natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such factors include the endowment of social capital, in the form of the busi ness culture and shared social norms of behaviour which facilitate cooperation and enterprise, which is of particular importance for regional development.
Viime vuosina julkisen hallinnon toimintaperiaatteissa on tapahtunut merkittäviä muutoksia. Keskeisimpiä niistä on toimenpiteiden arviointi, jolla pyritään hyödyntämään aiempia kokemuksia järjestelmällisesti päätöksenteossa.
Networks between firms are both a product of social capital and an element of it.
Tavoitteena on luo da oppiva organisaatio.
These combine the economies of scale normally open only to large firms with the dynamism and flexibility of small units and, as such, are especially important for innovation.
Lisäksi on alettu painottaa hajauttamista ja yhteistyötä, jonka ansiosta eri hallin non tasot ja yksityinen sektori voivat aiempaa tehokkaammin solveltaa osaamistaan ja kokemustaan yh teisten asioiden hoitoon.
In fact, social capital (or the lack of it) is a key factor in a broad range of elements contributing to regional competitiveness and is cited as an important issue underlying aspects as diverse as innovation and in ner city social problems.
Tutkimusten mukaan rakennerahastojen täytäntöönpanojärjestelmä edistää kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden institutionaalista kehitystä kahdella tärkeällä tavalla:
A relatively low level of social
Ohjelmamenettelyllä ja arvioinnilla.
Foreign direct investment (FDI) contributes to re gional development, not just by increasing the capital stock but also by introducing new products and tech niques.
Luotettavien energialähteiden saatavuus ja kohtuullinen hinta liittyvät läheisesti talouskasvuun ja kehitykseen.
In order for lagging regions to derive the full benefits of FDI, however, it is important that the firms making the investment become integrated into the lo cal economy.
Investoinnit energiainfrastruktuuriin ovat välttämättömiä, jotta alueiden väliset erot energiantuotannossa saataisiin tasoitettua.
In relation to GDP, Ireland especially but also Portugal and Spain have benefited from above average inflows of investment from countries outside the EU as well as from other Member States.
Maakaasumarkkinat ovat yhä hyvin segmentoituneet, ja jotkut alueet ovat edelleen epäsuotuisassa asemassa sekä markkinarakenteensa että infrastruktuurinsa puolesta. ta.
Executive Summary
Tiivistelmä saatio).
The role of EU structural actions capital in many lagging regions in the Union is a major constraint on their competitiveness.
Tavoite 5b -alueilla työttömyys on Alankomaita ja Isoa-Britanniaa lukuun ottamatta kasvanut tasaisesti vuodesta 1989 alkaen.
Despite significant progress in recent years, the re gional cohesion problem in the EU remains consider able.
Vaikka tilanne on viime vuosina parantunut huomattavasti, EU:n alueelliseen koheesioon liittyy yhä huomattavia ongelmia.
The 25% of the EU population living in Objective 1 regions have an average GDP per head little more than twothirds of the EU average.
Noin 25 prosenttia EU:n väestöstä asuu tavoite 1 -alueilla, joiden keskimääräinen bkt asukasta kohti on hieman yli kaksi kolmannesta EU:n keskiarvosta.
Between 1989 and 1996, those regions with Objective 1 status throughout the period went from 63M > % of the EU av erage to 69%.
Vuosina 1989-1996 koko ohjelmakauden tavoite 1 -alueisiin kuuluneiden alueiden bkt kasvoi 63,5 pro sentista 69 prosenttiin EU:n keskiarvosta.
The efficiency of public administration is another institutional factor of importance.
Rakennerahastojen vaikutuksesta tuettuihin alueisiin on tehty useita tutkimuksia.
In recent years, there have been significant changes in the principles gov erning public sector management, a key feature be ing emphasis on performance evaluation, so that lessons from the past can be systematically fed into decisionmaking to improve policy in the future (to create a 'learning organisation').
Ne osoittavat rahastojen vähentäneen huomattavasti alueellisia eroja unionis sa. Rahastojen vaikutuksen tutkimiseen käytettyjen neljän makrotaloudellisen mallin keskeinen arviointimittari osoittaa, että rahastot ovat lisänneet kasvua noin 0,5 prosenttiyksikköä tai enemmän tavoite 1 -alueilla.
