natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(Sixth Chamber) the interpretation of Article 1(2) of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976.
Nederlandse Raad van State on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle kolme ennakkoratkaisukysymystä tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY 1 artiklan 2 kohdan tulkinnasta.
By judgment of 17 June 1997, the Nederlandse Raad van State (Council of State) referred to the Court for a preliminary ruling three questions on
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa Van Rooij on valittanut vastaajana olevan Dagelijks
to any act attributable to a person by which one of the dangerous substances listed in List I or List II of the Annex to the directive is directly or indirectly introduced into the waters to which the directive applies.
jolla parannetaan sen kestävyyttä. Tähän tarkoitukseen yhtiö käyttää höyrykiinnitysmenetelmää, jossa säilyttävänä aineena on "superwolman" -niminen suolaliuos.
It holds an authorisation granted to it under the Environment Management Law.
Tätä varten yhtiöllä on ympäristönsuojelulain nojalla myönnetty lupa.
As regards the facts of the main proceedings, it is common ground that the emission of steam is caused by an act attributable to a person, namely the process by which Van Aarle's employees impregnate the wood with a preservative by means of a steam fixation method; that the steam emitted contains arsenic, copper and chromium, which are substances mentioned in List II of the Annex to Directive 76/464; and that the steam is precipitated on waters which fall within the scope of the directive when the ditch behind Van Aarle's premises is not dry.
Nyt esillä olevan riidan tosiseikkojen osalta ei ensinnäkään ole kiistetty sitä, että höyrypäästöt johtuvat tietyn oikeussubjektin toiminnasta eli prosessista, jolla Van Aarle -yhtiön työntekijät kyllästävät puuta säilytyssuolalla käyttäen höyrykiinnitysmenetelmää, jonka yhteydessä vapautuvat höyryt sisältävät arsenikkia, kuparia ja kromia, jotka ovat direktiivin 76/464/ETY liitteen luettelossa II mainittuja aineita, eikä myöskään ole kiistetty sitä, että nämä höyryt tiivistyvät ja laskeutuvat direktiivin soveltamisalaan kuuluviin vesiin silloin kun Van Aarle -yhtiön takana sijaitseva oja ei ole kuivuneena.
Mr van Rooij lives next to Van Aarle's premises.
Van Rooij asuu Van Aarle -yhtiön toimitilojen vieressä.
Claiming that the steam is polluted by arsenic, copper and chromium he complained of the pollution of the ditch, and requested the competent authority to take conservation measures with respect to Van Aarle.
Hän on valittanut ojan saastumisesta väittäen höyryn olevan arsenikin, kuparin ja kromin saastuttamaa ja hän on vaatinut toimivaltaista viranomaista ryhtymään kyseisen yrityksen osalta suojelutoimiin.
The French Government, however, disputes that in a situation such as that at issue in the main proceedings the emission of steam may be regarded as constituting a discharge within the meaning of Directive 76/464.
Ranskan hallitus kuitenkin kiistää, että höyrypäästöjä voitaisiin nyt esillä olevan kaltaisessa tapauksessa pitää direktiivissä 76/464/ETY tarkoitettuna päästämisenä.
By decision of 29 December 1994 the competent authority rejected that request, and by decision of 21 April 1995 it likewise dismissed Mr van Rooij's objection to that rejection.
Toimivaltainenviranomainen hylkäsi vaatimuksen 29.12.1994 tekemällään päätöksellä, minkä jälkeen se 21.4.1995 tekemällään päätöksellä hylkäsi myös Van Rooijin tekemän oikaisuvaatimuksen ensin mainitusta päätöksestä.
Mr van Rooij thereupon appealed to the Raad van State against the dismissal of his objection.
Tämän jälkeen Van Rooij valitti oikaisuvaatimuksensa hylkäämisestä ennakkoratkaisua pyytäneeseen tuomioistuimeen.
In those circumstances, since it considered that the dispute raised a question of the interpretation of the term 'discharge' within the meaning of Directive 76/464, the Nederlandse Raad van State stayed proceedings and referred some questions to the Court for a preliminary ruling:
Tässä tilanteessa Nederlandse Raad van State on katsonut, että kyse on direktiivissä 76/464/ETY tarkoitetun päästön käsitteen tulkinnasta, ja se on päättänyt lykätä asian käsittelyä sekä pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua.
By its first question, the national court essentially asks whether the term 'discharge' in Article l(2)(d) of Directive 76/464 is to be interpreted as covering the emission of contaminated steam which is precipitated on to surface water, and whether the distance between the place where the steam is emitted and the waters on to which it is precipitated is relevant in this respect.
