natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 77/388/EEC (OJ L 145, 13.6.1977) Turnover taxes — Common system of value added tax Netherlands
Direktiivi 94/74/EY(EYVL 31.12.1994) Mineraaliöljyjen valmisteverot Ranska
Directives 68/366/EEC (OJ L 260, 22.10.1968) and 82/489/EEC (OJ L218, 27.7.1982) Transitional measures (ISIC Groups 20 and 21) Spain
Direktiivi 91/157/ETY (EYVL N:o L 78, 26.3.1991) Tiettyjä vaarallisia aineita sisältävät paristot ja akut Belgia
In December, the Commission delivered reasoned opinions in the following cases:
Yhteisön oikeuden soveltamisen valvonta
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance
Direktiivien kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden epäyhteneväisyys
Directives 84/525/EEC, 84/526/EEC and 84/527/EEC (OJ L300. 19.11.1984) Seamless gas cylinders fabricated in Spain France
Direktiivit 84/525/ETY, 84/526/ETY ja 84/527/ ETY (EYVL N:o L 300, 19.11.1984) Espanjassa valmistettujen kaasupullojen lävistäminen Ranska
The operative part of the main decisions is reproduced; other decisions are simply listed by field and legal basis. Decisions in disputes be­tween the Community and its staff are not reported.
EY:n perustamissopimuksen 30, 31, 32, 33, 34, 35 ja 36 artikla sekä direktiivi 89/106/ETY (EYVL N:o L40, 11.2.1989) Ranskalaisen sementin tuonnin esteet Kreikka ydinturvallisuus ja pelastuspal
nuclear safety and civil
Ympäristö, velu ja
Court of Justice
Direktiivi 76/160/ETY (EYVL N:o L 31, 5.2.1976) Uimavedet Belgia
Directive 76/160/EEC (OJ L31, 5.2.1976) Bathing water Belgium
Direktiivit 79/409/ETY (EYVL N:o L 103, 25.4.1979) ja 91/244/ETY (EYVL N:o L 115, 8.5.1991) Linnut — Bruxelles-capitale Belgia
18.5.1976) Dangerous substances discharged into the aquatic en­vironment — Article 7 Greece
Direktiivi 76/464/ETY (EYVL 18.5.1976) Vesien saastepäästöt — 7 artikla Kreikka
Directives 76/464//EEC (OJ L 129.
Direktiivi 30.5.1991) Vesi Portugali
18.5.1976) and 83/513/EEC (OJ L291, 24.10.1983) Dangerous substances — cadmium — Scheldt Netherlands
Direktiivit 76/464//ETY (EYVL N:o L 129, 18.5.1976) ja 83/513/ETY (EYVL N:o L 291, 24.10.1983) Vaaralliset aineet — kadmium — Schelde Alankomaat
Directives 80/779/EEC (OJ L 229.
Direktiivi 91/676/ETY 31.12.1991) Vesiensuojelu Portugali
30.8.1980) and 89/ 427/EEC (OJ L20I.
Direktiivit 80/779/ETY (EYVL N:o L 229, 30.8.1980) ja 89/427/ETY (EYVL N:o L 201, 14.7.1989) Hiilidioksidi- ja hiukkaspäästöt — Bareiro ja Lis sabon Portugali
26.3.1991) Batteries and accumulators — programmes Belgium
Direktiivi 91/157/ETY (EYVL 26.3.1991) Paristot ja akut — ohjelmat Belgia
177 of the EC Treaty 17.10.1996: Case C­64/95
Direktiivit 68/366/ETY (EYVL N:o L 260, 22.10.1968) ja 82/489/ETY (EYVL N:o L 218, 27.7.1982) Siirtymätoimenpiteet (luokat 20 ja 21 ISIC) Espanja
Page 145
145, käyttömaksujen arvon
Other decisions
EY:n perustamissopimuksen
State aid
Muut päätökset
Protocol of 3 June 1971 — Convention 27 September 1968
EY:n perustamissopimuksen
Articles 185 and 186 of the EC Treaty
Tiedote EU 12-1996
Panto­
185 ja 186 ar
Structural Funds
EY:n perustamissopimuksen
Reference: Council Directive 93/104/EC: OJ L307, 13.12.1993; Bull. 11-1993, point 1.2.125
7.S.27 Yhdistetyt asiat C-178/94, C-179/94, C-188/94, C-189/94 ja C-190/94, Erich Dillenkofer ja muut/Saksan· liittotasavalta, tuo mioistuimen tuomio 8 päivänä lokakuuta 1996 (täysistunto).
