natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that context the Court of Justice also ruled that Article 41 of the Cooperation Agreement with Morocco and the corresponding provision of the Cooperation Agreement with Algeria are identical and that the caselaw relating to Article 41 of the Cooperation Agreement with Morocco is consequently applicable by analogy.
Tuossa yhteydessä yhteisöjen tuomioistuin totesi myös, että Marokon kanssa tehdyn yhteistyösopi muksen 41 artiklan sanamuoto on sama kuin Algerian kanssa tehdyn yhteistyösopimuksen vastaavan määräyksen ja että ETY—Marokko-sopimuksen 41 artiklaa koskevaa oikeuskäytäntöä voidaan sovel taa Algerian kanssa tehtyyn sopimukseen otettuun syrjintäkiellon periaatteeseen.21
21 That must also apply conversely, so that the judgment in Krid may be applied to the Cooperation Agreement with Morocco.
Tämän täytyy päteä myös kääntäen, joten asiassa Krid annettua tuomiota voidaan soveltaa Marokon kanssa tehtyyn yhteis työsopimukseen.
However, in the present case only an application by analogy could be possible, since the situation is not exactly the same.
Nyt käsiteltävänä ole vassa asiassa kysymykseen voi kuitenkin tulla vain analoginen soveltaminen, sillä tosiseikat eivät tarkasti vastaa toisiaan.
None the less, there is no scope in this case for such application by analogy.
Analoginen soveltaminen ei tässä tapauksessa tule kyseeseen.
The present case does not concern the family of a Moroccan who never renounced his nation ality remaining free from discrimination after his death.
Nyt ei ole kysymys sen turvaamisesta, että Marokon kansalaisuuden koko ajan säilyttäneen työntekijän perhe ei työntekijän kuoleman jälkeenkään joudu syrjinnän kohteeksi.
Instead it concerns a Moroccan worker voluntarily and with all consequences for the members of his family renouncing his Moroccan nationality in order to acquire Belgian nationality.
Kysymys on sen sijaan siitä, että marokkolainen työntekijä on vapaaehtoisesti luopunut Marokon kansalaisuudesta kaikkine seurauksineen, joita luopumisesta aiheutuu hänen per heenjäsenilleen, ja hankkinut Belgian kan salaisuuden.
In that respect it should be noted that he renounced it when the plaintiff was still
Tältä osin on huomautettava, että nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa työntekijä oli luopunut Marokon kansa laisuudesta jo ennen kuin kantaja muutti
20 —Judgment in Case C-103/94 (cited in footnote 10).
20 — Mainittu edellä alaviitteessä 10.
For that reason the view of the United Kingdom is of no avail as this case does not concern possible discrimination on the ground that the worker was originally a Moroccan.
Tämän vuoksi myöskään Yhdistyneen kuningaskunnan ajatusrakennelmasta ei ole apua, koska kysymys ei enää ole mahdollisesta syrjinnästä, joka perustuisi siihen, että työntekijä oli alun perin marokkolainen.
It concerns instead the possibility that the position of the mother-in-law may have changed for the worse because her son-in-law is now Belgian rather than Moroccan.
Kysymys on sen sijaan siitä, että työntekijän puolison äiti on ehkä joutunut huonompaan asemaan sen vuoksi, että hänen vävynsä on nyt Belgian kansalainen eikä enää Marokon kansalainen.
She cannot rely on the Agree ment as the mother-in-law of a former Moroccan national.
Kantaja, joka on aikaisemman Marokon kansalaisen puolison äiti, ei voi tässä ominaisuudessa vedota sopimukseen.
That conclusion is reinforced by the fact that the worker concerned renounced his Moroccan nation ality before the plaintiff came to live in his household in Belgium.
Tämä pitää paikkansa sitäkin suuremmalla syyllä, koska kyseinen työntekijä ei luopunut Marokon kansalaisuudesta vasta silloin, kun kantaja jo asui hänen taloudessaan Belgiassa.
That means that in that case she has never lived in Belgium as the member of the family of a Moroccan worker.
Tässä tapauksessa kantaja ei siis ole missään vaiheessa asunut Belgiassa marokkolaisen työntekijän perheenjäsenenä.
21 — Judgment in Case C-103/94 (cited in footnote 10), para graph 26.
