natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Introduction: the competition rules and the role of the EU Institutions in their enforcement 1.1 The competition rules 1.2 The role of the Commission 1.3 Formal and informal decisions 1.4 The role of the Court of First Instance and the Court of Justice 1.5 Other avenues of redress against infringements 1.6 When and how to approach the Commission
Johdanto: kilpailusäännöt ja Euroopan unionin toimielinten tehtävät niiden täytäntöönpanossa 1.1 Kilpailusäännöt 1.2 Komission tehtävä 1.3 Muodolliset ja epämuodolliset päätökset 1.4 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja tuomioistuimen tehtävät 1.5 Muita keinoja saada rikkomiset kuriin 1.6 Koska ja miten kääntyä komission puoleen
Coming into contact with the Commission 2.1 Notifications and applications for exemption and negative clearance
Yhteyden ottaminen komissioon 2.1 Poikkeusta ja puuttumattomuustodistusta koskevat ilmoitukset ja hakemukset
Reasons for notifying Block exemptions and individual exemptions FormA/B Incomplete or inaccurate information After notification
Ilmoituksen tekemisen syy Ryhmäpoikkeukset ja yksittäiset poikkeukset A/B-lomake Puutteelliset tai virheelliset tiedot Ilmoituksen jälkeen
2.2 Complaining to the Commission 2.3 Ex officio investigations of infringements 2.4 Enquiries into sectors of the economy
2.2 Komissiolle osoitetut valitukset 2.3 Viran puolesta tehtävät rikkomisiin kohdistuvat tutkimukset 2.4 Toimialakohtaiset tutkimukset
VI Infringement proceedings 6.1 Beginning of infringement proceedings 6.2 The statement of objections 6.3 Access to the file 6.4 Written reply 6.5 Oral Hearing 6.6 Rights of the defence 6.7 The confidentiality of communications between lawyer and client 6.8 Business secrets and the confidentiality of documents
Rikkomisesta johtuvat menettelyt 6.1 Rikkomisesta johtuvan menettelyn käynnistäminen 6.2 Väitetiedoksianto 6.3 Asiakirjojen avoimuus 6.4 Kirjallinen vastine 6.5 Suullinen kuuleminen 6.6 Puolustautumisoikeudet 6.7 Lakimiehen ja asiakkaan välisten yhteyksien luottamuksellisuus 6.8 Liikesalaisuudet ja asiakirjojen luottamuksellisuus 6.9 Tietojen käyttöä koskevat rajoitukset 6.10 Komission päätösten oikeudellinen tarkastaminen
VII Third parties and complaints 7.1 The situation of complainants with the Commission 7.2 Access to the file 7.3 Judicial review of Commission decisions
7.1 Valituksen tekijöiden asema 7.2 Asiakirjojen avoimuus
VIII The resolution of the Commission's investigation 8.1 Formal decisions by the Commission 8.2 Interim measures 8.3 Informal resolution of competition disputes by the Commission 8.4 Judicial review of final decisions 8.5 Interim relief
Komission tutkimuksen ratkaisu 8.1 Komission muodolliset päätökset 8.2 Väliaikaiset toimenpiteet 8.3 Komission epämuodollinen ratkaisu kilpailuriitoihin 8.4 Lopullisten päätösten oikeudellinen tarkastelu 8.5 Väliaikaiset toimenpiteet
Major legislative instruments applying Articles 85 and 86, including block exemption Regulations.
Tärkeimmät 85 ja 86 artiklan soveltamisesta annetut säädökset, mukaan lukien ryhmäpoikkeuksia koskevat asetukset
Notices on Competition Policy issued by Commission
Komission kilpailupolitiikasta julkaisemat tiedonannot
Form A/B: Introduction and Operational Part (appended to Commission Regulation 3385/94)
A/B-lomake: johdanto ja täyttöohjeosa
Further reading (in various EU languages, including official publications such as Official journal, Competition Policy Report, Quarterly Newsletter and Yellow Handbook of official texts).
