natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The traditional town (with all its historical variations) that can be defined as an entity in which the commune, or its institutional and physical morphology, coincides with a community, a sociological entity defined by interactions among individuals, groups, classes and organizations.
Perinteinen kaupunki (kaikkine historiallisinc muunnelmineen) voidaan määritellä yksiköksi, jossa yhteisö (commune) tai sen institutionaalinen ja fyysinen muoto osuvat päällekkäin yhteiskunnan {community) kanssa, joka taas on yksilöiden, ryhmien, sosiaaliluokkien ja organisaatioiden välisessä vuorovaikutuksessa määrittyvä sosiologinen yksikkö.
The mid-XX century metropolis embodied in the idea of metropolitan area.
1900-luvun puolivälin metropoliin liitettiin erottamattomasti ajatus metropolialueesta.
An entity less easily definable than the traditional city, but still fairly interpretable by a functional system, large, but limited in area (albeit with uncertain borders) and dominated by a centre(core)-periphery(fringes) morphology.
Vaikka metropoli on vaikeammin määriteltävissä kuin perinteinen kaupunki, se voidaan silti kuvata melko hyvin funktionaalisen järjestelmän avulla. Metropoli on laaja mutta alueeltaan rajallinen (vaikkeivät sen rajat ole selväpiirteiset), ja sille on tunnusomaista keskustan (ytimen) ja periferian (reunaalueiden) vaihtelu.
In its exploded version, Jean Gottman's Megalopolis.
Pisimmälle viedyssä muodossaan Jean Gottmanin megalopoli.
And finally a new entity that is still difficult to grasp and that as been variously defined as World city, Global city, Exopolis, (Soja, 1992) an open network with no central places, or with a plurality of "nodes", not necessarily arranged in a clear hierarchical order.
Lopulta siitä tulee uusi yksikkö, jota on kuitenkin yhä vaikea hahmottaa ja josta on käytetty sellaisia nimityksiä kuin maailmankaupunki, kansainvälinen kaupunki tai eksopoli (Soja, 1992).
The abundance of definitions and terms, rather than their scarcity is another indication of the deep transformation under way in urban areas the world over.
Tällainen yksikkö on avoin verkosto, jossa ci ole keskustaa.
In periods of rapid change it is first of all the conceptual order to be shaken: old terms loose significance, while new ones, often proposed with evocative in lieu of analytical purposes, add rather than subtract to the terminological complexity.
Yksikkö saattaa koostua myös lukuisista solmukohdista, joiden järjestäytymisessä ei ole havaittavissa selvää hierarkiaa.
This latter entity is also more difficult to define on the territory, and its borders may vary by many orders of magnitude, depending on the particular "net" we decide to make reference to.
Toinen osoitus siitä perusteellisesta muutoksesta, joka on käynnissä koko maailman kaupunkialueilla, on määritelmien ja termien moninaisuus.
No matter what exact definitions we accept for the new urban form, many of the social problems of contemporary metropolitan societies depend on the coexistence and superimposition of these three "urban layers".
Nopean muutoksen kausina etenkin käsitteellinen järjestys järkkyy: vanhat termit menettävät merkityksensä, kun taas uudet termit, jotka usein esitetään ajatusten herättämiseksi sen sijaan, että niitä käytettäisiin analyyttisesti, pikemminkin lisäävät kuin vähentävät terminologian moninaisuutta.
The first generation metropolis has not totally substituted the
Mainitun yksikön määritys on myös vaikeampaa alueen tasolla, ja sen rajat saattavat vaihdella eri suuruusluokissa riippuen siitä yksittäisestä verkostosta, jota
traditional towns, and the network city, or second generation metropolis, still contains towns and metropolitan areas.
Ensimmäisen sukupolven metropoli ci ole vielä kokonaan syrjäyttänyt perinteisiä kaupunkeja, ja verkostokaupunki tai toisen sukupolven metropoli sisältää edelleen kaupunkeja sekä metropolialueita.
In periods of rapid change the knowledge apparatus is profoundly affected.
Nopean muutoksen kaudet vaikuttavat perusteellisesti tietopohjaamme.
