natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Failure of Member State to fulfil its obligations — Failure to comply with Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community — Lack of programmes for reducing pollution by the substances in List II annexed to the directive
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti panna kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETYmuuttamisesta 27 päivänä heinäkuuta 1993 annettu komission direktiivi 93/71/ETY (EYVL L 221, s.
Case C-185/97 Belinda Jane Coote ν Granada Hospitality Ltd
27) täytäntöön säädetyssä määräajassa
Preliminary ruling — Hooge Raad der Nederlanden — Interpretation of Arts 132(3) and 227 of the EC Treaty - Interpretation of Art. 7(l)(a) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment — Importation of an item not satisfying the conditions laid down by Arts 8 and 10 of the EC Treaty — Importation into the Netherlands of a vessel in free circulation in the Netherlands Antilles
Euroopan yhteisön ja Mauritanian islamilaisen tasavallan välistä yhteistyötä merikalastuksen alalla koskevan sopimuksen tekemisestä ja sen soveltamissäännöistä 24 päivänä helmikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 408/97 kumoaminen — muodollinen oikeudellinen perusta (EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 2 kohta ja 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Euroopan parlamentin kuuleminen -tai 3 kohdan toinen alakohta - Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon tarve, koska sopimuksella on huomionarvoisia vaikutuksia talousarvioon)
Case C-186/97 Commission ν Germany
Asia C-190/97 komissio v. Belgia
Failure of Member State to fulfil its obligations - Failure to transpose, within the prescribed timelimit, Commission Directive 93/71/EEC of 27 July 1993 amending Council Directive 91/414/EEC concerning the placing of plant protection products on the market
Ennakkoratkaisu — Bundesgerichtshof - EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan ja 90 artiklan 2 kohdan tulkinta sellaisen kunnan toiminnan osalta, joka antaa yhdelle ainoalle yritykselle (joka on muodollisesti itsenäinen, mutta jonka kunta omistaa) oikeuden käyttää julkista tieverkostoa kaasun jakeluun yksityisille kuluttajille ja teollisuudelle
September 1993 and 93/101/EEC of 11 November 1993, adapting to technical progress for, respectively, the nineteenth and twentieth times Council Directive 67/548/EEC on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions relating to the classification, packaging and labelling of dangerous substances
Asia C-191/97 Christelle Deliège v. ligue francophone de judo et disciplines associées ASBL ja Ligue belge de judo ASBL ja François Pacque heinäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/427/ETY 3 artiklan tulkinta - Näyttö käsityötoiminnan harjoittamisesta lähtömaassa — Todistus siitä, että useita toimintoja on harjoitettu (sijoittautumisvaltion lainsäädännön mukaan) samanaikaisesti
Preliminary ruling — Tribunal de Première Instance, Namur — Interpretation of Arts 59, 85 and 86 of the EC Treaty with respect to rules of a sports federation which require authorization for a professional or semi-professional athlete to be able to compete in an international competition
Ennakkoratkaisu—Tribunal de premièreinstance de Namur — EY:n perustamissopimuksen 59, 85 ja 86 artiklan tulkinta suhteessa urheiluliiton määräykseen,jonka mukaanammattiurheilijan tai puoliammattilaisen on hankittava liittonsa lupa, jotta hän voisi osallistua kansainväliseen kilpailuun
Case C-192/97 Commission ν Germany
Asia C-192/97 komissio v. Saksa
Failure of Member State to fulfil its obligations — Failure correctly and completely to implement into national law Council Directive 82/501/EEC of 24 June 1982 on the major-accident hazards of certain industrial activities
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti, koska tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ei ole annettu tai niistä ei ainakaan ole ilmoitettu säädetyssä määräajassa
Annulment of Council Regulation (EC) No 408/97 of 24 February 1997 on the conclusion of an Agreement on cooperation in the sea fisheries sector between the European Community and the Islamic Republic of Mauritania and laying down provisions for its implementation — Formal legal basis: Art. 228(2) and Art. 228(3), subpara.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti panna kokonaisuudessaan ja moitteettomasti täytäntöön tietyn teollisen toiminnan suuronnettomuuden vaarasta 24 päivänä kesäkuuta 1982 annettu neuvoston direktiivi 82/501/ETY (EYVL L 230, s. 1)
Corneas GmbH ν Commission — Admissibility of an action for failure to act formally based on Art. 3 of Regulation No 17/62, but in reality directed against the refusal to bring proceedings against a Member State under Art 169 of the EC Treaty for failure to fulfil its obligations
Laiminlyöntikanne, joka perustuu muodollisesti asetuksen 17/62 3 artiklaan, mutta todellisuudessa kohdistuu siihen, että EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittamisesta on kieltäydytty
Failure of Member State to fulfil its obligations — Failure to adopt or notify, within the prescribed timelimit, the provisions for implementing Council Directive 91/676/EEC of 12 December 1991 concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources
Ennakkoratkaisu — Tribunal administratif de Luxembourg — EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan tulkinta ja itsenäisten ammatinharjoittajientoimintaanlSIC-pääryhmiin 23—40 (teollisuus ja pienteollisuus) kuuluvassa tuotanto- ja jalostusteollisuudessa sovellettavista, siirtymätoimenpiteitä koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä 7 päivänä
This bulletin is issued by the Court's Information Service (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Tämänjulkaisun on toimittanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tiedotusosasto (L-2925 Luxembourg) välittääkseen lukijoille nopeasti tietoa tuomioistuimen toiminnasta.
