natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Describe in your own words what theory Democritus had.
Esitä omin sanoin Demokritoksen teoria aineen koostumuksesta.
If you can, make a drawing showing how he pictured the atom.
Jos mahdollista, piirrä kuva siitä, millai­seksi hän kuvitteli atomin.
In the story you read that there are 100 basic types of atoms.
Tarinasta luit, että on olemassa sata erilaista atomia.
How do you detect ionizing radiation?
Miten ionisoiva säteily havaitaan?
At the end of the lesson the pupil: • can explain that we need instruments to detect ionizing radiation • is able to name at least two methods of detecting ionizing radiation • can name the three quantities (activity of a radioactive substance, absorbed dose and effective dose) and the units used to describe them (becquerel, gray and sievert).
Oppitunnin jälkeen oppilaat • tietävät, että ionisoivan säteilyn havaitsemiseen tarvitaan erityisiä laitteita • osaavat mainita ainakin kaksi ionisoivan säteilyn havaitsemiseen käytettävää laitetta • osaavat nimetä kolme suuretta (radioaktiivisen aineen aktiivisuus, absorboitunut annos ja efektiivinen annos) sekä niitä vastaavat kolme mittausyksikköä (becquerel, gray ja sievert).
Chapter 4: Radioactivity and ionizing radiation
4. luku: Radioaktiivisuus ja ionisoiva säteily
The lesson deals with the instruments used to detect ionizing radiation and gives the units in which the amount of activity and the dose are expressed.
Tällä oppitunnilla käsitellään laitteita, joilla ionisoiva säteily voidaan havaita, ja yksikköjä, joilla aktiivisuutta ja annosta ilmaistaan.
You can begin the lesson by talking to the pupils about how weight and length are expressed (refer to kilograms, grams and milligrams, or to kilometres, metres and millimetres).
Oppitunnin aluksi voidaan keskustella painon ja pituuden yksiköistä (eli kilogrammoista, grammoista ja milligrammoista sekä kilometreistä, metreistä ja millimetreistä).
Then read the introduction to the lesson and tell the pupils that they are going to learn about the units used to measure activity and ionizing radiation.
Lukekaa tämän jälkeen johdanto ja kertokaa oppilaille, että tällä oppitunnilla he oppivat tuntemaan aktiivisuuden ja ionisoivan säteilyn mittaamisessa käytettäviä yksikköjä.
Explain what radioactivity is, asking the pupils to say in their own words what they learned in the previous lesson.
Selittäkää oppilaille, mitä radioaktiivisuus on, ja pyytäkää heitä kertomaan omin sanoin, mitä he ovat oppineet edellisellä oppitunnilla.
Ask the pupils to read the text and answer the questions.
Pyytäkää oppilaita lukemaan tarina ja vastaamaan kysymyksiin.
End the lesson by letting the pupils use softballs to represent units of measurement such as the becquerel, the gray and the sievert, as shown in the drawing accompanying the text (page 10).
Tunnin lopuksi oppilaille voidaan vielä selventää tennispallojen avulla becquerel, gray-ja sievertyksiköt, kuten tekstiin liittyvässä kuvassa on tehty.
What do we need to detect ionizing radiation?
Mitä tarvitaan ionisoivan säteilyn havaitsemiseen?
Name the units used to measure activity and doses of radiation.
mim lyannoksen mittaamisessa käytettävät yksiköt.
Describe in your own words what they mean.
Kerro omin sanoin, mitä
Illustrate them with a drawing if you wish.
Halutessasi voit esittää ne kaavakuvan avulla.
The becquerel (Bq): the unit of activity, expressing the number of changes occurring per second in a radioactive substance.
(Becquerel (Bq): aktiivisuuden yksikkö. Kertoo, kuinka monta ydinmuutosta radioaktiivisessa aineessa tapahtuu sekunnissa.
The gray (Gy): used to express the absorbed dose to the tissue.
Gray (Gy): ilmoittaa kudoksen absorboi man annoksen.
The sievert (Sv): used to express the effective dose to the tissue).
Sievert (Sv): ilmoittaa kudoksen saaman efektiivisen annoksen.)
You learned about ionizing radiation in the previous lesson.
Edellisellä oppitunnilla käsiteltiin ionisoivaa säteilyä.
We cannot see, smell, hear or feel it.
Sitä ei voi nähdä, haistaa eikä tuntea.
But how do we know it is there?
Mistä sitten tiedämme, että sitä on olemassa?
