natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The logic of local democracy has been changed, however, by the provision to hold local referendums, introduced by the local government law of 1995.
Vuoden 1995 uudessa kuntalaissa säädetty mahdollisuus järjestää paikallisia kansanäänestyksiä vaikutti sen sijaan paikallisdemokratia-ajatteluun.
The referendum option adds a direct democratic element to a system of indirect democracy.
Paikallisten kansanäänestysten järjestämismahdollisuus täydentää välillisen demokratian järjestelmää tuomalla siihen suoran demokratian ainesosan.
To date, fifteen attempts have been made to force a referendum.
Tähän mennessä kansanäänestys on halutta järjestää 15 kertaa.
The required conditions were met on three occasions.
Edellytykset kansanäänestyksen järjestämiselle ovat täyttyneet kolmesti.
Of the three referendums held (in Ghent, Genk, and Begijnendijk), two produced no result because of low turnout (in Genk and Begijnendijk the turnout was below 40 per cent).
Näistä kolmesta kansanäänestyksestä (Gentissä, Genkissä ja Begijnendijkissä) kaksi ei johtanut päätökseen, koska äänestysprosentti oli liian alhainen (Genkissä ja Begijnendijkissä äänestysosanotto oli alle 40 %). Gentissä äänestysprosentti oh
In Ghent, however, the turnout was high enough to lead to the adoption of a policy measure: the withdrawal by the local authority of a draft decision to build an underground car park.
-36- sanoen maanalaisen riittävä johtaakseen poliittiseen päätökseen kunnallishallinnossa, toisin pysäköintihallin rakentamista koskeneen suunnittelupäätöksen peruuttamiseen.
The 'St. Michael' Agreement' stipulated that local and provincial council elections should be held on the same day.
Pyhän Mikaelin sopimuksessa säädetään, että kunnan- ja lääninvaltuustovaalit on pidettävä samana päivänä.
This happened for the first time in 1994.
Niin tehtiin ensi kerran vuonna 1994.
This made it possible to focus public attention simultaneously on these two levels of subnational government.
Yleinen huomio saatiin siten kohdistumaan samanaikaisesti näihin kahteen valtion tasoa alempaan tasoon.
In order to counter the low level of representation of women in local authorities, the Minister for Home Affairs introduced legislation seeking to ensure that at least 25 percent of party members sitting on local councils are women.
Naisten määrän lisäämiseksi miesten ylivoimaisesti hallitsemaan paikallishallintoon sisäministeri esitti lakialoitteen, jonka mukaan paikalliselimissä on oltava vähintään neljännes naisia.
5.3 Towards a New Political Culture
Kohti uutta poliittista kulttuuria
The great confusion over the idea of a new political culture should not blind us to the fact that a number of initiatives have been taken in this area.
"Uuteen poliittiseen ladttauriin" liittyvä hämmennys ei saa peittää sitä, että tästä aiheesta tehdään lukuisia aloitteita.
There is, however, no generally accepted idea of what 'new' should mean, although there is a discernible trend away from the 'old'.
Puuttuu yhteinen käsitys siitä, mitä "uusi" pitää sisällään, mutta "vanhan" osittainen hylkääminen on selvästi havaittavissa.
Major initiatives for a new political culture have been taken by the liberal, Guy Verhofstadt; he has been responsible for a number of influential citizens' manifestos and has been the driving force behind the reshaping of the old PW into the new VLD.
Liberaali Guy Verhofstadt on antanut tärkeitä sysäyksiä uudelle poliittiselle kulttuurille. Hän on osoittanut kansalle eräitä ohjelmajulistuksia, joilla on ollut merkittävä vaikutus, ja ollut voimakkaasti mukana muuttamassa vanhaa PW-puoluetta uudeksi VLD-puolueeksi.
The VLD has turned away from the old political culture by severing all its links with liberal pressure groups and instead seeking direct dialogue with the individual citizen, from whom a new sort of citizenship is expected.
VLD sanoutui irti vanhasta poliittisesta kulttuurista ja katkaisi kaikki siteet liberaaleihin etujärjestöihin ja pyrki niiden sijaan välittömään vuoropuheluun yksittäisten kansalaisten kanssa.
He/she is treated less as a client/consumer than as a citizen.