Original version: French Completed on 13.6.1997 Catalogue No: DX-AC-97-017-EN-C
Alkukieli: ranska Toimitustyö päättynyt: 19.6.1997 Luettelonumero: DX-AC-97-017-FI-C
16 to 20 June 1997 n° 18/97
Nro 18/97
Case T-260/94 Air Inter SA v Commission of the European Communities Transport
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Case C-70/95 5 Sodemare SA and Others v Regione Lombardia Freedom of movement for persons
Asia C-70/95 Sodemare SA ym. v. Regione Lombardia Henkilöiden vapaa liikkuvuus
Case T-73/96 Miguel Forçat leardo v Commission of the European Communities Staff case
Asia T-260/94 13 Air Inter SA v. Euroopan yhteisöjen komissio Liikenne
Case C-105/96
Asia C-105/96
OPINIONS in the presence of the Ministério Publico Free movement of goods
Ministério Públicon osallistuessa asian
Court bf Justice
RATKAISUEHDOTUKSET
New Member of the Court of First Instance and modification of the composition of Chambers
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Preliminary ruling (Free movement of persons — Derogations 9 of Directive 641221 ¡EEC) (Full Court) refusing him entry indicated, first, that the Secretary of State had personally decided that it would be contrary to the interests of public policy and public security to allow Mr Shingara to enter the United Kingdom, and, secondly, that he was not entitled to appeal against the refusal of leave to enter.
Ennakkoratkaisu Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Poikkeukset — Oikeus tulla maahan — Oikeussuojakeinot Direktiivin 64/221 ¡ETY 8 ja 9 artikla (täysistunto)
By orders of 3 February 1995, received at the Court on 13 March (C-65/95) and 3 April (C111/95) 1995, the High Court of Justice, Queen's Bench Division, referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of Articles 8 and 9 of Council Directive 64/221/EEC of 25 February 1964 (hereinafter 'the directive').
High Court of Justice, Queen's Bench Division on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 3.2.1995 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 13.3.1995 (C-65/95) ja 3.4.1995 (C-lll/95), 25.2.1964 annetun neuvoston direktiivin 64/221/ETY (jäljempänä direktiivi) 8 ja 9 artiklan tulkinnasta.
Some years later, on 15 July 1993, Mr Shingara arrived at the Port of Dover and was admitted to the United Kingdom after showing his French identity card.
Shingara, joka on Ranskan kansalainen, yritti 29.3.1991 päästä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, mutta hänelle ei annettu lupaa tulla Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle.
On 22 July 1993 he was arrested in Birmingham and detained as an illegal entrant.
Hänet otettiin kiinni 22.7.1993 Birminghamissa, ja hänet otettiin säilöön laittoman maahantulon vuoksi.
On 30 July 1993 he was granted leave to apply for judicial review of his detention and on the same day was released and returned to France.
Shingara sai 30.71993 luvan panna vireille judicial review -menettelyn kyseisen säilöönottamisen osalta, ja samanaikaisesti hänet vapautettiin, minkä jälkeen hän palasi Ranskaan.
Mr Radiom, who has both Iranian and Irish nationality, resides in Ireland.
Radiom, jolla on sekä Iranin että Irlannin kansalaisuus, asuu Irlannissa.
On 9 March 1989 Mr Radiom, who had worked in the United Kingdom for the Iranian consular service since 1983, was informed by the Home Office that following the severance of diplomatic relations between the United Kingdom and the Islamic Republic of Iran he would be detained and deported if he did not leave the United
Radiom työskenteli vuodesta 1983 lähtien Yhdistyneessä kuningaskunnassa Iranin
On 13 October 1992 Mr Radiom applied to the Home Office for a Community residence permit.
