natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Overview of the basic principles ot the approach
- suunnitellaan uusia yhteistyö- ja neuvottelumuotoja sopimuskumppaneiden välillä,
- identifying and analysing new initiatives or pilot schemes which may have significant impact in terms of job creation, pooling the experience of the various participants in the pact;
Aloitteen työllisyyssopimuksen edistämisestä ja järjestelyistä on tultava siltä julkisviranomaiselta, joka toimivaltansa puitteissa pystyy parhaiten vaikuttamaan työllisyyteen kyseisellä alueella.
The initiative to promote and organize the pact must come from the public authorities which are in the best position to influence the level of employment in the target area.
- kartoitetaan sopimuskumppaneiden toimintamahdollisuudet ja -keinot,
- devising new arrangements for co-operation and consultation between the various partners;
- pyritään yksimielisyyteen Euroopan unionin rakennepoliittisten toimien seurantakomiteoille esitettävistä ehdotuksista niiden työpaikkoja luovan vaikutuksen lisäämiseksi.
- identifying the margins for manoeuvre and resources available to each partner;
2) Alueellisten työllisyyssopimusten sisältö
6) How should a Territorial Employment Pact be promoted ?
6) Miten alueellisia työllisyyssopimuksia toteutetaan?
The pact should be the outcome of discussions involving as many of the relevant national or local bodies as possible with a view to drawing up a joint programme of job creation measures, but also to implementing that programme through practical measures that meet local and regional employment needs.
Menettelyn tavoitteena on laatia alueellinen työllisyyssopimus, jota koskevaan asiakirjaan kootaan sopimuskumppaneiden tekemät analyysit, kunkin kumppanin yksityiskohtaiset sitoumukset ja II Β kohdan suuntaviivoihin perustuvat konkreettiset ehdotukset.
2) The content of the Territorial Employment Pact At the end of this process, a Territorial Employment Pact is drawn up in the form of a document setting out the views of the various partners, detailed commitments by each participants and the practical proposals selected in the light of the guidelines set out in point II B.
Sopimuksen on perustuttava mahdollisimman monen alueellisen tai paikallisen toimijan valmistelutyöhön, joka ei tähtää vain yhteisen työllistämisohjelman syntymiseen vaan myös sen toteuttamiseen paikallis- tai aluetason työllisyystarpeita vastaavilla käytännön toimilla.
A substantial part of these measures can be financed by Community structural intervention, as was already the case for the 89 pilot actions launched by the Commission in 1997.
Merkittävä osa toimista voidaan rahoittaa yhteisön rakennepoliittisena tukena kuten komission vuonna 1997 käynnistämät 89 pilottihanketta.
The content of the Territorial Pact may be financed partly by the European Investment Bank and the European Investment Fund, particularly as regards the creation of new businesses.
Alueellisen työllisyyssopimuksen sisällön rahoitukseen voivat erityisesti uusien työpaikkojen luomiseksi osallistua myös Euroopan investointipankki ja Euroopan investointirahasto.
B) Preparation and implementation of the Territorial Employment Pact
Sopimus voi kattaa myös julkisten tai yksityisten kumppanien rahoittamia tai tukemia toimia tai aloitteita, jotka ovat rakennepoliittisia tukitoimia laajempia.
The pact can go beyond structural assistance and cover a wider range of activities or initiatives, financed or supported by the various partners in both the public and private sectors.
B) Alueellisten työllisyyssopimusten valmistelu ja toteuttaminen
1) Preparatory work The preparation of the pact consists of a process involving a series of meetings between the partners with a view to:
1) Valmistelu Valmisteluprosessissa sopimuskumppaneiden toistuvien tapaamisten avulla:
- discussing the problems of employment, and in particular the specific causes of unemployment, the strengths and weaknesses of the areas and regions concerned and possible ways of improving the situation and encouraging job creation;
- kartoitetaan työttömyysongelmaa ja sen erityissyitä, alueiden vahvuuksia ja heikkouksia, keinoja tilanteen korjaamiseksi ja työpaikkojen luomiseksi,
3) What is the nature of the pact? The pact is the result of a debate leading to an agreement between the local partners, published in a strategic document and accompanied by operational or financial commitments made by each partner.
3) Sopimuksen luonne Sopimus on paikalliskumppanien välisten neuvottelujen tulos, joka sisältää kunkin sopimuskumppanin toimintaa tai rahoitusta koskevat sitoumukset strategiseen asiakirjaan koottuina.
This document contains a presentation of the principal objectives and the quantified results expected, as well as a definition of the target groups and the specific areas of job creation.
Asiakirjassa esitellään päätavoitteet ja toivotut tulokset määrällisinä ¡Imaistuina, määritellään kohderyhmät ja erityiset alueet työpaikkojen luomiseksi.
The planned measures must be as concrete as possible.
Siihen kuuluvien toimenpiteiden on oltava mahdollisimman konkreettisia.
In a larger perspective, this initiative must allow players to identify potential obstacles in labour and employment legislation.
Yleisemmin aloitteen tarkoituksena on auttaa löytämään työmarkkina- ja työlainsäädännössä mahdollisesti olevia esteitä.
- improving the methods for measuring and analysing the employment situation and evaluating employment policies, improving the know-how and technical skills of the various partners;
- parannetaan työllisyystilanteen tarkastelumenetelmiä ja arvioidaan alan työllisyyspolitiikkaa, lisätään sopimuskumppaneiden teknistä tietämystä ja käytännön osaamista, tilastoidaan ja eritellään työllisyyttä merkittävästi parantavat innovatiiviset aloitteet tai pilottikokeilut, vaihdetaan tietoja sopimuskumppaneiden kokemuksista,
Fact sheet 15.05.1995 EN
Maaseutualueiden kehittäminen
Regional development in rural areas, 1994-99
Tiedotuslehti 09.07.1997 Fl kehitys vuosina 1994-1999
In essence, the aim of the European Community's regional policy for rural areas is to develop their significant economic potential and reduce disparities between the least-favoured and most prosperous regions.
Euroopan yhteisön aluepolitiikan tärkeimpänä päämääränä on kehittää maaseutualueiden merkittävää taloudellista potentiaalia sekä kaventaa alueiden välisiä kehityseroja.
In practical terms, the Community contributes to financing development programmes negotiated jointly with the Member States and the regions.
Käytännössä tämä merkitsee sitä, että yhteisö osallistuu aluekehitysohjelmien rahoittamiseen, jotka on laadittu yhteistyössä jäsenmaiden ja alueiden kanssa.
Many of the rural areas which receive Community assistance are in regions whose development is lagging behind (Objective 1).
Suuri osa yhteisön avustamista maaseutualueista sijaitsee heikoimmin kehittyneillä alueilla (Tavoite 1).
However, areas experiencing a decline in agricultural activity are treated as a specific category (Objective 5b).
Alueet, joille on ominaista maataloustuotannon taantuminen muodostavat kuitenkin oman ryhmänsä (Tavoite 5b).
The Objective 5b areas have been allocated ECU 6,667 million for the 1994-99 period, up from ECU 2,607 million between 1989 and 1993.
Niille on myönnetty 6 667 miljoonan ecun avustus vuosiksi 1994-1999. Vuosien 1989-1993 avustus oli 2 607 miljoonaa ecua.
The Community has also renewed the ad hoc programme LEADER for a second term, with a budget of ECU 1,400 million for 1994 to 1999.
Yhteisö on myös jo toistamiseen hyväksynyt LEADER nimisen "ad hoc"ohjelman, jonka määräraha vuosiksi 1994-1999 on 1 400 miljoonaa ecua.
The initiative is designed to stimulate local development in rural areas.
Sen avulla pyritään vahvistamaan maaseutualueiden paikallista kehitystä.
All the programmes implemented for rural areas are financed by the Structural Funds.
Kaikki maaseutualueita koskevat ohjelmat saavat taloudellista tukea rakennerahastoilta.
The purpose of this fact sheet is to explain how the programmes operate and present their most significant achievements.
Tämän tiedotuslehtisen tarkoituksena on selittää, miten nämä ohjelmat toimivat ja millaisia tuloksia niiden avulla on saavutettu.
The obstacles
Ongelmat
Rural areas and Europe
Maaseutualueet ja Eurooppa
• A trend of discontinuation of certain community services, further isolating rural areas.
• Ammattipätevyyden riittämätön taso, parhaiten koulutettujen nuorten muuttoliike alueelta ja ylempien toimihenkilöiden haluttomuus asettua maaseudulle.
• An inadequate skills base, the departure of the most highly skilled young people, and the reluctance of managerial staff to move to the countryside.
Epäsuotuisassa asemassa olevien maaseutualueiden kehitystä jarruttavat useat ongelmat, jotka vaativat jäsenmaiden aktiivisen puuttumisen lisäksi keinoja, joita ei yksin kansallisella tasolla pystytä tarjoamaan. Erityisesti täytyy ottaa huomioon:
Generally speaking, less-favoured rural areas have to contend with a number of obstacles to their development which require not only active State intervention but also the deployment of resources which the national authorities cannot provide alone. These include:
• Pienten ja keskisuurten yritysten (pkyritysten) heikko tekninen ja tuotannollinen kyky sekä uusien markkinoiden valloittamisen vaikeus etenkin oman alueen ulkopuolella.
In 1994, rural areas account for more than 80% of the territory of the European Union, but are home to only 15% of its population.
Vuonna 1994 yli 80% Euroopan yhteisön alueista muodostui maaseutualueista, joissa asui vain 15% unionin väestöstä.
Over recent decades, these regions have experienced change on a scale and at a pace never witnessed before. As a result, rural areas have become increasingly diverse in terms of population, employment patterns and the structure of economic activity.
Niillä on tapahtunut useiden kymmenien vuosien aikana ennennäkemättömiä, suuria ja nopeita muutoksia, joiden seurauksena on maaseutualueiden kasvava monipuolistuminen väestön, työllisyyden ja talouselämän rakenteiden suhteen.
• The low technological and productive capacity of SMEs, and their difficulty in gaining access to new markets, particularly beyond their local area.
• Monien maaseutualueiden syrjäinen ja taloudellisesti eristynyt sijainti.
• The geographically or economically remote location of many rural areas.
• Monessa tapauksessa väestömäärän vähemlnen ja hajautuminen, mistä seuraa talouselämän kuihtuminen.
• In many cases, territorial dispersion and often severe demographic decline, creating the risk of "economic desertification".
• Pienten ja keskisuurten alihankkijayritysten pieni lukumäärä ja teollisten rakennemuutoksien määräävä vaikutus niiden toimintaan.
• A general shortage of subcontracting SMEs, and their vulnerability to industrial change, largely due to their dependence on large contractors.
Tämä johtuu pitkälti yritysten voimakkaasta riippuvuudesta suuriin tilaajiin nähden.
• A downward trend in agricultural activities, with a resulting increase in rural unemployment and in the numbers of people at risk.
• Taipumus maataloustoiminnan taantumiseen, mikä lisää maaseudun työttömyyttä ja altistaa syrjäytymiselle.
• Remoteness from information and inno vation centres, and inadequate and inappropriate provision of business services, in particular with respect to financing.
• Tiedotus- ja suunnittelukeskusten etäisyys, yrityksille tarkoitettujen palvelualojen riittämättömyys ja soveltumattomuus varsinkin rahoitussektorilla.
Generally speaking, the situation of rural areas falls into one of two categories.
Kaikkein syrjäisimmillä alueilla, samoin kuin niillä alueilla, jotka ovat pysyneet perinteisimpinä, huomaa väestön jatkuvan vähenemisen ja talous- ja yhteiskuntarakenteiden haurastumisen.
In the most remote regions, and those where rural traditions have remained strongest, the population is in steady decline and the economic and social fabric is fragile.
Toisaalta taas on alueita, joiden asukasmäärä on viime aikoina vakiintunut, jopa lisääntynyt ja joiden taloudellinen hyvinvointi on kasvanut.
Other areas, on the other hand - those near urban centres, or with developed environmental potential, or with employment evenly balanced between agriculture and other activities - have recently begun to enjoy stable and even rising demographic trends and a degree of economic expansion.
Nämä ovat usein kaupunkiasutuskeskusten läheisyydessä sijaitsevia alueita, joilla on puoleensavetävä ympäristö ja joissa maataloussektori on tasapainoisessa suhteessa muun elinkeinonharjoituksen kanssa.
• A lack of essential Infrastructure for economic development (transport, energy and telecommunications).
• Taloudelliselle kehitykselle välttämättömien Infrastruktuurien (kulkuneuvojen, energiahuollon, viestintävälineiden) puuttuminen.
• Environmental damage from various forms of pollution, high levels of soil erosion and excessive concentrations of tourist activity.
• Ympäristölle erinäisistä saasteista aiheutunut vahinko, maaperän syöpyminen tai liian suuri turistikeskitys.
Agriculture, which once occupied most of Europe's working population, has now become a minority activity.
• Tiettyjen yleishyödyllisten palvelujen häviäminen, mistä taas seuraa alueellinen eristyminen.
It accounted for 6.3% of employment in 1991, compared with 13.5% in 1970.
Vuonna 1970 sen osuus työpaikoista oli 13,5% ja vuonna 1991 se oli enää vain 6,3%.
Its relative share in the economy of rural areas has also fallen, but agricultural activities still cover more than half the surface area of the Community, and remain central both to the social and cultural life of rural areas and to environmental management.
Toisaalta epätasapaino kulutuksen ja maatalouden liikatuotannon välillä on johtanut yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseen, jonka päämääränä on kannustaa tuotannon määrän vähentämistä ja laadun parantamista, samoin kuin perhetilojen säilyttämistä ja ympäristön varjelemista.
In addition, the mismatch between internal consumption and increased agricultural pro ductivity has prompted a reform of the common agricultural policy (CAP), designed to switch the emphasis from quantity to quality and promote family farms and environmental protection.
GATT-sopimukset, talous- ja rahaliiton taloudellisen konvergenssin ennakkokriteerit, Euroopan unionin laajentuminen ja Keski-Euroopan maiden kanssa tehtävän yhteistyön kasvaminen pakottavat yhteisön maatalouden vastaamaan uusiin haasteisiin. Maaseutualueiden tulevaisuus ei ole pelkästään sidoksissa maataloustuotantoon.
The GATT agreements, the economic convergence criteria for economic and monetary union, the enlargement of the European Union and increased cooperation with the countries of Central Europe present the Community's agricultural sector with new challenges.
Tämä tiedote laadittiin ennen Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymistä Euroopan unionin jäseniksi ja siksi siitä ei löydy mainintaa rakennerahastojen tavoite 6-ohjelmasta, joka luotiin vuonna 1995 vastaamaan Suomen ja Ruotsin laajojen ja heikosti asuttujen pohjoisten alueiden kehityksestä.
The future of rural areas does not rest with agriculture alone: it also depends on rural de velopment measures to enhance their overall economic and social potential through diversification.
Lisätietoja yhteisön tarjoamasta tuesta Suomen maaseutualueille saa tilaamalla tiedotteen, jossa on lyhyt yhteenveto Euroopan unionin rahoittamista ohjelmista Suomessa fax numerosta +32 2 230 49 15 (tiedotteen tunniste: CX-02-96-973-FI-C).
2 Rural development
Maaseutualueiden kehittäminen
Land use planning in Europe
Euroopan aluesuunnittelu
Structural policy
Rakenne­politiikka
The Community's regional policy for rural areas comes under two of the five development objectives laid down for the 1994-99 period by the new Structural Fund framework Regulation adopted in July 1993.
