natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In consequence, labour costs tend to be higher in respect of worker with a dependent spouse than for a single person, in the same way as in Greece, and the total charges payable in the form of income tax and social contributions out of
Sama pätee myös Yhdysvaltoihin, jossa työvoimakustannukset jakautuivat samalla tavoin veroihin, sosiaalimaksuihin ja nettopalkkaan kuin Isossa-Britanniassa, vaikkakin Yhdysvalloissa sosiaalimaksujen osuus oli hieman suurempi ja verojen pienempi.
In the case of an employee with a dependent spouse, tax concessions tend to be higher in the more de veloped and prosperous Member States than elsewhere, which, therefore, serves to narrow the extent of differences in the overall tax/ contribution burden — and in net earnings after tax — across the Union.
Jos kyseessä on avioliitossa elävä työntekijä, jonka puolison toimeentulo on tästä riippuvainen, verohelpotukset ovat yleensä suurempia pidemmälle kehittyneissä ja hyvin voivissa jäsenmaassa kuin muualla, joten vero- ja sosiaalimaksurasituksen — sekä nettotulojen — erot tasoittuvat unionin eri osien välillä.
Thus, whereas in Belgium, Denmark, Germany and Luxembourg, the effect of a depend ent spouse is to reduce the income tax levied on employees by 6% of labour costs or more, in Greece, Spain and Portugal, it is reduced by only around 2% or less (Graph 113, in which disposable income as well as the net wage is shown; the two are the same in this case, except for Greece, though they will differ if family or other allowances are paid).
Kun huollettava puoliso alentaa työntekijän tuloveroa Belgiassa, Tanskassa, Saksassa ja Luxemburgissa vähintään kuusi prosenttia työvoimakustannuksista laskettu na, vastaava luku Kreikassa, Espanjassa ja Portugalissa on noin kaksi prosenttia tai vähemmän (kaavio 113, jossa näkyy sekä käytettävissä oleva tulo että nettopalkka; tässä tapauksessa nämä kaksi ovat sama asia Kreikkaa lukuun ottamatta, vaikkakin ne vaihtelevat silloin, kun maksetaan perheavustuksia tai muita tukia).
This is also the case in the UK, the country with the lowest effective tax burden for a worker without dependants, where income
Sama tilanne vallitsee myös Isossa-Britanniassa, jossa ilman huollettavia elävän työntekijän verorasitus on kaikkein alhaisin ja jossa huollettava puoliso alentaa tuloveroa vajaat kolme prosenttia työvoima kustannuksista laskettuna.
This was also true in the US, where there was a similar division of labour costs between taxes, contributions and take-home pay as in the UK, though with a slightly higher contribution rate and lower taxes.
Jos tarkastelu ulotetaan perheellisiin työntekijöihin, joilla on lapsia, tulokset muuttuvat jonkin verran, sillä huollettavien verotuskohtelu vaihtelee huomattavasti maasta
For the single worker in question, therefore, the deductions from
Anoa maa unionissa, jossa työntekijän perhesuhteet vaikuttavat työnantajamaksuihin, on Kreikka.
Section 1 Labour costs, social charges and employment labour costs are correspondingly increased relative to those in most European countries.
Jakso 1 Työvoimakustannukset, sosiaalimaksut ja työllisyys mainituissa maissa, kun työnteki­jällä on lapsia.
increased further relative to that in Europe as compared with a single worker.
Vuonna 1993 työvoimakustannuk­sista tehtävät kokonaispidätykset sellaisen keskituloisen työnteki­jän osalta, jolla oli puolisoja kaksi lasta, laski esimerkiksi Belgiassa dessa.
In 1993, the total amount paid out of labour costs in these forms was higher in the US than in five European countries — Spain, Ireland, Luxembourg, Portugal and the UK — and only slightly lower than in Germany and France.
Vuonna 1993 verojen ja maksujen muodossa työvoimakustannuksis­ta suoritettu osuus oli Yhdysval­loissa suurempi kuin viidessä Euroopan maassa — Espanjassa, Irlannissa, Luxemburgissa, Portu­galissa ja Isossa­Britanniassa —ja vain hivenen alhaisempi kuin Sak­sassa ja Ranskassa.