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy pääasiassa, onko direktiivin 76/464/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa olevaa päästämisen käsitettä tulkittava siten, että siihen sisältyvät sellaisten saastuneiden höyryjen päästöt, jotka tiivistyvät ja laskeutuvat pintavesiin, ja onko sen alueen, jolta höyrypäästöt ovat peräisin, ja niiden vesien, joihin ne tiivistyneenä laskeutuvat, välisellä etäisyydellä tältä osin merkitystä.
It must be observed in this respect that while the term 'déversées' used in the title of the Frenchlanguage version of Directive 76/464 appears, in its generally accepted meaning, to support the interpretation put forward by the French Government, it is not, however, reserved exclusively to operations with liquids and may also be applied to solids.
Tältä osin on huomattava, että vaikka termi "déversées", jota on käytetty direktiivin 76/464/ETY ranskankielisessä nimessä, yleisessä merkityksessään puoltaa ilmeisen selvästi Ranskan hallituksen esittämää tulkintaa, kyseistä termiä ei kuitenkaan käytetä yksinomaan nestemäisten aineiden yhteydessä, vaan sitä voidaan käyttää myös kiinteistä aineista puhuttaessa.
It is likewise the case that the Dutch, Danish and Greek versions use terms in the title of the directive — 'geloosd', 'udledning' and 'εκχέονται' respectively which imply that the substance concerned is in the liquid state.
Pitää myös paikkansa, että hollannin-, tanskan- ja kreikankielisissä toisinnoissa käytetään direktiivin nimessä asianomaisen aineen nestemäiseen olomuotoon viittaavia termejä "geloosd", "udledning" ja "εκχέονται".
However, the title of the directive in the other language versions does not support such an interpretation.
Muiden kielitoisintojen osalta direktiivin nimi ei kuitenkaan tue tällaista tulkintaa.
The terms 'discharged' (English version), 'Ableitung' (German version), Vertidas' (Spanish version), 'scaricate' (Italian version), 'lançadas' (Portuguese version), 'utsläpp' (Swedish version) and 'päästettyjen' (Finnish version) do not necessarily imply that the substance in question is in the liquid state.
Termit "discharged" (englanninkielinen toisinto), "Ableitung" (saksankielinen toisinto), "vertidas" (espanjankielinen toisinto), "scaricate" (italiankielinen toisinto), "lançadas" (portugalinkielinen toisinto), "utsläpp" (ruotsinkielinen toisinto) ja "päästettyjen" (suomenkielinen toisinto) nimittäin eivät välttämättä edellytä kyseisen aineen olevan nestemäisessä olomuodossa.
Under Article l(2)(d) of Directive 76/464, 'discharge' is defined as 'the introduction into the waters referred to in paragraph 1 of any substances in List I or List II of the Annex ...'.
Kun otetaan huomioon nämä semanttiset erot on syytä tutkia, onko Ranskan hallituksen esittämä tulkinta direktiivin tarkoituksen mukainen.
In view of those semantic differences, the Court must examine whether the interpretation put forward by the French Government is consistent with the purpose of the directive.
On huomattava, että direktiivin 76/464/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa päästämisellä tarkoitetaan "liitteen luettelon I tai II jonkin aineen johtamista 1 kohdassa tarkoitettuihin vesiin - - ".
The term 'discharge' defined in Article 1(2) of Directive 75/464 must be understood as referring
Tulkinta, jossa rajataan direktiivin 76/464/ETY soveltamisala koskemaan vain nestemäisessä olomuodossa olevien vaarallisten aineiden jätteitä, olisi vastoin direktiivin tarkoitusta, jonka direktiivin johdanto-osan ensimmäisen perustelukappaleen mukaan on yhteisön
An interpretation which restricted the scope of Directive 76/464 to discharges of dangerous substances which are in the liquid state would run counter to the objective of the directive, which, as may be seen from the first recital in its preamble, is to protect the aquatic environment of the Community from pollution, particularly that caused by certain persistent, toxic and bioaccumulable substances.
Ei nimittäin voida hyväksyä ajatusta, että nämä direktiivin liitteessä mainitut aineet olisivat vaarallisia yhteisön vesiympäristölle vain nestemäisessä olomuodossa ollessaan.
