natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Procurement Review Board further states that, since the Ministry delegated the administration of the eartag scheme including the purchasing of the eartags to a private undertaking or a private organisation — Danske Slagterier — that service as such should have been awarded by means of a public tendering procedure.
Klagenævnet for Udbud toteaa lisäksi, että koska ministeriö on siirtänyt korvamerkkijärjestelmän hallinnoinnin korvamerkkien ostamisen mukaan lukien yksi tyiselle yritykselle tai järjestölle eli Danske Slagterierille, olisi pitänyt järjestää julkinen tarjouskilpailu siitä, kuka saa toimittaa tämän palvelun.
The awarding of that contract should have taken place pursuant to Directive 93/36 on the award of public supply contracts and not pursuant to Directive 92/50/EEC 5 on the award of public service contracts.
Hankintamenettely olisi ilmeisesti pitänyt järjestää tavaranhankintoja koskevan direktiivin 93/36/ETY mukaisesti, eikä julkisia palveluhankintoja koskevan direktiivin 92/50/ETY5mukai sesti.
That was due to the fact that, according to the information available to the Procurement Review Board, the value of the purchased eartags exceeded the value of the service in question.
Tähän johtopäätökseen on päädyttävä, koska Klagenævnet for Udbudin antamien tietojen mukaan korvamerkkien ostojen arvo on suurempi kuin kysymyksessä olevan palvelun arvo.
Secondly, the Procurement Review Board considers what such an independent meaning might entail, given that the inter ests, which in this case were to be protected under Article 2(2) of Directive 93/36 (supply contracts), were, in effect, those which fell under Directive 92/50 (public service contracts).
Klagenævnet for Udbud kysyy toiseksi, missä tämä itsenäinen soveltamisala ilmenee, kun otetaan huomioon, että niitä intressejä, joita käsiteltävänä olevassa tapauksessa direktiivin 93/36/ETY (tavaranhankinnat) 2 artiklan 2 kohdan sään nöksillä tulisi suojata, koskee direktiivi 92/50/ETY (julkiset palveluhankinnat).
In this context, the Procurement Review Board therefore wishes to know to what extent the principle of non-discrimination is to be taken into consideration when awarding public supply contracts, as well as whether Article 2(2) requires a body which does not constitute a contract ing authority to carry out a tendering procedure for the award of public contracts if the value of the contracts exceeds the threshold value laid out in Directive 93/36.
Se haluaa siis tietää, missä määrin syrjintä kieltoa tulee noudattaa julkisia tavaran hankintoja koskevissa sopimustentekomenettelyissä ja seuraako tästä säännöksestä, että sen elimen, joka ei ole hankintaviranomainen, on myös järjestettävä julkisia tavaranhankintoja koskeva sopimustentekomenettely, kun tavaroiden hinta ylittää direktiivissä 93/36/ETY säädetyn kynnys arvon.
The question here is therefore not whether the respondent itself is required to carry out the procedure pursuant to the Directive, but rather whether Danske Slagterier were required to apply that procedure.
Kysymys ei siis ole siitä, pitäisikö ministeriön itse järjestää direktiivin mukainen menettely, vaan olisiko Danske Slagterierin tullut noudattaa tätä menette lyä.
In the matter presently at issue, the referring Procurement Review Board raises the question, first, whether the provision contained in Article 2(2) of Directive 93/36 has an independent meaning.
Klagenævnet for Udbud kysyy käsiteltävänään olevassa asiassa, onko direktiivin 93/96/ETY 2 artiklan 2 kohdalla itsenäinen soveltamisala.
The Procurement Review Board considers it possible
Se arvelee, että on
6 — This provision had already been worded almost identically in Article 2(3) of Council Directive 77/62/EEC of 21 December 1976 on the coordination of procedures for the award of public supply contracts (OJ 1977 L 13, p. 1).
6 — Tämä säännös sisältyi lähes samassa sanamuodossa jo julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/62/ETY 2 artiklan 3 kohtaan (EYVL L 1977, 13, s. 1).