It held that the Council had been fully justified in using Article 118a of the Treaty as the legal basis for the Directive.
Valtion taloudellinen vastuu; direktiivin täytäntöönpanotoimien laiminlyönti.
Reference: Council Directive 90/314/EEC: OJ L 158, 23.6.1990: Bull.
Viite: neuvoston direktiivi 90/314/ETY — EYVL N:o L 158, 23.6.1990 ja tiedote 6-1990, kohta 1.3.127
The Court reaffirmed that complete failure to transpose a directive within the prescribed time limit constituted in itself a serious breach of Community law making the Member State liable to pay compensation.
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö
In the first place, the existence of other, more general, legal bases such as Articles 100 and 100a did not have the effect of restricting the scope of Article 118a. In the Court's opinion there was nothing in the wording of Article 118a to indicate that the concepts of 'working envi­ronment', 'safety' and 'health' as used in that context should be interpreted restrictively.
Tällä tuomiolla tuomioistuin vahvistaa, että direktiivin täytäntöönpanotoimien täydellinen laiminlyönti asetetussa määräajassa on sellaisenaan yhteisön oikeuden ilmeinen rikkominen ja jäsenvaltio kantaa siitä taloudellisen vastuun.
As it had ruled on previous occasions, the Court found that three conditions had to be met if an individual were to obtain reparation from a Member State for damage suffered as a result of a breach of Community law: firstly, the Com­munity rules breached by the Member State had to be intended to confer rights on individuals; secondly, the breach had to be sufficiently seri­ous; and thirdly, there had to be a direct causal link between the breach and the damage sus­tained.
Tuomioistuin muistuttaa kolmesta aikaisem massa oikeuskäytännössä asettamastaan edellytyksestä, joiden on täytyttävä ennen kuin yksityishenkilö voi saada jäsenvaltiolta kor vausta yhteisön oikeuden rikkomisesta: rikotun yhteisön säännöksen on oltava tarkoitukseltaan sellainen, että se antaa yksityishenkilöille oikeuksia; rikkomuksen on oltava riittävän ilmeinen; rikkomuksen ja yksityishenkilöiden kärsimän vahingon välillä on oltava suora syy-yhteys.
Secondly, an examination of the Directive's aim and content showed that Article 118a had to be used as the legal basis.
Tuomioistuin arvioi, että neuvostolla on ollut hyvät perusteet käyttää EY:n perustamissopimuksen 118 a artiklaa direktiivin oikeudellisena perustana.
The Court took the view that the aim of the Directive was to make a favourable impact on the health and safety of workers through the organization of their work­ing time and that such organization was not nec­essarily conceived as an instrument of employ­ment policy.
Tuomioistuin katsoo ensiksikin, että muiden yleisempien oikeudellisten perusteiden, kuten perustamissopimuksen 100 ja 100 a artiklan olemassaolo ei rajoita 118 a artiklan sovellusalaa.
As regards content, the Court held that most of the Directive's provisions reflected a concern to protect the health and safety of workers and that Community action in this sphere could not be limited to measures justified by scientific evidence, as the United Kingdom Government had contended.
Tuomioistuin arvioi, että 118 a artiklan sanamuoto ei miltään osin viittaa siihen, että käsitteet "työympäristö", "turvallisuus" ja "terveys" olisi tämän määräyksen tarkoittamassa merkityksessä ymmärrettävä ahtaasti, vaan nämä käsitteet päinvastoin edellyttävät neuvostolle annetun toimivallan laajaa tulkitsemista työntekijöiden turvallisuuden ja ter veyden suojelemista koskevien asioiden osalta.
In this particular case the Court was asked to rule whether the complete lack of measures to implement Article 7 of Directive 90/314/EEC on package holidays constituted a serious breach of Community rules designed to confer rights on individuals.