21 — Edellä alaviitteessä 10 mainittu asia Krid, tuomion 26 kohta.
OPINION OF MR ALBER — CASE C-179/98 therefore formally rely on the requirement of equal treatment in Article 41.
JULKISASIAMIES ALBERIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C- 179/98 vedota 41 artiklan mukaiseen yhdenvertaisen kohtelun periaatteeseen.
living outside Belgium.
Belgiaan.
Therefore, her status has never changed, as she came to Belgium as the mother-in-law of a Belgian.
Kantajan asema ei näin ollen ole muuttunut, koska hän saapui Belgiaan belgialaisen henkilön puolison äitinä.
However, Belgium considers that the plaintiff's son-in-law possesses only Belgian nationality and not (also) Moroccan nationality.
Belgia katsoo kuitenkin, että kantajan vävy on yksinomaan Belgian kansalainen eikä (sen ohella) Marokon kansalainen.
However, it is uncertain whether that is possible, that is to say whether Belgium can refuse the worker and the members of his family the right to rely on the Agreement in that way.
On kuitenkin kysyttävä, onko tämä mahdollista eli voiko Belgia tällä tavalla evätä työntekijältä tai tämän perheenjäseniltä mahdollisuuden vedota sopimukseen.
In that context the Commission refers to the judgment in Micheletti.23That
Tässä yhteydessä komissio viittaa asiassa Micheletti ym. annettuun tuomioon.23
Furthermore, it should be noted that in Krid the Court extended the scope of the Agreement to survivors since Article 39(2) expressly refers, in connection with the aggregation of periods of insurance, to pensions and annuities in respect of death.
On lisäksi huomattava, että yhteisöjen tuomioistuin on edellä mainitussa asiassa Krid antamassaan tuomiossa laajentanut sopimuksen soveltamisalaa niin, että se kattaa myös kuolleen henkilön perheenjäsenet, koska 39 artiklan 2 kohdassa viita taan nimenomaisesti eri jäsenvaltioissa täyttyneiden vakuutuskausien yhteenlaskemiseen kuoleman perusteella maksettavien eläkkeiden ja elinkorkojen osalta.
Moreover, provision is made for the transfer to Algeria of pensions and annuities in respect of death.
Sopi muksessa määrätään myös mahdollisuudesta siirtää perhe-eläkkeet ja elinkorot Algeriaan.
For that reason the Court held that Article 39 of the Cooperation Agreement also covers members of the family of an Algerian migrant worker who continue, after the worker's death, to live in the Member State in which he was employed.22
Tästä syystä sopimuksen 39 artikla tarkoittaa yhteisöjen tuomioistuimen mielestä yhtä lailla algerialaisen siirtotyöläisen perheenjäseniä, jotka työn tekijän kuoltua jäävät asumaan siihen jäsenvaltioon, jossa työ on tehty. 22
Examination in the event that the worker has retained his Moroccan nationality nality judgment related to the question whether the provisions of Community law concern ing freedom of establishment preclude a Member State from withholding that free dom from a national of another Member State who at the same time possesses the nationality of a nonmember country, on the ground that the legislation of the host State deems him to be a national of the nonmember country.
Siinä oli kysymys siitä, estivätkö sijoittautumisoikeutta koskevat yhteisön oikeuden säännökset ja määräykset jäsenvaltiota epäämästä tätä vapautta sellaiselta toisen jäsenvaltion kansalaiselta, joka oli samalla kolmannen valtion kansalainen, sillä perusteella, että vastaanottavan valtion lainsäädännön mukaan henkilöä pidettiin kolmannen valtion kansalaisena.
In that respect the Court of Justice held that '[u]nder international law, it is for each Member State, having due regard to Community law, to lay down the conditions for the acquisition and loss of nationality.'24 That competence is to be exercised in conformity with Community law.
Yhtei söjen tuomioistuin totesi tältä osin, että "kansainvälisen oikeuden mukaan kansa laisuuden saamista ja menettämistä koske vat ehdot kuuluvat kunkin jäsenvaltion toimivaltaan".24 Tätä toimivaltaa on käy tettävä yhteisön oikeutta noudattaen.