The observational tools upon which practically all our knowledge of urban phenomena is based have become dangerously obsolete.
Ne havainnointivälinect, joihin käytännöllisesti katsoen lähes kaikki urbaaneja ilmiöitä koskeva tietämyksemme perustuu, ovat käyneet huolestuttavan vanhentuneiksi.
They are almost totally based on the night time population i.e. on the sleeping city.
Nämä välineet perustuvat miltei yksinomaan kaupungin öiseen asukaslukuun cli ns. nukkumalähiöön.
Only few data are systematically collected on the working city and very little or nothing is known about the active city and little too about the actual mobility of urban dwellers.
Kaupungissa työssä käyvästä väestöstä on kerätty järjestelmällisesti ainoastaan vähän aineistoa, eikä kaupungin työväestöstä tai kaupungin asukkaiden todellisesta liikkuvuudesta tiedetä myöskään juuri mitään.
Basically the official statistical system is straitjacketed by an administrative system, and its data-collection procedures which has not kept pace with the new urban morphology.
Pohjimmiltaan ongelma on siinä, että virallinen tilastojärjestelmä on mukautettu väkisin hallintojärjestelmään, eivätkä tilastojärjestelmien aineistonhankintamcnetelmät ole kehittyneet samaa vauhtia kuin uusi urbaani morfologia.
Definition of cities
Kaupunkien määrittely
This research regards the quality of life in the cities.
Tämä tutkimus koskee kaupunkielämänlaatua.
But what do we mean by cities?
Mitä kaupungilla sitten tarkoitetaan?
And what we mean by cities from a statistical point of view?
Entä kaupungilla tilastollisesta näkökulmasta?
According to Eurostat (1992a) there are four ways to define a city.
Eurostatin mukaan (1992a) kaupunki voidaan määritellä neljällä tavalla.
It can be defined as:
Kaupunki voidaan määritellä:
• urban localities, defined by the town's administrative boundaries or by its status in law; urban agglomerations or urban units, which embrace continuously-built urban centres forming either part of one administrative unit or a group of several; urban regions, comprising a nucleus town and its sphere of influence or employment catchment area, which are frequently defined in terms of commuting; polynuclear urban regions, or conurbations, which may be continuously-built but comprise a number of centres polarising human dealings.
• moniytimiset kaupunkialueet tai taajamat, joita saatetaan rakentaa jatkuvasti ja joissa kuitenkin on useita inhimillisen toiminnan keskuksia.
They are frequently the product of a number of urban agglomerations or regions which, though initially separate, have become merged as a result of their geographical spread (Eurostat 1992a: 11).
Tällaiset alueet ovat usein syntyneet siten, että useat alkujaan erilliset taajamat tai alueet ovat sulautuneet yhteen niiden maantieteellisen leviämisen vuoksi (Eurostat 1992a:l 1).
Which one of the concepts of city is used depends mainly on the questions raised.
Käsiteltävät kysymykset määräävät suurelta osin sen, mitä käsitettä käytetään.
From a theoretical point of view, cities today present a so strong and complex relationship with the surrounding areas that their quality of life cannot be analysed only in term of characteristics of structure and population living in the core .
Teoreettisesta näkökulmasta tarkasteltuna kaupungit ovat nykyään niveltyneet niin tiiviisti ja mutkikkaasti niitä ympäröiviin alueisiin, ettei niiden elämänlaatua voida analysoida yksinomaan kaupungin ytimen rakenteen ja sen asukkaiden piirteiden perusteella.2
However, frequently, more practical considerations play a decisive role.
Usein ratkaisevia ovat kuitenkin käytännön näkökohdat.
In particular, if aggregate data have to be used exclusively, then the collecting of data must be restricted to official statistics relative to the administrative units (or sum of administrative units) considered.
Jos tutkimuksen on perustuttava yksinomaan kokonaistietoihin, aineiston hankinnassa on rajoituttava tutkimuksen kohteena olevia hallinnollisia yksiköitä (tai niiden joukkoa) koskeviin virallisiin tilastotietoihin.
The definition of cities in term of one administrative unit, the lowest local level for each country (Quick, 1994) is probably the most used.