In this lesson we will show you ways of detecting ionizing radiation.
Tällä oppitunnilla opit erilaisia keinoja ionisoivan säteilyn havaitsemiseksi.
0 How do you detect ionizing radiation?
Miten ionisoiva säteily havaitaan?
DETECTION ionization chamber
HAVAITSEMINEN ionisaatiokammio
Our senses cannot tell us if there is any ionizing radiation about and we need instruments to detect and measure it for us.
Koska aistimme eivät osaa kertoa meille, onko jossakin paikassa ionisoivaa säteilyä, meidän on käytettävä erityisiä laitteita säteilyn havaitsemiseksi ja mittaamiseksi.
To do so we use the capacity of ionizing radiation to ionize the atoms which it passes through.
Tähän tarkoitukseen on keksitty hyödyntää ionisoivan säteilyn kykyä ionisoida ne atomit, joiden läpi se tunkeutuu.
One of the instruments we use to detect ionizing radiation is called an ionization chamber.
Yksi ionisoivan säteilyn havaitsemiseen käytetyistä laitteista on nimeltään ionisaatiokammio.
It contains a gas which is ionized by the ionizing radiation.
Se sisältää kaasua, jonka ionisoiva säteily ionisoi.
A very similar device was developed from an advanced version of an ionization chamber by Geiger in 1928 and is called the Geiger-Müller counter.
Geiger kehitti vuonna 1928 ionisaatiokammion pohjalta hyvin samantyyppisen laitteen: geigermittarin.
This counter can be used to detect radioactive contamination and to estimate its activity.
Tämän laskurin avulla voidaan havaita radioaktiivinen saastuminen ja laskea sen aktiivisuus.
Another method which can be used in the detection of exposure to ionizing radiation, often used for workers in the nuclear industry, is the wearing of a badge containing sensitive film.
Altistumista ionisoivalle säteilylle voidaan tarkkailla myös annosmittarien avulla, jotka sisältävät herkkää filmiä. Tätä menetelmää käyttävät mm. ydinteollisuuden työntekijät.
Ionizing radiation, like ordinary light, blackens photographic films and the blackening of the film is a measure of the level of the total dose of ionizing radiation received by the worker.
Ionisoiva säteily tummentaa tavallisen valon tavoin valokuvatisfilmin. Filmin tummuminen mittaa työntekijän saaman ionisoivan säteilyn kokonaisannosta.
In our everyday lives, we like to measure things.
Meillä on jokapäiväisessä elämässämme tapana mitata asioita.
For example, we like to know how much our body weighs and express it in kilograms, or we want to know how tall we are and express it in centimetres.
Haluamme tietää painomme kiloina ja pituutemme senttimetreinä.
In the same way we sometimes want to know the number of changes in an unstable radioactive substance and the level of absorbed dose in our body.
Samalla tavoin haluamme toisinaan tietää epästabiilin radioaktiivisen aineen ydinmuutosten lukumäärän ja kehomme saaman annoksen suuruuden.
For this purpose we use special quantities and units.
Tähän tarkoitukseen käytetään erityisiä suureita ja yksikköjä.
In the second lesson of this level, you saw that the amount of activity of an unstable substance is expressed in becquerel (symbol Bq), one becquerel corresponding to one distintegration (change) per second.
Tämän tason toisella oppitunnilla olet oppinut, että epästabiilin aineen aktiivisuuden määrä ilmaistaan becquereleina (lyhenne Bq). Yksi Bq vastaa yhtä ytimen hajoamista (muutosta) sekunnissa.
If we want to express the amount of ionizing radiation absorbed by body tissue, we use the unit gray (symbol Gy).
Jos halutaan ilmaista ihmiskehon kudosten absorboiman ionisoivan säteilyn määrä, käytetty yksikkö on gray (Gy).
If we also want to take into account the type of ionizing radiation involved (alpha, beta or gamma radiation or X-rays) and its biological effects, we use the unit sievert (symbol Sv).
Jos halutaan ottaa huomioon myös ionisoivan säteilyn tyyppi (alfa­, beeta­ja gammasäteet sekä röntgensäteet) ja eri tyyppien biologiset vaikutukset, käytetty yksikkö on sievert (Sv).
One sievert is a large amount and so we also use millisieverts (symbol mSv) and microsieverts (symbol _BAR_lSv).
Yksi sievert on varsin suuri määrä, joten käytössä ovat myös millisievertit (mSv) ja mikrosievertit (pSv).