Kyseinen tapaus koski sitä, muodostiko pakettimatkoja koskevan direktiivin 90/314/ ETY 7 artiklan täytäntöönpanotoimien täydellinen laiminlyönti yhteisön oikeuden sellaisen säännöksen ilmeisen rikkomisen, jonka tarkoituksena on antaa yksityisille oikeuksia.
The Court rejected the argument that adoption of the Directive was in breach of the principle of subsidiarity.
Tuomioistuin arvioi, että jäsenvaltion pidättäytyminen kaikista jonkin direktiivin täytäntöönpanotoimista siinä määritellyn vaikutuksen saavuttamiseksi annetussa määräajassa on itsessään yhteisön oikeuden ilmeinen rikkominen. minen.
Since the Council had found it nec­essary to improve the existing level of protection for the health and safety of workers and to har­monize conditions in this area while maintaining the improvements made. Community action was needed to lay down minimum requirements in order to achieve this objective.
Lisäksi tuomioistuin arvioi, että kyseessä oleva säännös, jossa annetaan pakettimatkan ostajalle oikeuksia, joilla taataan hänen suo rittamiensa maksujen palauttaminen ja paluu kuljetuksen järjestäminen, jos matkanjärjestäjä on maksukyvytön, on tarkoitukseltaan sellainen, että siinä annetaan oikeuksia yksi tyishenkilöille.
The Court held that, if a Member State failed to take any steps to transpose a directive and thus achieve its objective within the prescribed time limit, this in itself constituted a serious breach of Community law; and that the provisions in ques­tion, which entitle package holidaymakers to the reimbursement of deposits and to repatriation in the event of the tour operator's bankruptcy, were in fact intended to confer rights on individuals.
Tuomioistuin katsoo myös, että direktiivin tarkoituksen ja sisällön tutkiminen osoittavat 118 a artiklan käytön oikeudellisena perus tana perustelluksi. Tuomioistuimen mukaan direktiivin tarkoituksena on vaikuttaa työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä edistävästi heidän työaikaansa järjestämällä eikä tällaista järjestämistä välttämättä ole tarkoitettu työllisyyspolitiikan välineeksi.
The Court held, however, that the Council had failed to explain why the second sentence of Article 5 of the Directive designated Sunday as a weekly rest day more closely connected with the health and safety of workers than any other day of the week.
Työntekijöiden terveys ja työturvallisuus; työ ajan järjestäminen; 48 tunnin työviikko; oikeudellinen perusta.
It therefore annulled the second
Tuomioistuin hylkää väittämän, jonka mukaan direktiivin hyväksyminen rikkoo toissijaisuusperiaatetta.
Health and safety of workers; organization of working time: 48-hour week; legal basis.
Viitteet: Neuvoston direktiivi 93/104/EY — EYVL N:o L 307, 13.12.1993 ja tiedote 11-1993, kohta 1.2.125
External relations; development cooperation; competence of the Community; human rights: legal basis.
Tuomioistuin arvioi kuitenkin, että neuvosto ei ole selvittänyt sitä, miltä osin sunnuntain mahdollisesta nimeämisestä lepopäiväksi, ku ten direktiivin 5 artiklan toisessa alakohdassa tehdään, on merkittävämpi yhteys työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen kuin jonkin muun viikonpäivän nimeämisellä.
sentence of Article 5, which it considered to be severable from the other provisions of the Direc­tive.
Tämän vuoksi tuomioistuin kumoaa artiklan 5 artiklan toisen alakohdan, jonka se katsoo mahdolliseksi irrottaa direktiivin muista säädöksistä. sistä.
Reference: Council Decision 94/578/EC: OJ L223. 27.8.1994: Bull.
Lisäksi se katsoo, että tuottajajärjestöt eivät ole osoittaneet sellaisen edun olemassaoloa, jota niiden olisi ajettava jäsen tensä puolesta.
Agriculture: BSE; responsibility of the Commis­sion; inadmissibility.
Ulkosuhteet; kehitysyhteistyö; yhteisön toimi valta; ihmisoikeudet; oikeudellinen perusta.
Reference: Commission Decision 96/239/EC (OJ L78. 28.3.1996; Bull.
Viite: neuvoston päätös 94/578/EY — EYVL N:o L 223, 27.8.1994 ja tiedote 7/81994, kohta 1.3.56
The Court of First Instance declared inadmis­sible the action for damages brought by a Mem­ber of the European Parliament and two farmers' organizations against the Commission as a result of its Decision 96/239/EC on emergency mea­sures to protect against BSE.