By its second question the national court essentially asks whether the term 'discharge' in Article l(2)(d) of Directive 76/464 is to be interpreted as covering the emission of contaminated steam which is first precipitated on to land and roofs and then reaches the surface water via a storm water drain, and whether it is material in this respect whether the drain in question belongs to the establishment concerned or to a third party.
päästämisen käsitettä tulkittava siten, että siihen sisältyvät sellaisten saastuneiden höyryjen päästöt, jotka tiivistyvät ja laskeutuvat ensin maahan ja katoille ja päätyvät sitten sadevesiviemäriä pitkin pintavesiin, ja onko tältä osin merkitystä sillä, onko kyseessä kyseisen laitoksen oma sadevesiviemäri vai ulkopuoliselle kuuluva?
It cannot be accepted that those substances, which are mentioned in the annex to the directive, are dangerous for the aquatic environment of the Community only if they are in the liquid state.
Direktiivissä 76/464/ETY tarkoitetaan näin ollen kaikkien direktiivin liitteessä mainittujen vaarallisten aineiden päästöjä, olivatpa aineet missä olomuodossa tahansa.
It must be held that the circumstance that the contaminated steam, after being precipitated on to land and roofs, reaches the surface water via a storm water drain, belonging either to the establishment concerned or to a third party, is not capable of precluding the pollution of those surface waters from being the consequence of an act attributable to a person, namely the wood impregnation process carried out by Van Aarle.
Toisella kysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy pääasiassa, onko direktiivin 76/464/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa olevaa
It follows that Directive 76/464 applies to discharges of all the dangerous substances mentioned in the annex thereto, whatever their state.
On todettava, että se seikka, että saastuneet höyryt maahan ja katoille tiivistyttyään päätyvät pintaveteen joko kyseiselle laitokselle tai ulkopuoliselle kuuluvia sadevesiviemäreitä pitkin, ei estä katsomasta, että kyseisten pintavesien saastuminen johtuu tietyn oikeussubjektin toimista, eli tässä tapauksessa Van Aarle -yhtiön puunkyllästystoiminnasta.
The term 'discharge" in Article l(2)(d) of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution environment contaminated caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic of the Community must be interpreted as covering the emission of steam which is precipitated on to surface water.
Tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun direktiivin 76/464/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa olevaa päästämisen käsitettä on tulkittava siten, että siihen sisältyvät tiivistyvien ja pintaveteen laskeutuvien saastuneiden höyryjen päästöt.
The distance between those waters and the place of emission of the contaminated steam is relevant only for the purpose of determining whether the pollution of the waters cannot be regarded as foreseeable according to general experience, so that the pollution is not attributable to the person causing the steam.
Pintaveden ja höyrypäästöjen vapautumispaikan välisellä etäisyydellä on merkitystä vain arvioitaessa sitä, onko syytä katsoa, ettei vesien saastuminen yleisen elämänkokemuksen mukaan ollut ennustettavissa, ja siten sen poissulkemiseksi, että saastumisen voitaisiin katsoa johtuneen höyryjen vapauttajasta.
The term "discharge" in Article l(2)(d) of Directive 761464 must be interpreted as covering the emission of contaminated steam which is first precipitated on to land and roofs and then reaches the surface water via a storm water drain.
Direktiivin 76/464/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa olevaa päästämisen käsitettä on tulkittava siten, että siihen sisältyvät sellaisten saastuneiden höyryjen päästöt, jotka tiivistyvät ja laskeutuvat ensin maahan ja katoille ja päätyvät sitten sadevesiviemäriä pitkin pintaveteen.
It is not material in this respect whether the drain in question belongs to the establishment concerned or to a third party.'
Tältä osin ei ole merkitystä sillä, onko kyseessä kyseisen laitoksen oma sadevesiviemäri vai ulkopuoliselle kuuluva sadevesiviemäri.
Advocate General A. Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 25 February 1999.
Julkisasiamies A. Saggio on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 25 päivänä helmikuuta 1999.
Preliminary ruling (Environment - Directives 76/464/EEC, 76/769/EEC and 86/280/EEC Discharge -Possibility for a Member State to adopt more stringent measures than those provided for in Directive 76/464/EEC — Effect of Directive 76/769/EEC on such a measure) (Sixth Chamber)
Ennakkoratkaisu Ympäristö Direktiivit 76/464/ETY, 76/769/ETY ja 86/280/ETY Päästöjen käsite Jäsenvaltio voi antaa direktiivissä 76/464/ETY säädettyä tiukempia määräyksiä Direktiivin 76/769/ETY vaikutus tällaiseen määräykseen (kuudes jaosto)
76/464 as 'the introduction into the waters referred to in paragraph 1 of any substances in List I or List II of the Annex ...'.