Radiom noudatti tätä määräystä.
imposed by Article 8, organize, for persons covered by the directive, legal remedies governed by special procedures affording lesser safeguards than those pertaining to remedies available to nationals in respect of acts of the administration.
Radiom haki 13.10.1992 sisäasiainministeriöltä yhteisön jäsenvaltion kansalaisen oleskelulupaa.
The application was refused by letter of 23 November 1992, in which it was stated that notwithstanding the fact that he was a Community national, he had no right of appeal.
Radiomille 23.11.1992 lähetetyssä kirjeessä todettiin, että tämä hakemus oli hylätty, ja täsmennettiin, että vaikka Radiom oli yhteisön jäsenvaltion kansalainen, hänellä ei ollut oikeutta tehdä mainittua hallintovalitusta kyseisestä päätöksestä.
As regards the main proceedings here, the national legislation provides for remedies in respect of acts of the administration generally and another kind of remedy in respect of decisions concerning entry of nationals of the Member State concerned. In addition, the order for reference states that the latter remedy is also available to non-nationals regarding entry, with the exception, however, of refusals of entry on grounds of the public good.
Koska jäsenvaltioiden on tehtävä mahdolliseksi se, että asianomaisella henkilöllä on kaikkien maahantuloa, oleskeluluvan epäämistä tai uudistamatta jättämistä taikka maastakarkotusta koskevien päätösten osalta samat hallintotoimia koskevat oikeussuojakeinot kuin kyseisen valtion omilla kansalaisilla, tästä seuraa kuitenkin, että jäsenvaltio rikkoo tätä direktiivin 8 artiklassa säädettyä velvollisuutta, jos direktiivissä tarkoitetuilla henkilöillä on tässä jäsenvaltiossa käytettävissään pelkästään sellaisia oikeussuojakeinoja, joiden osalta sovelletaan erityisiä menettelyjä, joilla taataan huonommat menettelylliset takeet kuin ne, joita kyseisen jäsenvaltion omilla kansalaisilla on käyttäessään hallintotoimia koskevia oikeussuojakeinoja.
The order indicates that the Secretary of State personally considered, in the light of the application for judicial review, the withdrawal of the exclusion order, but concluded that it would not be in the interests of national security for the order to be withdrawn.
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että judicial review -menettelyn vuoksi sisäasiainministeri tutki itse uudelleen sen, pitäisikö Radiomia koskeva maahantulokielto peruuttaa. Sisäasiainministeri katsoi kuitenkin, että valtion turvallisuuden vuoksi kyseinen päätös oli syytä pitää voimassa.
Mr Radiom made an application to the High Court for judicial review of the decision of 23 November 1992 rejecting his application for a residence permit.
Radiom esitti High Courtille hakemuksen judicial review -menettelyn aloittamiseksi, jotta kyseinen tuomioistuin kumoaisi 23.11.1992 tehdyn päätöksen, jolla hänen oleskelulupahakemuksensa hylättiin.
First and second questions
Ensimmäinen ja toinen kysymys
The reservations contained in Articles 48 and 56 of the EC Treaty permit Member States to adopt, with respect to the nationals of other Member States and on the grounds specified in those provisions, in particular grounds justified by the requirements of public policy, measures which they cannot apply to their own nationals, inasmuch as they have no authority to expel the latter from the national territory or to deny them access thereto.
Kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevien asioiden osalta on huomattava, että kansallisessa lainsäädännössä säädetään yhtäältä hallintotoimia vastaan käytettävissä olevista yleisestä oikeussuojakeinosta ja toisaalta toisenlaisesta oikeussuojakeinosta, jota sovelletaan niiden päätösten osalta, jotka koskevat kyseisen jäsenvaltion kansalaisten maahantuloa. Lisäksi ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että jälkimmäinen oikeussuojakeino on myös ulkomaalaisten käytettävissä, kun kysymys on oikeudesta päästä jäsenvaltion alueelle, mutta näin ei ole kuitenkaan silloin, kun maahantulo on estetty julkista etua koskevista syistä.
It follows that the remedies available to nationals of other Member States in the circumstances defined by the directive cannot be assessed by reference to the remedies available to nationals concerning the right of entry.