We can demonstrate the relationship between the three units by using the following analogy involving Paul and Angela:
Näiden kolmen yksikön suhdetta voidaan selventää seuraavalla esimerkillä:
This figure shows the relationship between the three units that measure radioactivity and doses of ionizing radiation in a simplified way (becquerel, gray, sievert)
Yksinkertaistettu esitys aktiivisuuden ja ionisoivan sievert becquerel säteilyn annosten mittaamiseen häylelyn kolmen yksikön (becquerel, gray, sievert) suhteesta gray
Angela, acting like a disintegrating atom, throws softballs dipped in chalk at Paul.
Anne esittää hajoavaa atomia ja heittää liitujauhossa kieritettyjä tennispalloja kohti Paulia.
The rate at which the balls are thrown is measured in becquerels.
Sitä nopeutta, jolla hän pallot heittää, mitataan becquereleina.
The number of balls which hit him is the dose of radiation absorbed, and is measured in grays.
Niiden pallojen lukumäärä, jotka osuvat Pauliin, ilmaisevat absorboitunutta säteilyannosta.
Finally, the number of chalk particles on Paul's skin shows the effect produced and is measured in sieverts.
Se ilmaistaan gray­yksiköllä. Paulin ihoon jääneiden liituhiukkasten määrä ilmaisee vaikutusta.
We need special instruments in order to detect the presence of ionizing radiation.
Ionisoivan säteilyn vaikutusten havaitsemiseen tarvitaan erityislaitteita.
The Geiger-Müller counter is a very sensitive instrument for detecting ionizing radiation.
Geigermittari on erittäin herkkä laite, jolla voidaan havaita ioni soivaa säteilyä.
The amount of a radioactive substance and doses of ionizing radiation are measured in three different units: • the unit of activity (the number of changes occurring within the radioactive substance in one second) is called the becquerel (Bq) ; • the unit of absorbed dose is called the gray (Gy); • the unit of effective dose is called the sievert (Sv).
Radioaktiivisten aineiden määriä ja ionisoivan säteilyn annoksia mitataan kolmen eri yksikön avulla: • aktiivisuuden yksikköä (radioaktiivisen aineen muutosten määrä sekunnissa) kutsutaan becquereliksi (Bq) • absorboituneen annoksen yksikkö on gray (Gy) • efektiivisen annoksen yksikkö on sievert (Sv).
Rl Name the units used to measure mm activity and doses of radiation.
KM Mainitse aktiivisuuden ja säteimm\ lyannoksen mittaamisessa käytet tävät yksiköt.
Describe in your own words what they mean.
Kerro omin sanoin, mitä ne tarkoittavat.
12-14 YEARS
-Q-14-VUOTIAAT
How does radiation affect your body?
Säteilyn vaikutukset elimistöön
• can draw the international symbol for radioactivity • can name three ways of providing protection against external ionizing radiation.
Oppitunnin jälkeen oppilaat • osaavat kertoa säteilyn vaikutuksista elimistöön • osaavat mainita ionisoivan säteilyn kaksi välitöntä vaikutusta ja kaksi myöhemmin ilmenevää vaikutusta • osaavat piirtää radioaktiivisuuden kansainvälisen symbolin • osaavat mainita kolme suojautumiskeinoa ulkoiselta ionisoivalta säteilyltä.
For more detailed information on the biological effects of ionizing radiation and how to protect yourself against it, consult: Chapter 5: The biological effects of radiation Chapter 6: Protection against ionizing radiation
Ionisoivan säteilyn biologisista vaikutuksista ja niiltä suojautumisesta saa lisätietoja seuraavista luvuista. 5. luku: Ionisoivan säteilyn biologiset vaikutukset 6. luku: Ionisoivalta säteilyltä suojautuminen
The fourth lesson focuses on the effects of ionizing radiation on the human body and on methods of protection.
Neljännellä oppitunnilla käsitellään ionisoivan säteilyn vaikutuksia ihmisen elimistöön ja keinoja suojautua säteilyltä.
Time/duration (of exposure). 2.
Aika/säteilyn kesto 2.
Why can radiation from an alpha source be dangerous even though it cannot penetrate your skin?
Miten alfasäteilyä aiheuttavasta lähteestä tuleva säteily voi olla vaarallista?
If the source enters your body through inhalation or swallowing, the radiation may have a direct effect on your organs.
Alfasäteethän eivät voi läpäistä ihoa.