Näiltä odotetaan erilaista kansalaisuutta.
The practice of political favours has fallen into disrepute.
Poliittisten palvelusten järjestelmä on joutunut huonoon valoon.
New parties such as Agalev have turned their backs on the favours system.
AGALEVin kaltaiset uudet puolueet ovat kääntyneet alusta alkaen tätä järjestelmää vastaan.
And even the traditional parties have recently become more critical of it.
Perinteisetkin puolueet ovat viime aikoina alkaneet suhtautua siihen aiempaa kriittisemmin.
On the initiative of the Flemish politician, De Winter, a code of conduct against political favours has been drawn up.
Flaamilaisen poliitikon De Winterin aloitteesta on jopa laadittu "poliittisten palvelusten järjestelmän vastainen toimintaohjeisto1'.
Having the right party card is less important than it used to be in obtaining positions and other favours.
Aseman ja muiden etujen saamiseksi ei oikean puolueen jäsenkortti ole enää niin tärkeä kuin aiemmin.
Politicians' 'meeting days' seem to be on the way out.
Niin sanotut istuntopäivät näyttävät tekevän paluutaan poliitikkojen kalentereihin.
The contrast with the situation in the Netherlands is striking.
Ero Alankomaiden tilanteeseen on suuri.
One expert on Belgian government put it in a nutshell: 'Just when you are trying to get politicians into the cafes, we are trying to get them out'.
"Sillä aikaa kun te yritätte saada poliitikoita kahvilaan, me yritämme juuri saada heitä ulos sieltä", tiivistää belgialainen hallintotieteihjä eron osuvasti.
5.4 Making Planning and Decision-Making More Rational and Objective
Suunnittelun ja päätöksenteon tasapuolistaminen ja järkeistäminen
In some areas the gap between Belgian and Dutch political and government culture is narrowing rather than widening.
Tietyillä aloilla belgialaisen ja alankomaalaisen poliittisen ja hallinnollisen kulttuurin välinen ero pikemminkin pienenee kuin kasvaa.
For a long time the process of making planning and decisionmaking more rational and objective was considered less important in Belgium than in the Netherlands.
Suunnittelun ja päätöksenteon tasapuolistamista ja järkeistämistä pidettiin Belgiassa pitkään huomattavasti vähäpätöisempänä hankkeena kuin Alankomaissa.
This is clearly changing, certainly in Flanders, which is clearly looking to the Northern European style of government.
Tilanne on selvästi muuttumassa, ainakin Flanderissa, joka etsii selvästi yhteyksiä pohjoiseurooppalaiseen hallintotapaan.
Thus, for example, government is now required to publish the reasons for decisions.
Viranomaisille on esimerkiksi säädetty päätösten perusteluvelvoite.
This hampers the practice of political favours.
Tämä kohdistuu selvästi poliittisten palvelusten käytäntöä vastaan.
There is also a move to rationalize (spatial) planning.
(Alue)suunnittelua ollaan myös järkeistämässä.
Municipalities and provinces are making more and more use of outline planning documents.
Kunnat ja läänit saavat yhä useammin käsiteltäväkseen kokonaisvaltaisia, suuntaa antavia suunnitteluasiakirjoja.
The 1997 spatial planning decree requires the drawing up of municipal structural plans.
Aluesuunnitteluasetas vuodelta 1997 velvoittaa laatimaan kunnallisia rakennesuunnitelmia.
In practice there are also tentative signs of the emergence of structural visions.
Käytännössä on myös havaittavissa ensimmäisten rakenteellisten visioiden
5.5 Trends in Intergovernment Relations
Suuntauksia hallintojen(välisissä) suhteissa
As a reaction to the electoral successes of the Vlaams Blok, urban environment policy has become one of the top priorities of the Flemish government (Peeters 1997).
Vastauksena Vlaams Blokin vaalimenestykseen on taajamien ympäristöpolitiikasta tullut yksi flaamilaisten viranomaisten tärkeimmistä tehtäväkentistä (Peeters 1997).
By improving living conditions in urban areas it is hoped that the ground can be cut away from underneath the extreme right.
Taajamien elinympäristöä parantamalla uskotaan pienennettävän äärioikeiston kasvualustaa.