EY:n perustamissopimuksen 48 ja 56 artiklaan sisältyvien varaumien perusteella jäsenvaltiot saavat toteuttaa muiden jäsenvaltioiden kansalaisten osalta näissä määräyksissä mainituista syistä ja erityisesti yleisen järjestyksen suojaamiseksi toimenpiteitä, joita ne eivät voi soveltaa omiin kansalaisiinsa, koska niillä ei ole valtaa karkottaa omia kansalaisiaan alueeltaan eikä kieltää heidän pääsyään sinne.
The first part of the first question asks in substance whether, on a proper construction of Article 8 of the directive, where under the national legislation of a Member State (i) remedies are available in respect of acts of the administration generally and (ii) different remedies are available in respect of decisions concerning entry by nationals of the State concerned, the obligation imposed on the Member State by that provision is satisfied if nationals of other Member States enjoy the same remedies as those available against acts of the administration generally in that Member State.
Kansallinen tuomioistuin haluaa tietää ensimmäisen kysymyksen ensimmäisen osan kysymyksillään, onko direktiivin 8 artiklaa tulkittava siten, että jos tietyn jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään yhtäältä oikeussuojakeinosta, joka on yleisesti käytettävissä hallintotoimien osalta, ja toisaalta toisenlaisista oikeussuojakeinoista sellaisten päätösten osalta, jotka koskevat tämän jäsenvaltion omien kansalaisten maahantuloa, jäsenvaltio täyttää tässä artiklassa säädetyn velvollisuutensa silloin, kun se antaa muiden jäsenvaltioiden kansalaisille mahdollisuuden käyttää kyseistä oikeussuojakeinoa, joka on yleisesti käytettävissä hallintotoimien osalta kyseisessä valtiossa.
The Court notes that Article 8 does not govern the ways in which remedies are to be made available, for instance by stipulating the courts from which such remedies may be sought, such details being dependent upon the organization of the courts in each Member State.
Tältä osin on ensinnäkin todettava, että direktiivin 8 artiklassa ei säännellä yksityiskohtia siitä, millä tavalla oikeus oikeussuojakeinoihin on
The two situations are indeed in no way comparable: whereas in the case of nationals the right of entry is a consequence of the status of national, so that there can be no margin of discretion for the State as regards the exercise of that right, the special circumstances which may justify reliance on the concept of public policy as against nationals of other Member States may vary over time and from one country to another, and it is therefore necessary to allow the competent national authorities a margin of discretion.
Tämän vuoksi muiden jäsenvaltioiden kansalaisten oikeutta oikeussuojakeinoihin niiden tilanteiden osalta, jotka on mainittu direktiivissä, ei voida määrittää siten, että huomioon otetaan ne oikeussuojakeinot, joita kyseisen jäsenvaltion kansalaisilla on maahantulo-oikeuden osalta.
However, the obligation to grant the person concerned the same legal remedies in respect of any decision concerning entry, or refusing the issue or renewal of a residence permit, or ordering expulsion from the territory as are available to nationals in respect of acts of the administration, means that a Member State cannot, without being in breach of the obligation
toimivaltaisen viranomaisen lausunto asiasta riippumatta siitä, onko kyse 1 kohdassa mainituista kolmesta tilanteesta, hänellä olisi tämä oikeus myös siinä tilanteessa, että muutoksenhaku koskisi aineellisia seikkoja ja valituksen tutkimisen yhteydessä tutkittaisiin tyhjentävästi myös asian tosiseikat ja siihen liittyvät olosuhteet.
deficiencies in the remedies referred to in Article 8 of the directive.
Kun otetaan huomioon tämä vastaus, ensimmäisen kysymyksen toiseen osaan ja toiseen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.
Fourth and fifth questions
Kolmas kysymys
The third question asks whether, on a proper construction of Article 9 of the directive, the three hypotheses mentioned in Article 9(1) (namely "where there is no right of appeal to a court of law, or where such appeal may be only in respect of the legal validity of the decision, or where the appeal cannot have suspensory effect') apply equally as regards Article 9(2), that is to say, where the decision challenged is a refusal to issue a first residence permit or a decision ordering expulsion before the issue of such a permit.
Neljännellä ja viidennellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko sellaisella jäsenvaltion kansalaisella, jota on yleistä järjestystä tai turvallisuutta koskevista syistä kielletty tulemasta toisen jäsenvaltion alueelle, oikeus oikeussuojakeinoihin sellaisten kyseisen maahantulokiellon jälkeen tehtyjen toimenpiteiden osalta, joilla estetään hänen pääsynsä tähän valtioon, riippumatta siitä, että hän ei hakenut muutosta tai pyytänyt lausuntoa alkuperäisestä maahantulokiellosta.