Belgium, putting these at a similar level as in Italy and the Netherlands and below those in Greece (Graph 115).
46 prosenttiin työvoimakustan­nuksista, joten ne olivat samalla tasolla kuin Italiassa ja Alanko­maissa ja alhaisemmat kuin Krei­kassa (kaavio 115).
In the latter, because of the additional social con­tributions payable by employers — in this case, almost 35% of labour costs, 53% of the gross wage paid to the employee — labour costs are in­creased.
Viimeksi mainitussa kohonneiden työnan­tajamaksujen vuoksi työvoima­kustannukset kasvavat — tässä tapauksessa lähes 35 prosenttiin työvoimakustannuksista ja 53 pro­senttiin bruttopalkasta.
The total amount paid from labour costs in the form of taxes and social contributions was, therefore, higher in Greece for a worker with two children than any­where else in the Union, at over 47%.
47 prosenttia.
Including children in the calcula­tions changes the comparative results even more.
Jos lapsilisät otetaan huomioon, vertailutilanne muuttuu vielä enemmän.
In other words, the effective government take from labour costs is in general reduced by more in the former countries when there are children than in the latter.
Suurimmillaan ne ovat Luxembur­gissa, jossa kahden lapsen keskitu­loinen huoltaja saa kouluavustus mukaanlukien yli 4500 ecua vuo­
Taking account of child allowances changes the comparative picture even more.
Lisäksi ne ylimääräiset terveyden­hoitokustannukset, joita työnan­
These vary significantly in amount across the Union, from over 4,500 ECU a year for someone with two children on average earn­ings in Luxembourg, if school allowances are included, to nothing in Spain and relatively low amounts in the other countries with income per head below the Union average, apart from Greece, where they amount to around 20% > of disposable income. In 1993, the total deductions out of labour costs for a worker with a spouse and two children on average earnings were, for example, re­duced to 46% of labour costs in
Vuonna 1993 työvoimakustannus­ten nettopidätys kahden lapsen keskituloisen huoltajan osalta laski alle 40 prosenttiin kaikissa jäsenmaissa paitsi Italiassa, jossa se suhteellisen alhaisten perheavustusten vuoksi oli niinkin korkea kuin 43 prosenttia. Kahdeksassa unionin jäsenmaas­sa työvoimakustannuksista pidä­tettävä nettosumma oli 30­39 prosenttia työvoimakustannuksis­ta.
Moreover, because of the additional health care costs which are likely to be paid by employers in the US (though on a voluntary rather than statutory basis), combined with a relatively small amount of tax relief, the overall tax plus social contribu­tion payment out of labour costs for workers with children in the US is
Italiaa lukuun ottamatta unio­nin 12 maasta ainoat kolme, jotka jäivät näiden rajojen ulkopuolella, olivat Portugali, jossa nettopidä­tys oli 27 prosenttia työvoimakus­tannuksista, Iso­Britannia, jossa vastaava luku oli 24 prosenttia, ja Luxemburg, jossa pidätys oli alle kahdeksan prosenttia.
Average deduction rate for a couple with 2 children at the average wage in Member States and US, 1993
Keskituloisen kaksilapsisen pariskunnan keskimääräinen pidätysaste jäsenvaltioissa ja Yhdysvalloissa, 1993
D Disposable income ■ Net wage ■ Employees' contributions+income tax D Employers' contributions
D Käytettävissä oleva tulo ■ Nettopalkka ■ Työntekijän sosiaalimaksut+tulovero
There is a an additional factor to be taken into account in France.
Ranskan osalta on vielä otettava huomioon yksi lisätekijä.
Section 1 Labour costs, social charges and employment the overall deduction amounted to less than 30% of labour costs, though, in the case of Spain and Portugal, by far the greater part of this deduction fell on employers rather than employees.
Jakso 1 Työvoimakustannukset, sosiaalimaksut ja työllisyys sa Luxemburgia lukuun ottamat­ta.
because of relatively generous housing benefits, a worker on average earnings paying a typical level of rent for someone with this income and with two children, is eligible for a sizeable amount in this respect — around 10% or more of their gross wage.
nuksista tehtävät pidätykset ovat alhaiset, sovelletaan yleensä alhaista pidätysastetta myös pie­nituloisten osalta.