Another feature is a shift towards decentralisation and partnership, en abling different levels of government as well as the private sector to participate in the policy process and to bring their different kinds of expertise and experi ence to bear.
Vuoteen 1999 mennessä rahastojen kumulatiivisen vaikutuksen arvioidaan kasvattaneen Kreikan, Irlannin ja Portugalin bkt:ta lähes 10 prosenttia ja Espanjan (jonka alueista suurin osa on tavoitteen 1 ulkopuolella) bkt:ta yli 4 prosenttia.
According to studies, the delivery system for the Structural Funds makes two important contributions to the institutional endowment of lagging regions, through:
Malleista käy ¡Imi myös se, missä määrin rakennerahastojen tehokkuus riippuu muista tekijöistä, kuten terveestä makrotalouspolitiikasta ja muusta kansalli sen tason politiikasta sekä alueen elinkeinorakenteesta. teesta.
The gap is the result of both lower productivity and lower employment rates than in other parts of the Un ion.
Heikentynyt bkt johtuu siitä, että alueiden tuottavuus on heikompi ja työttömyysaste korkeampi kuin muualla unionissa.
The closing of the gap that has occurred since 1989 is predominantly due to a higher growth of pro ductivity in Objective 1 regions than elsewhere rather than higher employment.
Vuonna 1989 alkaneeseen bkt:n lähentymiseen ei ole syynä työllisyystilanteen pa raneminen, vaan lähinnä se, että tavoite 1 -alueilla tuottavuus kasvaa nopeammin kuin muualla.
Objective 1 regions are, therefore, becoming more competitive, but, except in a few cases, this has not yet been translated into job creation, indeed, unemployment is a major problem in many such regions, as well as in Objective 6 areas.
Tavoite 1 -alueiden kilpailukyky on paranemassa, mutta joita kin tapauksia lukuun ottamatta tämä ei vielä ole syn nyttänyt työpaikkoja. Työttömyys on suuri ongelma monilla tavoite 1 -alueilla, kuten myös tavoite 6 -alueilla.
Just over one in 6 of the labour force in Objective 1 re gions are unemployed, compared with one in 10 in the EU as whole.
Hieman yli kuudennes tavoite 1 -alueiden työvoimasta on työttömiä, kun koko EU:n työvoimasta vain joka kymmenes on työtön.
Objective 2 areas have a high dependence on a very limited number of manufacturing sectors which have accounted for the major part of job losses.
Tavoite 2 -alueiden politiikan tärkein tavoite on työttö myysasteen alentaminen.
In Objective 5b areas, except for those in the Netherlands and the UK, unemployment has risen steadily since 1989, including during the present economic recovery, which suggests that the structural element maybe becoming more important.
Se on lähentynyt EU:n kes kiarvoa vuodesta 1989 alkaen.
On the other hand, employment has risen by more than in other parts of the Union, which suggests a larger increase in the la bour force than elsewhere.
Tulokset kuitenkin vaihtelevat jäsenmaittain.
The contact so es tablished can generate benefits across a wide range of economic activities in the region con cerned.
Keski- ja Itä-Euroopan maiden (KIE-maat) tilanne on kehittynyt nopeasti sen jälkeen, kun edellinen hallin-
Executive Summary gional disparities and improving the quality of infrastructure, and the Structural Funds will have a signifi cant role to play in this.
Tiivistelmä tojärjestelmä romahti vuosikymmenen vaihteessa. Tulot ja tuotos laskivat aluksi jyrkästi, mutta useimmissa KIE-maissa ne ovat kasvaneet vuoden 1993 tai 1994 jälkeen.
In addition, before the CEE countries are ready to participate in EU structural policy, major effort will be necessary to put in place structures for the administration of the Funds.
Edellä selostettujen taloudellisten haasteiden lisäksi KIE-maiden on edelleen investoitava liikenneinfrastruktuuriin ja ympäristönsuojeluun.
Although output contracted significantly in the early years of transition, economic recovery from 1993 on wards has allowed certain CEE countries to narrow the gap in output per head with the Union.
