natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the 10 years 1975 to 1985, the number of industrial jobs had
Vuosina 1975-1985 teollisuuden työpaikkojen määrä vähentyi seitsemällä miljoonalla eli keskimäärin 1,5 prosenttia vuodessa. Kolme
Section 3 The changing pattern of employment
Jakso 3 Työllisyyden muutokset teollisuuden suuresta merkityk­sestä miesten työllistäjänä.
Relative change in employment of men and women in Member States, 1987-90 and 199094
Miesten ja naisten työllisyyden suhteellinen muutos jäsenvaltioissa, 1987 - 90 ja 1990 - 94
Changes as % total employment in 1990
Muutokset % kokonaistyöllisyydestä 1990
DWomen ■ Men
D Naiset ■ Miehet
Relative change in employment of men and women in industry in Member States, 1987-90 and 199094
Miesten ja naisten työllisyyden suhteellinen muutos teollisuudessa jäsenvaltioissa, 1987 - 90 ja
Changes as % total employment in 1987
Muutokset % kokonaistyöllisyydestä 1987
Changes as % total employment in 1990 , 15
Muutokset % kokonaistyöllisyydestä 1990
In all these countries, as elsewhere in the Union, the difference in ex­perience between the two periods was largely attributable to what happened in industry.
Kaikissa näissä maissa — kuten muuallakin unionissa — erot näiden kahden ajanjakson välillä johtuivat paljolti siitä, mitä ta pahtui teollisuudessa.
In the three years 1987 to 1990, the number of jobs in industry increased throug­hout the Union, except in Denmark.
Vuosina 19871990 teollisuustyöpaikkojen määrä kasvoi koko unionissa lu kuun ottamatta Tanskaa.
In Spain, the number expanded by almost 5% a year, in Germany, the UK and Portugal, by over 2% a year.
Espanjassa määrä kasvoi lähes viisi prosenttia vuodessa ja Saksassa, Isossa-Britanniassa ja Portugalissa yli kaksi prosenttia vuodessa.
In each of these countries, the growth in employment of men in industry was less than that of women, as indeed, it was in most other Member States, except for Belgium, Ireland, Austria, Finland and Sweden (Graph 37).
Jokaisessa näistä maista miesten teollisuustyöpaikkojen määrä kasvoi vähemmän kuin naisten, kuten tapahtui kaikissa muissa kin jäsenmaissa Belgiaa, Irlantia, Itävaltaa, Suomea ja Ruotsia lu kuun ottamatta (kaavio 37).
Yet in most cases, it was sufficient with the in­crease in jobs for men in services to offset the continuing loss of jobs in agriculture.
Useimmissa tapauksissa se yhdessä palvelusektorilla lisääntyvien
Relative change in employment of men and women in agriculture in Member States, 1987-90 and 199094
Miesten ja naisten työllisyyden suhteellinen muutos maataloudessa jäsenvaltioissa, 1987 - 90 ja 1990 - 94
Changes as % total
Muutokset % kokonaistyöllisyydestä 1987
Changes as % totalemployment in 1990
Muutokset % kokonaistyöllisyydestä 1990
Between 1990 and 1994, the num­ber of jobs in industry declined in all Member States without exception, the reduction being particularly pronounced in Finland, where it amounted to over 35%, Sweden, where it was over 20%, and the UK and Spain where it was over 15%.
Vuosina 1990­1994 teollisuustyö­paikkojen määrä laski kaikissa jä­senmaissa ilman poikkeuksia. Lasku oli erityisen selvä Suomes­sa, jossa se oli yli 35 prosenttia, Ruotsissa, jossa se oli yli 20 pro­senttia, ja Isossa­Britanniassa ja Espanjassa, joissa se oli yli 15 pro­senttia.
This contributed to a major extent to the significant decline in employ­ment of men overall in all of these countries.
Tämä myötävaikutti suu­resti miesten yleiseen työllisyyden laskuun kaikissa näissä maissa.
In Portugal, where there were also significant job losses in industry, an enormous loss of jobs in agriculture was even more im­portant (almost 40% of agriculture jobs disappeared in this four­year period) (Graph 38).
Portugalissa, jossa myös menetet­tiin paljon työpaikkoja teollisuu­dessa, työpaikkojen valtava kato maataloudessa oli vieläkin tär­keämpi tekijä (lähes 40 prosenttia maatalouden työpaikoista katosi tänä neljän vuoden jaksona) (kaa­vio 38).