The Flemish regional authority is taking initiatives in this area. It has drawn up a youth employment policy plan and a social stimulus fund, but is also urging town authorities to make their contribution.
Flaamilainen aluehallinto tekee tällä alalla aloitteita - se on laatinut nuorten työllisyyspolitiikkaa koskevan suunnitelman ja perustanut yhteiskunnallisia virikkeitä tukevan rahaston mutta se pyytää erityisesti kaupunkien hallintoa tekemään osuutensa asiassa.
Horizontal government is considered very positive in policy theory.
Horisontaalinen hallinto on yhteiskuntatieteessä suuri hyve.
Working with covenants is also in keeping with the theory.
Sopimusperusteinen toiminta on sopusoinnussa tämän hallintoteorian kanssa.
The practice of urban environment policy conforms to a great extent with horizontal policy theory, but this certainly does not apply to all areas where covenants and agreements are used.
Taajamien ympäristöpoliittinen käytäntö käy melko hyvin yksiin horisontaalisen hallintoteorian kanssa, mutta tämä ei varmaankaan koske kaikkia aloja, joilla työskennellään sopimusten ja hallintosopimusten keinoin.
Maes (1997) asserts that interactivity in centrallocal relations only appears to have increased. In fact, he believes that there is still too much one-sidedness, uniformity, and hierarchy in relations.
Maes (1997) toteaa, että vuorovaikutus on lisääntynyt silminnähtävästi keskushallinnon ja paikallistason välisissä suhteissa.
A municipal interest group writes that covenants are often a smokescreen.
Hänen mukaansa suhteet ovat tosiasiassa vielä (liian) yksipuoliset, yksiviivaiset ja hierarkkiset.
The WSG stated in December 1997 that 'certainly the first generation of covenants were more like one-sided contracts'.
Kunnallinen etujärjestö WSG (De Vereniging van Vlaamse Steden en Gemeenten) totesi joulukuussa 1997, että sopimukset muodostavat usein "sumuverhon": "Ensimmäisen sopimussukupolven aikaan voitiin puhua pikemminkin yksipuolisista liittymissopimuksista."
The WSG is calling for an increase in the scope for local policy, which a number of developments have put under pressure.
WSG ajaa erityyppisten kehityslinjojen seurauksena alakynteen jääneen paikallishallinnon toimintakyvyn vahvistamista.
Examples quoted are the tendency to foist tasks on municipalities, increasing enthusiasm for regulation at regional level, the increasing number of planning requirements, and the development of many new forms of supervision which block the expected lightening of the supervisory load (in the light of the 1993 supervision decree).
Esimerkkeinä tällaisista kehityskuluista järjestö mainitsee tehtävien siirtämisen kunnille, lisääntyvän sääntelyinnon alueellisella tasolla, kasvavan suunnitteluvelvoitteen ja monet uudet valvontamuodot, joiden seurauksena valvontapolitiikan (vuoden 1993 valvonta-asetuksen perusteella) odotettu keveneminen on itse asiassa jäämässä toteutumatta.
The hierarchical mentality in intergovernment relations—as expressed in concepts such as 'subordinate tiers of government' and 'government under supervision'—has, many feel, not diminished with the régionalisation of Belgium and the increasing concern for government renewal.
Käsitteissä "toisilleen alisteiset hallinnontasot" ja "holhouksenalainen hallinto" ilmenevä hierarkkinen ajattelutapa ei ole monien mielestä vähentynyt hallinnon sisällä Belgian aluejaosta ja hallinnon uudistamiseen kiinnitettävästä lisähuomiosta huolimatta.
One involved party felt that many acts of higher levels of government, ostensibly aimed at 'renewal of government', actually tended to accentuate the degree of control exercised (Suykens, 1997b).
Erään asianosaisen mukaan monet ylempien viranomaisten hallinnonuudistamistoimet hipovat useimmiten alentavaa pikkumaisuutta (Suykens 1997b).
5.6 Towards a New Public Management
Kohti uudentyyppistä julkishallintoa (New Public Management)
The growing interest in functional rationality and businesslike, efficient, and client-oriented working is generally lumped together in the international literature under the heading new public management (NPM).