Vaikka tuotos pieneni huomattavasti siirtymävaiheen alussa, vuodesta 1993 alkanut kansantalouden elpyminen on auttanut joitakin KIE-maita kaventamaan asukaskohtaisen tuotoksensa eroa unionin tuotokseen.
In 1997, GDP per head in the countries, taken together, was around 40% of the EU average.
Vuonna 1997 KIE-maiden yhteenlaskettu bkt asukasta kohti oli noin 40 prosenttia EU:n keskiarvosta.
In addition, this masks significant imbalances, such as Latvia, whose GDP per head is only 27% of the EU average, and Slovenia, for which this figure is closer to 68%.
Maiden välillä oli kuitenkin suuria eroja. Esimerkiksi Latvian asukasta kohti laskettu bkt on vain 27 pro senttia mutta Slovenian lähes 68 prosenttia EU:n keskiarvosta.
Only two regions, Prague and Bratislava, have a GDP per head above 75% of the EU average. age.
Vain kahden alueen, Prahan ja Bratislavan, asukaskohtainen bkt on yli 75 prosenttia EU:n keskiarvosta.
In particular, a central estimate from the four main macroeconomic models used to estimate the effect of the Funds, suggests that they have added around Vá per centage point or more to the growth of Objective 1 re gions.
Useimpiin KIE-maihin on alkanut kehittyä sellainen lainsäädäntö, instituutio- ja budjettirakenne, jota ne tarvitsevat osallistuakseen EU:n rakennepolitiikkaan.
By 1999 the cumulative effect of the Funds is estimated to have increased the GDP of Greece.
Unkarissa, Latviassa ja Romaniassa aluepolitiikan lainsäädäntöperusta on jo rakennettu.
Ireland and Portugal by nearly 10% in each case and that of Spain (much of which is not covered by Objective 1 ) by over 4%.
Aluepolitiikasta vastaavien ministeriöiden rakennetta on parannettu ja hallinnollisia menettelyjä otetaan parhaillaan käyttöön.
These figures suggest that a significant proportion of the catching up that these countries have experienced over the period 1989-99 would not have happened in the absence of the Funds.
Hallintorakenteen hajauttaminen on vahvistanut aluehallintoa.
Regional imbalances within CEE countries are characterised by the relative prosperity of urban centres and certain Western regions bordering the EU, which have benefited from the expansion of the service sector.
KIE-maille on tyypillistä, että taajamat ja jotkut EU:n rajalla sijaitsevat läntiset alueet ovat suhteellisen vauraita, koska ne ovat hyötyneet palvelusektorin kas vusta.
Conversely, employment has plummeted in other regions as a result of largescale job losses in traditional industries and reductions in agriculture.
Muilla alueilla työllisyysaste on sen sijaan perinteisillä teollisuudenaloilla tehtyjen joukkoirtisanomisten ja maatalousalan työpaikkojen vähentymisen myötä laskenut.
Never theless, employment in agriculture and industry remains high in some regions, reflecting delayed re structuring.
Maatalouden ja teollisuuden työllisyysaste on rakenneuudistuksen viivästymisen johdosta yhä korkea joillakin alueilla.
However, the models also highlight the extent to which the effectiveness of the Structural Funds de pends on other factors, such as sound macroeconomic and other policies at the national level and the structure of economic activity in the region con cerned.
Näiden rakenteiden ja menettelyjen vakiinnuttaminen on kuitenkin pitkä prosessi.
Unemployment has risen significantly in most countries, but with considerable variation in rates, ranging from 5% in the Czech Republic to 14% in Bulgaria, Latvia and Lithuania.
KIE-maiden aluepolitiikka on vielä heikkoa, koska kokonaisvaltainen strategia ja ohjelmamenettely puuttuvat.
There are also significant re gional disparities with, again, large urban centres and most Western regions having lower unemploy ment.
Toimenpiteet toteutetaan yleensä pienhankkeina, jotka toteutetaan väljästi koordinoitujen alakohtaisten ohjelmien kautta.
The labour force has declined as the availability of jobs has diminished and people have withdrawn from the work force and, in many CEE countries, par ticipation rates are now close to the EU average.