Tällä tuomiolla tuomioistuin vahvistaa yhtei sön EY:n perustamissopimuksen 113 ja 130 y artiklan perusteella tekemän yhteistyösopimuksen pätevyyden.
Portugal had contested Council Decision 94/ 578/EC of 18 July 1994 concerning the conclu­sion of the Cooperation Agreement between the European Community and India on the grounds that the Community was not empowered by Articles 113 and 130y to conclude certain clauses relating to the protection of human rights and others relating to cooperation in the fields of energy, tourism, culture, drugs and intellectual property.
Tuomioistuin erityisesti täsmentää ensimmäistä kertaa perustamissopi muksen 130 y artiklaan perustuvaa yhteisön toimivaltaa tällaisten sopimusten tekemisen suhteen.
In particular, they asked that the Commis­sion be required to pay token compensation of one franc for the non- material damage they had suffered as ordinary citizens of a Member State and that the Court appoint an expert to assess the material damage suffered by members of the farmers' organizations who had brought the action.
Tuomioistuin hylkää vahingonkorvauskanteen, jonka Euroopan parlamentin jäsen ja kaksi maanviljelijöiden tuottajajärjestöä nostivat BSE-taudilta suojautumiseen liittyviä kiireellisiä toimenpiteitä koskevan komission päätöksen 96/239/EY perusteella.
As regards the clause relating to respect for human rights, the Court interpreted Article 130u of the Treaty (as amended by the Maastricht Treaty) as requiring the Community to take ac­count of the need to ensure respect for human rights when adopting measures in the field of development cooperation. According to the Court, a policy adjustment to this effect would necessarily make cooperation conditional on re­spect for human rights, although there would be no need to provide for specific measures in this regard.
Portugalin hallitus moitti neuvoston 18. heinäkuuta 1994 tekemää päätöstä 94/578/EY yhteistyösopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön ja Intian välillä sillä perusteella, että yhteisöllä ei ole perustamissopimuksen 113 ja 130 y artiklan mukaista toimivaltaa päättää tietyistä sopimukseen sisältyvistä lausekkeista, jotka liittyvät ihmisoikeuksien turvaamiseen, eikä muista lausekkeista, jotka koskevat yhteistyötä energian, matkailun, kulttuurin, huumeiden torjunnan ja henkisen omaisuuden aloilla.
The Court of First Instance declared the applica­tion for damages inadmissible on the grounds that the applicants had not produced the slightest evidence to substantiate their alleged losses or to indicate how the Commission's behaviour could have been responsible for them.
Kantajaosapuolet vaativat tuomioistuinta tuo mitsemaan komission korvaamaan niiden kärsimät vahingot, jotka niiden mukaan aiheutuivat "hullun lehmän taudin" aiheuttaman kriisin yhteydessä hyväksyttyjen toimenpiteiden viivästymisestä.
As regards the clauses relating to cooperation in the fields of energy, tourism, culture, drugs and intellectual property, the Court pointed out that Articles 130u, 130w. 130x and 130y of the Treaty conferred on the Community a specific competence, which was not exclusive but was complementary to that of the Member States, to conclude agreements with non- member coun­tries in the sphere of development cooperation.
Ihmisoikeuksien kunnioittamiseen liittyvän lausekkeen osalta tuomioistuin tulkitsee perustamissopimukseen Maastrichtin sopimuksella lisättyä 130 u artiklaa siten, että yhteisön on otettava huomioon ihmisoikeuksien kun nioittamisen tavoite päättäessään kehitysyh teistyön alaan kuuluvista toimenpiteistä.
To qualify as a cooperation agreement within
Tuo mioistuimen mukaan yhteistyöpolitiikan so-
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö taisi toimivallan ryhtyä kaikentyyppisiin yh­teistyötoimiin kyseisellä alalla.
This percentage may be increased to 20%, how­ever, to include forms of advertising such as direct offers to the public for the sale, purchase or rental of products or for the provision of ser­vices, provided that the amount of spot advertis­ing does not exceed 15%.