5 — Council Directive 92/50/EEC of 18 June 1992 on the coordination of procedures for the award of public service contracts (OJ 1992 L 13, p. 1).
5 — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimustentekome nettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 209, s. 1).
The Procurement Review Board there fore refers the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling: sible — and the Commission have taken part in the procedure before the Court.
Klagenævnet for Udbud esitti yhteisö jen tuomioistuimelle seuraavat kysymykset: pitäisi jättää tutkimatta —, ja komissio ovat osallistuneet asian käsittelyyn yhtei söjen tuomioistuimessa.
Both have submitted written statements and declined to participate in the oral hearings.
Molemmat ovat jättäneet vastineen ja ilmoittaneet luopuvansa suullisesta käsittelystä.
I shall refer to their arguments as far as may be necessary in the course of my analysis.
Seuraavassa niiden esittämiä väitteitä käsitellään merkityksellisiltä osiltaan.
C — Opinion
C Tapauksen tarkastelu
(a) Whether the Procurement Review Board constitutes a court or tribunal within the meaning of Article 117 of the EC Treaty (now Article 234 EC)
Ennakkoratkaisukysymyksen vaksi ottaminen a) Onko Klagenævnet for Udbud tuo mioistuin EY:n perustamissopimuksen 177 artiklassa (josta on tullut EY 234 artikla) tarkoitetussa merkityksessä?
The respondent — which considers the reference for a preliminary ruling inadmis
Vastaajana oleva ministeriö — joka katsoo, että ennakkoratkaisukysymykset
Firstly the question arises as to whether the Procurement Review Board is to be considered a 'court or tribunal' within the meaning of Article 177 of the EC Treaty; that is to say, whether the reference is admissible.
Ensiksi on selvitettävä, onko Klagenævnet for Udbudia pidettävä "tuomioistuimena" EY:n perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä ja onko ennakkoratkaisukysymykset näin ollen otettava tutkittaviksi.
OPINION OF MR ALBER — CASE C-275/98
JULKISASIAMIES ALBERIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-275/98
Both the respondent and the Commission answer this question in the affirmative.
Sekä ministeriö että komissio vastaavat myöntävästi tähän kysymykseen.
With reference to the established caselaw of the Court they invoke the statutory footing upon which the Procurement Review Board rests, its permanent character, the contentious nature of proceedings before it, the fact that it applies the law, and its independence.
Ne viittaavat yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön perusteella siihen, että Klagenævnet for Udbudista on sää detty lailla, se on luonteeltaan pysyvä, siellä käytävä menettely on kontradiktorista, se soveltaa oikeussääntöjä ja se on riippumaton.
They thus conclude that the Procurement Review Board con stitutes a court or tribunal within the meaning of Article 177 of the EC Treaty.
Näistä seikoista seuraa, että Klagenævnet for Udbud on tuomioistuin EY:n perustamissopimuksen 177 artiklassa tar koitetussa merkityksessä.
Review Board concern the interpretation of Community law in regard to public supply contracts and can thus be said to be of a judicial nature.
netin ratkaisut koskevat julkisia hankintoja koskevien yhteisön sääntöjen tulkintaa, ja ne luovat tämän vuoksi oikeuskäytäntöä.
The Procurement Review Board is also empowered to ascertain the nullity of administrative measures.
Klagenævnet for Udbud voi myös muun muassa kumota hallintoviranomaisten tekemiä ratkaisuja.
Further more, it also has jurisdiction at last instance in Denmark with regard to the interpreta tion and application of Community provi sions on tendering procedures.
Klagenævnet for Udbud on lisäksi viranomainen, joka itse asiassa lopullisesti vahvistaa yhteisön hankinta menettelyä koskevien sääntöjen tulkinnan ja soveltamisen Tanskassa.