This serves to reduce net deductions even further and to raise the disposable income of em ployees relative to labour costs.
pidätyksistä, sillä pidätykset koostuvat suurimmaksi osaksi sosiaalimaksuista, jotka ovat tulosidonnaisia.
Indeed, after allowing for the pay ment of housing benefit, the net deduction out of labour costs in France in this particular case was similar to that in the UK in 1993 and lower than in every Member State except Luxembourg.
Koska tulovero on sekä alhainen että vain lievästi progressiivinen, verotus yleensä on Kreikassa vähemmän progres­siivinen kuin missään muussa jäsenmaassa.
In Greece, where deductions were also comparatively low at average earnings, the percentage of labour costs deducted at 50% of the average wage, 34%, is only slightly different than at the average wage — by less than 2 percentage points — since most of the deduction consists of social contributions which are proportional to income.
Kuudessa muussa jäsenmaassa kokonaispidätysprosentti työvoi­makustannuksista myös sellaisten työntekijöiden osalta, jotka ansait­sivat vain 50 prosenttia keskipal­kasta, oli vuonna 1993 silti yli 40 prosenttia — Belgiassa peräti 44 prosenttia.
capable of making a comparatively small contribution to a firm's valueadded, it is the social contributions and taxes levied on the employment of such workers which are the subject of most policy interest at present.
Asumistuen sisällyttäminen tarkas­teluun aiheuttaa kuitenkin tiettyjä ongelmia.
In most Member States, the amount of these in relation to labour costs is significantly differ ent than for someone on average earnings, largely because of the lower rates of income tax to which they are subject.
Ensinnäkin tuen suuruus todennäköisesti vaihtelee merkittä­västi yksilöllisten asumiskulujen mukaan.
The extent of the difference, moreover, is by no means uniform across the Union, reflecting the marked variations in the schedule of tax rates which exist.
Toiseksi asumistukea ei makseta automaattisesti kuten veroja ja sosiaalimaksuja, vaan sitä on erikseen haettava.
Nevertheless, in general, countries which have low rates of deduction from labour costs for those on average earnings, also tend to have low rates of deduction for those lower down the pay scale.
Siten ei voida olettaa, että jokainen tukeen oikeu­tettu todellisuudessa hakee sitä tai että hakemukset pikaisesti hyväk­sytään.
In the six other Member States, the total deduction from labour costs even for someone paid only 50% of average earnings was over 40% in 1993 — in Belgium, as much as 44%.
Kolmanneksi asumistukea maksetaan myös niille, jotka eivät ole työssä — kuten myös lapsilisiä.
As noted above, only in the UK is the rate of social contributions generally paid by employers for someone on a relatively low wage significantly lower than for someone on average earnings, though it is slightly less in Denmark and the Netherlands and, in a number of countries, lower in selected cases (for young people and/or those who have been unemployed), as also noted above.
Kuten edellä todettiin, Iso­Britan­nia on ainoa maa, jossa työnanta­jan pienituloisesta työntekijästä maksamat sosiaalimaksut ovat yleisesti ottaen merkittävästi al­haisemmat kuin keskituloisesta maksettavat vastaavat maksut, vaikka ero Tanskan ja Alankomai­den osalta onkin tosin hieman vä­häisempi kuin muihin maihin verrattuna ja monissa maissa so­velletaan joidenkin erityisryhmien (nuorten ja/tai työttömien) osalta jopa pienempiä maksuosuuksia, mistä myös edellä mainittiin.
In 1993, employers' contributions in the UK for someone on 50% of the average wage of a manual worker in manufacturing was only 6% of labour costs, about the same as in Denmark where contributions are set at a low flat-rate.
Vuonna 1993 työnantajamaksujen osuus työvoimakustannuksista sellaisen työntekijän osalta, jonka palkka oli 50 prosenttia ruumiil­lista työtä tekevän teollisuus­työntekijän keskipalkasta, oli Isossa­Britanniassa vain kuusi prosenttia eli samaa tasoa kuin Tanskassa, jossa sovelletaan pien­tä kiinteää maksua.
Nevertheless, including housing benefits in the estimation raises certain problems.
Pienistä tuloista maksettavat verot ja sosiaalimaksut
In the first place, the amount of benefit entitlement is likely to vary significantly from person to person according to the housing costs incurred.