Näin ollen sopimuksen lausekkeilla ei ole vaikutusta toi­mivallan tulevaan jakamiseen yhteisön ja jä­senvaltioiden välillä eikä tämän yhteistyön loppuun viemiseksi säädettävien yhteisön sää­dösten oikeudelliseen perustaan.
The Court held that, since television sponsorship was a form of television advertising which lasted longer than spot advertising because of the way in which it was presented, it was in principle covered by the provision of the Direc­tive which allowed an increase in the percentage of daily transmission time set aside for advertis­ing.
7.8.25 Yhdistetyt asiat C­320/94, C­328/94, C­329/94, C­337/94, C­338/94 ja C­339/94, Reti Televisive Italiane SpA ja Publitalia 80/Ministero delle Poste e Telecomunicazioni ja muut, tuomioistuimen tuomio 12 päivänä joulukuuta 1996 (kuudes jaosto).
The Court held that the nature of an agreement was defined by its essential aims and was not affected by the presence of clauses relating to specific matters, provided that those clauses did not impose obli­gations which went beyond the objectives of de­velopment cooperation.
peuttaminen ihmisoikeuksien kunnioittami­seen edellyttää välttämättä alisteisen suhteen luomista näiden kahden asian välillä, mutta se ei välttämättä edellytä ihmisoikeuksien alaan liittyvien täsmällisten toimintakeinojen luo­mista.
The competence and procedure described in Article 130y would be rendered void of substance if a development cooperation agreement had to have another legal basis in addition to Article 130y and had also to be concluded by the Member States whenever it touched on a specific matter.
Tuomioistuin katsoo erityisesti, että sopimuksen ensimmäinen artikla, jonka mu­kaan ihmisoikeuksien ja demokratian periaat­teiden kunnioittaminen on yksi sopimuksen keskeisistä näkökohdista, saattaa olla merkit­tävä peruste harjoitettaessa kansainväliseen oikeuteen perustuvaa oikeutta keskeyttää tai peruuttaa sopimusten soveltaminen silloin, kun kolmas valtio ei kunnioita ihmisoikeuk­sia.
Similarly, Member States were free to decide that such additional time should be allowed only in the case of certain forms of advertising which required more broadcasting time.
Viite: neuvoston direktiivi 89/552/ETY — EYVL N:o L 298, 17.10.1989 ja tiedote 10­1989, kohta 2.1.18
In this particular case the Court took the view that the provisions of the Agreement with India established a framework for cooperation and did not lay down rules on how cooperation was to be implemented in each specific area. The mere inclusion of provision for cooperation in a spe­cific field did not necessarily constitute a gen­eral authorization for undertaking all kinds of cooperation activities in the field concerned.
Tällä päätöksellä tuomioistuin täsmentää tele­visiomainonnan käsitettä ja määrittelee erityi­sesti televisiosta ilman rajoja annetun direk­tiivin 89/552/ETY 18 artiklassa mainittuja käsitteitä mainospalat ja suorat tarjoukset yleisölle tuotteiden myynnistä, ostosta tai vuokrauksesta tai palvelujen tarjoamisesta sekä myyntiohjelman käsitettä, jota ei mainita kyseisessä direktiivissä.
On the question of sponsorship, the Court held that Article 17 of the Directive, which lays down a number of requirements to be met by spon­sored television programmes, did not restrict identification of the sponsor to the beginning and end of programmes and permitted repeated forms of sponsorship during the programme in question.
Direktiivissä 89/552/ETY määrätään, että mainosten määrä ei saa olla suurempi kuin 15 prosenttia päivittäisestä lähetysajasta.
The Court pointed out that, although sponsors could be mentioned in the course of the programme, this was on condition that there was no incitement to purchase or hire the products or services of the sponsors or any third party, in particular by making special promotional refer­ences to them.
Tämä osuus voidaan kuitenkin nostaa 20 prosent­tiin, jos mainontaan sisältyy suoraan yleisölle tehtyjä tarjouksia tuotteiden myynnistä, os­tosta tai vuokrauksesta tai palvelujen tarjoa­misesta, sillä ehdolla, että varsinaisten mai­nospalojen määrä ei ole suurempi kuin 15 prosenttia lähetysajasta.
Television without frontiers; advertising; spon­soring of programmes.