Lisätietoja (eri yhteisökielillä, mukaan lukien viralliset julkaisut kuten Euroopan yhteisöjen virallinen lehti, kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus, neljännesvuosittainen tiedote ja virallisten tekstien keltainen käsikirja)
This booklet explains the most important aspects of the relationship which develops when firms, business enterprises or individuals deal with the European Commission in the area of competition policy.
Tässä kirjassa valaistaan Euroopan komission ja yritysten vuorovaikutusta kilpailupolitiikan toteuttamisessa.
Starting with a summary of the competition rules themselves and the role of European Union institutions in their enforcement, it examines how firms come into contact with the Commission.
Itse kilpailusääntöjä koskevan yhteenvedon jälkeen selostetaan, miten yritykset voivat ottaa yhteyttä komissioon.
This may be when one firm approaches the Commission to complain about the anti-competitive conduct of another, or when a firm decides to notify certain agreements to the Commission.
Yritys voi lähestyä komissiota välittääkseen toisen yrityksen kilpailunvastaisesta toiminnasta tai kun yhtiö päättää ilmoittaa komissiolle tietyistä sopimuksista.
The conduct of investigations by the Commission under the competition rules is explained, with a focus on how the Commission is able to obtain information from those concerned, and on the legal guarantees of secrecy and fairness it must give.
Komission kilpailusääntöjen nojalla suorittamia tutkimuksia selostetaan korostaen erityisesti komission mahdollisuuksia saada tietoja asianomaisilta sekä lakisääteisiä salassapitoa ja oikeudenmukaisuutta koskevia takeita.
It examines the procedures the Commission must follow when it adopts a decision applying or enforcing the competition rules.
Kirjassa tarkastellaan menettelytapoja, joita komission on noudatettava tehdessään kilpailusääntöjä soveltavan päätöksen.
Details of the most important Community legislative provisions are set out where necessary in the text.
Yhteisön lainsäädännön tärkeimmät säännökset on mainittu tekstissä, kun se on ollut tarpeen.
The booklet concludes with six Annexes, providing a wide variety of additional information, including facts about the Commission and its staff, lists of relevant legislation, and details on notifying agreements.
Kirjan lopussa on kuusi liitettä, jotka sisältävät monenlaista käytännön tietoa: komission henkilöstön yhteystietoja, luetteloita kilpailulainsäädännöstä sekä ohjeita sopimusten ilmoittamisesta.
Introduction: the competition rules and the role of the EU institutions in their enforcement
Johdanto: kilpailusäännöt ja Euroopan unionin toimielinten tehtävät niiden täytäntöönpanossa
1.1 The competition rules
1.1 Kilpailusäännöt
One of the principal objectives of the EU is to create and maintain a single or common market.
Euroopan unionin tärkeimpiä tavoitteita on sisä- eli yhtenäismarkkinoiden luominen ja ylläpitäminen.
This is an area "without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is ensured" (Article 7A EC).
Tämä tarkoittaa aluetta, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla taataan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 7 a artikla).
Within that market, it is vital that there should be fair and free competition between firms, big or small, public-sector or private-sector.
Näillä markkinoilla on ensisijaista, että yritysten välinen kilpailu on oikeudenmukaista ja vapaata riippumatta siitä, ovatko yritykset suuria vai pieniä ja toimivatko ne julkisella tai yksityisellä alalla.
In order to protect consumers, firms must be prevented from unfairly using their market power to improve their share of the market or to enhance their profits, and from colluding to exclude other competitors.
Kuluttajien suojaamiseksi yrityksiä on estettävä käyttämästä markkinavoimaansa vilpillisesti markkinaosuuden tai voittojen kasvattamiseksi sekä olemasta yhteistyössä muiden kilpailijoiden pois sulkemiseksi.
The actions of firms must not have the effect of dividing up the internal EU market.
Yritykset eivät saa jakaa Euroopan unionin sisämarkkinoita keskenään.
Competition policy is recognised as part of the EU's overall industrial policy, since the actions of companies to close off markets can be as damaging as governmental action which puts up barriers to trade.