Tavallisinta lienee määritellä kaupunki yhdeksi hallinnolliseksi yksiköksi ci i kunkin maan alimmaksi paikallistasoksi (Quick, 1994).
This restriction has the disadvantage that those sections of the population that lie outside the administrative borders as a result of suburbanization processes are not represented in the data.
Tällaisessa rajauksessa on kuitenkin haittana se, että esikaupungistumisen vuoksi kaupungin hallinnollisten rajojen ulkopuolella asuva väestö ei näy tilastoissa.
Such a choice is primarily due to the difficulties in defining standard urban areas^ and in
Tällainen valinta johtuu ensi sijassa vaikeuksista, joita liittyy
For example a social indicators such as the number of beds in hospital per 100.000 inhabitants ought to be related not only to the residents in the city, but to the total number of potential users living in the city and in the surroundings or even in the metropolitan area. The concept of urbanisation can be defined in different ways and present different levels.
Esimerkiksi sosiaaliset osoittimet, kuten sairaaloiden vuodepaikkojen lukumäärä 100 000:1a asukasta kohden, olisi suhteutettava kaupunkien asukkaiden lisäksi kaikkien kaupungissa ja sen ympäristössä tai jopa metropolialueella asuvien mahdollisten käyttäjien määrään.
collecting data on quality of life for the small administrative units included in these urban areas.
standardienmukaiseen taajamien määrittelyyn3ja näissä taajamissa sijaitsevien pienten hallinnollisten yksiköiden elämänlaatua koskevan aineiston hankintaan.
In West Europe there are around more than 500 cities (proper cities) with more than 100,000 inhabitants (Tab. 3).
Länsi-Euroopassa on yli 500 suurkaupunkia, joissa on yli 100 000 asukasta (taulukko 3).
167 of these cities (56,2%) are concentrated in the OECB countries: The Netherlands, Belgium, Germany, Switzerland and Italy.
Näistä kaupungeista 167 (56,2 prosenttia) sijaitsee vanhojen eurooppalaisten kaupunkien vyöhykkeeseen kuuluvissa maissa: Alankomaissa, Belgiassa, Saksassa, Sveitsissä ja Italiassa.
European cities > 100,000 inhabitants ^^
Euroopan yli 100 000 n. % asukkaan kaupungit
Spain Sweden Switzerland United Kingdom* Total
Yhdistynyt kuningaskunta Yhteensä
Note: The large number of UK cities is due to the statistical definition adopted in this country for defining cities normally corresponding to the district.
Huomautus: Yhdistyneen kuningaskunnan kaupunkien suuri lukumäärä johtuu tässä jäsenvaltiossa käytetystä tilastomääritelmästä, jossa kaupungeiksi katsotaan myös hallintopiirit.
Source: elaboration on United Nation, Demographic Yearbook, 1994; and other national sources.
Lähde: taulukko perustuu Yhdistyneiden Kansakuntien julkaisuun Demographic Yearbook (1994) sekä muihin, kansallisiin lähteisiin.
In the future the concept and the definition of the city will continue to be important issues to deal with in order to develop comparable research. In particular:
Kaupungin käsite ja määrittely ovat tulevaisuudessakin tärkeitä vertailevan tutkimuksen näkökohtia.
- the definition of the city should be worked out and agreed upon in cooperation with the different parties, especially in cooperation with the individual countries and cities.
- Kaupungin määritelmä olisi laadittava ja siitä olisi sovittava yhteistyössä eri osapuolten, erityisesti yksittäisten maiden ja kaupunkien kanssa.
When striving at comparable urban indicators, we need two geographical units: the administrative city and the functional urban region of the city.
Vertailukelpoisten kaupunkiosoittimien laadinnassa tarvitaan kahta maantieteellistä yksikköä: hallinnollista kaupunkia ja kaupungin toiminnallista taajama-aluetta.
Moreover, the indicators should be presented together with some contextual information about the city, comprising a few words about the evolution of the city and a description of the operating environment of the city.
Esiteltäviin osoittimiin olisi liitettävä kontekstuaalista tietoa kaupungista, sen kehitystä koskevia taustatietoja ja kuvaus kaupungin toimintaympäristöstä.