Write down the three basic methods of protection against (ionizing) radiation coming from an external source. 1.
Mainitse kolme perustapaa, joita käytetään ulkoisesta lähteestä tulevalta (ionisoivalta) säteilyltä suojautumiseksi. tumiseksi.
Control of exposure time. 2.
Altistumisajan valvonta. 2.
Control of distance from source. 3.
Säteily lähteeseen olevan etäisyyden valvonta. 3.
Use of shielding.
Suojan käyttö.)
Is ultraviolet radiation a type of ionizing radiation?
Onko ultraviolettisäteily ionisoivaa säteilyä?
If not, why not?
Jos ei, miksi?
No, because it is too weak to affect the electrons of the atoms which it passes through and so cannot cause ionization.
(Ei. Se on liian heikkoa voidakseen vai kuttaa läpäisemiensä atomien elektroneihin eikä se siten voi aiheuttaa ioni saatiota.)
What is the difference between the early and late effects of exposure to ionizing radiation?
Miten ionisoivalle säteilylle altistumisen välittömät vaikutukset eroavat pitkällä aikavälillä ilmenevistä vaikutuksista?
Give examples.
Mainitse esimerkkejä.
Late effects include cancer and hereditary effects, early effects include falling ill shortly after the exposure, hair loss and skin burns.
(Pitkällä aikavälillä ilmeneviä vaikutuksia ovat syöpä ja perinnölliset vaikutukset. Välittömiä vaikutuksia ovat oireet, jotka ilmenevät vähän ajan kuluttua altistuksesta, kuten hiusten lähtö ja ihon palovammat.
Early effects are caused by very large exposures.
Välittömät vaikutukset aiheutuvat hyvin voimakkaasta altistuksesta.) tistuksesta.)
As you probably know already,¡too much sun is harmful for your skin, tpnizing radiation can affect the human body too.
Kuten jo varmasti tiedät, liian suuri määrä aurinkoa vahingoittaa ihoa. Myös ionisoivalla säteilyllä voi olla haitallisia vaikutuksia terveyteen.
We are now going to take a closer look at how these effects occur.
Tällä oppitun­nilla tutustumme yksityis­kohtaisemmin siihen, miten nämä vaikutukset ilmenevät.
12­14 YEARS
12­14­VUOTIAAT
e can feel the sun's rays that reach the earth because they bring warmth, and we can see them because they bring light.
Säteilyn vaikutukset elimistöön oimme tuntea maahan tulevat auringonsäteet, koska ne tuovat lämpöä, ja voimme nähdä ne, koska ne tuovat valoa.
This means that the rays that come from the sun are of various kinds.
Tämä tarkoittaa, että auringosta tulee useamman tyyppistä säteilyä.
But there are other rays from the sun which we cannot see or feel and these are called ultraviolet rays (UV rays).
Auringosta tulee myös sellaista säteilyä, jota ei voi nähdä eikä ultraviolettisäteily tuntea. Sitä kutsutaan ultraviolettisäteilyksi (UV­säteet).
When we lie in the sun these rays make our skins produce pigment which gives the skin a suntanned look.
Kun otamme aurinkoa, tämä säteily vaikuttaa ihoon ja tuottaa pigmenttiä, joka saa ihon näyttämään ruskettuneelta.
Many people like a suntanned skin and to get one they often sunbathe for a long time.
Useat ihmiset haluavat näyttää ruskettuneilta ja ottavat siksi usein aurinkoa.
However, we know that too much sunshine is dangerous for the skin.
Tiedämme kuitenkin, että liian suuri määrä aurinkoa on vaarallista iholle.
The ultraviolet radiation in the sunlight causes permanent changes in the skin tissue and this can lead to skin cancer.
Auringonvalon ultraviolettisäteet aiheuttavat ihokudokseen pysyviä muutoksia, jotka voivat johtaa ihosyöpään.
The greatest damage to the skin is caused when it is sunburnt.
Iho vaurioituu erityisesti silloin, kun se palaa auringossa.
Sunburn can be prevented if the skin is gradually accustomed to the sun's rays, so it is safer to sunbathe 15 minutes a day for three weeks instead of sunbathing for 5 hours in one day.
Auringonpalamia voi ehkäistä, jos ihoa totutetaan asteittain auringonsäteille. Tämän vuoksi on vaarattomampaa ottaa aurinkoa 15 minuuttia kerrallaan 3 viikon ajan kuin 5 tuntia yhden päivän aikana.