The Pro curement Review Board therefore con cludes that it falls under the term 'court or tribunal' within the meaning of Article 177 of the EC Treaty.
Klagenævnet for Udbud katsoo näin ollen, että se on perustamissopimuksen 177 artiklassa tar koitettu "tuomioistuin".
That conclusion is to be endorsed.
Tämä johtopäätös on hyväksyttävä.
The Court has repeatedly held that in order to determine whether a body making a refer ence is a court or tribunal for the purposes of Article 177 of the Treaty, which is a question governed by Community law alone, the Court takes account of a number of factors, such as whether the body is established by law, whether it is permanent, whether its jurisdiction is compulsory, whether it applies rules of law, whether its rulings are binding, whether it is independent and whether its procedure is inter partes.
Yhteisöjen tuomioistuin on useassa yhtey dessä todennut, että arvioitaessa sitä, onko ennakkoratkaisua pyytävä toimielin perus tamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitettu tuomioistuin, mikä on yksinomaan yhteisön oikeuden mukaan ratkaistava kysymys, yhteisöjen tuomioistuin ottaa huomioon useita seikkoja, kuten lainkäyttöelimen lakisääteisyyden, pysyvyyden, sen tuomiovallan pakottavuuden, sen toimimisen oikeussääntöjen soveltajana, sen jäsen ten riippumattomuuden ja kontradiktorisen menettelyn noudattamisen asioiden käsittelyssä.
8 Since it fulfils the requirements set out by the Court in its caselaw, the Procurement Review Board may be con sidered a 'court or tribunal' within the meaning of Article 177 of the Treaty.
8Koska Klagenævnet for Udbud täyttää yhteisöjen tuomioistuimen oikeus käytännössään asettamat edellytykset, se on "tuomioistuin" perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä.
A reference for a preliminary ruling is, at least from that perspective, admissible.
Ainakin tältä osin sen ennakkoratkaisukysymys täyttää tutkittavaksi ottamisen edel lytykset.
The Procurement Review Board was — according to information which it has itself provided — established by Law No 344 of 6 June 1991.
Klagenævnet for Udbud perustettiin — sen itsensä antamien tietojen mukaan — 6.6.1991 annetulla lailla nro 344.
It was set up in implementation of Council Directive 89/665/EEC 7on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to the application of review procedures to the award of public supply and public works contracts.
Se perustettiin muun muassa julkisia tavaran hankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY7täytäntöönpanon yhteydessä.
Proceedings before the Procurement Review Board are like those in civil disputes.
Klagenævnet for Udbudissa noudatetaan siviilioikeudellisten asioiden käsittelyjärjestystä.
They are adversarial in nature and in nearly all cases an oral hearing takes place.
Asioissa noudatetaan kontradiktorista menettelyä ja lähes kaikissa asioissa järjestetään suullinen käsittely.
Proceedings are concluded by the Procurement Review Board handing down a decision in the form of an order.
Asioiden käsittely Klagenævnet for Udbudissa päättyy siihen, että Klagenævnet for Udbud antaa ratkaisun päätöksen muodossa.
Such orders are formulated in the same terms as judgments in civil cases.
Päätös laaditaan kuten riitaasian tuomio.
The Procurement Review Board is not bound by the instructions of any other body and operates as a completely independent institution.
Klagenævnet ei ole minkään tahon määräysvallan alainen, ja se työskentelee täysin riippumattomana elimenä.
The Procurement Review Board is composed of a presiding judge as well as a panel of experts.
Sen muodostavat tuomari puheenjohtajana sekä useampi asiantuntijajäsen. Klagenæv
7 — Council Directive 89/665/EEC of 21 December 1989 (OJ 1989 L 395, p. 33).
7 — Neuvoston direktiivi, annettu 21.12.1989 (EYVL L 395, s. 33).
UNITRON SCANDINAVIA AND 3-S
UNITRON SCANDINAVIA JA 3-S b) Ennakkoratkaisukysymyksen merkitys asian ratkaisemiselle
Article 177 of the Treaty provides that it is up to the national court to decide whether a preliminary ruling from the Court of Justice is necessary.