Alue politiikasta vastaavia ministeriöitä on vahvistettava ja niiden toimintakapasiteettia kehitettävä.
Par ticipation is regionally differentiated, often with high rates in areas where restructuring is still incomplete.
Lisäksi on muotoiltava kansalliset strategiat, joiden perusteella toimialakohtaisia ohjelmia voidaan koordinoida.
The situation in the Central and Eastern European (CEE) countries has evolved rapidly since the col lapse of the previous regime around the turn of the decade.
Työttömyys on lisääntynyt useimmissa KIE-maissa, mutta niiden välillä on suuria eroja.
After initial sharp falls in income and output, most of the CEE countries have experienced growth since 1993 or 1994.
Esimerkiksi Tsekissä työttömyysaste on 5 prosenttia ja Bulgariassa, Latviassa ja Liettuassa 14 prosenttia.
The recovery has, in general, been most marked in the countries which have made the most progress in moving towards a market economy, underlining the gains to be achieved from re form.
Kuten jo mainittiin, suurten palvelutaajamien ja useimpien läntisten alueiden tilanne eroaa huomattavasti muista alueista, koska niillä on vähemmän työttömyyttä.
On the basis of the recovery and closer economic integration with the EU, many CEE countries have made large strides towards preparing for EU membership.
Työ voima on supistunut työpaikkojen vähentyessä ja ihmisten siirtyessä syrjään työelämästä.
By 1995, the EU was the main trade partner of all CEE countries, and the share of the latter in total EU trade is now superior to that of Japan.
Monissa KIE-maissa väestön työvoimaosuus on nyt lähellä EU:n keskiarvoa.
This has given rise to a significant EU trade surplus with the countries and EU-CEE exchanges are in creasingly dominated by intra-industry trade.
Osuus vaihtelee alueittain ja on usein korkea alueilla, joilla rakenneuudistus on vielä kesken.
Executive Summary the CEE countries will be ready to participate in EU structural policy.
Tiivistelmä
EU Member States are by far the main source of investment, further con firming the increasing degree of economic integration. tion.
KIE-maat ovat valmiit osallistumaan EU:n rakennepolitiikkaan. litiikkaan.
The economy of Cyprus is in many ways well pre pared for accession.
Kyproksen talous on jokseenkin valmis EU:n jäsenyyteen.
Although harmonised PPS fig ures do not exist yet, the GDP per head of Cyprus in these terms may be close to or even above 75% of the EU average, with potential implications for eligibility for Objective 1 at accession.
Vaikkei harmonisoituja, ostovoimakorjattuja lu kuja ole vielä saatavilla, Kyproksen asukaskohtainen bkt saattaa olla lähes tai jopa yli 75 prosenttia EU:n keskiarvosta, mikä voi estää sen pääsyn tavoite 1 -luokituksen piiriin liittymisen tapahtuessa.
Unemployment is low and employment high, although correspondingly productivity is also low.
Kyproksella on matala työttömyys ja korkea työllisyys, joskin tuottavuus on vastaavasti alhainen.
Part 1 The situation in the regions
Osa 1 Alueiden tilanteesta
1.1 The economy
Talous
1.2 Unemployment and the labour market
Työttömyys ja työmarkkinat
1.3 Population and the labour force
Väestö ja työvoima
1.1 The economy
1.1 Talous huolimatta kasvu vuosien 1996 ja 1999 välillä on noussut yli 2,5 prosenttiin, mikä ylittää niukasti pitkän aikavälin suuntauksen.
One of these periods occurred after the war in the 1950s and 1960s, sometimes referred to as the 'long boom', when growth in Europe averaged almost 5% a year.
Yksi poikkeamista oli sodan jälkeen 1950- ja 1960-luvuilla eli nk. pitkän noususuhdanteen aikana, jolloin talouskasvu Euroopassa oli lähes viisi prosenttia vuodessa.
High growth during these years was associated with expanding trade and investment, a stable institutional and policy framework (including stable exchange rates) and the import of US technology'.
Näiden vuosien suuri talouskasvu liittyi laajentuvaan kauppaan ja investointeihin, vakaaseen institutionaaliseen ja poliittiseen rakenteeseen (mukaan lukien vakaat vaihtokurssit) ja amerikkalaisen teknologian tuontiin.1
There are striking disparities in economic performance between different parts of Europe, particularly between the central and peripheral regions (Map 1 )2.