This means we should limit both how long and how often we are exposed to the sun.
Toisin sanoen meidän olisi rajoitettava sekä sitä, kuinka kauan auringonvalolle altistutaan, että sitä, kuinka usein tämä tapahtuu.
People with a pale skin and light-coloured eyes are more susceptible to sunburn than dark-eyed people with a tinted skin and dark hair.
Vaaleaihoiset ihmiset palavat herkemmin auringossa kuin tummempi­ihoisetja tummahiuksiset.
Suntan oil gives good protection against UV rays.
Aurinkovoiteet suojaavat tehokkaasti ultraviolettisäteiltä.
UV rays can reach you even you are in the shade.
Ultraviolettisäteiltä ei ole suojassa varjossakaan.
This can happen, for example, when you are near some water because a lot of these rays, which are invisible, are reflected by water.
Näin käy esimerkiksi silloin, kun ollaan lähellä vettä, sillä suuri osa näistä näkymättömistä säteistä heijastuu vedestä.
As the damaging effect of sunlight is greatest at an early age, it is very important to protect children.
Koska auringonsäteet vaikuttavat erityisen haitallisesti lapsiin, heitä on suojeltava erityisen tarkasti palamiselta.
Fortunately the atmosphere, especially the ozone layer, absorbs most of the UV rays, which could otherwise cause skin cancer.
Onneksi ilmakehä, ja erityisesti otsonikerros, absorboi suurimman osan ultraviolettisäteistä, jotka muuten voisivat aiheuttaa ihosyöpää.
That is why the ozone layer must be kept as intact as possible because it offers protection against ultraviolet radiation.
Ultraviolettisäteily ei ole kuitenkaan ionisoivaa säteilyä. Se on liian heikkoa voidakseen vaikuttaa atomin elektroneihin.
Ionizing radiation's penetration properties and how they affect the human body
Ionisoivien säteiden läpäisykykyjä niiden vaikutukset ihmisen elimistöön
Possible damage to the human body by ionizing radiation depends on a number of factors. These include:
Se, miten ionisoiva säteily voi vaurioittaa ihmisen elimistöä, riippuu useista tekijöistä.
• the kind of ionizing radiation which the body is exposed to (alpha, beta, gamma, X-rays); • whether the radiation source is inside or outside the body; • assuming the radiation source is inside the body, in what part of the body the source is located, how long it stays there and the type of organ which absorbs the radiation.
Niitä ovat • se ionisoivan säteilyn tyyppi, jolle elimistö altistuu (alfa-, beeta-ja gammasäteet sekä röntgensäteet) • säteilylähteen sijainti: onko se kehon sisällä vai ulkopuolella • säteilylähteen ollessa kehon sisällä se, missä kehonosassa se tarkalleen sijaitsee, kuinka kauan se vaikuttaa siellä ja minkätyyppinen elin absorboi säteilyä.
Alpha radiation has very little penetrating power.
Alfasäteiden läpäisykyky on heikko.
Materials that emit alpha radiation outside the body are harmless, since they are already stopped by the skin.
Alfasäteilyä kehon ulkopuolelta aiheuttavat aineet ovat vaarattomia, koska iho pysäyttää säteet.
But when these materials enter the body through inhalation or swallowing, they may be harmful.
Nämä aineet voivat kuitenkin olla vaarallisia, jos niitä joutuu elimistöön hengitysteiden tai ruoansulatuskanavan kautta.
beta radiation
beetasäteet
Beta radiation is able to penetrate further, through up to 1 or 2 cm of tissue.
Beetasäteiden läpäisykyky on suurempi. Ne voivat edetä kudoksessa 1—2 cm.
Outside the body materials that emit beta radiation may be harmful to the surface tissue of the body; when such materials enter the body, they may harm the organs in which they are present.
Ihmiskehon ulkopuolella beetasäteilyä lähettävät aineet voivat aiheuttaa vaaraa ulkoisille kudoksille. Elimistöön joutuneet aineet voivat vahingoittaa sitä elintä, johon ne kulkeutuvat.
gamma radiation xrays
gammasäteet
Gamma radiation penetrates even further and is able to go straight through the body.
Gammasäteiden läpäisykyky on vielä suurempi, ja ne voivat läpäistä kehon kokonaan.
This may harm the organs in the body.
Ne voivat siten vaurioittaa läpäisemiään kehon elimiä.
Xrays are of the same nature as gamma rays and can also affect the organs in the body.