EY:n perustamissopimuksen 177 artik lasta ilmenee, että kansallisten tuomioistuinten on päätettävä, onko tarpeen esittää ennakkoratkaisukysymys yhteisöjen tuo mioistuimelle.
Article 177 does not provide that the Court may reject such a reference.
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklassa ei anneta yhteisöjen tuo mioistuimelle toimivaltaa kieltäytyä vas taamasta tällaiseen ennakkoratkaisupyyntöön.
The Court has thus consistently held that it is solely for the national courts before which actions are brought, and which must bear the responsibility for the subsequent judicial decision, to determine, in the light of the special features of each case, both the need for a preliminary ruling in order to enable them to deliver judgment and the relevance of the questions which they submit to the Court.
Yhteisöjen tuomioistuin on sen vuoksi katsonut vakiintuneessa oikeuskäytännössään, että yksinomaan kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta ratkaisusta, tehtävänä on kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen yhteisöjen tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta.
9 One factor particularly in favour of this solution is the fact that it is solely the national court which has direct and exact knowledge of the facts and is in the best position to decide the issue.
9 Syynä tähän on erityisesti se, että kansalli nen tuomioistuin yksin tuntee asian välittömästi ja perusteellisesti ja pystyy parhaiten ratkaisemaan tämän kysymyksen.
Where the questions referred by a national court concern the interpretation of Community law, the Court of Justice is, as a rule, required to hand down a ruling.
Jos kansallisen tuomioistuimen esittämät kysymykset koskevat yhteisön oikeuden tulkintaa, yhteisöjen tuomioistuimen on yleensä ratkaistava asia.
The Court has, however, occasionally allowed exceptions to that rule and refused to rule upon some or all of the questions referred to it.
Joissakin tapauksissa yhteisöjen tuo mioistuin on kuitenkin tehnyt poikkeuksen tästä periaatteesta ja kieltäytynyt vastaa masta eräisiin tai kaikkiin sille esitettyihin kysymyksiin.
Such cases are, on the one hand, where the national court has not provided the Court of Justice with enough information for the latter to be able to hand down a ruling that might be of some use to the former in the main dispute.
Kysymys on ollut tapauksista, joissa ennakkoratkaisua pyytänyt tuo mioistuin ei ole esittänyt yhteisöjen tuo mioistuimelle kaikkia niitä tietoja, jotka tämä tarvitsisi voidakseen ratkaista asian siihen perehtyneenä.
On the other hand, the Court has, on a number of occasions, refused to answer the questions referred to it where it was obvious that they
Yhteisöjen tuomioistuin on myös eräissä tapauksissa kieltäytynyt vastaamasta sille esitettyihin kysymyksiin, koska ne eivät selvästikään ole liitty-
The respondent nevertheless still con siders the reference inadmissible on the ground that a ruling on the questions submitted is not indispensable in order for the Procurement Review Board to hand down its decision.
Vastaajana oleva ministeriö katsoo kuitenkin, että ennakkoratkaisupyyntö on jätettävä tutkimatta, koska kysymykseen annettava vastaus on tarpeeton sen pää töksen kannalta, joka Klagenævnet for Udbudin on tehtävä.
An answer would not contribute to resolving the dispute in the main proceedings.
Vastauksilla ei ole merkitystä pääasian ratkaisemisessa.
The respondent holds that, although it may be within the purview of the national court to decide whether or not a reference pursuant to Article 177 of the Treaty is necessary and indispensable for its ruling, the reference is inadmissible because any answer in the present case would only be of hypothetical value.
On tietenkin ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen asia päättää, onko ennakkoratkaisupyyntö tarpeellinen ja asian kannalta merkityksellinen, mutta koska käsiteltävänä olevassa tapauksessa kysymys on täysin hypoteettinen, ennakkoratkaisupyyntö on jätettävä tutkimatta.
