natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The 1992 Treaty on European Union sets the objective and lays down the procedures for a common foreign and security policy (CFSP), stipulating that it will eventually lead to a common defence policy.
Vuonna 1992 laaditussa sopimuksessa Euroopan unionista vahvistetaan tavoitteet ja säännöt yhteisen uiko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) luomiseksi; sopimuksessa edellytetään päästävän lopulta yhteiseen puolustuspolitiikkaan.
But the nations of Europe still have a lot of work to do if they are to harmonize their diplomatic efforts and their security policies.
Paljon on kuitenkin vielä tehtävä, ennen kuin eri jäsenvaltioiden ulkosuhteet ja turvallisuuspolitiikka noudattavat yhteisiä linjoja.
On 28 November 1995, the 15 European Union countries and 12 countries with seaboards on the southern Mediterranean established a partnership which should eventually lead to the setting up of a free-trade area, flanked by agreements for cooperation in the social, cultural and human spheres.
Jäsenvaltioilta edellytetään todellista poliittista tahtoa tehdä tällaisia myönnytyksiä, jotta unioni voisi puolustaa kaikkien yhteistä etua ja edistää sellaisen tilanteen syntymistä, jossa vallitsevat rauha ja oikeudenmukaisuus. kaisuus.
The 21st century will see Europe assert itself as a force for peace, provided the Union fosters stability and development within the major regional groupings which surround it.
Ensi vuosituhannella Euroopan unionin merkitys rauhantekijänä korostuu, kun sen vaikutus olojen vakaantumiseen ja kehittymiseen laajoilla lähialueilla voimistuu.
Relations with the Third World are one of the fields in which the Community has played a pioneering and conspicuous international role.
Suhteet kolmanteen maailmaan on yksi niistä aloista, joilla yhteisöstä tuli jo varhain voimakas kansainvälinen vaikuttaja.
The European Union is now gradually equipping itself with a common foreign and security policy; this has meant, among other things, that it was able to help restore peace to the countries of former Yugoslavia (the photo shows the peace agreement being signed in Paris on 14 December 1995).
Nykyään Euroopan unioni muotoilee yhteistä uiko- ja turvallisuuspolitiikkaa, jonka ansiosta se on mm. voinut edesauttaa rauhan palautumista entisen Jugoslavian alueelle (kuvassa rauhansopimuksen allekirjoitustilaisuus Pariisissa 14. joulukuuta 1995).
Once it has pressed further ahead with this common policy, the Union may perhaps have enough influence to prevent such conflicts breaking out.
Kunhan tämän politiikan muotoilussa edetään pitemmälle, unioni pystyy toivottavasti arvovallallaan kokonaan estämään vastaavien konfliktien puhkeamisen.
The European Union is open to any European country which wants to join it and is prepared to take on all the commitments made in the founding treaties and to subscribe to the same fundamental objectives.
Euroopan unioni on avoin kaikille valtioille, jotka haluavat liittyä siihen ja ovat sen merkiksi valmiit toteuttamaan kaikki perustamissopimuksiin kirjatut sitoumukset ja kaikille yhteiset perustavoitteet.
There are two conditions which determine whether an application for admission is entertained: whether the country is in Europe and whether it applies all the democratic procedures which characterize a State under the rule of law.
Liittymishakemuksen hyväksymiselle on asetettu kaksi ehtoa: valtion on sijaittava Euroopassa, ja sen on toteutettava kaikkia oikeusvaltiolle ominaisia demokratian periaatteita.
face is that of welcoming the applicant countries in Central Europe, the Balkans, the Mediterranean and the Baltic area over the next few years.
lähivuosina vastaan unionin jäsenyyttä hakeneet Keski-Euroopan, Balkanin, Välimeren ja Baltian maat.
Where are we to find the resources needed to help them rise to the economic and structural levels of EU countries in the shortest possible time?
Mistä saadaan varat, joiden avulla näiden maiden talous ja perusrakenteet voi daan mahdollisimman nopeasti nostaa tyydyttävälle tasolle?
How are we to adapt the institutions so that they can continue to perform their tasks in the best interests of a Union with more than 25 members?
Miten toi mielimiä olisi muutettava, jotta ne pystyisivät edelleen palvelemaan yli 25-jäseniseksi kasvavan unionin tarpeita?
These are the historic tasks now facing the Union's Member States.