About a definition of densely populated area, intermediate area and thinly populated area see Eurostat (1992b:52).
Tiheästi asutun alueen (densely populated arca), välialueen (intermediate area) ja harvaan asutun alueen (thinly populated area) määritelmistä katso Eurostat (1992b:52).
The city administration has the empowerment to run the city.
Kaupungin hallintoviranomaisilla on valtuudet johtaa kaupunkia.
Therefore, it is evident that information should be available and presented for the administrative city.
Tämän vuoksi aineistoa on laadittava hallinnollista kaupunkia silmällä pitäen.
A city has, however, a great impact on its surrounding area in terms of commuting, jobs concentration, traffic systems etc. Hence, there is a need for delineation of functional urban regions such as those defined for Europe originally by Hall and Hay (1980) and used by Cheshire in several of his studies (see for example Cheshire and Carbonaro, 1996 and Cheshire and Hay 1989).
Kaupunki kuitenkin vaikuttaa voimakkaasti ympäristöönsä muun muassa työmatkaliikenteen, työpaikkojen keskittymisen ja liikennejärjestelmien kautta, joten on tarpeen rajata toiminnallisia kaupunkialueita - tässä voitaisiin ottaa mallia tavasta, jolla Hall ja Hay (1980) ovat rajanneet Euroopan kaupunkeja ja jota Cheshire on myöhemmin käyttänyt useissa tutkimuksissaan (katso esim.
■ - ■ It is noteworthy, that comparing cities by their characteristics - rather than their population sizes or population densities - makes better sense and gives a true understanding of developments there.
On merkille pantavaa, että kaupunkeja kannattaa vertailla pikemmin niiden erityispiirteiden kuin asukasluvun tai asukastiheyden perusteella, koska tällainen vertailu on järkevämpää ja havainnollistaa kyseisen kaupungin kehittymistä tehokkaasti.
The lack of tested conceptual frameworks for various urban statistics is still a problem.
- Ongelmana on. yhä, että erilaisilta kaupunkitilastoilta puuttuu testattu käsitteellinen viitekehys.
Efforts have to be made to establish consistent and common definitions and classifications for urban statistics, and for furthering comparability of international urban statistics.
Kaupunkitilastoille on pyrittävä luomaan johdonmukaiset ja yhteiset määritelmät ja luokitukset, ja kansainvälisten kaupunkitilastojen vertailukelpoisuutta on lisättävä.
Cooperation should be encouraged between cities, city networks, urban research institutes, national statistical offices, EUROSTAT and other international statistical authorities, above all the International Statistical Institute (I.S.I), its sections and committees, especially S.C.O.R.U.S. (Standing Committee on Regional and Urban Statistics), and the United Nations various departments.
Yhteistyötä on lisättävä eri tahojen kanssa: näitä ovat kaupungit, kaupunkiverkostot, kaupunkitutkimusta harjoittavat laitokset, kansalliset tilastotoimistot, Eurostat ja muut kansainväliset tilastoviranomaiset, etenkin Kansainvälinen tilastotoimisto {International Statistical Institute, ISI), sen osastot ja komiteat ja erityisesti alue- ja kaupunkitilastoja käsittelevä pysyvä komitea {Standing Committee on Regional and Urban Statistics, SCORUS) sekä Yhdistyneiden kansakuntien useat alajärjestöt.
Data and studies on cities
Kaupunkeja koskevat tiedot
Data on cities for different European countries are very difficult to be found and compared'1.
Euroopan maiden kaupunkeja koskevia tietoja on heikosti saatavilla, ja niiden vertailu on vaikeaa.4 Tämän alan hankkeita on toteutettu varsin vähän.
Actually only few experiences have been made in this sector. One is the
Yksi tällainen on DATAR-Reclus- tietokanta, jossa on tilastotiedot 165:stä Euroopan (yli 200 000 asukkaan) taajamasta.
DATAR-Reclus database containing statistical information for 165 European agglomeration cities (with more than 200,000 inhabitant) used by Brunet (1989) in order to empirically set up the Blue Banana model.
Tätä tietokantaa on käyttänyt Brunet (1989) soveltaessaan empiirisesti sinisen banaanin mallia.