The respondent further argues that an interpretation of Article 2(2) of Directive 93/36 as requested by the Procurement Review Board would not have any impact on the complainants' legal situation.
Klagenævnet for Udbudin pyytämä direk tiivin 93/36/ETY 2 artiklan 2 kohdan tulkinta ei millään tavoin vaikuta pääasian valittajien oikeudelliseen asemaan.
The respondent holds that there is no legal interest worth protecting and that, in reality, ques tions are concerned that might arise in some later legal dispute.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa ei ole mitään oikeudellisesti suojattavaa intressiä. Itse asiassa nyt käsitellään kysymyksiä, jotka voivat tulla esiin myöhemmässä oikeuden käynnissä.
It would, in any event, be of no help to undertakings if the Court were to answer the questions, because in the meantime, a possible proce dural error had been cured by the award of the disputed contract.
Yritykset eivät missään tapauksessa saa mitään apua yhteisöjen tuo mioistuimen kysymyksiin antamasta vas tauksesta, koska riidanalaisessa hankinta menettelyssä mahdollisesti ollut virhe on tällä välin korjattu.
The last tendering procedure which was carried out in 1997/98 had, the respondent argues, taken place in conformity with Directive 93/36 (supply contracts).
Viimeksi vuosina 1997/1998 järjestetty hankintamenettely toteutettiin direktiivin 93/96/ETY mukai sesti (julkiset tavarahankinnat).
Thus the complainants could only claim damages, a matter for which the Procurement Review Board does not have jurisdiction and which was not the subjectmatter of the initial proceedings.
Pääasian valittajat voisivat vain nostaa vahingon korvauskanteen, mutta Klagenævnet for Udbudilla ei ole toimivaltaa tällaisen asian käsittelemiseen, eikä sellaisesta myöskään ole kysymys kansallisessa tuomioistuimessa käytävässä oikeudenkäynnissä.
OPINION OF MR ALBER — CASE C-275/98 bore no relation to the main dispute.
JULKISASIAMIES ALBERIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-275/98 neet pääasiaan.
Also worth mentioning are those cases where the Court of Justice has rejected a reference for a preliminary ruling because it was of the opinion that the national court had made improper use of the procedure set out in Article 177 of the Treaty.
On myös huomattava ne tapaukset, joissa yhteisöjen tuomioistuin on jättänyt ennakkoratkaisupyynnön tut kimatta, koska se on katsonut, että kan sallinen tuomioistuin on käyttänyt väärin perustamissopimuksen 177 artiklassa määrättyä menettelyä.
In cases such as these the Court held the view that the questions referred to it were of a general or hypothetical nature.
Näissä tapauksissa yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että esitetyt ennakkoratkaisukysymykset ovat olleet yleisiä tai hypoteettisia.
Thus it may be ascertained that the Procurement Review Board considered the referral of these two questions as necessary in order for it to be able to rule on the matter in dispute.
Klagenævnet for Udbud on siis katsonut, että näiden kysymysten esittäminen oli tarpeen, jotta se voi ratkaista pääasian.
Contrary to the view held by the respondent, the order for reference does not allow one to conclude that hypothetical questions are involved here that could only be of relevance in an eventual, future dispute.
Toisin kuin ministeriö on esittänyt, ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ei voida päätellä, että käsiteltävänä olevassa asiassa esitetyt kysymykset olisivat pelkästään hypoteettisia ja mahdollista myöhempää oikeudenkäyntiä kos kevia.
Because the refer ring Procurement Review Board has affirmed and justified the relevance of the questions referred to the Court, the refer ence for a preliminary ruling is admissible.
Koska ennakkoratkaisupyynnön esittänyt elin on siis perustellusti katsonut ennakkoratkaisukysymykset merkityksellisiksi asiassa, ne on otettava tutkittaviksi.
The Ministry's line of argument refers to those last two categories.