Ranskassa, kuten Tanskassakin, näin pienituloinen henkilö olisi luultavasti oikeutettu asumistu­keen.
Secondly, payment of benefit is not automatic, as is that of tax or social contributions, but has to be claimed.
Ranskassa tuki olisi nosta­nut käteen jäävää tuloa noin 10 prosenttia edellyttäen, että vuok­ra on keskitasoa, jolloin nettopi­dätys työvoimakustannuksista olisi laskenut noin 30 prosenttiin, joka vastaa Espanjan ja Portuga­lin — sekä Irlannin ja Luxembur­gin — tasoa, ja koitunut samassa suhteessa työnantajien hyväksi.
Accordingly, it cannot necessarily be assumed that everyone entitled to receive payment will actually make a claim or that claims will be met quickly.
Tanskassa asumistuki olisi saat­tanut lisätä käytettävissä olevaa tuloa 3­4 prosenttia, mutta ve­roista ja sosiaalimaksuista muo­dostuva nettopidätys olisi silti pysytellyt 40 prosentin tuntu­massa työvoimakustannuksista laskettuna.
Thirdly, housing benefit is also payable to someone not in work — as indeed are child allowances.
Osittain tästä syystä naimatto­man henkilön sosiaalimaksuista ja veroista koostuva kokonaispidätys tällä tulotasolla oli Isossa­Britan­niassa selvästi alhaisempi kuin muissa jäsenmaissa eli hiukan yli 22 prosenttia kokonaiskustannuk­sista (kaavio 116).
How far a worker takes housing benefit into account when assessing earnings from employ ment and how far it influences their behaviour — in respect of working or not working or seeking to im prove their job — is, therefore, open to question.
Neljässä muus­sa jäsenmaassa eli Espanjassa, Irlannissa, Portugalissa ja Luxem­burgissa kokonaispidätysaste jäi alle 30 prosenttiin työvoimakus­tannuksista, vaikka Espanjassa ja Portugalissa suurin osa tästä pidä­tyksestä tosin koitui pikemminkin työnantajien kuin työntekijöiden osaksi.
In Denmark and France, however, a person on earnings as low as this would probably have been eligible for housing benefit.
Koska työvoimakustannuksissa siis on ensisijaisesti kysymys sel­laisten suhteellisen vähän koulutettujen työntekijöiden kus­tannuksista, jotka kykenevät li­säämään yrityksen tuotannon lisäarvoa verrattain vähän, pää­kiinnostus työvoimapolitiikan hahmottamisessa kohdistuukin nykyään tällaisten työntekijöiden työllistämisestä aiheutuviin so­siaalimaksuihin ja veroihin.
This would have raised their disposable income by around 10% in France if their rent was at a typical level, reducing net deductions to just over 30% of labour costs, similar to the level in Spain and Portugal — and Ireland and Luxembourg — and with much the same proportion falling on em ployers.
Useimmissa jäsenmaissa näiden verojen ja maksujen osuus työvoi­makustannuksista poikkeaa huomattavasti keskituloisten vas­taavasta osuudesta pääasiassa siksi, että heidän tuloveroasteensa on alhainen.
In Denmark, housing benefits might have raised disposable income by 34%, leaving net deductions of tax and social contributions still at some 40% of labour costs.
Ero ti ole suinkaan yhtä suuri kaikissa jäsem. . ' ^a, mikä heijastelee merkittäviä eroja veroasteessa.
Tax and contribution rates on low earnings
Silti maissa, joissa keskituloisten työvoimakustan­
Since, as noted at the outset, the main focus of concern about the level of labour costs relates to those with relatively few skills who are
Yhdysvalloissa vain 50 prosenttia keskituloista ansaitsevan koko­naispidätysaste on hieman alhai­sempi kuin Tanskassa, mutta ero ei ole huomattava.
Partly because of this, the total de duction of social contributions and taxes in the UK for a single person on this level of earnings was markedly lower than anywhere else in the Union, at just over 22% of labour costs (Graph 116).
Vuonna 1993 naimattoman henkilön sosiaali­maksujen ja verojen yhteen­laskettu osuus tällä palkkatasolla oli hiukan yli 30 prosenttia pidä­tyksen jakautuessa tasan työnan­tajan ja työntekijän kesken.
Nevertheless, in four other Member States, Spain, Ireland, Portugal and Luxembourg,
Tasoltaan pidätys vastaa Ranskaa, jos asumistuki otetaan huomioon, ja alittaa hienokseltaan Kreikan pidätysprosentin mutta ylittää viiden jäsenmaan tason.
Deductions in the US for someone on 50% of average earnings are some what less than they are in Denmark, but the difference is not substantial.
Kreikassa, jossa pidätysaste oli myös verraten alhainen keski­määräisellä ansiotasolla, pidä­tysprosentti (34) tulotasolla, joka on 50 prosenttia keskiansiosta, poikkeaa vain vähän — alle kaksi ;.,·ορι nttiyksikköä — keski­määräisestä tulosta tehtävistä
Section 1 Labour costs, social charges and employment
Jakso 1 Työvoimakustannukset, sosiaalimaksut ja työllisyys noin 30 prosentin tasolla (tai hie­man yli 25 prosentissa, jos sai­rausvakuutusta ei oteta mukaan).
In Luxembourg and the UK, however, the rate declines to below 20% of la­bour costs at this level of earnings.
Laskelmassa on kuitenkin oletet­tu, että työnantaja huolehtii sai­rausvakuutusmaksuista.
In 1993, for a single person on this wage level, the total amount of social contributions and tax payable amounted to just over 30% of labour costs, half falling on employers, half on employees.
Ellei näin tehty, kokonaispidätysaste näissä kahdessa osavaltiossa jäi vuonna 1993 hieman alle 30 pro­senttiin työvoimakustannuksista, joka vastaa Espanjan, Irlannin, Luxemburgin ja Portugalin tasoa.
This level of deduction is around the same as in France, if housing benefits are taken into ac­count, slightly lower than that in Greece but above that in five other Member States.
Tällöin kuitenkin työntekijät joutuisivat itse huolehtimaan omasta sairausvakuutuksestaan, joka vähentäisi heidän käteen jää­vää tuloaan vastaavasti.
likely to earn less than 50% of the average wage for a male worker in manufacturing. Nevertheless, a significant proportion of women, as well as young people, will have earnings below this in most Member States.
Pienituloisen naimattoman henki­lön osalta maksettavien verojen ja sosiaalimaksujen suuruus on eri­tyisen merkittävä työllisyyspolitii­kan kannalta, sillä useimmat niistä, joille työtilaisuuksia pyri­tään tarjoamaan, ovat nuoria, jois­ta suurin osa ei ole perustanut perhettä tai hankkinut lapsia.
The comparative pattern of tax and contribution rates as between Member States, however, does not change greatly if the calculations are carried out for even lower earnings levels.
Silti heidän joukossaan on myös henki­löitä, joilla on huollettavia ja joiden osalta verojen ja sosiaali­maksujen muodossa maksettava osuus työvoimakustannuksista jonkin verran poikkeaa tavano­maisesta.
This is substantially less than the rate in the US, which remains at around 30% in 1993 (or just over 25% if health care insurance is excluded).
Jos tulotaso on esimerkiksi 40 prosenttia keskiansioista, naimattoman henkilön työvoima­kustannuksista tehtävä koko­naispidätysaste oli vuonna 1993 edelleen noin 40 prosenttia Belgi­assa ja Italiassa sekä Ranskassa, jos asumistukea ei oteta huomioon (suuri osa naisista ja nuorista ei todennäköisesti olisi oikeutettu asumistukeen, koska heidän van­hempansa tai aviomies huolehti­vat asumiskustannuksista), ja noin 35 prosenttia Tanskassa, Saksassa, Kreikassa ja Alanko­maissa.
The effect of differences in family circumstances
Luxemburgis­sa ja Isossa­Britanniassa pidä­tysaste kuitenkin laski tällä ansiotasolla alle 20 prosenttiin.
This assumes, however, that em­ployers pay health care insurance costs. If they do not the overall de­duction in the US amounted to just under 30% of labour costs in 1993, on a par with Spain, Ireland, Luxembourg and Portugal.
On todennäköistä, että varsin harvat vähintään 25­vuotiaat koko­päiväisesti työskentelevät miehet ansaitsevat alle 50 prosenttia miespuolisen teollisuustyöntekijän keskituloista.