Kilpailupolitiikka nähdään osana Euroopan unionin teollisuuspolitiikan kokonaisuutta, koska yritysten markkinoiden eristämiseen tähtäävät toimet voivat olla yhtä tuhoisia kuin hallitusten toimet, joilla asetetaan kaupan esteitä.
An effective competition policy is therefore necessary to protect the open and integrated market.
Siksi tehokas kilpailupolitiikka on välttämätön avoimien ja yhdentyneiden markkinoiden suojaamiseksi.
The pursuit of such a policy is among the core activities required by the EC Treaty (Article 3(g) EC).
Pyrkimys tällaiseen politiikkaan on osa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (3 artiklan g alakohta) edellyttämää ydintoimintaa.
Article 85, which prohibits as "incompatible with the common market: all agreements between undertakings, decisions by associations of undertakings and concerted practices which may affect trade between Member States and which have as their object or effect the prevention, restriction or distortion of competition within the common market..." (Article 85(1)).
85 artikla, jossa määrätään, että 'yhteismarkkinoille soveltumattomia ja kiellettyjä ovat sellaiset yritysten väliset sopimukset, yritysten yhteenliittymien päätökset sekä yritysten yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla' (1 kohta).
Any such agreements or decisions are automatically void (Article 85(2)).
Tällaiset sopimukset ovat mitättömiä ilman eri toimenpiteitä (85 artiklan 2 kohta).
However, certain types of arrangement can be exempted from this prohibition by the Commission, on the grounds that they have beneficial effects for consumers and do not contain unnecessary or excessive restrictions on competition ("exemption" under Article 85(3)).
Tietynlaisille sopimuksille voidaan kuitenkin myöntää poikkeus tästä komission kiellosta sillä perusteella, että niillä on kuluttajan kannalta edullisia vaikutuksia ja etteivät ne rajoita kilpailua tarpeettomasti tai kohtuuttomasti (85 artiklan 3 kohta, 'poikkeus').
Article 86, which prohibits "any abuse by one or more undertakings of a dominant position within the common market or in a substantial part of it...as incompatible with the common market in so far as it may affect trade between Member States."
86 artikla, jossa määrätään, että "yhteismarkkinoille soveltumatonta ja kiellettyä on yhden tai useamman yrityksen määräävän aseman väärinkäyttö yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla, jos se on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan".
Examples of prohibited abuses set out in Article 86 include the imposition of unfair prices, production or marketing restrictions, discrimination between customers and tying provisions in contracts. No exemption is possible from Article 86.
Esimerkkejä 86 artiklassa kielletyistä väärinkäytöksistä ovat muun muassa kohtuuttomien hintojen määrääminen, tuotannon tai markkinoiden kehityksen rajoittaminen, tiettyjen asiakkaiden syrjintä ja sopimusten ehtojen sitominen muihin suorituksiin.
Articles 85 and 86 apply not only to private undertakings, but also to public-sector firms.
85 ja 86 artiklat eivät koske ainoastaan yksityisiä vaan myös julkisen alan yrityksiä.
However, Article 90(2) contains a limited exception for some undertakings (either public or private) which have been "entrusted with the operation of services of a general economic interest".
90 artiklan 2 alakohdassa on kuitenkin rajoitettu poikkeus, jota sovelletaan joihinkin (joko julkisiin tai yksityisiin) yrityksiin, jotka "tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja".
The competition rules are only concerned with agreements or conduct which may affect "trade between Member States".
Kilpailusäännöt koskevat ainoastaan sopimuksia tai toimintatapoja, jotka voivat vaikuttaa "jäsenvaltioiden väliseen kauppaan".
Anti-competitive conduct which is purely national in scope may be controlled under the competition laws of individual Member States.
Luonteeltaan puhtaasti kansallista kilpailunvastaista toimintaa voidaan valvoa yksittäisten jäsenvaltioiden kilpailulakien avulla.
Agreements which do not have an appreciable effect on either competition, or trade between Member States, fall outside the scope of Article 85(1) and are not prohibited (the de minimis doctrine).
Sopimukset, joilla ei ole olennaista vaikutusta kilpailuun eikä jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, eivät kuulu 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan eivätkä ole kiellettyjä {de minimis -säännöt).