Jotta sopimus voitai­siin katsoa yhteistyösopimukseksi 130 y ar­tiklassa tarkoitetussa merkityksessä, sen on pyrittävä toteuttamaan 130 u artiklassa esitet­tyjä laajoja tavoitteita; niiden toteuttamiseksi tarpeelliset toimenpiteet voivat koskea eri erityisaiheita.
Free movement of goods: patents on inventions; medicines; non-patentable pharmaceuticals; accession of Spain and Portugal.
Sen edellyttäminen, että kehitysyhteistyösopimuksella olisi 130 y artiklan lisäksi jokin muu oikeudellinen pe­rusta, josta myös jäsenvaltiot mahdollisesti sopisivat aina, kun sillä olisi tietynlaisia vai­kutuksia, olisi omiaan tekemään 130 y artik­lassa määritellyn toimivallan ja menettelyt sisällöltään tyhjiksi.
In this judgment the Court clarified the concept of television advertising and defined, in partic­ular, the terms 'spot advertising' and 'direct of­fers to the public for the sale, purchase or rental of products or for the provision of services', as used in Article 18 of Directive 89/552/EEC. as well as the concept of 'television sponsorship', which is not mentioned by the Directive.
Tuomioistuin arvioi, että siltä osin kuin myyntiohjelma on eräs televisiomainonnan laji, joka esittämistapansa vuoksi on kestol­taan pitempi kuin mainospalat, sen yhtey­dessä voidaan periaatteessa hyödyntää direk­tiivissä annettua mahdollisuutta lisätä mai­nontaan osoitetun päivittäisen lähetysajan osuutta.
In this case, which related to a product marketed in a Member State before its legislation had made the product in question patentable, the Court stood by its earlier rulings on the free movement of products protected by a patent.
Kyseisessä tapauksessa tuomioistuin arvioi, että Intian kanssa tehdyn sopimuksen lausek­keissa vahvistetaan yhteistyön puitteet eivätkä ne sisällä määräyksiä yhteistyön täytäntöön­panon yksityiskohtaisista säännöistä kaavail­luilla erityisaloilla.
Directive 89/552/EEC stipulates that advertising must not exceed 15% of daily transmission time.
Tietyn alan yhteistyötä koskevien määräyksien yksittäinen sisällyttä­minen sopimukseen ei välttämättä merkitse sen luonteista yleistä valtuuttamista, joka an­
The Court upheld the principle that the protec­tion afforded by patents could not impede the
Tuomioistuin korostaa kuitenkin, että jäsen­valtioilla ei ole velvollisuutta vaan ainoastaan mahdollisuus lisätä mainontaan osoitettua
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö päivittäistä lähetysaikaa direktiivin 18 artiklan perusteella.
Consequently, he could not oppose the marketing in a Member State of a product which he had freely marketed in another Member State prior to its accession to the Com­munity, even though the product was not patent­able there.
Tällainen erityinen tavoite olisi etenkin sen varmistaminen, että patentin haltijalla on yksinomainen oikeus hyödyntää keksintöä tuotteiden valmistamiseksi ja tuomiseksi markkinoille ensimmäi senä.
free movement of goods unless it was justified for the purpose of safeguarding the rights which constituted the specific object of the patent, namely to ensure that the patentee had the exclu­sive right to use an invention with a view to manufacturing products and putting them into circulation for the first time.
Sponsoroinnin osalta tuomioistuin arvioi, että direktiivin 17 artikla, jossa asetetaan sponsoroiduille televisio-ohjelmille tiettyjä vaati muksia, ei rajoita sponsorin nimen mainitsemista ohjelman alussa ja lopussa, vaan sallii sen, että tämä maininta toistetaan kyseisen ohjelman aikana.
Thus, if the holder of a patent decided to market his product, even in a Member State where the law did not provide patent protection for the product in question, he must accept the conse­quences of his choice as regards free movement of the product within the single market after the end of the transitional period provided for in the Act concerning the conditions of accession of
Hän ei voi tämän vuoksi vastustaa sitä, että hänen vapaasti markkinoimansa tuote tuodaan markkinoille jossakin toisessa jäsenvaltiossa tämän valtion yhtei söön liittymisen jälkeen, myöskään siinä tapauksessa, että tuotteella ei ole kyseisessä valtiossa patenttisuojaa.