Other quite similar data have been collected for the research project Cities and the Economic Development, carried out by Fondazione Agnelli (1989), for the research Le Système des Villes européennes performed by Caftan et al.
Varsin samankaltaista aineistoa on hankittu Fondazione Agnellin (1989) tutkimushankkeessa Cities and the Economic Development, tutkimuksessa Le Système des Villes européennes (Caftan ym.
(1994), mainly using the Geopolis data-base, for the research Urban Problems and Regional Policy in the European Community conducted by Cheshire et al (1988)5.
1994), jossa käytettiin pääasiassa Geopofe-tietokantaa, sekä tutkimuksessa Urban Problems and Regional Policy in the European Community (Cheshire ym.
All these researches are anyway mainly oriented to analyse the economic structure, the distribution of functions, the level of technological innovation of the cities than their quality of life although also the demographic and socioeconomic aspects are considered in the analyses.
1988).5 Näissä tutkimuksissa käsitellään kuitenkin pääasiassa talousrakenteita, toimintojen jakautumista ja kaupunkien teknisen innovatiivisuuden astetta eikä niinkään niiden elämänlaatua; analyyseissa tosin sivutaan myös väestönkasvua ja sosioekonomisia näkökohtia.
A small collection of data by the Statistical Publications and Offices in five European Countries (Germany, Italy, Belgium, the Netherlands and Switzerland) was also performed for a study for the Commission of the European Communities on the
Lisäksi viiden Euroopan maan (Saksan, Italian, Belgian, Alankomaiden ja Sveitsin) tilastojulkaisuista peräisin olevista ja tilastotoimistojen laatimista tiedoista laadittiin pieni kokoelma Euroopan yhteisöjen komission tilaamaa tutkimusta varten.
About the problems concerning the lack of data-bases for European cities see also Lichtenberger (1995:185).
Euroopan kaupunkeja koskevien tietokantojen puuttumisia koskevista ongelmista katso Lichtenberger (1995:185).
For a more complete analysis of the Historical Data Bases and of the Comparative Studies of European Cities see, in particular, Eurostat (1992a, chapter VIII and IX), N.U.R.E.C. (1995) and Eurostat (1995).
Historiallisia tietokantoja ja Euroopan kaupunkien vertailevia tutkimuksia esitellään kattavammin seuraavissa julkaisuissa: Eurostat 1992a, luvut VIII ja IX, NUREC (1995) ja Eurostat 1995.
At the moment, two other international research programs about living conditions and infrastructures are in progress: the N.U.R.E.C. Large Cities Statistics Project (LCSP) and the UNCHS (Habitat) Indicators Programme.
Tällä hetkellä on meneillään kaksi muuta elinoloja ja infrastruktuureja käsittelevää kansainvälistä tutkimusohjelmaa: NURECin toteuttama suurkaupunkien tilastohanke {Large Cities Statistics Project, LCSP) sekä Yhdistyneiden Kansakuntien asuinyhdyskuntakeskuksen (UNCHS/Habitat) osoitinohjelma {Indicators Programme).
The first one is based on a questionnaire addressed to 3,600 cities around the World with more than 100,000 inhabitants6. Because of the reduced number of returned and completed questionnaires such a database result today quite far to be completed.
Ensimmäinen hanke perustuu kyselylomakkeisiin, jotka on lähetetty 3 600:een eri puolilla maailmaa sijaitsevaan yli 100 000 asukkaan kaupunkiin.6 Koska täytettyjä kyselylomakkeita on palautettu varsin vähän, kyseinen tietokanta on tällä hetkellä vielä hyvin keskeneräinen.
Moreover, only some indicators of LCSP relate to quality of life.
Lisäksi vain jotkin LCSP:n osoittimista koskevat elämänlaatua.
Quite similarly, also the United Nations Centre for Human Settlements (Habitat), Indicators Programme, defined a large list of social indicators to be collected at national as well as at regional and urban levels in the world countries (Europe included).
Samalla tavoin Yhdistyneiden Kansakuntien asuinyhdyskuntakeskuksen osoitinohjelmassa määriteltiin lukuisia sosiaalisia osoittimia, joita koskevaa aineistoa hankittiin kansallisella, alueellisella sekä kaupunkien tasolla eri maista (ja myös Euroopasta).