Relative change in employment of men and women in services in Member States, 1987-90 and 199094 in the first, 2V
Miesten ja naisten työllisyyden suhteellinen muutos palvelualoilla jäsenvaltioissa, 1987 - 90 ja
This continued growth, or much smaller fall than that of men, in the employment of women largely reflects, first, the fact that jobs in services, where the great majority of women are employed, went on ex­panding in most countries over this period, in sharp contrast to the loss of jobs in industry, and, secondly, the increasing share of jobs in services going to women. Overall in the Union, service employment grew by just under 1% a year during the four years 1990 to 1994, though this was less than over the preceding three years (2% a year).
Tämä jatkuva kasvu tai miehiä paljon pienempi lasku naisten työllisyydessä kuvastaa suurelta osin ensinnäkin sitä, että naisten enemmistöä työllistävän palvelu­sektorin työpaikat lisääntyivät edelleen useimmissa maissa tänä ajanjaksona, mikä oli selvä vasta­kohta teollisuustyöpaikkojen me­netykselle, ja toiseksi sitä, että yhä suurempi osa palvelusektorin työ­paikoista meni naisille.
Indeed, in France, Ireland and the Netherlands, growth
Koko unio­nissa palvelusektorin työllisyys
Section 3 The changing pattern of employment contracted.
Jakso 3 Työllisyyden muutokset markkinoille tulevien naisten määrän olennaisesta kasvusta.
The explanation lies in the substantial increase in the number of women coming on to the labour market in most parts of the Union which has outstripped the expansion of jobs.
Tämä lisäys on useimmissa unio­nin osissa ollut suurempi kuin työ­paikkojen määrän kasvu.
lost in industry and agriculture have predominantly been full­time.
Yrittäjät ja palkansaajat lisätyöpaikoista on ollut osa­aikai­sia, kun taas teollisuudessa ja maataloudessa menetetyt työpai­kat ovat valtaosin olleet kokopäi­väisiä.
Underlying the shift in employment between men and women, there­fore, is a further trend — that of a shift in jobs from full­time to part­time.
Miesten ja naisten välisiin työllisyysmuutoksiin liittyykin toisenlainen suuntaus — kokopäi­väisten työpaikkojen muuttumi­nen osa­aikaisiksi.
Unlike the relative growth of women's employment, however, this trend is much more apparent in the Northern and more developed parts of the Union than in the South and less developed areas.
Toisin kuin naisten työllisyyden suhteellinen kasvu, tämä suuntaus näkyy selvemmin unionin pohjoisissa ja kehittyneemmissä osissa kuin eteläisissä ja vähemmän kehitty­neissä osissa.
Self­employment versus waged employment
Vuosina 1987­1994 yrittäjien määrä unionissa on pysynyt yleisesti katsoen muuttumattoma­na suhteessa kaikkien työllisten määrään.
As a result, growing numbers of men have become unemployed over the long­term but equally signifi­cantly, an increasing proportion of men of working age have with­drawn from the labour force completely, as noted above.
Yrittäjyys oli miehille kuitenkin huomattavasti tärkeämpää kuin naisille: kumpa­nakin vuonna yrittäjänä toimivien miesten osuus oli noin 19 prosent­tia työllisistä ja naisten vain 9,5 prosenttia.
was higher over the later period.
Itse asiassa Ranskassa, Irlannissa ja Alankomaissa kasvu oli korkeampi myöhempänä ajan­jaksona.
Moreover, in all Member States, where employment in services rose, the number of women employed in­creased by more than that of men (Graph 39).
Lisäksi kaikissa jäsen­maissa, joissa palvelusektorin työllisyys nousi, naisten työpaik­kojen määrä kasvoi enemmän kuin miesten (kaavio 39).
The number of women also rose in Italy where jobs for men declined.
Naisten määrä kasvoi myös Italiassa, jossa miesten työpaikkojen määrä laski.
In the three Scandinavian countries, however, employment of women in services fell by more than that of men.
Kolmessa pohjoismaassa naisten työllisyys palvelusektorilla väheni kuitenkin enemmän kuin miesten.
Significantly perhaps, these are also the three countries in the Union where the proportion of women employed in this sector is substantially greater than that of men (in Finland and Sweden, 60% of service jobs are filled by women).
Kenties on merkittävää, että näis­sä unionin maissa myös naisten määrä tällä sektorilla on selvästi suurempi kuin miesten (Suomessa ja Ruotsissa 60 prosenttia palvelu­sektorin työpaikoista on naisilla).
The long­term trend towards women taking an increasing share of jobs in services may, therefore, not be unlimited.
Pitkän aikavälin suuntaus, joka on lisännyt naisten osuutta palvelu­sektorin työpaikoista, ei siis ehkä ole rajaton.
Over the period 1987 to 1994, the number of self­employed in the Union remained broadly unchanged in relation to the total numbers in work. In 1994, some 15% of those in employment in the Union were self­employed, slightly lower than in 1987.
Jonkinlainen paradoksi on kuiten­kin siinä, että naisten työttömyy­saste on noussut korkeammalle tasolle kuin miesten, vaikka nais­ten työllisyys on kasvanut miesten supistuessa.
% in the case of women.
Tämä johtuu työ­
Selfemployment in Member States, 1987,1990 and 1994
Ammatinharjoittajien määrä jäsenvaltioissa, 1987, 1990 ja 1994
% total employment
% kokonaistyöllisyydestä
In Greece, over a third of all those in employ­ment in 1994 were self­employed, in Italy and Portugal, around 25% and in Spain as well as Ireland, just over 20% (Graph 40).
Vuosina 1987­1990 yrittäjien määrä kasvoi keskimäärin hieman alle 1,5 prosenttia vuodessa eli hie­man vähemmän kuin kokonais­työllisyys, jonka kasvu oli hieman
Section 3 The changing pattern of employment
Jakso 3 Työllisyyden muutokset senttia työllisten määrän koko kasvusta, ja Belgiassa —jossa Por­tugalin tavoin naisyrittäjien mä­ärän kasvu oli erityisen selvää — yrittäjien määrä kasvoi vastaavas­ti kattaen noin kolmanneksen työl­listen määrän koko kasvusta.
1987 to 1990
Lukuun ottamatta Belgiaa ja Por­tugalia, ja vähemmässä määrin Saksaa ja Kreikkaa, yrittäjien määrän kasvu vuosina 1987­1990 keskittyi suurelta osiin miehiin, mikä vastasi miesten paljon suu­rempaa määrää yrittäjien joukos­sa unionissa.
Between 1987 and 1990, the num­ber of self­employed in the Union increased at an average rate of just under 1V2% a year, slightly less than the growth of total employment of just over 1V
Tämä on erityisen selvästi nähtävissä Suomessa, Isossa­Britanniassa ja Irlannissa, joissa yrittäjien määrän kasvulla oli erityisen tärkeä osuus työpaik­kojen nettomäärän kasvussa.
2 self­employed in the Union. In Finland, the UK and Ireland, in particular, where the growth of self­employment was an especially important source of the net addition to jobs, all of the people who became self­employed in the former were men and three out of four in the latter two.
Suomessa kaikki yrittäjiksi ryhtyneet olivat miehiä ja Isossa­Britanniassa ja Irlannissa kolme neljästä.
1990 to 1994 where total employment declined over the period, the number of self­employed increased by some 5%, not enough to compensate for the large reduction in waged and salaried employment.
Vuodet 1990­1994 sina 1990­1994 kuten unionissa kokonaisuudessaan.
In Finland, self­employment accounted for a quarter of job growth.
Kuten edeltä­neinä kolmena vuotena, suuri osa yrittäjien määrän laskusta johtui työpaikkojen kadosta maatalou­dessa, mikä kiihtyi tänä ajanjakso­na.
In Ireland, self­employment expanded by al­most 10% over the period and accounted for almost 40% of the overall increase in the numbers in work, while in Belgium — where, as in Portugal, the rise in female self­employment was especially marked — it increased by a similar amount and was responsible for a third of the total rise in employment.
Jos tätä sektoria ei oteta huomioon, yrittäjien määrä kasvoi yhdeksässä 15:stä jäsenmaasta (mukaan lukien Itävalta, joka ei näy kaaviossa), poikkeuksina Bel­gia, Tanska, Ranska, Italia, Suomi ja Iso­Britannia.
self­employment accounted for only 12% of the overall increase in the numbers in work over this period and its share of total employ­ment declined slightly.
Yrittäjien määrän lasku oli erityisen voimakasta Tanskassa ja Isossa­Britanniassa, joissa se vä­hensi kokonaistyöllisyyttä noin yhdellä prosentilla eli lähes yhtä paljon kuin heidän määränsä oli lisääntynyt kolmena aikaisempa­na vuotena.
Outside agriculture, however, where em­ployment declined substantially, self­employment increased by more than 3% a year and its share in total employment in industry and ser­vices rose over the period.
Tämän seurauksena yrittäjien osuus Ison­Britannian kokonaistyöllisyydestä oli käytän­nöllisesti katsoen sama vuonna 1994 kuin se oli ollut vuonna 1987 ennen suurta kasvua.
In most Member States, 9 out of the 15, the number of self­employed fell between 1990 and 1994, as it did over the Union as a whole.
Näin oli myös Belgiassa, kun taas Tanskas­sa, Ranskassa ja Italiassa heidän osuutensa oli alhaisempi vuonna 1994 kuin 1987.
Excluding this sector, the number of self­employed expanded in 9 of the 15 Member States (including Austria, which is not shown in the Graph), the exceptions being Belgium, Denmark, France, Italy
Useimmissa jäsenmaissa (9:ssä 15:stä) yrittäjien määrä laski vuo­
■ Employees D Selfemployed
■ Palkansaajat D Ammatinharjoittajat
Excludes A, S 1990-93 .
Ei mukana A, S 1990-93
In most Member States, self­employment in industry and services grew at a similar or faster rate than the number of employees (excluding Austria, for which the data are not sufficiently detailed).
Useimmissa jäsenmaissa yrittäji­en määrä teollisuudessa ja palve­lusektorilla kasvoi yhtä nopeasti tai nopeammin kuin palkansaajien määrä (lukuun ottamatta Itäval­taa, jonka osalta tiedot eivät ole riittävän yksityiskohtaisia).
This was particularly the case in Portugal and the UK, two countries where the growth of total employ­ment was especially pronounced.
Näin oli erityisesti Portugalissa ja Isos­sa­Britanniassa, joissa kokonais­työllisyys kasvoi erityisen selvästi.
In each case, the increase in self­employment was responsible in itself for expanding total employ­ment by some 2% between 1987 and 1990, with women accounting for much of the increase in Portugal.
Kummassakin maassa yrittäjien määrän kasvu vastasi kahta pro­senttia työllisyyden kokonais­kasvusta vuosina 1987­1990; Portugalissa kasvusta suuri osa ohjautui naisille.
In both countries, around a quarter of all the increase in employment between these two years was in the number of self­employed, twice their share of the total number in work in 1987 (Graph 41, which shows the contribution of the change in self­employment and em­ployees to overall employment in industry and services over the period).
Kummassakin maassa noin neljännes koko työlli­syyden kasvusta tänä ajanjaksona tapahtui yrittäjien määrässä, joka kaksinkertaistui siitä, mikä heidän osuutensa kaikista työlli­sistä oli vuonna 1987 (kaavio 41, jossa näkyy yrittäjien ja palkan­saajien osuus kokonaistyöllisyy­dessä teollisuudessa ja palvelusektorilla tänä ajanjakso­na).
The other countries where the growth of self­employment made a major contribution to net job creation were Denmark, Finland, Ireland and Belgium.
Tanskassa, jossa työllisten kokonaismäärä laski tänä ajanjaksona, yrittäjien määrä kasvoi noin viisi prosenttia, mikä ei riittänyt korvaamaan pal­kansaajien määrän suurta vähen­nystä. Suomessa yrittäjien osuus työpaikkojen määrän kasvusta oli neljännes.
Section 3 The changing pattern of employment both in absolute terms and relative to full­time employment.
Osa­aikatyö ja kokopäivätyö
This was especially true during the recession after 1990.
Näin oli erityisesti taantuman aikana vuoden 1990 jälkeen.
In 1994, 157,% of all those in em­ployment worked part­time as compared with 13% in 1987 and
Vuosina 1987­1994 kaikista jäsen­maista vain Kreikassa osa­aikais­ten työsuhteiden määrä aleni suhteessa kokopäiväisiin työ­suhteisiin sekä miesten että naisten keskuudessa.
Finland and the UK. In Denmark and the UK, in particular, the fall in the numbers of self­employed was especially marked, reducing overall employment by some 1%, almost as large as the increase had been in the three years before.
Miesten keskuudessa osa­aikaisten suhteellinen määrä laski Italiassa ja Luxemburgissa ja toisaalta osa­aikaisten naisten määrä laski merkittävästi Tanskassa.
As a result, the share of the self­employed in total employment in the UK was vir­tually the same in 1994 as it had been in 1987 before the large growth occurred.
Jälkim­mäinen seikka on merkittävä, kun otetaan huomioon, kuinka suuri osa naisista oli osa­aikaisia, ja se ehkä osoittaa, että suuntaus osa­aikaisiin työsuhteisiin ei ole rajaton.
This was also the case in Belgium, while in Denmark, France and Italy, the share was lower in 1994 than in 1987.
Kreikkaa ja Tanskaa lukuun ottamatta osa­aikatyön merkitys naisten keskuudessa lisääntyi koko unionissa.
ment declined, and in Greece, Ireland and the Netherlands, the growth of self­employment was pro­portionately greater than the increase in the number of em­ployees.
Sak­sassa, Espanjassa, Portugalissa ja Ruotsissa yrittäjien määrä kasvoi teollisuudessa ja palvelua­loilla, vaikka kokonaistyöllisyys laski, ja Kreikassa, Irlannissa ja Alankomaissa yrittäjien määrän kasvu oli suhteellisesti suurem­paa kuin palkansaajien määrän kasvu.
In all of these countries, therefore, self­employment helped either to boost the numbers in work or prevent a larger fall — though this was disguised by the effect of large­scale job losses in agriculture (see Annex for an analysis of flows into and out of self­employment).
Kaikissa näissä maissa yrittäjyys auttoi joko lisäämään työllisten määrää tai estämään suurempia menetyksiä — joskin maataloudessa tapahtunut laaja työpaikkakato piilotti tämän vaikutuksen alleen (ks. liitteessä olevaa tarkastelua määrän muu­toksista).
This was especially the case for men, for whom in sharp contrast to the reduc­tion in waged employment, self­employment went up slightly between 1990 and 1994.
Tämä koski erityisesti miehiä, joiden joukossa yrittäjien määrä lisääntyi hieman, vaikka palkansaajien määrä laski vuosi­na 1990­1994.
In Finland, however, though self­employment declined, the fall was much less than that of employees —
Vuonna 1994 15,5 prosenttia työl­lisistä oli osa­aikaisia, kun vastaa­va luku vuonna 1987 oli 13 prosenttia ja vuonna 1990 13,5 prosenttia.
6V2% in industry and services as op­posed to over 19% — and the share crease, therefore, occurred during the recession years when the num­ber of full­time workers fell.
Suuri osa kasvusta ta­pahtui siis taantumavuosina, jol­loin kokopäiväisten työntekijöiden määrä laski.
In 1994, almost 31% of all female jobs in the Union were part­time, up from 28% in 1987 and 1990.
Vuonna 1994 lähes 31 prosenttia kaikista naistyöpai­koista unionissa oli osa­aikaisia, kun vastaava luku vuosina 1987 ja 1990 oli 28 prosenttia.
Though part­time working is significantly less important among men, it, nevertheless, increased at much the same rate as for women between these two years to reach almost 5% of total male employment by 1994 (Graph 42).
Vaikka osa­aikatyö on selvästi vähemmän merkittävää miesten keskuudes­sa, se kuitenkin kasvoi paljolti sa­maan tahtiin kuin naisten keskuudessa näiden kahden vuo­
Parttime working in Member States, 1987 and 1994
Osaaikatyötä tekevät jäsenvaltioissa, 1987 ja 1994
Between 1987 and 1994, Greece was the only Member State to ex­perience, for both men and women, a fall in the number of part­time jobs relative to full­time.
Laajasta kasvustaan huolimatta osa­aikatyö on yhä paljon merkit­tävämpää pohjoisissa jäsenmaissa kuin etelässä, jossa sen osuus vuonna 1994 vaihteli kahdeksasta prosentista (Kreikassa) 15 pro­senttiin (Espanjassa) naisten työl­lisyydestä.
Despite its widespread growth, part­time working remains a much more pronounced feature of North­ern Member States than in the South, where in 1994 it accounted for only between 8% (Greece) and 15% (Spain) of female employment.
Vuosina 1987­1990 osa­aikaiset työsuhteet lisääntyivät kolme pro­senttia vuodessa, mikä vastasi yli viidesosaa työllisyyden koko kasvusta tänä ajanjaksona.
Part­time working among both men and women is particularly high in
Samaan aikaan kokopäiväiset työsuhteet lisääntyivät alle 1,5 prosenttia vuodessa.