"päästäminen" tulkittava siten, että siihen sisältyy myös direktiivin 86/280/ETY 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu merkittävistä päästölähteistä, mukaan lukien kerrannaiset lähteet ja hajakuormitus, aiheutuva pilaantuminen?
By judgment of 17 June 1997, the Nederlandse Raad van State (Council of State) referred to the Court for a preliminary ruling six questions on the interpretation of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976, Council Directive 76/769/EEC of 27 July 1976, as amended by European Parliament and Council Directive 94/60/EC of 20 December 1994, and Council Directive 86/280/EEC of 12 June 1986.
Esitettyyn kysymykseen vastaamiseksi on tarkasteltava ensin direktiivissä 76/464/ETY tarkoitettua päästämisen käsitettä ja sitten direktiivin 86/280/ETY 5 artiklan 1 kohdassa mainittua merkittävistä päästölähteistä, mukaan lukien kerrannaiset lähteet ja hajakuormitus, peräisin olevan pilaantumisen käsitettä.
To determine whether that definition covers all sources of pollution or only pollution caused by an act, regard must be had to the concept of 'pollution' in Directive 76/464. The term 'discharge' within the meaning of that directive cannot, as regards the sources of pollution which are covered by it, differ in scope from the concept of 'pollution' within the meaning of the same directive.
Nederlandse Raad van State on esittänyt kuusi ennakkoratkaisukysymystä tiettyjen yhteisön vesiympäristöönpäästettyjenvaarallistenaineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.1994 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 94/60/EY ja direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 12 päivänä kesäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/280/ETY tulkinnasta.
Those questions were raised in proceedings brought by L. Nederhoff & Zn. (hereinafter 'Nederhoff) against the decision of the Dijkgraf en Hoogheemraden van het Hoogheemraadschap Rijnland (hereinafter 'the competent authority') refusing to grant it authorisation to place posts treated with creosote in surface water. Question 1
Ensinnäkin päästämisen osalta on huomattava, että direktiivin 76/464/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaan se määritellään "liitteen luettelon I tai II jonkin aineen johtamiseksi 1 kohdassa tarkoitettuihin vesiin - ".
Article l(2)(e) of that directive provides in this respect that 'pollution' means the discharge by man, directly or indirectly, of substances or energy into the aquatic environment, the results of which are such as to cause hazards to human health, harm to living resources and to aquatic ecosystems, damage to amenities or interference with other legitimate uses of water.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa kantajana on L. Nederhoff & Zn.-niminen yhtiö (jäljempänä Nederhoff) ja joka koskee päätöstä, jolla Dijkgraaf en Hoogheemraden van het Hoogheemraadschap Rijnland (jäljempänä toimivaltainen viranomainen) kieltäytyi myöntämästä kantajalle lupaa sijoittaa pintavesiin kreosootilla kyllästettyjä tolppia. Ensimmäinen kysymys
By this question the national court essentially asks whether the term 'discharge' in Article l(2)(d) of Directive 76/464 is to be interpreted as including also the pollution from significant sources, including multiple and diffuse sources, referred to in Article 5(1) of Directive 86/280.
Jotta voidaan täsmentää, sisältyvätkö kaikenlaiset pilaantumisen lähteet tähän määritelmään, vai ainoastaan jonkin toimenpiteen aiheuttama pilaantuminen, on tarkasteltava direktiivissä 76/464/ETY esitettyä pilaantumisen käsitettä.
It follows that the term 'discharge' in Article l(2)(d) of Directive 76/464 must be understood as referring to any act attributable to a person by which one of the dangerous substances listed in List I or List II of the Annex to the directive is directly or indirectly introduced into the waters to which the directive applies.
Tämän direktiivin mukaisella päästämisen käsitteellä ei voi olla siihen sisältyvien pilaantumisen lähteiden osalta erilaista ulottuvuutta kuin saman direktiivin mukaisella pilaantumisen käsitteellä.
In order to answer the question, the Court must consider first the term 'discharge' in Directive 76/464 and then the concept of 'pollution' from significant sources, including multiple and diffuse sources, in Article 5(1) of Directive 86/280.