The Court then added:
Yhteisöjen tuomioistuin totesi vielä seuraavaa: raavaa:
'However, it is not permissible for the legislation of a Member State to restrict
"Sitä vastoin jäsenvaltion lainsäädännössä ei voida rajoittaa myöntämisen seurauk-
In the event that the worker has retained his Moroccan nationality along side his Belgian nationality, the conditions contained in Article 41(1) would be fulfilled in terms of the wording thereof.
Jos työntekijä on Belgian kansalaisuuden saatuaankin säilyttänyt Marokon kan salaisuuden, 41 artiklan 1 kohdan sana muodon mukaiset edellytykset tämän määräyksen soveltamiselle ovat täyttyneet.
The plaintiff would be a member of the family of a Moroccan worker and living with him in his household in Belgium.
Kantaja olisi marokkolaisen työntekijän perheenjäsen, joka asuu yhdessä työnteki jän kanssa tämän taloudessa Belgiassa.
23 — Judgment in Case C-369/90 (cited in footnote 7).
23 — Mainittu edellä alaviitteessä 7.
22 — Judgment in Case C-103/94 (cited in footnote 10), para graph 28 et seq.
22 — Edellä alaviitteessä 10 mainittu asia Krid, tuomion 28 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
24 — Judgment in Case C-369/90 (cited in footnote 7), para graph 10.
24 — Edellä alaviitteessä 7 mainittu asia Micheletti ym., tuo mion 10 kohta.
BELGIAN STATE V MESBAH him from being able to derive benefit from both nationalities.27However, Belgium could be denied the ability to do so by analogy with the judgment in Micheletti.
MESBAH hyötyä molemmista kansalaisuuksista.27 Saattaa kuitenkin olla, että kun asiassa sena olevia vaikutuksia vaatimalla lisäehtoja kysymyksessä olevan kansalaisuuden hyväksymiseksi perustamissopimuksen mukaisen perusvapauden käyttämistä var ten."25
the effects of the grant of the nationality of another Member State by imposing an additional condition for recognition of that nationality with a view to the exercise of the fundamental freedoms provided for in the Treaty.'25
Micheletti ym. annettua tuomiota sovelle taan analogisesti, Belgialla ei ole tällaista oikeutta.
The judgment in Micheletti related to the nationality of a nonmember country being given precedence over the nationality of another Member State with the result that the national concerned was denied the status of a national of a Member State.
Asiassa Micheletti ym. oli kysymys siitä, että kolmannen valtion kansalaisuudelle annettiin etusija toisen jäsenvaltion kansalaisuuteen nähden, jolloin kyseessä ollutta henkilöä ei suostuttu pitämään jäsenvaltion kansalaisena.
That is not the case here.
Nyt käsiteltä vänä olevassa asiassa ei ole näin.
Belgium recognises the plaintiff's son-in-law as a Belgian — but only as a Belgian.
Belgia tunnustaa kantajan vävyn Belgian kansa laiseksi, mutta nimenomaan vain Belgian kansalaiseksi.
In doing so it denies him the right to rely on his Moroccan nationality.
Siten se estää kantajan vävyä vetoamasta siihen, että hän on Marokon
Consequently, the Court of Justice concluded that where the persons con cerned have produced documents in order to establish their status as nationals of a Member State, the other Member States are not entitled 'to challenge that status on the ground that the persons concerned might also have the nationality of a nonmember country which, under the legislation of the host Member State, overrides that of the Member State.'26
Yhteisöjen tuomioistuin päättyi sen vuoksi siihen tulokseen, että silloin kun asianomaiset henkilöt esittävät asiakirjoja todistaakseen, että he ovat jäsenvaltion kansalaisia, "muilla jäsenvaltioilla ei ole oikeuttaa kiistää tätä asemaa sillä perus teella, että asianomaisilla on samanaikaisesti kolmannen maan kansalaisuus, joka vastaanottajamaan lainsäädännön mukaan asetetaan etusijalle jäsenvaltion kansalaisuuteen nähden".26
In this case it must be assumed that the plaintiff's son-in-law still possesses Moroccan nationality.
Nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa oletetaan, että kantajan vävy on edelleen Marokon kansalainen.
Belgium has probably granted him Belgian nationality without requiring him to renounce his Moroccan nationality.
Belgia on myöntänyt hänelle kansalaisuuden vaatimatta häntä luopumaan Marokon kansalaisuudesta.
That means that Belgium does not dispute that he possesses both nationalities.
Belgia ei siis kiistä, että kantajan vävyllä on molemmat kansalaisuudet.