Pohjoisilla reuna-alueilla on myös köyhempien alueiden ryppäitä, erityisesti Pohjois- ja Itä-Suomessa ja Ison-Britannian pohjois- ja länsiosissa.
The boom ended with the oil crises of the 1970s.
Noususuhdanne päättyi 1970-luvun öljykrliseihin.
Since 1973, growth in the EU has once again averaged 2-21/2%.
Vuo desta 1973 lähtien EU:n talouskasvu on jälleen ollut kes kimäärin 22,5 prosenttia.
This is slightly less than in the US, whereas previously it had been substantially above.
Kasvu on hieman USA:n kes kiarvoa hitaampaa, kun se aiemmin oli ollut sitä huomattavasti voimakkaampaa.
It implies a doubling of output — and real income — every 30 years or so.
Kasvu viittaa tuotannon — ja reaalitulojen — kaksinkertaistumiseen noin joka 30. vuosi.
In the 10 years 1986 to 1996, GDP in the EU grew, on average, by just over 2% a year (Table 1), though much more in the first half, 1986 to 1991, when growth, buoyed by expansion of the global economy and closer European integration, av eraged over 3% a year.
Vuodesta 1986 vuoteen 1996 ulottuneella kymmenvuotiskaudella EU:n bruttokansantuote kasvoi kes kimäärin vain hieman yli kaksi prosenttia vuodessa (taulukko 1).
In the second half, 1991 to 1996, as a result partly of the downturn in the world economy, growth in the EU averaged just 11/2% a year and GDP fell by Vz% in 1993 for the first time since the oil crisis in 1975.
Kasvu oli kuitenkin vilkkaampaa jakson ensimmäisellä puoliskolla (1986-1991), jolloin se maailmantalouden laajentumisen ja Euroopan tiiviimmän yh dentymisen piristämänä oli keskimäärin yli kolme pro senttia vuodessa.
GDP per head (measured in terms of purchasing power standards, PPS, to take account of differences in price levels) is typically half to twothirds of the EU average in the Southern periphery, stretching from Greece through Southern Italy to Southern and West ern Spain and Portugal, and around 60% of the EU av erage in most of Eastern Germany.
Toisella puoliskolla (1991—1996), osin maailmantalouden laskukauden takia, EU:n talouskavu oli keskimäärin vain 1,5 prosenttia vuodessa, ja bruttokansantuote laski 0,5 prosenttia vuonna 1993 — ensimmäisen kerran vuoden 1975 öljykriisin jälkeen.
The rest of this section is concerned with the scale of regional disparities across the Union, the variation in performance between different types of region and the specific problems in particular countries, which go beyond the simple core/periphery distinction.
Tässä osiossa käsitellään vielä alueellisten erojen laajuutta unionin alueella, talouskehityksen vaihtelua eri tyyppisten alueiden välillä sekä tiettyjen maiden eri tyisongelmia, jotka eivät selity yksinkertaisella keskus-periferia -jaottelulla.
Recovery in 1994 was followed by some faltering in 1995 and 1996 when growth averaged only just over 2% a year, due in part to exchange rate uncertainty and a rise in real interest rates.
Vuoden 1994 elpymistä seurasi hienoinen epävarmuus vuosina 1995 ja 1996 kasvun ollessa keskimäärin vain hiukan yli kaksi prosenttia vuodessa, mikä osin johtui vaihtokurssien epävakaisuudesta ja reaalikorkojen noususta.
Both problems were exacerbated by doubts about the credibility of na tional budgetary policies and the consequent prospects for the introduction of the single currency in 1999.
Molempia ongelmia pahensi huoli kansallisten budjettiratkaisujen uskottavuudesta ja siitä seuranneet odotukset siirtymisestä yhteisvaluuttaan vuonna 1999.
As it has become clear that policy makers are committed to both EMU and budgets which can be sustained in the long-term, credibility has improved and despite the worsening of the global economic sit
Koska on selvinnyt, että poliitikot ovat sitoutuneet sekä Emuun että pitkän tähtäimen budjetteihin, uskottavuus on parantunut ja huonontuvasta maailmantaloudesta
The focus, in the first place, is on disparities between rich and poor regions and the way that these have changed over recent years.