The fourth and fifth questions ask in substance whether a national of a Member State who has been refused entry into another Member State for reasons of public order or public security has a right of appeal in respect of measures adopted subsequently which prevent his entering that State, even if the first decision has not been the subject of an appeal or an opinion.
Kolmannella kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko direktiivin 9 artiklaa tulkittava siten, että tämän artiklan 1 kohdassa mainittuja kolmea ehtolausetta eli ilmausta "jos oikeutta hakea muutosta tuomioistuimelta ei ole tai jos muutosta voi hakea vain päätöksen laillisuuden perusteella taikka jos muutoksenhaulla] ei ole lykkäävää vaikutusta" sovelletaan myös saman artiklan
A Community national expelled from a Member State may apply for a fresh residence permit, and, if that application is made after a reasonable time, it must be examined by the competent administrative authority in that State, which must take into account, in particular, the arguments put forward to establish that there has been a material change in the circumstances which justified the first decision ordering expulsion.
2 kohdan osalta eli silloin, kun riidanalainen päätös koskee ensimmäisen oleskeluluvan epäämistä tai henkilön karkottamista ennen tämän luvan myöntämistä.
Decisions prohibiting entry into a Member State of a national of another Member State constitute derogations from the fundamental principle of freedom of movement. Consequently, such a decision cannot be of unlimited duration.
Direktiivin 9 artiklan säännöksillä täydennetään 8 artiklan säännöksiä ja niillä on tarkoitus taata menettelyllinen vähimmäistae sellaisille henkilöille, joihin soveltuu joku 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista kolmesta tilanteesta.
A Community national against whom such a prohibition has been issued must therefore be entitled to apply to have his situation reexamined if he considers that the circumstances which justified prohibiting him from entering the country no longer exist.
Siinä tilanteessa, että muutoksenhaku koskee vain päätöksen laillisuutta, sillä, että 9 artiklan 1 kohdassa mainittu toimivaltainen viranomainen tutkii asian, on tarkoitus tehdä mahdolliseksi se, että asian tosiseikat ja asiaan liittyvät olosuhteet sekä myös suunnitellun toimenpiteen tarkoituksenmukaisuus tutkitaan tyhjentävästi ennen lopullisen päätöksen tekemistä.
Such an interpretation would not be in accordance with the purpose of the provisions, since the procedure of referral for consideration and an opinion provided for in Article 9 is intended to mitigate the effect of
Jos direktiivin 9 artiklan 2 kohtaa olisi tulkittava siten, että henkilöllä, jolle päätös ensimmäisen oleskeluluvan epäämisestä tai ennen luvan myöntämistä tehtävästä karkottamisesta on osoitettu, olisi oikeus saada 1 kohdassa mainitun
When a fresh application has been made for entry or a residence permit, after a reasonable time has elapsed since the preceding decision, the person concerned is entitled to a new decision, which may be the subject of an appeal on the basis of Article 8 and, where appropriate, Article 9 of the directive.
Päätöksillä, joilla toisen jäsenvaltion kansalaista kielletään tulemasta jäsenvaltion alueelle, poiketaan perustavanlaatuisesta vapaan liikkuvuuden periaatteesta. Siksi tällaisen päätöksen voimassaoloaika ei voi olla rajoittamaton.
On a proper construction of Article 8 of Council Directive 64/221/EEC of 25 February 1964 on the coordination of special measures concerning the movement and residence of foreign nationals which are justified on grounds of public policy, public security or public health, where under the national legislation of a Member State remedies are available in respect of acts of the administration generally and different remedies are
Jäsenvaltion kansalaisella, jonka osalta tällainen kieltopäätös on tehty, on siten oltava oikeus vaatia sitä, että hänen tilanteensa tutkitaan uudelleen,jos tämä henkilö katsoo, että niitä seikkoja, joiden perusteella maahantulokieltoa koskeva päätös oli tehty, ei enää ole olemassa.
available in respect of decisions concerning entry by nationals ofthat Member State, the obligation imposed on the Member State by that provision is satisfied if nationals of other Member States enjoy the same remedies as those available against acts of the administration generally in that Member State.
Kun asianomainen henkilö on esittänyt uuden maahantuloa tai oleskelulupaa koskevan hakemuksen kohtuullisen ajan kuluttua aikaisemman päätöksen tekemisestä, hänellä on oikeus siihen, että hakemuksesta tehdään uusi päätös, ja hänellä on uuden päätöksen osalta ne oikeussuojakeinot, jotka perustuvat direktiivin 8 artiklaan ja tarvittaessa 9 artiklaan.