A Notice on Minor Agreements (Annex 2) should assist firms in applying these principles.
Yritysten olisi näitä periaatteita soveltaessaan nojauduttava vähämerkityksisiä sopimuksia koskevaan tiedonantoon (liite 2).
A further important component of the EC's competition policy is the 1989 Merger Regulation which lays down specific rules and procedures on the evaluation by the Commission of large mergers with a "Community dimension".
Toinen tärkeä Euroopan yhteisöjen kilpailupolitiikan osatekijä on vuoden 1989 sulautuma-asetus, jossa säädetään erityisiä sääntöjä ja menettelyjä "yhteisöllisen ulottuvuuden omaavia suuria yrityskeskittymiä koskeville komission arvioille.
Mergers and merger procedures are not covered in this booklet.
Tässä kirjassa ei käsitellä yrityskeskittymiä eikä niihin liittyviä menettelyjä.
Not covered either are rules on state aids (Articles 92-94 EC).
Myöskään valtiontukia koskevia sääntöjä (perustamissopimuksen 92 - 94 artiklat) ei käsitellä.
These allow the Commission to control aids granted to companies by Member States which are incompatible with the common market.
Niiden avulla komissio voi valvoa yhteismarkkinoille sopimattomia jäsenvaltioiden yrityksille myöntämiä tukia.
1.2 The role of the Commission
1.2 Komission tehtävä
Under Council Regulation 17, adopted in 1962, the Commission is the Community institution entrusted with the task of applying and enforcing the competition rules.
Vuonna 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 nojalla on yhteisön toimielimistä komissiolle uskottu kilpailusääntöjen soveltaminen ja täytäntöönpano.
Regulation 17, along with other supplementary measures, sets up the legal machinery which comes into play when the Commission investigates alleged infringements of these rules, responds to complaints and deals with requests from firms for an exemption or a declaration that Articles 85(1) or 86 do not apply to their agreements or conduct (a "negative clearance").
Asetus N:o 17 ja sitä täydentävissä ohjeissa määrätään miten komissio tutkii väitteitä, joiden mukaan näitä sääntöjä on rikottu, vastaa valituksiin ja käsittelee yhtiöiden pyyntöjä, joissa ne hakevat poikkeusta tai ilmoitusta, jonka mukaan 85 artiklan 1 kohta tai 86 artikla eivät koske niiden allekirjoittamia sopimuksia tai toimintatapoja (niin kutsuttu puuttumattomuustodistus).
The Commission has extensive powers of investigation.
Komissiolla on laajat tutkintavaltuudet.
If it finds that there has been an infringement of the rules, Regulation 17 allows it to order the termination of the infringement and, in certain circumstances, to impose heavy fines on the offending firms.
Jos se toteaa, että sääntöjä on rikottu, se voi asetuksen N:o 17 nojalla määrätä järjestelyn lopetettavaksi ja tietyissä olosuhteissa määrätä sääntöjä rikkoville yrityksille huomattavia sakkoja.
In addition to its role in enforcement, the Commission takes the lead in determining the general direction of the EU's competition policy.
Tämän täytäntöönpanotehtävänsä lisäksi komissio johtaa Euroopan unionin kilpailupolitiikan määrittelyä.
It does this when it interprets the provisions of the Treaty or implementing Regulations; when it initiates investigations into particular sectors of the economy; or when it decides that particular categories of agreements can benefit from a block or group exemption.
Tässä asemassa se tulkitsee perustamissopimuksen säännöksiä ja panee täytäntöön asetuksia, käynnistää tutkimuksia yksittäisillä elinkeinoelämän aloilla ja päättää, että tietyille sopimusryhmille voidaan myöntää poikkeus tai ryhmäpoikkeus.
Only the Commission can decide that an agreement may benefit from individual exemption under Article 85(3).
Ainoastaan komissio voi päättää, että jollekin sopimukselle voidaan myöntää 85 artiklan 3 kohdan mukainen poikkeus.
