natgillin/translations-raw huggingface dataset:
as amended by Commission Regulation (EEC) No 1384/77 of 27 June 1977, is infringed.»
Direktiivin 79/623 2 artiklan d alakohtaa voidaan soveltaa myös sälöin, kun on rikottu tiettyjen lihotukseen tarkoitettujen nuorten sonnien erityisen tuontijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista saannoista päivänä maaliskuuta 1977 annettua komission asetusta (ETY) N:o 612/77, sellaisena kuin se on muutettuna 27.6.1977 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1384/77."
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 7 March 1996.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 7 päivänä maaliskuuta 1996.
I therefore propose that the Court give the following answer to the questions submitted by the Corte Suprema di Cassazione:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaisi ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
Artide 2(d) of Council Directive 79/623/EEC of 25 June 1979 on the harmonization of provisions laid down by law, regulation or administrative action relating to customs debt meets the necessary criteria for direct applicability and for conferring rights on individuals, which they can rely upon against a Member State when it has not been transposed into the internal law of that State.
Tullivelkaa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta 25 päivänä kesäkuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/623/ETY 2 artiklan d alakohta täyttää välittömän sovellettavuuden edellytykset ja yksityisille oikeussubjekteille voi sen perusteella syntyä sellaisia oikeuksia, joihin ne voivat vedota jäsenvaltiota vastaan, vaikka tämä ei ole saattanut direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
Failure, by an importer of young male bovine animals intended for fattening, to observe the formality provided for in Article l(l)(d) of Commission Regulation (EEC) No 612/77 of 24 March 1977 laying down rules for the application of the special import arrangements in respect of certain young male bovine animals for fattening, as amended by Article 7(1) of Commission Regulation (EEC) No 1384/77 of 27 June 1977, has a significant effect on the correct operation of the customs regime in question, within the meaning of Article 2(d) of Directive 79/623.»
Sillä, että lihotukseen tarkoitettujen nuorten sonnien maahantuoja ei noudata tiettyjen lihotukseen tarkoitettujen nuorten sonnien erityisen tuontijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 24 päivänä maaliskuuta 1977 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 612/77 1 artiklan 1 kohdan d alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna komission 27.6.1977 antaman asetuksen (ETY) N:o 1384/77 7 artiklan 1 kohdalla, säädettyä muotovaatimusta, on edellä mainitun direktiivin 79/623 2 artiklan d alakohdassa tarkoitettu tosiasiallinen vaikutus kyseisen tullimenettelyn oikeaan toimintaan."
Case C-289/94 Commission of the European Communities ν Italian Republic Approximation of laws
Asia C-289/94 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta Lainsäädännön lähentäminen
17 September 1996 obligations
17 päivänä syyskuuta 1996 jättäminen
Duty of prior notification under Directive 831189I EEC)
— Direktiivin 83/189/ETY mukainen
The Commission takes the view that those four decrees should have been notified to it at the draft stage in accordance with Article 8(1) of Directive 83/189, as amended by Directive 88/182 («Directive 83/189»), which requires Member States to communicate any draft technical regulation to the Commission immediately, save where such regulation merely transposes the full text of an international or European standard, and to make a brief statement of the grounds which make the enactment of such a technical regulation necessary.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta ennakkoUmoitusvelvollisuus (kuudes jaosto) kannekirjelmällä nostanut kanteen, jossa se vaatii sen toteamista, että Italian tasavalta on jättänyt
Decree No 257 ofl August 1990 and the Decree of 1 September 1990
Asetus nro 256 ei ole direktiivin 79/923 täytäntöönpanosäädös, jonka perusteella voitaisiin soveltaa direktiivin 83/189 10 artiklaa, joten se oli annettava komissiolle tiedoksi direktiivin 8 artiklan mukaisesti.
Ministerial Decree No 256 of 1 August 1990
Elokuun 1. päivänä 1990 annettu ministeriön asetus nro 256
In the first place, the Italian Republic considers that Decree No 256 does not fall within the scope of Directive 83/189, since the provisions it contains do not constitute technical regulations within the meaning of Article 1(5) of the directive.
Ensinnäkin Italian tasavalta katsoo, että asetus nro 256 ei kuulu direktiivin 83/189 soveltamisalaan, koska sen sisältämät säännökset eivät ole 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja teknisiä määräyksiä.
The decree concerns the quality of the waters intended for the cultivation of edible lamel list branch molluscs and not the characteristics required for their marketing.