Tällaiset historialliset haasteet odottavat nyt unionin jäsenvaltioita.
The original Community of Six expanded to take in Denmark, Ireland and the United Kingdom in 1973, Greece in 1981, and Spain and Portugal in 1986.
Alkuperäiseen kuuden jäsenvaltion yhteisöön liittyivät vuonna 1973 Tanska, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta, vuonna 1981 Kreikka ja vuonna 1986 Espanja ja Portugali.
In 1990, it welcomed the new Länder in eastern Germany, and in 1995 the European Union was joined by Austria, Finland and Sweden.
Vuonna 1990 yhteisöön liittyivät entisen Itä-Saksan osavaltiot. Vuonna 1995 vuorossa olivat Itävalta, Suomi ja Ruotsi.
It will soon be opening up to its neighbours in Central and Eastern Europe.
Lähitulevaisuudessa yhteisö laajenee Keski- ja Itä-Euroopan naapurimaihin.
Thus Denmark, Ireland and the United Kingdom became members of the Community on 1 January 1973.
Tanska, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta liittyivät yhteisöön 1. tammikuuta 1973.
Later, in the 1980s, more southern members were admitted as Greece, Spain and Portugal took their places among the concert of democratic nations.
Seuraavan kerran yhteisö laajeni kohti etelää Kreikan, Espanjan ja Portugalin liittyessä demokraattisten kansakuntien joukkoon 1980luvulla.
The third wave of admissions, in 1995, reflected the eagerness of countries in Scandinavia and Central Europe to join a Union which was consolidating its internal market and clearly emerging as the only focus of stability in the continent after the collapse of the Soviet bloc.
Kolmas laajentuminen vuonna 1995 ilmensi Pohjois- ja Keski-Euroopan valtioiden halua liittyä unioniin, jossa sisämarkkinat täydentyvät ja joka ainoana näyttää takaavan vakaat olot itäblokin sortumisen jälkeen.
Growing from six to nine to twelve, and then to its current 15 members, the European Community has won increasing influence and prestige.
Jäsenvaltioiden määrän noustessa ensin kuudesta yhdeksään ja sitten kahdestatoista viiteentoista Euroopan yhteisö on samalla saanut myös lisää vaikutusvaltaa, joka ulottuu entistä laajemmalle.
It must keep its decisionmaking system efficient and capable of managing the common interest for the benefit of all its members, while at the same time preserving the national and regional identities and special characteristics which are its major asset.
Yhteisön on säilytettävä tehokas päätöksentekotapa, jonka avulla sen on mahdollista ohjata yhteisiä etuja kaikkien jäsentensä hyödyksi ja säilyttää samalla niiden ominaisluonne ja ne kansalliset erityispiirteet, jotka ovat yhteisön rikkaus.
The great est challenge Europe's peoples now
Suurin haaste, jonka kohtaamiseen Euroopassa nyt valmistaudutaan, on ottaa
The Union's citizens elect the Members of the European Parliament by universal suffrage every five years.
Unionin kansalaiset valitsevat Euroopan parlamentin jäsenet joka viides vuosi pidettävillä yleisillä vaaleilla.
Parliament has important decision making and supervisory powers.
Parlamentilla on merkittävä päätös- ja valvontavalta.
It plays a part in appointing the European Commission, which is responsible for proposing and carrying out common policies.
Se osallistuu mm. Euroopan komission nimittämiseen, jonka tehtävänä on yhteisiä politiikkoja koskevien ehdotusten laatiminen ja täytäntöönpano.
One completely revolutionary departure in the practice of international relations is the attempt to forge a link between the Member States whereby they can manage their interests and settle any differences between them according to the same laws and the same arbitration procedures as unite the citizens of a democratic State.
Pyrkimys järjestää jäsenvaltioiden suhteet siten, että ne voivat ajaa etujaan ja selvittää erimielisyyksiään samojen oikeussääntöjen ja sovittelumenettelyjen mukaan kuin ne, jotka yhdistävät minkä tahansa demokraattisen valtion kansalaisia, on kansainvälisten suhteiden alalla kerrassaan mullistava.
'We are not building a coalition of States, we are uniting people,' wrote Jean Monnet.
"Emme luo valtioliittoa, vaan kansojen liiton", kirjoitti Jean Monnet.
This means that the shared institutions, which are involved at all times in expressing the wishes and reconciling the interests of Europe's citizens as such, must be strong and properly balanced.