Toimintojen järkeistämiseen sekä liikemaailman tapaan, tehokkaaseen ja asiakaslähtöiseen toimintaan kiinnitettävän huomion kasvu kytketään alan kansainvälisessä kirjallisuudessa useimmiten uuden julkishallinnon (New Public Management, NPM) käsitteeseen.
Subnational government in Belgium, and particularly in Flanders, is clearly in the grip of NPM and the values and practices associated with it.
Suuntaus siihen liittyvine arvoineen ja käytäntöineen on selvästi nähtävissä hallinnossa valtion tasoa alempana Belgiassa ja etenkin Flanderissa.
The foundations were laid with the relatively large-scale reorganization of municipalities between 1950 and 1992.
Sen taustalla on kuntien laaja uudelleenjako vuosina 1950-1992.
During this period the number of Belgian municipalities fell by no less than 73 per cent (for comparative purposes: in the Netherlands the number of municipalities declined by only 36 per cent).
Tuona aikana kuntien määrä vähentyi 73 prosenttia (vertauksena mainittakoon, että Alankomaissa kuntien määrä väheni vain 36 prosenttia).
The reorganization made larger-scale government action
Uudelleenjako mahdollisti aiempaa suuremmat hallintoyksiköt, mutta sai myös aikaan ongelmia viestinnässä kunnan ulkopuolelle ja sen sisäisessä hallinnossa.
Major financial intervention in the early 1980s accentuated the need for objective management. The first step in this direction was a new municipal accounting system that became operational in 1995.
Ensimmäisenä tämänsuuntaisena askeleena työstettiin uusi kunnallinen tilinpitojärjestelmä, joka otettiin käyttöön vuonna 1995.
There are doubts in the municipalities as to the renewing qualities of this system: the system is said to bring automation, but little in the way of modernization (in terms of devolution of government responsibilities, etc.).
Kunnissa epäillään uudistuksen aitoutta: sen katsotaan vain lisäävän automaatiota, mutta tuskin merkitsevän nykyaikaistamista (hallinnon toimivallan hajauttamisena tai vastaavana kehityksenä).
In other areas, however, renewal in unmistakable.
Uudistuminen on kuitenkin ilmiselvää eräillä muilla aloilla.
Examples springing to mind are the rise of competitive and entrepreneurial thinking in urban government, growing autonomy and privatization, the development of self-management and public-private partnerships and the emergence of performance management and human resources policy.
Voidaan mainita kilpailu- ja yritysasenteen tulo kunnallishallintoon, itsenäistämis- ja yksityistämisprosessit, itsehallinnon ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien kehittäminen sekä "performance managementin" ja henkilöstöresursseihin perustavan politiikan nousu.
During the current term of office, a number of large municipalities—Ghent, Louvain, and Antwerp—have initiated a radical internal reorganization.
Eräät suuret kunnat - Gent, Leuven ja Antwerpen - ovat kuluvalla valtuustokaudella toteuttaneet merkittäviä sisäisiä uudelleenjärjestelyjä.
The Antwerp municipality is now broken down into nine 'business units'.
Antwerpenin kunta on nyttemmin jaettu yhdeksään "toimialayksikköön".
At the same time strenuous efforts are being made to increase the level of professionalism.
Samanaikaisesti missä on ammattimaistuttu voimakkaasti.
Businesslike professionals—an example being the district managers in towns—are gaining ground at the expense of purveyors of political favours, who for a long time dominated contacts with citizens.
Kaupunkien asuinalueiden johtotehtävissä toimivat asiansa osaavat ammattilaiset valtaavat selvästi alaa poliittisten palvelusten mestareilta, jotka dominoivat pitkään yhteydenpitoa kansalaisiin.
5.7 The Beginnings of Partnership Democracy
Ensiaskeleet kumppanuusdemokratiaan
Looking at the Netherlands, we can see that NPM and joint policymaking have enjoyed popularity at different times.
Alankomaiden kohdalla saatamme nähdä miten uudenlaista julkishallintoa (New Public Management) ja "politiikan yhteistuotantoa" on suosittu eri ajanjaksoina.
In Belgium the two are running in parallel, with a slight preference for NPM.
Belgiassa kyseiset suuntaukset ovat samanaikaisempia.
Interactivity is not stressed so much in Belgium, as links between politicians and citizens have always been close and should, some feel, be given less emphasis.
Belgiassa vuorovaikutusta ei korosteta yhtä voimakkaasti, koska politiikka ja kansalaiset ovat olleet aina läheisissä sidoksissa ja monien mielestä ilmiötä on jopa syytä vaimentaa.
Interesting examples of businesslike joint policy making can be found in Antwerp and Ghent.
Antwerpenistä ja Genkistä löytyy mielenkiintoisia esimerkkejä "liikkeenjohdolliseen asiantuntemukseen perustavasta yhteistuotannosta".
Genk provides illuminating examples of a combination of businesslike and district-oriented working methods.
Genkissä yhdistyvät yritysmuotoinen ja tiettyyn kaupunkialueeseen kohdistuva työskentely kiinnostavalla tavalla.
Government is being brought closer to citizens' lives, but at the same time also made more objective.
Hallinto tuodaan lähemmäs kansalaisten elinympäristöä mutta samalla siitä tulee myös yrityshenkisempää.
The Genk approach is supported by structural discussions, steering groups, and district managers, and conditions for this are relatively favourable (a stable political situation combined with a strong mayor).
Järjestelmiä koskevat keskustelut, ohjausryhmät ja kaupunkialueiden johtohenkilöt tukevat genkiläistä lähestymistapaa, jota on pystytty kehittämään suhteellisen suotuisissa oloissa (stabiili poliittinen tilanne ja voimakas kaupunginjohtaja).
A similar combination can be found in Antwerp.
Antwerpenistä tavataan vastaavanlainen yhdistelmä.
On the one hand the municipality is pressing ahead with making the organization more businesslike.
Yhtäältä kunta lisää edeltäkäsin organisaationsa asiantuntemusta.
An example is the establishment of 'business units' referred to above, which undoubtedly contributed to the town secretary being elected government manager of the year.
Palautettakoon mieliin aiemmin mainittu kunnallisten toimialayksiköiden (business units) perustaminen. Kyseinen saavutus vaikutti epäilemättä kaupunginsihteerin valitsemiseen vuoden julkisviranomaiseksi.
At the same time the municipality attaches great importance to grass roots work, with a specific level of cooperation (joint policy-making) being sought between government and citizen.
Toisaalta kunta kiinnittää paljon huomiota työhön kaupunginosissa, hallinnon ja kansalaisten väliseen kouriintuntuvaan yhteistyöhön (yhteistuotantoon).
A number of sectors within the Antwerp organization are now working in a district-oriented way.
Useat Antwerpenin kuntaorganisaation toimialat toimivat nykyisin jo kaupunginosittain.
And this is necessary since the Antwerp local government area was substantially increased as a result of merger in 1981.
Se onkin tarpeen sen jälkeen, kun Antwerpenin hallinto kasvoi huomattavasti vuonna 1981 fuusioitumisen johdosta.
For some time the development of district councils as a form of
Muualla kuin Antwerpenissä moista ei edes harkita.
The Belgians are less inclined than the Dutch to shrink away from a central leadership role.
Belgialaiset eivät pelkää johtajan aseman keskeisyyttä siinä määrin kuin alankomaalaiset.
There are, however, often different ideas as to who should fill this role.
Siitä, kenen tätä valtaasemaa tulee hoitaa, esitetään kuitenkin usein erilaisia käsityksiä.
The phrase 'government by the municipality' is often bandied about.
Hallintokielessä puhutaan nykyisin usein "kunnasta johtajana".
And yet the municipalities are still often seen as the implementers of regional policy.
Tästä huolimatta kuntien katsotaan usein toteuttavan käytännössä aluepolitiikkaa.
Flanders has clearly progressed further than Wallonia.
Flanderi asettuu huomattavan usein Vallonian edelle valtiotasoa alempia "parhaita käytäntöjä" ja uudistussuuntauksia kuvattaessa.
This coincides with the practice of political and government renewal in Belgium.
Tämä vastaa poliittisen ja hallinnollisen uudistumisen etenemistä Belgiassa.
In general, it can be said that Flanders wishes to reform itself faster and more radically than Wallonia, which in some cases is clearly applying the brakes to reform initiatives, such as the defederalisation/regionalisation of the law on municipalities, which commands a high level support in Flanders.
Yleisesti voidaan todeta, että Flanderi haluaa uudistaa nopeammin ja syvällisemmin kuin Vallonia, joka jopa selvästi jarruttaa tiettyjä uudistusaloitteita, kuten Flanderissa voimakkaasti toivottaa kuntalain erottamista liittovaltion toimivallasta ja sisällyttämistä alueiden toimivaltaan.
Page 65
TANSKA
HISTORY AND CONCEPT OF DEMOCRACY
HISTORIA JA DEMOKRATIAKÄSITYS
1.1 Historical Background
Historiallinen tausta
In the mid-nineteenth century, the Danish system of government underwent dramatic changes.
Tanskan hallintojärjestelmä muuttui dramaattisesti 1800luvun puolivälissä.
A two-hundred-year period of royal autocracy was replaced by a system of government based on one of the most modern constitutions of the time.
Uudesta perustuslaista tuli yksi aikakautensa uudenaikaisimmista. Siihen perustuva hallintojärjestelmä korvasi kaksisataavuotisen kuninkaallisen autokratian.
By popular demand, reinforced by the revolutionary tensions in contemporary Europe, the King agreed in 1849 to share his own powers with a new two-chamber assembly.
Kansalaisten vaatimuksesta, jota tuolloin Euroopassa vallinneet vallankumoukselliset virtaukset tukivat, kuningas suostui 1849 jakamaan valtansa uuden kaksikamarisen edustuslaitoksen kanssa.
Voting rights were granted to approximately 75 per cent of adult men.
Noin 75 prosenttia täysi-ikäisistä miehistä sai äänioikeuden.
Amongst those excluded were those in receipt of poor relief.
Äänioikeutta vailla jääneiden joukkoon kuuluivat mm. köyhäinavun varassa elävät.
A setback to the development of democracy came in the wake of the 1864 war, when Denmark lost Schleswig and Holstein to Prussia.
Vuoden 1864 sodan jälkimainingeissa, Tanskan menetettyä Preussille Slesvigin ja Holsteinin, demokratiakehitys koki takaiskun.
The Conservatives managed to achieve a constitutional revision, whereby voting rights to the upper chamber were restricted.
Konservatiivien onnistui saada hyväksytyksi perustuslakimuutos, joka rajoitti äänioikeutta ylähuoneen vaaleissa.
This reduced the influence of the popular vote and delayed the introduction of parliamentarism until the first years of the twentieth century.
Tämä heikensi kansan kannanilmauksen vaikutusta ja viivästytti parlamentarismin syntyä 1900-luvun alkuvuosiin.
However, the final establishment of universal suffrage took place in 1915 (Petersson 1994; Hastrup 1994).
Yleinen ja yhtäläinen äänioikeus tuli voimaan,1915 (Pettersson 1994, Hastrup 1994).
The constitutional changes of the mid-nineteenth century have been taken as a symptom of the suddenness in the Danish transition to democracy (Rokkan 1970).
1800luvun puolivälin perustuslaillisia muutoksia on pidetty osoituksena siitä äkillisyydestä, jolla Tanska siirtyi demokratiaan (Rokkan 1970).
However, although important steps were taken in 1849, the process towards democracy was gradual and took almost a century (Svensson 1996).
Vaikka merkittäviä askeleita kohti demokratiaa otettiin jo vuonna 1849, demokratisoitumisprosessi oli kuitenkin vaiheittainen ja kesti melkein vuosisadan (Svensson 1996).
Once the conflicts over democracy were resolved, a certain amount of consensus developed in the Danish polity.
Kun demokratia-ajatukseen liittyvät ristiriidat oli ratkaista, tanskalaisessa yhteiskunnassa kehittyi tietynasteinen konsensus.
As in other Nordic countries, economic growth and the creation of a comprehensive welfare system, together with corporatism and cooperation across political lines, contributed to this sense of agreement.
Kuten muissakin Pohjoismaissa lisäsivät talouskasvu ja kattavan hyvmvointijärjestelmän luominen yhdessä korporativismin ja poliittiset rajat ylittävän yhteistyön kanssa yhteisymmärrystä.
However, by the 1970s, symptoms of an economic and political crisis had emerged.
Taloudellisen ja poliittisen kriisin oireita alkoi kuitenkin ilmetä 1970-luvulle tultaessa.