2 proportion working parttime in creased from 2% to almost 372% employment were in parttime jobs in 1994 (though the figures is tend ing to fall rapidly), Sweden where the figure was 41%, the UK where
Vuodet 1990­1994 aikaisten työsuhteiden määrä pie­neni myös Kreikassa, Italiassa ja Ruotsissa, vaikka kaikissa näissä maissa naisten kokopäiväisten työpaikkojen määrä kasvoi.
% and the Netherlands, it was 4472 where 66% of women and 16% for men worked part-time, much more than anywhere else in the Union.
Espanjassa, Luxemburgissa, Por­tugalissa ja Isossa­Britanniassa osa­aikaisten työsuhteiden osuus laski, vaikka osa­aikatyössä olevi­en naisten määrä nousi tänä ajan­jaksona.
over the period and 23% of the net addition to jobs for men were parttime. In the Netherlands, 47% of the net addition to jobs were parttime.
Osa­aikaiset työsuhteet lisääntyi­vät eniten Saksassa, jossa kasvu oli yli yhdeksän prosenttia vuo­dessa.
In Denmark and Austria, the number of fulltime jobs fell by 2% over the period while parttime jobs increased.
Kasvu oli merkittävää myös Irlannissa (5,5 prosenttia vuodessa), Belgiassa ja Alanko­maissa (kummassakin noin viisi prosenttia vuodessa).
On the other hand, the growth of parttime employment of women, as for men, was especially marked in Germany and the Netherlands — in the former case accounting for 83% of all new jobs created and in the latter for 75%.
Sekä Saksassa että Alankomaissa osa­aikaisia työpaikkoja syntyi enemmän kuin kokopäiväisiä; osa­aikaisia työpaikkoja oli noin kaksi kolmasosaa työllisyyden koko kasvusta.
Elsewhere, the growth of parttime jobs was responsible for some 45% of the total increase in employment of women in Belgium and Ireland and for around a third of the increase in France and Austria, all countries where the proportion of women working parttime was below the Union average.
Alankomai­den kasvu on suhteutettava osa­aikatyön korkeaan lähtöta­soon, joka oli 30 prosenttia kokonaistyöllisyydestä.
Between 1987 and 1990, parttime working grew by 3% a year, accounting for over a fifth of the total increase in employment over the period as a whole.
Saksassa osa­aikatyön osuus kokonaistyöl­lisyydestä oli vuonna 1987 vain 13 prosenttia eli unionin keskitasoa.
The largest growth in parttime working occurred in Germany (over
Seuranneina neljänä taantuma­vuonna osa­aikatyön kasvu oli melko yleistä kaikissa jäsenmais­sa.
By contrast, for women in Denmark and Finland, the reduction in parttime jobs more than outweighed the expansion of fulltime ones and employment overall declined.
Toisaalta naisten, samoin kuin miesten, osa­aikaisten työpaikkojen määrän kasvu oli erityisen selvää Saksassa ja Alankomaissa — Sak­sassa kaikista syntyneistä uusista työpaikoista oli osa­aikaisia 83 pro­senttia ja Alankomaissa 75 prosent­tia.
Parttime employment of women also declined in Greece, Italy and Sweden, while in each case the number of fulltime jobs for women expanded. In Spain, Luxembourg, Portugal and the UK, though parttime employment of women rose over the period, the proportion employed parttime declined.
Muualla unionissa naisten osa­aikaisten työsuhteiden määrä kasvoi seuraavasti: se oli noin 45 prosenttia naisten työllisyyden kokonaiskasvusta Belgiassa ja Irlannissa, ja noin kolmannes Ranskassa ja Itävallassa, joissa kai­kissa osa­aikatyössä käyvien nais­ten osuus oli alhaisempi kuin unionissa keskimäärin.
In the subsequent four years of re cession, the growth of parttime employment was fairly general across Member States.
Osa­aikaisten työsuhteiden kasvu koski sekä miehiä että naisia.
While the total number in employment fell by almost 3% in the Union as a whole, the number of parttime jobs
Miesten kohdalla kokopäiväisten työsuhteiden määrä laski 5,5 pro­senttia ja osa­aikaiset työsuhteet
Contribution of change in parttime and fulltime working to total employment in Member States, 1987-90
Osa-aika- ja kokopäivätyön määrässä tapahtuneen muutoksen vaikutus kokonaistyöllisyyteen jäsenvaltioissa, 1987 ­ 90
Belgium and the Netherlands (both around 57c a year).
Muutokset % kokonaistyöllisyydestä 1987