Yhteisön toimielinten onkin oltava voimakkaita ja keskenään tasapainossa juuri siksi, että ne voisivat jatkuvasti ajaa ja sovittaa yhteen kansalaisten etuja.
The subtle dialectic which has been going on for nearly 50 years between the Council, the Parliament, the Commission and the Court of Justice represents both a vital achievement in the building of the Community and the key to its success.
Euroopan unionin neuvoston, parlamentin, komission ja tuomioistuimen välillä jo lähes viisi kymmentä vuotta toiminut syvällinen vuoropuhelu on yhteisön rakentamisen keskeisiä saavutuksia ja sen menestyksen salaisuus.
In the Community's institutional balance, the European Parliament has a vital part to play: it represents Europe's peoples and embodies the democratic character of the European enterprise.
Euroopan parlamentilla on yhteisön toimielinten välisen tasapainon kan nalta keskeinen rooli: kansalaisten edustajana se on Euroopan yhdentymisen demokraattisen luonteen ilmentymä.
From the outset Parliament was given powers of control over the executive branch, but it also has legislative power in the form of a right to be consulted on the main items of Community legislation, a power which has gradually expanded to become a genuine right of legislative co-decision.
Jo perustamisen yhteydessä parlamentille annettiin valta valvoa toimeenpanevia toimielimiä, minkä lisäksi sillä on lainsäädäntövalta sikäli, että sitä on kuultava laadittaessa yhteisön keskeistä lainsäädäntöä; tästä on vähitellen kehittynyt yhteispäätösmenettely.
Parliament also shares budgetary power with the Council.
Parlamentti on myös budjettivallan käyttäjä yhdessä Euroopan unionin neuvoston kanssa.
How are Members of the European Parliament elected?
Miten Euroopan parlamentin jäsenet sitten valitaan?
Up until 1979, MEPs were members of the national parliaments delegated to represent the latter at Strasbourg.
Aluksi kansalliset parlamentit valtuuttivat edustajiaan Strasbour giin, mutta vuodesta 1979 lähtien Euroopan parlamentin jäsenet on valittu jokaisessa unionin jäsenvaltiossa joka viides vuosi järjestettävillä yleisillä, välittömillä vaaleilla.
Since that year, however, they have been elected by direct universal suffrage in each Union country, elections being held every five years. Thus Europe's citizens elect members to sit not in national delegations but in multinational parliamentary groups representing the main trends in political thinking in Europe.
Kansalaisten valitsemat edustajat eivät muodosta kansallisia valtuuskuntia, vaan toimivat kansalliset rajat ylittävissä parlamentaarisissa ryhmissä, jotka edustavat koko mantereelle yhteisiä suuria poliittisia aatteita.
The Treaty of Rome's objective of building a common market was partly achieved in the 1960s when customs duties and quantitative limits on trade were abolished.
Rooman sopimuksessa tavoitteeksi asetetut yhteismarkkinat toteutuivat osittain jo 1960-luvulla, kun yhteisön sisäiset tullit ja kaupan määrälliset rajoitukset poistettiin.
But the authors of the Treaty had underestimated a whole range of other obstacles to trade, a set of complicated obstructions camouflaged as rules and regulations which it was often impossible to get round.
Sopimuksen laatijat olivat kuitenkin aliarvioineet monien muiden kaupan esteiden vaikutuksen: mutkikkaina ja erilaisten määräysten taustalla vaikuttaen ne muodostivat usein ylitsepääsemättömiä esteitä.
Europe has introduced structural policies to help regions where development is lagging behind or which have been hard-hit by technological or industrial change.
Perustetaan rakennepolitiikka, jonka avulla pyritään auttamaan kehityksessä jälkeenjääneitä tai teknologian ja teollisuuden mullistusten koettelemia alueita.
It promotes cooperation in research and development.
Lisäksi vahvistetaan yhteistyötä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla.
It also takes account of the social dimension of the internal market: in the view of those who govern the Union, the proper functioning of the internal market and healthy competition between businesses are inseparable from the ongoing objective of improving the living and work ing conditions of Europe's citizens.
Kaiken tämän ohella yhtenäisasiakirjassa otetaan huomioon sisämarkkinoiden sosiaalinen ulottuvuus: unionin valtaa pitävien mielestä sisämarkkinoiden toimivuus ja yritysten välinen terve kilpailu ja toisaalta kansalaisten elin- ja työolojen jatkuva kehittäminen ovat tavoitteita, joita ei voi erottaa toisistaan.