Italian mukaan mainittu asetus koskee syötävien Lamellibranchesimpukoiden viljelyyn tarkoitettujen vesien laatua eikä niiden markkinoille saattamista.
That argument must be rejected.
Tämä väite on hylättävä.
The Italian Republic argues that Council Directive 91/492 of 15 July 1991 laying down the health conditions for the production and the placing on the market of live bivalve molluscs was adopted on 15 July 1991, prior to the dispatch by the Commission on 2 December 1991 of the reasoned opinion concerning Decree No 257 of 1 August 1990 and the Decree of 1 September 1990.
Italian tasavalta väittää, että 15 päivänä heinäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/492/ETY annettiin 15.7.1991 eli ennen kuin komissio lähetti 2.12.1991 perustellun lausuntonsa, joka koski 1.8.1990 annettua asetusta nro 257 ja 1.9.1990 annettua asetusta.
It therefore considers that those two decrees were transformed into provisions implementing Directive 91/492, and that it was therefore relieved of the obligation to notify them, pursuant to Article 10 of Directive 83/189.
Se katsoo siten, että näistä kahdesta asetuksesta on tullut direktiivin 91/492 soveltamissäännöksiä, minkä vuoksi se oli direktiivin 83/189 10 artiklan mukaisesti vapautettu velvollisuudesta antaa ne tiedoksi.
Like Decree No 256, those two decrees had a limited purpose, consisting in preventing the appearance of new toxic micro-algae by strengthening existing methods of analysis and introducing new ones.
Vaikka asetus nro 256 koskee syötävien Lamellibranchesimpukoiden viljelyyn tarkoitettujen vesien laadun tiettyjä ominaisuuksia, siitä kuitenkin ilmenee, että ihmisravintona käytettäviensimpukoiden viljelyyn tarkoitettujen vesien laatu ja simpukoiden markkinoille saattaminen ovat erittäin läheisessä yhteydessä toisiinsa, kuten komissio on perustellusti korostanut. Eli ainoastaan asetuksessa nro 256 säädettyjen teknisten
Although Decree No 256 does concern certain aspects of the quality of the waters intended for edible lamellibranch molluscs, it nevertheless establishes, as the Commission has rightly pointed out, a very close correlation between the quality of waters used for such cultivation and the marketing of lamellibranch molluscs for human consumption.
Näillä kahdella asetuksella on asetuksen nro 256 tavoin suppea tavoite, joka on uusien myrkyllisten mikrolevien torjuminen tehostamalla jo käytössä olevia tutkimusmenetelmiä ja luomalla uusia tutkimusmenetelmiä.
Compliance with those
saamiseksi.
Directive 91/492 for its part contains much wider provisions on the marketing not only of bivalve molluscs but also of marine gastropods, tunicates and echinoderms.
Sitä vastoin direktiivi 91/492 sisältää paljon laajempia säännöksiä sekä elävien simpukoiden että merikotiloiden, vaippaeläinten ja piikkinahkaisten markkinoille saattamisesta.
Since they do not constitute measures transposing Directive 91/492 such as to justify application of Article 10 of Directive 83/189, Decree No 257 of 1 August 1990 and the Decree of 1 September 1990 had to be notified to the Commission pursuant to Article 8 of the latter directive.
Koska 1.8.1990 annettu asetus nro 257 ja 1.9.1990 annettu asetus eivät olleet direktiivin 91/492 täytäntöönpanosäädöksiä, joiden perusteella olisi voitu soveltaa direktiivin 83/189 10 artiklaa, ne olisi pitänyt antaa komissiolle tiedoksi direktiivin 83/189 8 artiklan mukaisesti.
The Decree of 7 June 1991
Kesäkuun 7. päivänä 1991 annettu asetus
Secondly, the Italian Republic argues that, since they concern water quality, the provisions of Decree No 256 refer to a matter governed by Council Directive 79/923/EEC of 30 October 1979 on the quality required of shellfish waters (OJ 1979 L 281, p.
Italian hallitus katsoo, että tällaiset toimenpiteet kuuluvat lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta 1965 annetun neuvoston direktiivin 65/65/ETY (EYVL 1965, 22, s.
47), which is referred to in the preamble to the decree.
369), sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna, mukaan jäsenvaltioiden toimivaltuuksiin.
The Italian Government therefore considers that, pursuant to Article 10 of Directive 83/189, it was not required to notify that decree.