Röntgensäteet ovat samantyyppisiä kuin gammasäteet ja voivat myös vaikuttaa elimiin.
Effects of ionizing radiation on the human body
Ionisoivan säteilyn vaikutukset ihmisen elimistöön
The human body is composed of cells which can reproduce themselves.This is a continuous process in every living creature.
Ihmiskeho koostuu soluista, jotka voivat lisääntyä. Lisääntyminen on jatkuva prosessi, jota tapahtuu kaikissa elävissä organismeissa.
Ionizing radiation penetrating a cell can affect this reproduction process by causing abnormal chemical reactions.
Soluun tunkeutuva ionisoiva säteily voi kuitenkin vaikuttaa tähän lisääntymisprosessiin ja aiheuttaa epänormaaleja kemiallisia reaktioita. Jotkin näistä reaktioista voivatjohtaa solun kuolemaan.
Some of these reactions can lead to the cell dying and some can lead to it surviving but in a changed form.
Joskus solut selviävät hengissä, mutta niissä on tapahtunut muutoksia.
cell wall — nucleus — cytoplasm -
VÄLITTÖMÄT VAIKUTUKSET
Structure of a human cell general helical structure
PITKÄLLÄ AIKAVÄLILLÄ ILMENEVÄT VAIKUTUKSET
12-14 YEARS
0­14­VUOTIAAT
If cells are not killed but modified, following for example a lower dose or a dose which was spread over a longer period of time, effects may appear many years later in the person who was irradiated (cancer) or in his/her offspring (hereditary effects). We call these effects delayed or late effects.
Radioaktiiviset lähteet ja röntgenlaitteet on merkittävä selkeästi kansainväli­sellä radioaktiivisuuden tunnuksella (kolmilehti).
Practical examples of protection in the workplace basic principle of protection
kansainvälinen säteilyvaroitusmerkki
The basic principle of protection against ionizing radiation is to avoid exposure.
• Liian suuri altistuminen auringonsäteille vahingoittaa ihoa.
♦ Make use of a screen which stops or reduces ionizing radiation (use of shielding).
• Ionisoiva säteily vaikuttaa ihmisen elimistöön.
Radioactive sources and Xray machines must be clearly marked by appropriate labels carrying the international (trefoil) symbol for radioactivity.
• Säteilyllä on välittömiä ja pitkällä aikavälillä ilmeneviä vaikutuksia
Page 122
Ζ olevan
• Too much sunshine is dangerous to the skin. • Ionizing radiation affects the human body. • We distinguish between early and late effects. • Control of exposure time, control of distance to the source and the use of shielding are important ways of protecting people against external sources of ionizing radiation.
• Pääasialliset suojautumiskeinot ulkoisista lähteistä tulevalta ionisoivalta säteilyltä ovat altistuksen keston ja lähteeseen etäisyyden valvonta sekä suojien käyttö.
Write down the three basic methods of protection againsl ionizing radiation coming from external sources.
Miten alfasäteilyä aiheuttavasta lähteestä tuleva säteily voi olla vaarallista? Alfasäteethän eivät voi läpäistä ihoa.
WB% Why can radiation from an alpha Bid source be dangerous even though il cannot penetrate the skin?
Mainitse kolme perustapaa, joita käytetään ulkoisesta lähteestä tulevalta (ionisoivalta) säteilyltä suojau­tumiseksi.
'sultraviolet radiation a type ol ionizing radiation?
Onko ultraviolettisäteily ionisoi­vaa säteilyä?
What is the difference between the early and delayed effects of exposure to ionizing radiation?
Miten ionisoivalle säteilylle altis­tumisen välittömät vaikutukset eroavat pitkällä aikavälillä ilmenevistä vaikutuksista?
Medical applications of radioactive substances
Radioaktiivisten aineiden käyttö lääketieteessä
At the end of the lesson the pupil: • knows that, apart from X-rays, there are other medical applications of ionizing radiation sources • knows that nuclear medicine is based on the principle of using radioactive tracers.
Oppitunnin jälkeen oppilaat •tietävät, että lääketieteessä käytetään röntgenlaitteiden lisäksi muitakin ionisoivan säteilyn lähteitä • tietävät, että isotooppilääketiede perustuu radioaktiivisten merkkiaineiden käyttöön.
This lesson deals with a specific medical application of ionizing radiation sources.
Tällä oppitunnilla käsitellään ionisoivan säteilyn lähteiden käyttöä lääketieteessä.