 4 December 1997.
Matkan hinta oli maksettu kokonaisuudessaan ennen lähtöä.
'Article 7 of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 on package travel, package holidays and package tours is to be interpreted as applying also, in particular for the purposes of repatriation, to the payment of sums paid over on the spot by the holidaymaker to the hotelier where the hotelier prevents the holidaymaker from leaving the hotel if he does not receive that payment.'
Kuten Ranskan hallitus huomauttaa, nämä kuluttajan ja matkapaketin järjestäjän väliseen sopimukseen liittyvät riskit johtuvat siitä, että matka maksetaan etukäteen ja että vastuu hajaantuu matkanjärjestäjän ja eri palvelujen tarjoajien välillä, joiden tarjoamista palveluista paketti koostuu. Siten direktiivin 7 artiklassa säädettyyn tulokseen sisältyy se, että pakettimatkan ostajalle annetaan oikeuksia, joilla taataan hänen suorittamiensa maksujen palauttaminen ja hänen paluukuljetuksensa, jos matkanjärjestäjä on maksukyvytön.
Case C-368/97 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium Transport
Hofbauerin pariskunta oli näin ollen maksanut hotellimajoitukseensa liittyneet kulut, jotta he pääsivät paluulennolleen.
Directive'), the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under the Directive and the EC Treaty,
Katsoen, että riidan ratkaisu riippui direktiivin tulkinnasta Bezirksgericht für Handelsachen Wien päätti lykätä asian ratkaisua ja esittää yhteisön tuomioistuimelle yhden ennakkoratkaisukysymyksen.
By application lodged at the Court Registry on 24 October 1997, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 94/57/EC of 22 November 1994 (hereinafter 'the
Kansallinen tuomioistuin kysyy ennakkoratkaisukysymyksellään pääasiallisesti, onko direktiivin 7 artiklaa tulkittava siten, että
Since the transposition of the Directive has not been achieved within the period laid down therein, the action brought by the Commission must be held to be well founded.
Koska matkustaja on tosiasiassa majoittunut omalla kustannuksellaan, hänen matkanjärjestäjälle maksamansa maksut on palautettava hänelle, sillä matkanjärjestäjän maksukyvyttömyyden vuoksi matkustaja ei ole saanut sovittuja palveluita matkanjärjestäjältä
Advocate General FG. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 26 March 1998.
Julkisasiamies G. Tesauro on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 4 päivänä joulukuuta 1997.
Declare that, by failing to adopt within the prescribed period the provisions necessary to comply with Council Directive 94/57/EC of 22 November 1994 on common rules and standards for ship inspection and survey organisations and for the relevant activities of maritime administrations, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under the Treaty;
Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/314/ETY 7 artiklaa on tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluvat myös kuluttajan hotellinpitäjälle suoraan paikan päällä suorittamat maksut erityisesti paluukuljetusta varten tilanteessa, jossa hotellinpitäjä estää kuluttajaa lähtemästä hotellista, mikäli hän ei saa tätä maksusuoritusta.
Order the Kingdom of Belgium to pay the costs of the proceedings.'
Asia C-368/97 Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta Liikenne
14 May 1998
14 päivänä toukokuuta 1998
(Appeal — Officials — Internal competition ~ Measures implementing a judgment annulling a decision — Promotion to a higher category following a competition with no retroactive effect — Material and nonmaterial damage)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivin 94/57/EY täytäntöönpanon laiminlyönti (viides jaosto) koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
(Sixth Chamber) applicants' requests for compensation dated 9 February and the decision of 4 January 1995 rejecting the applicants' complaint of 6 September 1994 and ordered the Council to pay to each applicant the sum of BFR 500 000 as compensation for combined material and nonmaterial damage suffered,
Koska direktiiviä ei ole saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä siinä säädetyssä määräajassa, komission nostama kanne on katsottava perustelluksi.
By application lodged at the Court Registry on 23 July 1996, the Council of the European Union brought an appeal against the judgment of the Court of First Instance of 26 June 1996 in Case T-91/95 De Nil and Impens ν Council [1996] ECR-SC 11-959 ('the judgment under appeal') by which that Court annulled the Council's decisions of 9 and 15 June 1994 rejecting the
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.10.1997 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja 22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY (jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan,