natgillin/translations-raw huggingface dataset:
'The fifth paragraph of Article 32b of the Royal Decree of 21 December 1967 laying down general rules concerning retirement and survivor's pensions for employed persons provides as follows: "An employed person who was in employment during the period between 1 January 1938 and 1 January 1945 in respect of which a contribution was paid of an amount equivalent to the annual amount referred to in the second paragraph shall be deemed to have paid sufficient contributions to establish that he was normally and principally employed throughout the period between the date on which the period of employment established came to an end and 1 January 1946."
"Palkattujen työntekijöiden vanhuus- ja leskeneläkkeitä koskevista yleisistä säännöksistä 21.12.1967 tehdyn kuninkaan päätöksen 32 b §:n 5 momentissa säädetään seuraavaa: 'Palkatun työntekijän, joka on 1.1.1938 ja 1.1.1945 välisenä aikana työskennellyt tässä ominaisuudessa ja jonka osalta on maksettu 2 momentissa mainitun vakuutusmaksun vuosittaista määrää vastaava vakuutusmaksu, katsotaan maksaneen riittävästi vakuutusmaksuja, jotta voidaan pitää selvitettynä, että hän on ollut tavanomaisessa ja päätoimisessa ansiotyössä koko sen ajanjakson ajan, joka on kulunut selvitetyn ansiotyön päättymisajankohdan ja 1.1.1946 välillä.'
The sixth paragraph of Article 32b of the aforesaid Royal Decree of 21 December 1967 provides as follows: "The presumption laid down in the two previous paragraphs may be rebutted only in respect of periods of employment for which the person concerned can claim a pension under another Belgian scheme, with the exception of the scheme for selfemployed persons, or under a scheme of a foreign country."
Edellä mainitun 21.12.1967 tehdyn kuninkaan päätöksen 32 b § :n 6 momentissa säädetään seuraavaa: 'Kahdessa edellisessä momentissa säädetty presumilo on kumottavissa vain sellaisten ansiotyön kausien osalta, joilta asianomainen saa eläkettä muun kuin itsenäisiä ammatinharjoittajia koskevan Belgian tai ulkomaisen järjestelmän perusteella.'
Is a provision such as the sixth paragraph of Article 32b of the Royal Decree of 21 December 1967 a provision on reduction, suspension or withdrawal laid down by the legislation of a Member State, as referred to in Article 46b(2) of
Onko 21.12.1967 tehdyn kuninkaan päätöksen 32 b §:n 6 momentin kaltainen säännös asetuksen N:o 1408/71 46 b artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu sel lainen jäsenvaltion lainsäädännön säännös, joka koskee etuuksien pienentämistä,
Regulation No 1408/71, which does not apply to a benefit calculated in accordance with Article 46(l)(a)(i)?'
TUOMIO 18.11.1999 — ASIA C-442/97 keskeyttämistä tai peruuttamista ja jota ei voida soveltaa 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan i luetelmakohdan mukaisesti laskettuun etuuteen ? "
The question referred for a preliminary ruling
Ennakkoratkaisukysymys
19 By its question the national court asks in substance whether a national provision such as that at issue in the main proceedings under which an employed person who, between 1 January 1938 and 1 January 1945, was in employment in respect of which minimum contributions were paid under a social security scheme of the State concerned is to be deemed to have paid sufficient contributions to establish that he was normally and principally employed throughout the period between the date on which the period of employment established came to an end and 1 January 1946, but under which that presumption is not applicable to periods of employment for which the person concerned receives a pension under a scheme of another State, constitutes a provision on reduction, suspension or withdrawal within the meaning of Regulation No 1408/71.
19 Kansallinen tuomioistuin kysyy ennakkoratkaisukysymyksessään pääasiallisesti, onko pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan palkatun työntekijän, joka on 1.1.1938 ja 1.1.1945 välisenä aikana työskennellyt tässä ominaisuudessa ja jonka osalta on maksettu kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän mukaiset vähimmäismaksut, katsotaan maksaneen riittävästi vakuutusmaksuja, jotta voitaisiin pitää selvitettynä, että hän on ollut tavan omaisessa ja päätoimisessa ansiotyössä koko sen ajanjakson ajan, joka on kulunut selvitetyn ansiotyön päättymisajankohdan ja 1.1.1946 välillä, mutta jonka mukaan tätä olettamaa ei sovelleta sellaisiin työskentelykausiin, joiden osalta asianomainen saa eläkettä jonkin muun valtion järjestelmän nojalla, asetuksessa N:o 1408/71 tarkoitettu etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruutta mista koskeva säännös.
20 The RVP and the Commission take the view that this question should be answered in the negative.
20 RVP ja komissio katsovat, että tähän kysymykseen on vastattava kieltävästi.
21 The RVP contends, in particular, that, in laying down the war years presumption, the Belgian legislature sought to ensure that a person who worked as an employed person before the War and who, as a result of the events of the War, was obliged to interrupt that employment, so that he is not able to establish that he continued during that period to contribute to his pension rights as before, does not suffer from that situation.
21 RVP toteaa muun muassa, että säätämällä sotavuosia koskevasta olettamasta Belgian lainsäätäjä on halunnut varmistaa, että ennen sotaa palkattuna työnte kijänä toimineelle henkilölle, jonka on sotatapahtumien seurauksena pitänyt keskeyttää tämä työnteko niin ettei hän enää kykene osoittamaan, että hän on samalla tavoin kuin aikaisemminkin jatkanut tuona aikana eläkeoikeuksiensa kartuttamista, ei aiheudu tästä haitallisia seurauksia.
22 However, in order to avoid the award of two pensions in respect of the same period, that presumption is deemed to be rebutted if the award of a pension
22 Jotta kuitenkin estettäisiin eläkkeen myöntäminen kahteen kertaan saman ajan jakson osalta, tätä olettamaa ei sovelleta, jos jonkin muun valtion samalta ajalta
VAN COILE V RIJKSDIENST VOOR PENSIOENEN payable by another State in respect of the same period shows that the person concerned did not work in Belgium under the employed persons' scheme during the said period.
VAN COILE myöntämä eläke osoittaa, ettei kyseinen henkilö ole tuon ajanjakson aikana työskennellyt Belgiassa palkattuja työntekijöitä koskevan järjestelmän alaisena.
According to the RVP, it is therefore a question of proof which is resolved by means of a rebuttable presumption which cannot be treated as a provision on reduction.
RVP:n mukaan kyse on siis näyttöön liittyvästä kysymyksestä, joka on ratkaistu kumottavissa olevalla olettamalla, jota ei voida pitää etuuksia pienentävänä säännöksenä.
The first case concerned the question whether a national provision which reduced the number of notional years credited, which were required in order to reach a full employment record of 30 years, by the number of years in respect of which the person concerned could claim a pension in another Member State constituted a provision on reduction.
Ensin mainitussa asiassa oli kyse siitä, voidaanko etuuksia pienentävänä säännöksenä pitää kan sallista säännöstä, jolla täyden 30 vuoden työskentelykauden saavuttamiseksi tarvittavia myönnettyjä laskennallisia työskentely vuosia vähennettiin niiden vuosien lukumäärällä, joilta työntekijä voi vaatia eläkettä toisessa jäsenvaltiossa.
The second case concerned the characterisation of a provision which reduced a supplement to the partial pension of a mineworker who had worked for at least 25 years as an underground mineworker because of other pensions drawn under another Belgian or foreign scheme.
Toisessa asiassa oli kyse säännöksestä, jolla ainakin 25 vuotta kaivostyöläisenä työskennelleen työntekijän vajaaseen eläkkeeseen myönnettävää lisää vähennettiin ottaen huomioon Belgian tai ulkomaisen muun järjestelmän perusteella saadut eläkkeet.