On 1997 the Indicators Programme has collected results for 113 countries and 181 cities through Asia, Latin America, Eastern Europe, the Pacific and every other regions of the world.
Vuonna 1997 ohjelman puitteissa kerättiin tuloksia Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa, Itä-Euroopassa, Tyynenmeren alueella ja monilla muilla alueilla sijaitsevista 113 maasta ja 181 kaupungista.
The most important empirical comparative research on the field of quality of life in European cities is currently going on by the EU, DGXVI.
Euroopan komission pääosasto XVI toteuttaa tällä hetkellä merkittävintä empiiristä vertailevaa tutkimusta Euroopan kaupunkielämän laadusta.
The aim of the study, named Urban Audit, is to design a series of indicators to be applied to 58 European cities and conglomerations as well as to selected areas or districts within these cities.
Taajamaselvitykscksi {urban audit) nimetyn tutkimuksen tavoitteena on laatia osoittimisto, jota sovelletaan 58:aan Euroopan kaupunkiin ja taajamaan sekä näissä kaupungeissa sijaitseviin valittuihin alueisiin tai hallintopiireihin.
A preliminary study on the availability and need of urban indicators has been prepared by Poulain (1997).
Poulainin (1997) tutkimuksessa käsitellään alustavasti kaupunkeja koskevien osoittimien käyttömahdollisuuksia ja tarpeita.
The OECD publication, "Better understanding our cities: the role of urban indicators" constitutes another important methodological contribution.
Toinen merkittävä metodologinen teos on OECD:n julkaisu "Better understanding our cities: the role of urban indicators".
The report surveys the state of the art in designing and using urban indicators and calls attention to specific types of indicators, in particular, cross-sectional, that need to be developed.
Raportissa tarkastellaan kaupunkiosoittimien laadinnan ja käytön nykytilaa ja kiinnitetään huomiota etenkin sellaisiin alojenvälisiin yksittäisiin osoitinlyyppeihin, jotka kaipaavat vielä kehittämistä.
In order to avoid overlapping with larger projects the report for the Committee of the Regions is not oriented to define a new general list of social indicators or to collect empirical data.
Jottei alueiden komitean raportti menisi päällekkäin suurempien hankkeiden kanssa, siinä ei pyritä määrittelemään uutta yleistä sosiaalista osoittimistoa eikä hankkimaan empiiristä aineistoa.
Indeed, it is finalised to the identification of the emerging aspects of quality of life in the modern society, as well as to the analysis of some methodological problem linked to the construction of indicators.
Sen sijaan tavoitteena on yksilöidä modernin yhteiskunnan elämänlaadun kehittyviä näkökohtia sekä analysoida joitakin osoittimien laadintaan liittyviä metodologisia ongelmia.
Nevertheless, some empirical data are reported, mainly to describe some trends and to test the quality of the indicators.
Joitakin empiirisiä tietoja kuitenkin esitetään: millä lähinnä pyritään kuvaamaan joitakin suuntauksia sekä testaamaan osoittimien luotettavuutta.
Toward the individuation of indicators
Kohti osoittimien yksilöintiä
There is still a large discrepancy between the theoretical debates on the quality of life reviewed above and the current use of indicators which fail to capture its complexity.
Elämänlaadusta käydyn kuvatun teoreettisen keskustelun ja nykyisten käytössä olevien osoittimien välillä on edelleen suuri epäsuhta, sillä käytetyillä osoittimilla ei pystytä kuvaamaan laadun monisäikeisyyttä.
A large number of different attempts have been undertaken to measure quality of life.
Elämänlaatua on yritetty mitata useasti ja eri tavoin.
Basic ones can be differentiated by at least two approaches: questioning the population on the more subjective aspects of the quality of life, or building indicators from secondary statistics with the aim of defining objective measures.
Voidaan erottaa ainakin kaksi perussuuntausta: kysytään asukkailta elämänlaadun subjektiivisista tekijöistä tai laaditaan toissijaiseen tilastotietoon perustuvia osoittimia, joiden avulla pyritään määrittelemään objektiiviset mittarit.