Yhteisön aluepolitiikkaa, jota toteutetaan maaseutualueilla määrittelee kaksi rakennerahastojen viidestä uudesta tavoitteesta, jotka luotiin vuosille 1994-99 heinäkuussa 1993.
Rural development must also be considered in the general context of land use in Europe. A discussion paper on the development of Europe's territory (Europe 2000+) in preparation in the framework of a European Commission study programme looks at the issue from various angles (rural, urban and border areas, etc).
Tavoitteelle 5b myönnetyt varat jäävät silti vaatimattomiksi muiden tavoitteiden määrärahoihin verrattuina, vaikka avustuskohdealueiden asukasmäärä on 74% suurempi ja kysymykseen tulevia alueita on 56% enemmän kuin vuosina 1989-1993.
The aim of the document is to identify the challenges faced, propose transregional development priorities and promote solidarity through networking.
Rahoitettavilla toimilla katsotaan kuitenkin olevan tärkeä merkitys maaseudun kehityksen liikkeelle panevina voimina.
The resources allocated to Objective 5b remain modest if set against the sums earmarked for the other objectives, despite an increase in the population concerned (+74%) and the size of the area eligible for assistance (+56%) in comparison with the .1989-93 period.
Euroopan komission ajama tutkimusohjelma on laatinut Euroopan aluesuunnittelua käsittelevän mietinnön "Eurooppa 2000+". Siinä käsitellään kaikkia alueen muodostavia osatekijöitä maaseutua, kaupunkialueita ja rajaseutuja ym.
However, the measures financed are expected to have a substantial leverage effect on the development of rural areas.
Päämääränä on ennakoida joukko ongelmia, ehdottaa alueidenvälistä kehitysdynamiikkaa ja kannustaa yhteistyöverkostojen luomista.
There can be no alternative to rural decline without a reduction in regional dependency on the main urban and economic centres.
Maaseudun taantumisilmiön estämiseksi täytyisi luoda suurkaupungeista ja talouselämän keskuspaikoista riippumattomampi alueellinen rakenne ja kehitys.
The rural development strategies outlined in Europe 2000+ will need to reflect the great diversity of the areas involved, and focus on:
"Eurooppa 2000+" -tekstissä esitettyjen kehitysstrategioiden on otettava lukuun alueiden suuret eroavuudet painottaen seuraavia seikkoja:
• promotion of the comparative advantages of the various areas (capacity for industrial relocation, potential for tourist and leisure activities, facilities for a residential working population, etc.);
Yhteisöaloite LEADER II täydentää tavoitteiden 1 ja 5b alueellisia kehitysohjelmia ja kannustaa erityisesti paikallistason kehitysprojekteja maaseutualueilla. Se voi koskettaa myös tavoitealueiden naapurialueita, vaikka ne eivät olisi yhteisön tukiohjelmien alaisia.
It can also extend to neighbouring areas not covered by the above objectives.
Tavoitteet 5a, 3 ja 4
Objective 1, which covers 26.6% of the current population of the Union, concerns the structural adaptation of regions whose development Is lagging behind.
Tavoite 1, joka kattaa tällä hetkellä 26,6 % unionin väestöstä, koskee heikoimmin kehittyneiden alueiden tukemista.
Per capita gross domestic product (GDP) In most of these regions is less than 75% of the Community average.
Suurimmalla osalla näistä alueista bruttokansantuote (BKT) asukasta kohden on alle 75% yhteisön keskiarvosta.
The vast majority are predominantly rural (high proportion of employment in agriculture, frequently low population density, etc.) and located In out lying parts of Europe.
Yleisesti ottaen näitä alueita yhdistää maaseutukeskeisyys (suuri määrä maatalousalalla työskenteleviä, usein harva asutus) ja eurooppalaisissa mittasuhteissa syrjäinen sijainti.
The general develop ment drive in these regions accounts for the lion's share of Structural Fund resources (70%).
Suurin osa rakennerahaston resursseista (70%) käytetään näiden alueiden yleiseen kehittämiseen.