According to the Commission, the 'periods' of notional years or of supplement could not be localised in time.
Komission mukaan "kausia", joiden perusteella laskennalliset vuodet tai las kennallinen lisä määritetään, ei voida sijoittaa ajallisesti mihinkään tiettyyn ajanjaksoon.
There was no question, therefore, of double application of two sets of legislation during 'the same period'.
"Saman kauden" aikana ei siis voida kuulua kahden lainsäädännön alaisuuteen.
By contrast, in the present case, there is a presumption which is related to a specific period (the Second World War) and is rebuttable by the production of evidence.
Nyt esillä olevassa asiassa on sitä vastoin kyse määrättyyn kauteen (toinen maailmansota) liittyvästä olettamasta, joka on kumottavissa näyttöä esittämällä.
The provision at issue here in the main proceedings does not, therefore, according to the Commission, constitute a provision on reduction.
Nyt kyseessä olevassa pääasiassa esillä oleva säännös ei siis komission mukaan ole etuuksien pienentämistä koskeva säännös.
It should be recalled first of all that the Court has held that a national rule must be regarded as a provision for reduction of benefit if the calculation which it requires to be made has the effect of reducing the amount of pension which the
Ensin on muistutettava, että yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että kansallista oikeussääntöä on pidettävä pienentämistä koskevana säännöksenä, jos siinä säädetty laskentatapa vaikuttaa siten, että sen eläkkeen määrä, jota asianomainen
26 In that same judgment, the Court stressed that provisions for reduction of benefits cannot be rendered exempt from the conditions and limits of application laid down in Regulation No 1408/71 by categorising them as rules for calculating the amount payable (Conti, paragraph 24).
Yhteisöjen tuomioistuin on tässä samassa tuomiossa katsonut, että etuuksien pienentämistä koskevia säännöksiä ei voida jättää asetuksessa N:o 1408/71 säädettyjen soveltamisedellytysten ja -rajoitusten ulkopuolelle pitämällä niitä laskusääntöinä (em. asia Conti, tuomion 24 kohta).
28 However, in the present case, the war years presumption is part of legislation whose purpose is to reduce the damaging effects of the Second World War on the pension rights of workers subject to Belgian legislation.
Sotavuosia koskeva presumilo on kuitenkin kansallisessa tuomioistuimessa esillä olevassa asiassa osa lainsäädäntöä, jolla pyritään vähentämään niitä haitallisia vaikutuksia, joita toisella maailmansodalla oli Belgian lainsäädännön soveltamisalaan kuuluneiden työtekijöiden eläkeoikeuksiin.
29 To that end, an employed person who held employment in Belgium during the period between 1 January 1938 and 1 January 1945 in respect of which minimum contributions were paid under a national social security scheme is deemed to have paid sufficient contributions to establish that he was normally and principally employed throughout the period between the date on which the employment established came to an end and 1 January 1946.
Tässä tarkoituksessa on säädetty, että palkatun työntekijän, joka on 1.1.1938 ja 1.1.1945 välisenä aikana työskennellyt Belgiassa tässä ominaisuudessa ja jonka osalta on maksettu kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän mukaiset vähimmäismaksut, katsotaan maksaneen riittävästi vakuutusmaksuja, jotta voidaan pitää selvitettynä, että hän on ollut tavanomaisessa ja päätoimisessa ansiotyössä koko sen ajanjakson ajan, joka on kulunut selvitetyn ansiotyön päättymisajankohdan ja 1.1.1946 välillä.
30 That presumption operates, in particular, in favour of a worker who, having worked in Belgium, is not in a position to provide evidence of having paid sufficient contributions during all the years at issue because of the destruction or
Tämä olettama on edullinen muun muassa sellaisen työntekijän kannalta, joka Belgiassa työskenneltyään ei kykene osoittamaan, että hän on kyseisinä vuosina maksanut riittävästi vakuutusmaksuja, koska asiakirjat ovat tuhoutuneet tai
VAN COILE V RIJKSDIENST VOOR PENSIOENEN loss of documents and of a person who, as a result of the events of the War, could not continue his employment record in Belgium.