In this case, however, employees would have to pay their own health insur­ance which would reduce their disposable income accordingly.
Merkittävä osuus naisista sekä nuorista todennä­köisesti saa kuitenkin useimmissa jäsenmaissa tämän tason alittavaa palkkaa.
At 40% of the average wage, for example, total deductions for a single person still amounted to around 40% of labour costs in 1993, in Belgium, Italy and France, if housing benefits are ignored (a high proportion of women and young people are probably not eligible for such benefits because housing costs are paid by their parents or hus­bands), and to around 35% in Denmark, Germany, Greece and the Netherlands. In Spain and
Jäsenmaiden keskinäiset erot veroasteissa ja sosiaalimaksu­jen osuuksissa eivät kuitenkaan merkittävästi muutu, vaikka laskel­mat suoritetaan vielä alhaisemmilla tulotasoilla.
Relatively few men, at least of 25 and over and working full­time, are
Tämä on huomattavasti vähem­män kuin Yhdysvalloissa, jossa vuoden 1993 pidätysaste pysytteli
Average deduction rate for a single person at 50% of the average wage in Member States and US, 1993
Naimattoman henkilön, jonka tulot ovat 50 prosenttia keskipalkasta, keskimääräinen pidätysaste jäsenvaltioissa ja Yhdysvalloissa, 1993
Π Disposable income ■ Net wage ■ Employees' contributions+income tax Q Employers' contributions
Ü Työnantajan sosiaalimaksut
As for someone on average ear­nings, the effect of taking account of family circumstances is generally to narrow the extent of differences in combined tax and contribution de­duction rates which exist across the Union.
Myös Yhdysvalloissa keskitulosta vain puolet ansaitsevan työnteki­jän pidätysaste on alhaisempi, jos hänellä on huollettavana aviopuo­liso, jolloin pidätys on noin 24 pro­
Section 1 Labour costs, social charges and employment amounting to around 5% of dispos­able income).
Jakso 1 Työvoimakustannukset, sosiaalimaksut ja työllisyys senttiä työvoimakustannuksista, mikä on vähemmän kuin kaikissa unionin jäsenmaissa Irlantia ja Isoa­Britanniaa lukuun ottamat­ta.
In the US, the rate of deduction is also lower for a worker on half aver­age earnings with a dependent spouse than for a single person, at around 24% of labour costs, less than in all countries in the Union, except Ireland and the UK.
kasta ansaitsevan avioparin osalta laski vuonna 1993 Ranskassa 30 prosenttiin ja Tanskassa hieman yli 25 prosenttiin — eli alemmaksi kuin Espanjassa ja Portugalissa — Alankomaissa noin 30 prosenttiin, eli samalle tasolle kuin Espanjas­sa, ja Isossa­Britanniassa alle 15 prosentin.
20% of labour costs or below in Belgium, Denmark and Germany and lowered even further below 20% in Ireland, Luxembourg and the UK, while in the Netherlands and Italy, it reduced it below 25%, to a level similar to that in Spain (Graph 118).
Lisäksi Luxemburgissa puolisoa elättävällä työntekijällä on tällä ansiotasolla oikeus ylimääräiseen sosiaaliavustukseen, vaikka hän olisikin palkkatyössä.
This left only Greece and France of the Member States with total deductions of more than 25% of labour costs (34% and 28%, respectively) for someone in these circumstances, and the only coun­tries in the Union apart from Spain and Italy with deductions at a significantly higher rate than in the US.
Tämä takaa käytännössä tietyn käytettävissä olevan vähimmäistulotason ja kasvatti vuonna 1993 heidän net­topalkkaansa noin 20 prosenttia, joka kattoi lähes kaikki sosiaali­maksut ja tuloveron.
Because, with the exception of the UK, these countries have relatively high rates of tax, taking account of housing benefits tends further to narrow the extent of differences between countries.
Kun ero työvoi­makustannusten ja käytettävissä olevan tulon välillä oli Kreikassa ja Espanjassa vuonna 1993 unio­nin pienimpiä perheettömän työntekijän osalta, puolet keski­palkasta ansaitsevan kaksilapsi­sen avioparin osalta se oli suurimpia.