Näiden toimivaltuuksien perusteella jäsenvaltioilla on mahdollisuus lykätä tai peruuttaa luvat lääkevalmisteiden saattamiseksi markkinoille sekä vaatia täydentämään alkuperäisen markkinoille saattamista koskevan pyynnön tueksi esitettyjä asiakirjoja.
That argument by the Italian Government cannot be accepted either.
Tällaista väitettä ei voida hyväksyä.
Decree No 256 does not therefore constitute a measure transposing Directive 79/923 such as to justify application of Article 10 of Directive 83/189, and it did therefore have to be notified to the Commission pursuant to Article 8 of the latter directive.
Direktiivin 83/189 1 artiklan 1 kohdasta käy ilmi, että teknisen eritelmän käsite kattaa direktiivin 65/65 1 artiklassa määriteltyjen lääkkeiden tuotantomenetelmät ja -tavat
According to the Italian Government, the Decree of 7 June 1991, which lays down measures concerning proprietary medicinal products made from cattle organs and tissues, is a response to fears aroused by the spread of infectious cattle diseases (especially bovine spongiform encephalopathy, commonly known as «mad cow disease»).
Italian hallituksen mukaan 7.6.1991 annettu asetus, jossa säädetään nautaeläinten sisäelimistä ja kudoksista valmistettuja erityislääkevalmisteita koskevista toimenpiteistä, säädettiin lehmien tarttuvien tautien leviämisen ehkäisemiseksi (erityisesti BSE, joka tunnetaan paremmin nimellä "hullun lehmän tauti").
In order to exclude viruses or specific pathogenic agents from those proprietary medicinal products, the Italian authorities preferred to require additional documentation and analyses going beyond what was submitted in support of applications for marketing
Markkinoille saattamista koskevien lupien yleisen lykkäämisen asemesta Italian viranomaiset ovat lääkevalmisteissa olevien virusten ja erityisten taudinaiheuttajien torjumiseksi katsoneet paremmaksi vaatia täydentäviä asiakirjoja ja tutkimuksia niiden lisäksi, jotka oli alunperin esitetty markkinoille saattamista koskevan luvan
authorization at the relevant time, rather than deciding upon a general suspension of those authorizations.
Siten 7.6.1991 annettu asetus, jossa on säädetty uusia pakollisia teknisiä eritelmiä nautaeläinten sisäelimistä ja kudoksista valmistettujen lääkevalmisteiden markkinoille saattamiseksi, on direktiivin 83/189 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu tekninen määritelmä, joka olisi pitänyt antaa komissiolle tiedoksi.
It is plain from Article 1(1) of Directive 83/189 that the concept of technical specification includes production methods and procedures for medicinal products as defined in Article 1 of Directive 65/65.
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Accordingly, the Decree of 7 June 1991 introducing new compulsory technical specifications for the marketing of proprietary medicinal products made from cattle organs and tissues does constitute a technical regulation within the meaning of Article 1(5) of Directive 83/189, and should have been notified to the Commission.
Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22 päivänä maaliskuuta 1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/182/ETY, 8 artiklan mukaan sille kuuluvat velvoitteet, kun se on antanut neljä terveysministeriön asetusta, jotka ovat 1.8.1990 annettu asetus nro 256, 1.8.1990 annettu asetus nro 257 sekä 1.9.1990 ja 7.6.1991 annetut asetukset, antamatta kuitenkaan näitä koskevia ehdotuksia tiedoksi komissiolle.
The Italian Republic is ordered to pay the costs.»
Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut,"
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 25 April 1996.
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 25 päivänä huhtikuuta 1996.
Order the Italian Republic to pay the costs.»
Koska vastaajan vaatimuksia ei voida hyväksyä, Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti."
Case C-236/95 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Company law
Asia C-236/95 Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta Yhteisöoikeus
19 September 1996
19 päivänä syyskuuta 1996
(Failure by a Member State to fulß its obligations — Failure to implement Directive 89/665/EEC within the prescribed period — Review procedures relating to public supply and public worL· contracts) (Fifth Chamber) delay in adopting the draft decree is attributable to formal and procedural difficulties and to recent changes in the case-law of the judicial division of the Council of State.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen —Laiminlyönti panna direktiivi 89/665/ETY täytäntöön asetetussa määräajassa — Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhakumenettelyt (viides jaosto)
By application lodged at the Court on 6 July 1995, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by not adopting or not notifying to it within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply fully with Council Directive 89/665/EEC of 21 December 1989 (hereinafter «the directive»), the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty and that directive.