VAN COILE hävinneet, ja sellaisen henkilön kannalta, joka sotatapahtumien seurauksena ei ole voinut jatkaa työuraansa Belgiassa.
31 It should be emphasised that the presumption at issue is a presumption that contributions were paid into the Belgian scheme under consideration and not a presumption of employment in Belgium.
31 On syytä korostaa, että kyseinen olettama koskee kyseiseen Belgian järjestelmään maksettuja vakuutusmaksuja eikä työskentelyä Belgiassa.
In a case such as that of the applicant in the main proceedings, the presumption could not therefore be rebutted by the mere fact that it was not contested that he had worked in Germany for a certain time.
Olettamaa ei siis voida kumota senkaltaisessa tilanteessa, jossa pääasian kantaja on, vain sillä perus teella, ettei hänen ollut kiistetty työskennelleen Saksassa tietyn ajan.
On the other hand, once a pension had been awarded to him in respect of the periods of employment in Germany, the considerations which led the Belgian legislature to lay down the war years presumption for his benefit ceased to be valid for him.
Sitä vastoin siitä hetkestä, jona hänelle myönnettiin eläke Saksassa täyttyneiden työskentelykausien osalta, niitä perusteluja, joiden nojalla Belgian lainsäätäjä sääti hänelle edullisesta sotavuosia koskevasta presumtiosta, ei voida enää soveltaa häneen.
In those circumstances, a national provision which in such a situation provides that the war years presumption is not applicable to periods of employment in respect of which the person concerned receives a pension under another social security scheme cannot be categorised as a provision on 'reduction' within the meaning of Regulation No 1408/71.
Näin ollen kansallista säännöstä, jossa säädetään tällaisen tilanteen varalta, ettei sotavuosia koskevaa presumtiota voida soveltaa niihin työskentelykausiin, joilta asianomainen saa eläkettä jonkin muun sosiaaliturvajärjestelmän perusteella, ei voida pitää asetuksessa N:o 1408/71 tarkoitettuna etuuksien "pienentämistä" koskevana säännöksenä.
Such a provision merely gives due effect to the fact that, for all or part of the periods of employment in respect of which the person concerned is not in a position to prove payment of sufficient social security contributions under the Belgian scheme in question, he is already receiving a pension under another scheme.
Tällaisessa säännöksessä säädetään näet ainoastaan niistä seurauksista, joita aiheutuu silloin, kun asianomainen jo saa eläkettä jonkin muun järjestelmän perusteella kokonaisilta työskentelykausilta tai niiden osilta eikä kykene osoittamaan maksaneensa niiltä riittävästi kyseiseen Belgian järjes telmään perustuvia sosiaaliturvamaksuja.
The answer to the question must therefore be that a national provision such as that at issue in the main proceedings under which an employed person who, between 1 January 1938 and 1 January 1945, was in employment in respect of which minimum contributions were paid under a social security scheme of the State concerned is to be deemed to have paid sufficient contributions to establish that he was normally and principally employed throughout the period between the date on which the period of employment established came to an end and
Ennakkoratkaisukysymykseen on siis vastattava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan palkatun työntekijän, joka on 1.1.1938 ja 1.1.1945 välisenä aikana työskennellyt tässä ominaisuudessa ja jonka osalta on maksettu kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän mukai set vähimmäismaksut, katsotaan maksaneen riittävästi vakuutusmaksuja, jotta voidaan pitää selvitettynä, että hän on ollut tavanomaisessa ja päätoimisessa ansiotyössä koko sen ajanjakson ajan, joka on kulunut selvitetyn ansiotyön päättymisajankohdan ja 1.1.1946 välillä, mutta jonka mukaan tätä olettamaa ei
1 January 1946, but under which that presumption is not applicable to periods of employment for which the person concerned receives a pension under a scheme of another State, does not constitute a provision on reduction, suspension or withdrawal within the meaning of Regulation No 1408/71.