It also has some discretion in deciding which infringements to follow up.
Se voi myös jossakin määrin päättää, mihin rikkomisiin kohdistetaan seurantatoimia.
It may choose to pursue only those which pose a particularly serious threat to the integrity of the internal market.
Se voi päättää seurata ainoastaan sellaisia rikkomisia, jotka muodostavat erityisen vakavan uhan sisämarkkinoille.
The Commission issues an Annual Report on Competition Policy which is a useful source of information about its current activities and priorities.
Komissio julkaisee vuosittain kilpailupolitiikkaa käsittelevän kertomuksen, jossa selostetaan kilpailun pääosaston toimintaa ja sen painopistealueita.
The Report also contains important policy statements on Commission practices.
Kertomus sisältää myös tärkeitä komission kannanottoja sen toimintaperiaatteisiin.
Policy statements are sometimes published as Notices in the Official Journal (C series), or as Written Answers to questions put by Members of the European Parliament.
Kannanotot julkaistaan joskus tiedonantoina EY:n virallisessa lehdessä (sarja C) tai kirjallisina vastauksina Euroopan parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin.
These are also published in the Official Journal (C series).
Myös ne julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (sarja C).
At one level, the Commission is a college of 20 individuals who exercise executive and policy making functions within the EU's political system.
Toisaalta komissio on 20-jäseninen ryhmä, joka toteuttaa täytäntöönpanoon ja politiikan kehittämiseen liittyvät toiminnot Euroopan unionin poliittisessa järjestelmässä.
For the period 1995-1999, the Commissioner responsible for competition matters is Mr. Karel Van Miert.
Kaudella 1995 — 1999 kilpailuasioista vastaava komission jäsen on Karel Van Miert.
The Commission is also an administrative body, dealing with the various policy areas in which the EU operates.
Toisaalta komissio on hallinnollinen elin, joka työskentelee niiden politiikan alueiden parissa, joilla Euroopan unioni toimii.
It has a Directorate-General which deals specifically with competition matters (DG IV), headed by a Director General and comprising seven separate Directorates (A-G).
Sillä on erityisesti kilpailuasioista vastaava pääosasto (PO IV). Sitä johtaa pääjohtaja, ja se jakaantuu seitsemään osastoon (A - G).
Directorates C-F are the operational directorates which take cases through from beginning to end.
Osastot C - F ovat toiminnallisia yksiköitä, jotka käsittelevät omaan toimivaltaansa kuuluvat tapaukset alusta loppuun.
Each Directorate is subdivided into units dealing with different sectors of the economy.
Kukin osasto on jaettu eri toimialoja käsitteleviin yksiköihin.
The other three Directorates are concerned with general competition policy and coordination (A), mergers (B), and state aid (F).
Kolme muuta osastoa vastaavat yleisestä kilpailupolitiikasta ja yhteensovittamisesta (A), yrityskeskittymistä (B) ja valtiontuista (F).
Whenever the Commission embarks upon a formal investigation of alleged infringements of the competition rules it must also involve the officials of the Legal Service, who will advise on the legal conditions under which officials must proceed.
Kun komissio käynnistää muodolliset tutkimukset epäillyistä kilpailusääntöjen rikkomisista, mukana on oltava myös oikeudellisen osaston virkamiehiä, jotka neuvovat, minkä oikeudellisten edellytysten mukaan virkamiesten on meneteltävä.
Within DG IV there is also an independent Hearing Officer charged with ensuring the proper conduct of any oral hearings
Liitteessä 5 on luettelo PO IV:n avainhenkilöstöstä.
Dealing with the Commission which take place during the investigation, and with resolving disputes between the Commission and firms over questions of confidentiality and observance of due process.
Komission ja yritysten vuorovaikutus
Contact between the Commission and a firm concerning the competition rules is most frequently triggered in one of four ways:
Komission ja yrityksen välinen yhteys solmitaan useimmiten yhdellä neljästä tavasta:
Regulation 17 sets up mechanisms for firms to notify agreements to the Commission, asking either for negative clearance or an exemption under Article 85(3).