Euroopan yhteisöjen komissio on yhteisöjen tuomioistuimeen 6.7.1995 jättämällään kanteella nostanut kanteen sen toteamiseksi, että Helleenien tasavalta on jättänyt noudattamatta ne velvoitteet, jotka sille kuuluvat EY:n perustamissopimuksen sekä 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (jäljempänä direktiivi) mukaan, kun se ei tämän direktiivin täysimääräiseksi noudattamiseksi ole asetetussa määräajassa antanut tarpeellisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä taikka antanut niistä tietoa komissiolle.
Admittedly, the Council of State interprets Article 52 of the presidential decree in conformity with the directive and holds that any interested party has the capacity to seek suspension of operation of measures of contracting authorities.
On heti todettava, että kanne koskee direktiivin säännösten täytäntöönpanon laiminlyöntiä ainoastaan julkisten tavaranhankintojen osalta.
The Hellenic Republic admits that it failed to adopt within the prescribed period the measures necessary formally to transpose the directive in the field of public supply contracts.
tavaranhankintojen osalta tarpeellisia toimenpiteitä direktiivin muodolliseksi täytäntöön panemiseksi.
It argues nevertheless that the Greek legislation in force on public works and supply contracts, considered together with the provisions of the Code of Civil and Administrative Procedure and the Statutes of the Council of State, more particularly Article 52 of Presidential Decree No 18/89 entitled «Codification of legislative provisions relating to the Council of State», already affords sufficient judicial protection to meet the requirements of the directive, bearing in mind that that protection has been further reinforced by recent case-law of the Council of State.
Se vetoaa kuitenkin siihen, että Kreikassa julkisiin hankintoihin sovellettavat säännökset, tarkasteltuina yhdessä siviili- ja hallintoprosessilain säännösten sekä Kreikan korkeimman hallintooikeuden (Symvoulio Epikrateias) perussääntöjen ja erityisesti "korkeinta hallinto-oikeutta koskevan lainsäädännön kodifioinnista" annetun presidentin asetuksen nro 18/89 52 pykälän kanssa, tarjoavat jo riittävästi oikeussuojaa direktiivin vaatimuksiin nähden; tämä suoja on vahvistunut entisestään Kreikan korkeimman hallintooikeuden oikeuskäytännönviimeaikaisen kehityksen myötä.
In addition, the Greek Government states that a draft presidential decree was drawn up and notified to the Commission on 22 July 1994 and is now at the stage of final signature.
Lisäksi Kreikan hallitus ilmoittaa, että komissiolle toimitettiin 22.7.1994 ehdotus presidentin asetukseksi ja että tämä asetusehdotus on enää viimeisiä allekirjoituksia vailla.
Moreover, the national legislation referred to contains no provision on damages, as provided for in Article 2(l)(c) of the directive, for persons harmed in the event of an infringement of Community law in the field of public procurement or national rules implementing that law.
Kreikan hallitus myöntää, ettei se ole toteuttanut asetetussa määräajassa julkisten
Neither does the national legislation mentioned transpose Article 3 of the directive, which organizes the procedure for the intervention of the Commission with the Member State's competent authorities and the contracting authority in question if it considers that a clear and manifest infringement has been committed during a procedure for the award of a public contract.
Lisäksi on huomattava, että siinä kansallisessa lainsäädännössä, johon on vedottu, ei ole mitään mainintaa direktiivin 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista korvauksista niille, jotka ovat kärsineet vahinkoa julkisia hankintoja koskevan yhteisön oikeuden tai sen täytäntöön panemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomisen vuoksi.
Lastly, as regards the formal and procedural difficulties referred to by the Hellenic Republic in order to justify the delay in adopting the draft presidential decree, it should be observed that, as the Court has repeatedly held, a Member State may not plead provisions, practices or circumstances existing in its internal legal system in order to justify a failure to comply with the obligations and time-limits laid down in a directive.
Siinä kansallisessa lainsäädännössä, johon on vedottu, ei ole myöskään säännöstä, jolla olisi pantu täytäntöön direktiivin 3 artikla, jossa säädetään menettelystä, jolla komissio, jos se katsoo julkisessa hankintamenettelyssä selvästi ja ilmeisesti menetellyn säännösten vastaisesti, puuttuuasianomaisenjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten ja hankintaviranomaisen toimintaan.