TUOMIO 18.11.1999 — ASIA C-442/97 sovelleta sellaisiin työskentelykausiin, joiden osalta asianomainen saa eläkettä jonkin muun valtion järjestelmän nojalla, ei ole asetuksessa N:o 1408/71 tar koitettu etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskeva säännös.
34 The costs incurred by the Commission, which has submitted observations to the Court, are not recoverable.
34 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneelle Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi.
THE COURT (Fifth Chamber), in answer to the question referred to it by the Arbeidsrechtbank, Bruges, by order of 22 December 1997, hereby rules:
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto) on ratkaissut Arbeidsrechtbank Bruggen 22.12.1997 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisukysymyksen seuraavasti :
A national provision such as that at issue in the main proceedings under which an employed person who, between 1 January 1938 and 1 January 1945, was in employment in respect of which minimum contributions were paid under a social
Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan palkatun työntekijän, joka on 1.1.1938 ja 1.1.1945 välisenä aikana työskennellyt tässä ominaisuudessa ja jonka osalta on maksettu kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturva-
VAN COILE V RIJKSDIENST VOOR PENSIOENEN security scheme of the State concerned is to be deemed to have paid sufficient contributions to establish that he was normally and principally employed throughout the period between the date on which the period of employment established came to an end and 1 January 19416, but under which that presumption is not applicable to periods of employment for which the person concerned receives a pension under a scheme of another State, does not constitute a provision on reduction, suspension or withdrawal within the meaning of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended by Council Regulation (EEC) No 1248/92 of 30 April 1992.
VAN COILE järjestelmän mukaiset vähimmäismaksut, katsotaan maksaneen riittävästi vakuutusmaksuja, jotta voidaan pitää selvitettynä, että hän on ollut tavanomaisessa ja päätoimisessa ansiotyössä koko sen ajanjakson ajan, joka on kulunut selvitetyn ansiotyön päättymisajankohdan ja 1.1.1946 välillä, mutta jonka mukaan tätä olettamaa ei sovelleta sellaisiin työskentelykausiin, joilta asian omainen saa eläkettä jonkin muun valtion järjestelmän nojalla, ei ole sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna 30.4.1992 annetulla neuvoston asetuksella N:o 1248/92, tarkoitettu etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskeva säännös.
Case C-107/98
Asia C-107/98
(Public service and public supply contracts — Directives 92/50/EEC and 93/36/ EEC — Award by a local authority of a contract for the supply of products and provision of specified services to a consortium of which it is a member)
Julkiset palveluhankinnat ja tavaranhankinnat — Direktiivit 92/50/ETY ja 93/36/ETY — Alueellisen viranomaisen tekemä tiettyjen tavaroiden ja palvelujen hankintaa koskeva sopimus sellaisen kuntayhtymän kanssa, johon se kuuluu
Opinion of Advocate General Cosmas delivered on 1 July 1999 Judgment of the Court (Fifth Chamber), 18 November 1999
Julkisasiamies G. Cosmasin ratkaisuehdotus 1.7.1999 Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18.11.1999
Preliminary rulings — Jurisdiction of the Court — Extraction of the relevant points of Community law — Jurisdiction of the national courts — Application of provisions as interpreted (EC Treaty, Art. 177 (now Art. 234 EC))
Ennakkoratkaisukysymykset — Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta — Asiaan vai kuttavien yhteisön oikeutta koskevien näkökohtien määrittäminen — Kansallisen tuomioistuimen toimivalta — Tulkittujen oikeussääntöjen soveltaminen (EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut EY 234 artikla))
SUMMARY — CASE C-107/98
TIIVISTELMÄ — ASIA C-107/98
Approximation of laws — Procedures for the award of public supply contracts — Directive 93/36 — Scope — Contracts awarded by a contracting authority to a distinct and independent body — Covered — Where the successful tenderer is itself a contracting authority — Irrelevant (Council Directives 92/50, Art. 6, and 93/36) authority, plans to conclude in writing, with an entity which is formally distinct from it and independent of it in regard to decisionmaking — which is not the position where the local authority exercises over a legally distinct person a form of control similar to that exercised over its own departments and, at the same time, the person carries out the essential part of its activities together with the controlling local authority or authorities — a con tract for pecuniary interest for the supply of products, whether or not that entity is itself a contracting authority. ity.