Nor did it prevent such dual nationality.
Belgia ei myöskään ole estänyt tällaista kaksoiskansalaisuutta.
It simply wishes to prevent
Belgia haluaa estää ainoastaan sen, että kantajan vävy voisi
27 — In that respect Belgium relied on the Agreement on certain issues arising from the non-conformity of nationality laws, resolution of the Hague international codification con ference of 1930 — adopted by Belgium by a Law of 1939 — which it submitted in a letter written after the hearing.
27 — Suullisen käsittelyn jälkeen toimittamassaan kirjelmässä Belgia vetoaa tältä osin sopimukseen eräistä kysymyksistä, jotka nousevat esiin kansalaisuutta koskevien lakien puutteellisen yhtäpitävyyden johdosta. Tästä sopimuksesta päätettiin Haagissa vuonna 1930 pidetyssä kansainvälisessä kodifikaatiokonferenssissa, ja Belgia on saattanut sen valtionsisäisesti voimaan vuonna 1939 annetulla lailla.
Apart from the fact that that submission must probably be regarded as too late, the following should be noted in that connection.
Vaikka väitettä onkin pidettävä liian myöhään esitettynä, on todettava seuraavaa.
However, that applies only to the rights of nonmember countries and the obligations of the Member States (Case C- 158/91 Levy [1993] ECR I - 4287, paragraph 12).
Tämä koskee kuitenkin vain kolmansien valtioiden oikeuksia ja jäsenvaltioiden velvollisuuksia (asia C-158/91, Levy, tuomio 2.8.1993, Kok. 1993, s. 1-4287, 12 kohta).
That is because according to the principles of international law, a State which assumes new obligations which conflict with rights held under an earlier agreement, ipso facto refrains from exercising such rights to the extent necessary for the performance of its new obligations (Case 10/61 Commission v Italy [1962] ECR 1, at p. 10).
Kansainvälisen oikeuden periaatteiden mukaan valtio, joka sitoutuu uusiin velvoitteisiin, jotka ovat ristiriidassa sillä aikaisemman valtiosopimuksen perusteella olevien oikeuksien kanssa, luopuu niin tehdessään näiden oikeuksien käyttämisestä, siinä määrin kuin se on välttämätöntä uusien velvoitteiden täyttämiseksi (asia 10/61, Italia v. komissio, tuomio 27.2.1962, Kok. 1962, s. 1, 22 ja 23 kohta).
25 — Judgment in Case C-369/90 (cited in footnote 7), para graph 10.
25 — Edellä alaviitteessä 7 mainittu asia Micheletti ym., tuo mion 10 kohta.
26 — Judgment in Case C-369/90 (cited at footnote 7), para graph 14.
26 — Edellä alaviitteessä 7 mainittu asia Micheletti ym., tuo mion 14 kohta.
OPINION OF MR ALBER — CASE C-179/98 members of his family stemming from Article 41 of the Cooperation Agreement.
JULKISASIAMIES ALBERIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-179/98 dessä on kuitenkin otettava huomioon myös yhteistyösopimuksen 41 artiklasta ilmenevät perheenjäsenten oikeudet.
The exercise thereof might be restricted if they are denied the right to rely on the Agreement.
Nii den käyttäminen saattaa estyä, jos sopi mukseen ei enää saisi vedota.
According to the caselaw of the Court of Justice, the principle of non-discrimination contained in Article 41(1) means that the persons referred to by that provision — that is to say migrant workers and members of their family living with them — must be treated as if they were nationals of the Member States concerned.
Tässä tapauksessa on merki tystä ennen kaikkea sillä, että samalla Belgia evää hänen puolisonsa äidiltä eli hänen perheenjäseneltään oikeuden vedota siihen, että työntekijä eli vävy on Marokon kan salainen.
It follows con sequently that the national legislation at issue cannot impose upon those persons more or stricter conditions than those applicable to nationals of that Member State.28 Therefore, under the Cooperation Agreement the members of the family of a
Belgia siis asettaa nimenomaan kyseisen maan eli Belgian kansalaisuuden etusijalle toisen valtion kansalaisuuteen nähden, jolloin siltä, jota asia koskee, evätään määrätty oikeus, samoin kuin asiassa Micheletti ym.