Declares that, by not adopting within the prescribed period the tows, regulations and administrative provisions necessary to comply fully with Council Directive 89/665/EEC of 21 December 1989 on the coordination of the laws, regulations and administrative provisions relating to the application of review procedures to the award of public supply and public works contracts, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under Article 5 ofthat directive;
Helleenien tasavalta on jättänyt noudattamatta ne velvoitteet, jotka sille kuuluvat julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskevan sopimuksiin liittyvien rnuutoksenhakumenettetyiensoveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY 5 artiklan mukaan, kun se ei mainitun direktiivin täysimääräiseksi noudattamiseksi ole asetetussa määräajassa antanut tarpeellisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
Order the Hellenic Republic to pay the costs.»
Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut'
18 September 1996
18 päivänä syyskuuta 1996
(Competition — Administrative procedure —Notification of the statement of objections and the minutes of the hearing — Commission decision allowing third parties to the administrative procedure to produce those documents in national legal proceedings —Measure against which an action may be brought — Professional secrecy — Business secrets) (First Chamber, Extended Composition)
Kilpailu —Hallinnollinen menettely — Väitetiedoksiantoja kuulemispöytäkirja — Päätös, jolla komissio hyväksyi sen, että hallinnollisessa menettelyssä kolmannet esittävät edellä mainitut asiakirjat kansallisissa oikeudenkäynneissä —Kannekelpoinen toimi—Salassapitovelvollisuus — Liikesalaisuudet (laajennettu ensimmäinen jaosto)
Facts against certain banks, one of which was the applicant.
Tosiseikat ja oikeudenkäyntimenettely sellaistenesipainettujensiirtolomakkeidenavulla, jotka ovat luettavissa optisella lukijalla.
Procedure before the Commission
Menettely komissiossa
Postbank NV (hereinafter «Postbank»), a company established in the Netherlands, is a party to the «Gemeenschappelijke Stortings - en Acceptgiro Procedure» (Convention on a common procedure for the processing of payment and transfer orders, hereinafter «the GSA agreement»).
Postbank NV (jäljempänä Postbank), Alankomaat, on sopimusosapuolena "Gemeenschappelijke Stortings — en Acceptgiro Procedure" -sopimuksessa (sopimus yhteisestä menettelystä maksulomakkeiden/siirtolomakkeiden käsittelyssä, jäljempänä GSA-sopimus).
The GSA agreement was concluded by a number of Netherlands banks and establishes a common procedure for processing payment and transfer orders on the basis of pre-printed forms which can be read by an optical reader.
Kyseisen sopimuksen sopimusosapuolina on useita alankomaalaisia pankkeja ja sopimuksella otettiin käyttöön yhteinen menettely maksulomakkeiden/siirtolomakkeiderkäsittelyssä
On 10 July 1991 the GSA agreement was notified to the Commission by the Nederlandse Vereniging van Banken (Netherlands Association of Banks, hereinafter «the NVB») under Article 4 of Regulation No 17 of the Council of 6 February 1962, First regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty (OJ, English Special Edition 1959-62, p.
Nederlandse Vereniging van Banken (alakomaalainen pankkiyhdistys, jäljempänä NVB) ilmoitti 10.7.1991 komissiolle sopimuksesta neuvoston 6.2.1962 antaman perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäisen täytäntöönpanoasetuksen N:o 17 (EYVL 1962, 13, s.
87, hereinafter «Regulation No 17»).
204, jäljempänä asetus N:o 17) 4 artiklan mukaisesti.
During the administrative procedure it was amended, in particular as regards its scale of charges.
Sopimusta muutettiin hallinnollisen menettelyn aikana, erityisesti sopimuksen hinnoittelujärjestelmän osalta.
to the Gerechtshof te Amsterdam and informed the applicant that they had done so.
Valituksen kohteena olivat tietyt pankit, joista yksi on kantaja.
By letter of 30 September 1994, Postbank asked the Commission to reverse its decision contained in its letter of 23 September 1994.
Komissio esitti NVB:lle ja muille alankomaalaisillepankeilletietojensaantipyyntöjä asetuksen N:o 17 11 artiklan mukaisesti.
By letter of 3/4 October 1994, DG IV replied that it saw no reason to depart from the position which it had taken in its letter of 23 September 1994.
NUON ja Mega Limburg pyysivät komissiolta 30.8.1994 päiväämässään kujeessa, että komissio "sallisi" niiden esittää Gerechtshof te Amsterdamille komission niille antaman version väitetiedoksiannosta samoin kuin 28.10.1993 pidetyn kuulemistilaisuuden pöytäkirjan.