Kansallinen tuomioistuin haluaa tällä kysymyksellään pääasiallisesti saada selvitystä siihen, onko direktiivin 76/464/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa olevaa käsitettä
That interpretation is borne out by the system established by Directive 76/464, under Articles 3 and 7(2) of which any discharge into the waters referred to in Article 1 of the directive of substances in List I or List II of the annex thereto is subject to the grant of authorisation
Tämän direktiivin 1 artiklan 2 kohdan e alakohdassa säädetään tältä osin, että "pilaamisella" tarkoitetaan aineen tai energian
Question 3 ensuring that Community limit values are complied with and laying down national emission standards.
säädetty lupajärjestelmä, jota sovelletaan kun pilaantuminen on aiheutunut päästöstä, josta jokin henkilö on vastuussa, sekä toisaalta direktiivin 86/280/ETY 5 artiklassa säädetty erityisiä ohjelmia koskeva järjestelmä, jota sovelletaan, kun ei voida katsoa, että jokin henkilö on vastuussa pilaantumisesta, koska se aiheutuu kerrannaisista lähteistä ja hajakuormituksesta.
Neither the application for nor the grant, if any, of authorisation makes sense unless the discharge can be attributed to a person.
Tästä seuraa, etta direktiivin 76/464/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa oleva käsite "päästäminen" on käsitettävä siten, että sillä tarkoitetaan kaikenlaista sellaisen henkilön toimimaa, joka päästää suoraan tai epäsuorasti vesiin, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, jotakin direktiivin liitteessä olevassa luettelossa I tai II lueteltua vaarallista ainetta.
This question distinguishes two hypotheses which may in fact be reduced to a single phenomenon, namely the release into surface water of pollution-causing particles as a result of the placing in those waters by Nederhoff of wooden posts treated with creosote.
Kysymykseen vastaamiseksi on korostettava, kuten pääasian tosiseikoista käy ilmi, että kreosootin liukeneminen ja siten pintavesien pilaantuminen johtuvat siitä, että Nederhoff käytti näissä pintavesissä kreosootilla kyllästettyä puuta.
It follows that the significant sources of substances, including multiple and diffuse sources, mentioned in Article 5(1) of Directive 86/280 relate to cases where the pollution, precisely because of its diffuse nature, cannot be attributed to a person and therefore cannot be the subject of prior authorisation.
Siten tähän kysymykseen on vastattava, että direktiivin 86/280/ETY:n 5 artiklassa tarkoitettua käsitettä merkittävät päästölähteet, mukaan lukien kerrannaiset lähteet ja hajakuormitus, on tulkittava siten, että siihen ei sisälly pintaveteen sijoitetuista tolpista liukeneva kreosootti, kun jokin henkilö on vastuussa tämän aineen aiheuttamasta pilaantumisesta.
Such a phenomenon constitutes a 'discharge' within the meaning of Article l(2)(d) of Directive 76/464, in that the pollution of surface water derives from an act attributable to a person, namely the placing in those waters of wooden posts treated with creosote, which on contact with the water is released from the wood in the form of pollution-causing particles.
Tätä tulkintaa vahvistaa direktiivillä 76/464/ETY käyttöön otettu järjestelmä, ja sen 3 artiklan ja 7 artiklan 2 kohdan mukaan kaikki direktiivin liitteessä olevaan luetteloon I tai II kuuluvien aineiden päästöt direktiivin 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin edellyttävät velvollisuutta sellaisen luvan hankkimiseen, jossa määrätään raja-arvojen noudattamisesta ja vahvistetaan kansalliset päästönormit.
That is why Article 5(1) of Directive 86/280, since no obligation of authorisation is conceivable, requires the Member States to avoid or eliminate pollution of that kind by means of specific programmes and why, as appears from the tenth recital in the preamble to that directive, the necessary powers to take action to that end derive not from Directive 76/464 but from Article 235 of the Treaty.
Tästä seuraa, että direktiivin 86/280/ETY 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut merkittävät aineiden päästölähteet, mukaan luettuina kerrannaiset lähteet ja hajakuormitus, koskevat tilanteita, joissa pilaantumista ei sen hajanaisuuden vuoksi voida asettaa jonkin henkilön vastuulle ja jolloin sitä koskevaa ennakkolupaa ei voida hakea.
By this question, the national court asks whether Article 3 of Directive 76/464, taken if appropriate in conjunction with Article 10 thereof, permits Member States to make the authorisation of a discharge subject to additional requirements not provided for in that directive, such as the obligation to investigate or choose alternative solutions which have less impact on the environment, and if so, whether such a requirement may have the effect of making the grant of authorisation impossible or altogether exceptional.
Tällainen ilmiö merkitsee direktiivin 76/464/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettua "päästämistä", koska pintavesien pilaantuminen johtuu jonkin henkilön vastuulla olevasta toiminnasta, eli siitä että pintavesiin on sijoitettu puutolppia. jotka on kyllästetty kreosootilla. joka kosketuksessa veden kanssa liukenee puusta pilaantumista aiheuttavina ainesosina.