Asetuksessa N:o 17 säädetään yritysten käytössä olevista keinoista, joilla ne voivat ilmoittaa komissiolle sopimuksista ja hakea 85 artiklan 3 kohdan nojalla puuttumattomuustodistusta tai poikkeusta.
Firms which consider themselves victims of anti-competitive conduct in breach of Articles 85 and 86 may complain to the Commission.
Yritykset, jotka katsovat joutuneensa 85 ja 86 artiklassa mainittujen kilpailunvastaisten toimintatapojen kohteeksi, voivat tehdä komissiolle valituksen.
The Commission may itself begin the investigation of an alleged infringement, on the basis of information obtained from the firm in question, the press, questions in the European Parliament, third party complainants, the national authorities or even anonymous informants.
Komissio voi itse käynnistää epäiltyä rikkomista koskevat tutkimukset saatuaan asiasta tiedon asianomaiselta yritykseltä, lehdistöstä, Euroopan parlamentissa esitettyjen kysymysten yhteydessä, muiden henkilöiden valituksista, kansallisilta viranomaisilta tai jopa nimettömistä tietolähteistä saatujen tietojen perusteella.
Under Regulation 17, the Commission has the power to initiate general enquiries into sectors of the economy where it suspects infringements are occurring.
Asetuksen N:o 17 mukaan komissiolla on valtuudet suorittaa yleisiä tutkimuksia sellaisilla toimialoilla, joilla se epäilee rikkomisia tapahtuvan.
Such an enquiry may result in an investigation into specific firms.
Tällainen tiedustelu voi johtaa yksittäisiä yrityksiä koskevaan tutkimukseen.
Part II discusses these mechanisms in more detail, showing how the Commission can take its concerns further by issuing requests for information or by conducting on-the-spot investigations.
Näitä keinoja tarkastellaan yksityiskohtaisemmin toisessa luvussa, jossa osoitetaan, miten komissio voi toteuttaa tehtäviään laajemmin lähettämällä tietojensaantipyyntöjä tai tekemällä tutkimuksia paikalla.
Regulation 17 is the most important source of the written rules which govern the procedures of the Commission in the competition field.
Tärkeimmät kilpailuasioissa noudatettavat menettelyt sisältyvät asetukseen N:o 17.
It covers the enforcement of the rules in most sectors of the economy, except for transport (see Annex 1).
Siinä säädetään sääntöjen täytäntöönpanosta useimmilla toimialoilla lukuun ottamatta kuljetusalaa (katso liite 1).
Regulation 17 is supplemented by Commission Regulation 3385/94 concerning applications and notifications, Commission Regulation 99/63 on hearings and Commission Decision 94/810 on the terms of reference of hearing officers.
Asetusta N:o 17 täydentää komission sovellutuksia ja ilmoituksia koskeva asetus 3385/94, komission kuulemisia koskeva asetus 99/63 ja kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksia koskeva komission päätös 94/810/EHTY, EY.
Official Journal references for these measures can be found in Annex 1.
Liitteessä 1 on virallisen lehden näitä toimenpiteitä koskevia viitteitä.
The full text of all these Regulations can be found in the Official Journal or the compendium Competition law in the European Communities, Volume 1A, Rules applicable to undertakings.
Kokonaisuudessaan asetusten teksti on virallisessa lehdessä tai käsikirjassa Euroopan yhteisöjen kilpailulainsäädäntö, osa IA, Yrityksiin sovellettavat säännöt.
This is updated regularly (see Annex 6).
Sitä päivitetään säännöllisesti (katso liite 6).
As the written rules have been interpreted and applied over a number of years by the EU authorities, an important source of information about the precise content of the relevant procedures is the case law of the Court of Justice and the Court of First Instance.
Koska Euroopan unionin viranomaiset ovat tulkinneet ja soveltaneet kujallisia sääntöjä jo vuosia, tärkeä tietolähde kyseessä olevien menettelyjen täsmällisen sisällön osalta on tuomioistuimen ja ensimmäisen asteen tuomioistuimen ennakkotapauksiin perustuva oikeuskäytäntö.