Ministeriön esittämät väitteet liittyvät kahteen viimeksi mainittuun ryhmään.
In its first question the Procurement Review Board asks whether Article 2(2) of Directive 93/36 (supply contracts) has an independent meaning.
Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee kuitenkin, että Klagenævnet for Udbud on saanut kimmokkeen ennakkoratkaisupyyntöj en esittämiseen pääasian valittajien kehittelemän argumentaation perusteella.
In its opinion this question could be answered in the negative.
Se katsoo, että on mahdollista, että järjestettyjä han kintamenettelyjä rasittivat menettelyvirheet, jotka voivat tehdä ne pätemättömiksi.
In this vein it argues that this provision was taken over from Article 2(3) of Directive 77/62 and could, under certain circumstances, be understood in connection with the fact that, at the time of its adoption, no Community-wide rules existed as to award ing public service contracts.
Jos säännöksistä, joihin se on viitannut, seuraisi, että olisi pitänyt järjestää direk tiivin 93/36/ETY säännösten mukainen julkinen tarjouskilpailu, jo toteutettu menettely tulisi todeta pätemättömäksi.
However, the Procurement Review Board holds the view that the fact that the contested provision was main tained when adopting Directive 93/36 could, on the other hand, speak in favour of its having an independent meaning.
Koska kuitenkin erityisesti direktiivin 93/36/ETY 2 artiklan 2 kohdan tulkinnasta vallitsee epäselvyys, se päätyi esittämään yhteisöjen tuomioistuimelle kaksi ennakkoratkaisukysymystä.
The order for reference nevertheless shows that the Procurement Review Board considered itself obliged to submit a refer ence for a preliminary ruling due to the assertions made by the complainants.
Klagenævnet for Udbud haluaa ensim mäisellä kysymyksellään tietää, onko direktiivin 93/36/ETY (tavaranhankintasopimukset) 2 artiklan 2 kohdalla itsenäinen soveltamisala.
The Procurement Review Board considers it a possibility that the tendering procedure could have been subject to procedural errors which would invalidate it.
Se arvelee, että kysymykseen saatetaan vastata kieltävästi.
If the provisions mentioned by the Procurement Review Board were found to provide that a tendering procedure pursuant to Directive 93/36 should have been carried out, then the Procurement Review Board would most certainly be required to declare the proce dure which had already taken place null and void.
Tämä säännös on direktiivin 77/62/ETY 2 artiklan 3 kohdan toisinto, ja sitä tulkittaessa on otettava huomioon, että kun tämä direk tiivi annettiin, ei vielä ollut olemassa julkisia palveluhankintoja koskevien sopi musten tekomenettelyjä koskevia yhteisön oikeussääntöjä.
However, because it is unsure as to the interpretation of Article 2(2) of Directive 93/36 in particular, the Procurement Review Board has referred two ques tions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Klagenævnet for Udbud katsoo kuitenkin toisaalta, että kyseisellä säännöksellä saattaa olla itse näinen soveltamisala direktiivin 92/50/ETY rinnalla, koska silloin, kun direktiivi 93/36/ ETY annettiin, mainittu säännös pysytettiin nimenomaan ennallaan.
UNITRON SCANDINAVIA AND 3-S be so in cases involving concession con tracts.
UNITRON SCANDINAVIA JA 3-S sopimuksissa, jotka koskevat yksinoikeuden saamista.
One must thus, in the Commission's opinion, assume that Article 2(2) has its own independent meaning.
Komission mukaan on siis lähdettävä siitä, että 2 artiklan 2 kohdalla on itsenäinen soveltamisala.
The respondent, which expresses its opinion on the questions referred to the Court only in the alternative, also affirms the independent character of Article 2(2) of Directive 93/36.
Ministeriö, joka on ottanut kantaa ennakkoratkaisukysymyksiin vain toissijaisesti, katsoo niin ikään, että direktiivin 93/36/ETY 2 artiklan 2 kohdalla on itse näinen soveltamisala.