• proactive measures to promote the development of the local production base, in particular by means of a local policy of achieving quality;
• Eri alueiden välisiä etuja tulisi hyödyntää (mahdollisuuksia vastaanottaa teollisia tuotantolaitoksia, matkailualan ja vapaa-ajan vieton kehittämismahdollisuuksia, asutusmahdollisuuksien luontia aktiivisessa työelämässä olevalle västölle).
• the provision of facilities and services and promotion of the role of small and medium-sized towns as local centres, to ensure a balance between rural and urban
• Aktiivisella toiminnalla on kannustettava paikallisen tuotantorakenteen ja -dynamiikan kehittämistästä, esimerkiksi parantamalla paikallistuotteiden laatua.
Europe 2000+ does not put forward action programmes, but is designed as a reference document. Its purpose is to help the local, regional and national authorities to develop the regional aspects of their policies in a European context.
• Varustaa alueet palveluilla ja julkisilla laitoksilla, ja voimistaa pienten ja keskisuurten kaupunkien merkitystä tasapainottavina tekijöinä kaupunkien ja maaseutualueiden välillä.
Objective 5a, which covers the Community as a whole, is of particular significance for less-favoured rural areas since it deals with the structural adjustment of both agricultural production and the processing and marketing of agricultural and fishery products within the framework of the CAP.
Tavoite 5a, joka kattaa yhteisön koko alueen, on erittäin tärkeä heikosti kehittyneiden maaseutualueiden kehittämisessä, koska sen piiriin kuuluvat maatalouden rakenteiden uudelleen järjestäminen ja maatalous- ja kalastustuotteiden jalostus- ja myyntirakenteiden kehittäminen yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa.
In addition, Objectives 3 and 4 (vocational training and adaptation to industrial change) can also provide useful assistance, given the importance of human resources for rural areas and rural small and medium-sized enterprises (SMEs).
Ottaen huomioon henkilöresurssejen tärkeän merkityksen maaseutualueille ja niiden pkyrityksille, tavoitteet 3 ja 4 (ammatillinen integraatio, sopeutuminen teollisuuden muutoksiin) voivat myös tuoda mukanaan sopivia ratkaisuja.
Objective 5b complements the action to assist rural areas, covering 8.2% of the population.
Tavoite 5b täydentää maaseutualueiden avustusohjelmaa.
It focuses on the economic diversification of vulnerable rural areas.
Sen kohteena on 8,2% väestöstä ja päämääränä taloudellisesti herkkien alueiden elinkeinoelämän monipuolistaminen.
These, generally, have a low level of socioeconomic development (assessed on the basis of per capita GDP) and meet two of the following three main criteria: a high level of agricultural employment, a low level of agricultural income, and low population density and/or a significant depopulation trend.
Myös muita valintakriteerejä käytetään tukialueiden valinnassa. Näitä ovat maantieteellinen eristyneisyys, maatalousalan rakenteellinen herkkyys, ympäristön kärsimä rasitus jne.
3 Rural development
Maaseutualueiden kehittäminen
Partnershipbased programming
immät tavoitteet
Efforts to modernize the economic fabric by developing services for SMEs and supporting project promoters, and by Improving the quality of life (transport, retailing, cultural activities, etc.), are intended to attract both new activities and new residents to these areas.
Rakennerahastot osallistuvat aluekehitykseen ja maaseudun kehitykseen yleensä myöntämällä määrärahoja kehitysohjelmille. Kehitysohjelmia laativat yhdessä jäsenvaltiot, maakunnat, Euroopan yhteisö, paikallisyhteisöt ja alan järjestöt.
The Structural Funds usually contribute to regional and rural development by earmarking budget resources for development programmes.
• "Välivyöhykkeen" alueet, joilla bruttokansantuote on 80-100% koko yhteisön keskiarvosta ja asukastiheys on 60-70 asukasta/km2.
These are the result of a process involving the Member State, the regions, the European Commission, the local authorities and other relevant organizations.
Maantieteellisesti nämä alueet ovat eristyneitä ja epäsuotuisassa taloudellisessa ympäristössä toimivan maataloussektorin merkitys on suuri.