In Micheletti the Court of Justice ruled that the effects of the grant of the nation ality of another Member State may not be restricted by the imposition of an additional condition for the recognition of that nationality with a view to the exercise of the fundamental freedoms.
Asiassa Micheletti ym. yhteisöjen tuo mioistuin katsoi, että toisen jäsenvaltion kansalaisuuden myöntämisen vaikutuksia ei voitu rajoittaa vaatimalla lisäehtoja kysymyksessä olevan kansalaisuuden hyväksymiseksi perustamissopimuksen mukaisen perusvapauden käyttämistä varten.
It is true that in the present case the son-in-law is recognised as a Belgian and thus treated in the same way as other Belgian nationals, also in respect of the exercise of fundamental freedoms.
Nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa kyseinen vävy kylläkin tunnustetaan Belgian kansalaiseksi ja näin ollen asetetaan samaan asemaan kuin muut Belgian kan salaiset myös perusvapauksien käyttämisen osalta.
However, the effects of his Moroccan nationality might be restricted with a view to the exercise of the rights vested in him as a Moroccan by the Cooperation Agreement.
Toisaalta Marokon kansalaisuuden vaikutuksia saatetaan rajoittaa, siltä osin kuin on kysymys niiden oikeuksien käyttämisestä, joita työntekijällä on yhteistyö sopimuksen perusteella Marokon kansa laisena.
In that respect it is irrelevant whether or not the benefit applied for is awarded to a beneficiary as a personal right or in that person's capacity as a member of the family.
Tästä seuraa, että kan sallisessa lainsäädännössä ei voida asettaa tällaisille henkilöille muita tai ankarampia edellytyksiä kuin ne, joita sovelletaan jäsenvaltion omiin kansalaisiin.28Näin ollen marokkolaisen työntekijän perheen jäsenillä, jotka asuvat hänen kanssaan, on yhteistyösopimuksen perusteella oikeus yhdenvertaiseen kohteluun Belgian kansa laisiin tai jäsenvaltioiden kansalaisiin nähden.
29 Therefore, in accordance with Article 41(1) of the Agreement, a member of the family who satisfies all the conditions laid down by national legislation for
On merkityksetöntä, myönnetäänkö vaadittu etuus saajan omana oikeutena vai perheenjäsenelle myönnettävänä oikeu tena.29Sopimuksen 41 artiklan 1 kohdan mukaan perheenjäseneltä ei näin ollen saa evätä sosiaaliturvan alaan kuuluvaa etuutta hänen kansalaisuutensa perusteella, jos hän
As far as he himself is concerned, no such restriction is initially apparent since he is not subject to discrimination if his Belgian nationality is recognised and he may rely on it.
Tällaisella rajoituksella ei ole havaittavia vaikutuksia kantajan vävyn itsensä kannalta, koska häntä ei enää syrjitä sikäli kuin hän on saanut Belgian kansalaisuuden, johon hän voi vedota.
BELGIAN STATE V MESBAH the purposes of entitlement may not be refused a benefit in the field of social security on the ground of his nationality.30 whereas the Moroccan mother-in-law of a Moroccan worker has such a right on account of the principle of non-discrimination contained in the Cooperation Agree ment.
MESBAH täyttää kaikki kansallisessa lainsäädännössä asetetut edellytykset etuuden myön tämiselle. 30 työntekijän puolison marokkolaisella äidillä on tällainen oikeus yhteistyösopi muksessa asetetun syrjintäkiellon periaatteen perusteella.
However, that more favourable treat ment is a consequence of the Agreement itself which the Community has concluded with Morocco.
Tämä edullisempi kohtelu johtuu kuitenkin itse sopimuksesta, jonka yhteisö on tehnyt Marokon kanssa.
It is not due to the fact that the worker invokes both nationalities.
Se ei johdu siitä, että työntekijä vetoaa molempiin kansalaisuuksiinsa.
If the Moroccan nationality of her son-in-law is not recognised, the plaintiff's rights under the Cooperation Agreement as a member of the family of a Moroccan worker are restricted.
Jos kantajan vävyä ei tunnusteta Marokon kansalaiseksi, oikeuksia, joita kantajalla on yhteistyösopimuksen perus teella marokkolaisen työntekijän perheen jäsenenä, rajoitetaan.