Ensinnäkin pääpaino on rikkaiden ja köyhien alueiden eroavuuksissa ja siinä, miten nämä eroavuudet ovat muuttuneet viime vuosina.
The fact that a region is relatively poor does not mean that it need be at a per-
EU:n tiiviimpi yhdentyminen yhdistettynä köyhempien
1.1 The economy
1.1 Talous ψ
1.1 The economy
1.1 Talous
Measuring regional economies
Aluetalouksien mittaaminen
When regions converge
Alueiden lähentyminen
The stylised fact, that convergence occurs at a more 'apid rate during periods of economic growth and closer integration, is a simple yet powerful observation.
On helppoa, mutta samalla myös vaikuttavaa havaita, että lähentymisen tahti kiihtyy taloudellisen kasvun ja tiiviimmän yhdentymisen aikoina.
It stems from the nature of the various forces which affect relative growth in different regions:
Tämä johtuu niistä monenlaisista voimista, jotka vaikuttavat suhteelliseen kasvuun eri alueilla. Niihin kuuluvat:
• the attraction of investment to regions where costs are lower and labour and other resources more plentiful;
- investointien houkuttelevuus alueilla, joilla kulut ovat vähäisempiä ja työvoimaa sekä muita luonnonvaroja on riittämiin:
The s:andard measure of the size and performance of a regional economy is Gross Domestic Product (GDP), usually divided by the number of inhabitants to give GDP per head.
Perusmitta alueellisen talouden koon ja suorituskyvyn punnitsemiseen on bruttokansantuote (bkt), joka tavallisesti jaetaan asukkaiden määrällä, jolloin saadaan bkt asukasta kohti.
GDP is designed to measure total output in a particular area, including services.
Se on myös tulojen mitta, jonka tärkeimmät osatekijät ovat palkat, tuotot ja vuokrat.
However, it is also a measure of income, the main components being wages and salaries, profits and rent, though it excludes transfers of income, from in dividuals and companies (which might transfer part of their profits elsewhere) as well as from government, in the form, for example, of social benefits.
Siitä jätetään kuitenkin pois tulonsiirrot niin yksityishenkilöiltä ja yrityksiltä (jotka saattavat siirtää osan voitoistaan muualle) kuin valtioltakin. Viimeksi mainittuihin kuuluvat mm. sosiaalietuudet.
• the transfer of technology and best practice from leading to lagging regions;
- teknologian ja parhaiden toimintatapojen siirtyminen johtavilta hitaammin kehittyville alueille;
• the migration of workers from regions with low pay and low job opportunities to those with higher pay and more opportunities, which may not lead to convergence in output or income but may equalise wages between regions.
- työläisten muuttoliike alueilta, joilla on matalat palkat ja huonot työllistymismahdollisuudet alueille, joilla on korkeammat palkat ja paremmat mahdollisuudet — tämä ei välttämättä johda lähentymiseen kokonaistuotoksessa tai tuloissa, mutta se tasoittaa alueiden välisiä palkkaeroja.
This leads to a problem concerning the use of GDP as a measure of income in some regions, such as some city-regions, where commuting by people resident in other regions adds to the local work force and GDP.
Tämä aiheuttaa ongelman bkt:n käytössä tulojen mittaamiseen tietyillä alueilla, kuten sellaisilla kaupunkialueilla, joilla muualla asuvien ihmisten työssäkäynti li sää paikallista työvoimaa ja bkt:ta.
Income per head of the people living in the ci:y is, therefore, overstated while that of neighbouring regions is understated.
Tulot henkeä kohti ovat kaupungissa asuvilla näin ollen liian suuret, kun taas naapurialueilla ne ovat liian pienet.
This, however, is not a major problem for most regions, especially the poorer regions which are the main focus of this re port.
Tämä ei kuitenkaan ole monillakaan alueilla suuri ongelma, eikä varsinkaan niillä köyhemmillä alueilla, jotka ovat tämän kertomuksen pääaiheina.