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimusten tekomenettely — Direktiivi 93/36/ETY — Soveltamisala — Sellaisen hankintasopimuksen kuuluminen direktiivin soveltamisalaan, jonka hankintaviranomainen tekee siitä erillisen ja itsenäisen yksikön kanssa — Sillä, että hankintasopimuksen saanut yksikkö voi itsekin olla hankintaviranomainen, ei ole merkitystä (Neuvoston direktiivin 92/50/ETY 6 artikla ja neuvoston direktiivi 93/36/ETY) viranomainen, esimerkiksi alueellinen tai paikallinen viranomainen, aikoo tehdä siitä muodollisesti erillisen ja päätöksenteon kannalta itsenäisen yksikön kanssa rahallista vastiketta vastaan kirjallisen sopimuksen, jonka kohteena on tavaroiden hankinta, riippumatta siitä, onko tämä yksikkö itse hankintaviranomainen. Asian laita ei ole näin, kun alueellinen tai paikallinen viranomainen valvoo kyseistä oikeushenkilöä samalla tavoin kuin se valvoo omia toimipaikkojaan ja kun tämä oikeushenkilö harjoittaa pääosaa toiminnastaan sen omistavien viran omaisten kanssa.
Where, under the procedure provided for by Article 177 of the Treaty (now Article 234 EC), questions are formulated imprecisely, the Court may extract — from all the information provided by the national court and from the documents concerning the main proceedings — the points of Community law requiring interpreta tion, having regard to the subjectmatter of the dispute.
Perustamissopimuksen 177 artiklassa (josta on tullut EY 234 artikla) mää rätyn menettelyn mukaisesti silloin, kun kysymykset on esitetty epätäsmällisesti, yhteisöjen tuomioistuimen on poimittava kaikista kansallisen tuo mioistuimen esittämistä seikoista ja pääasiaan liittyvistä asiakirjoista ne yhteisön oikeutta koskevat seikat, joita on syytä tulkita ottaen huomioon rii dan kohde.
In order to provide the national court with a satisfactory answer, the Court may deem it necessary to consider provi sions of Community law which the national court has not mentioned in its question.
Voidakseen antaa ennakkoratkaisupyynnön esittäneelle tuo mioistuimelle hyödyllisen vastauksen, yhteisöjen tuomioistuin saattaa joutua ottamaan huomioon sellaisia yhteisön oikeuden säännöksiä, joihin kansalli nen tuomioistuin ei ole viitannut kysymyksessään.
On the other hand, by virtue of the division of functions provided for under the above provision, it is for the national court to apply the rules of Community law, as interpreted by the Court, to a specific case.
Sitä vastoin on kansallisen tuomioistuimen asia soveltaa edellä mainitussa artiklassa määrätyn tehtävien jaon perusteella yksittäiseen tapaukseen yhteisön oikeussääntöjä, sellaisina kuin yhteisöjen tuomioistuin on niitä tulkinnut.
No such application is possible without a com prehensive appraisal of the facts of the case.
Niiden soveltaminen ei nimittäin ole mahdollista ilman asiaan liittyvien tosiseikkojen koko naisarviointia.