That in turn may constitute a restriction on the Moroccan worker in respect of the exercise of his rights since he may be prevented from living with the members of his family in the exercise of his rights, under the Cooperation Agreement.
Tämä puolestaan voi rajoittaa marokkolaisen työntekijän oikeuksien käyttämistä, koska tietyissä olosuhteissa häntä estetään asumasta per heenjäsentensä kanssa nauttien hänelle yhteistyösopimuksen perusteella kuuluvista oikeuksista.
Similarly, Belgium's argument that the aim of the Cooperation Agreement is simply to ensure that Moroccan workers are treated in the same way as Belgian workers must be refuted.
Samalla tavalla on hylättävä myös Belgian hallituksen väite, jonka mukaan yhteistyösopimuksella pyritään pelkästään saattamaan marokkolaiset työntekijät yhdenvertaiseen asemaan belgialaisiin työntekijöihin nähden.
As has been seen, it follows from Article 41 that it also seeks to ensure that the members of their families are treated in the same way as Belgian nationals in respect of both their personal and derived rights.
Kuten edellä on todettu, 41 artiklasta ilmenee, että myös perheenjäsenet on saatettava yhdenvertaiseen asemaan Belgian kansalaisiin nähden sekä omien oikeuksien että johdannaisten oikeuksien osalta.
Belgium submits that if reliance on Moroccan nationality were also possible, the person possessing both nationalities would be granted greater rights than other citizens of the European Union.
Belgia väittää, että jos henkilö, joka on molempien valtioiden kansalainen, voisi vedota myös Marokon kansalaisuuteen, hänellä olisi enemmän oikeuksia kuin muilla unionin kansalaisilla.
However, that is a consequence of the Agreement itself and the rights established therein.
Tämä johtuu kuitenkin itse sopimuksesta ja siinä annetuista oikeuksista.
According to the caselaw of the Court of Justice, it follows from Article 41 that the members of the family of a Moroccan worker may be treated more favourably than the members of the family of a Belgian national.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan 41 artikla merkitsee, että marokkolaisen työntekijän perheenjäsenet ovat tietyissä olosuhteissa tosiasiallisesti paremmassa asemassa kuin Belgian kansalaisten perheenjäsenet.
For example, the Moroccan mother-in-law of a Belgian worker probably has no right to a disability allowance,
Belgialaisen työntekijän puolison marokkolainen äiti ei esimerkiksi voi ne vaatia vammaisavustusta, vaikka marokkolaisen
Finally, Belgium claims that in the present case reliance on Moroccan nation ality results in the Moroccan worker being granted greater rights than other Moroccans.
Belgia väittää lopuksi, että Marokon kansalaisuuteen vetoaminen johtaa tässä tapauksessa siihen, että marokkolaiselle työntekijälle annetaan enemmän oikeuksia kuin muille marokkolaisille.
However, the reason for that is that Belgium granted him Belgian nationality without requiring him to renounce his Moroccan nationality.
Tämä johtuu kuitenkin siitä, että Belgia on myöntänyt työntekijälle Belgian kansalaisuuden vaati matta häntä luopumaan Marokon kansa laisuudesta.
OPINION OF MR ALBER — CASE C-179/98 tions) or (two) to Regulation (EEC) No 1612/6831or (three) to Regulation
JULKISASIAMIES ALBERIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-179/98 kaistaan asetuksen N:o 1612/6831 perus teella, ja kolmannen vaihtoehdon mukaan käsitettä määriteltäessä turvaudutaan asetukseen N:o 1408/71, jossa puolestaan viitataan osittain kansalliseen oikeuteen.
Article 10(1) of Regulation No 1612/68 provides that:
Asetuksen N:o 1612/68 10 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
Consequently, it is established that if the plaintiff's son-in-law has retained his Moroccan nationality, the plaintiff may rely on Article 41 of the Cooperation Agreement.
On siis todettava, että jos kantajan vävy on säilyttänyt Marokon kansalaisuuden, kantaja voi vedota yhteistyösopimuksen 41 artiklaan.
However, the reason for that is not, as the United Kingdom Government, that she may not be subjected to discrimi natory treatment on account of her con tinuing Moroccan nationality.
Tämä ei kuitenkaan johdu siitä, että kantajaa ei saa syrjiä sen vuoksi, että hän on edelleen Marokon kansalainen, kuten Yhdistynyt kuningaskunta on väittänyt.