The Commission therefore took a bold initiative which culminated in the signing of the Single European Act.
Niinpä komissio teki rohkean aloitteen, jonka tuloksena hyväksyttiin Euroopan yhtenäisasiakirja.
This set 1 January 1993 as the date by which a full internal market was to be established, and, by extending the practice of majority voting, gave the Community institutions the means of adopting the 300 directives required.
Siinä vahvistetaan sisämarkkinoiden toteuttamisen määräajaksi 1. tammikuuta 1993 ja annetaan määräenemmistöperiaatetta laajentaen yhteisön toimielimille mahdollisuus hyväksyä siihen tarvittavat 300 direktiiviä.
The Treaty of Rome laid down the 'equal pay for equal work' rule as early as 1957, prohibiting discrimination between men and women.
Laajojen sisämarkkinoiden lisäksi yhtenäisasiakirjassa asetetaan toinen, yhtä keskeinen tavoite: taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden jo Rooman sopimukseen vuonna 1957 kirjattiin samapalkkaisuuden periaate, jolla pyritään takaamaan sukupuolten välinen tasa-arvo.
The Single European Act took account of the social dimension of Europe, which was underlined by the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers in 1989.
Myös Euroopan yhtenäisasiakirjassa oiettiin huomioon tämä Euroopan sosiaalinen ulottuvuus, jota vielä vahvistettiin vuonna 1989 työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevassa yhteisön peruskirjassa.
When the Treaty on European Union, signed in Maastricht on 7 February 1992, came into force on 1 November 1993, it gave European integration a whole new dimension.
Sopimus Euroopan unionista, joka allekirjoitettiin Maastrichtissa 7. helmikuuta 1992 ja joka tuli voimaan 1. marraskuuta 1993, toi Euroopan rakentamiseen uuden ulottuvuuden.
The European Community, which was essentially economic in aspiration and content, was transformed into a European Union, which now stands on three pillars.
Tavoitteiltaan ja sisällöltään ennen muuta talouteen keskittyneestä Euroopan yhteisöstä tuli kolmeen pilariin tukeutuva Euroopan unioni.
The final, logical stage in the completion of the internal market, the introduction of the single currency, is a highly political step, given the personal repercussions for each and every citizen and the economic and social consequences it will have.
Viimeinen, luonteva etappi tiellä sisämarkkinoiden lopulliseen toteutumiseen on yhteisen rahan käyttöönotto. Sen lisäksi, että se vaikuttaa jokaiseen kansalaiseen henkilökohtaisesti, sillä on mittavat taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset, mikä tekee siitä ennen muuta poliittisesti merkittävän päätöksen.
One might even say that the euro will come to be the most tangible symbol of the European Union.
Voidaankin sanoa, että eurosta tulee Euroopan unionin kouriintuntuvin symboli.
A currency like the euro, strong and capable of competing with the great international reserve currencies, will be clear proof of the fact that we all belong to a continent which is uniting and asserting itself.
Voimakkaana valuuttana euro kykenee kilpailemaan suurten kansainvälisten varantovaluuttojen kanssa, ja siitä tulee tunnusmerkki, joka kertoo kuulumisestamme yhteiseen, arvonsa tuntevaan mantereeseen. seen.
The single market calls for a single currency in which all the Member States can participate if they meet certain conditions relating to sound management.
Laajat yhtenäismarkkinat edellyttävät yhteisen rahan käyttöönottoa, johon ovat oikeutettuja osallistumaan kaikki jäsenvaltiot edellyttäen, että ne täyttävät tietyt moitteettoman varainhoidon periaatteet.
Once the euro comes in, businesses and individuals will no longer be held hostage to fluctuating exchange rates. Competitiveness and, therefore, employment in Europe can only stand to gain.
Euro vapauttaa sekä yritykset että kansalaiset valuuttakurssien vaihtelun tuomista haitoista; tämä hyödyttää eurooppalaista kilpailukykyä ja sitä kautta työllisyyttä.
It will also be a new sign — a major sign — of progress in the building of a united Europe.
Euro on myös merkittävä osoitus Euroopan yhtenemiskehityksen etenemisestä uudelle tasolle.
The Community pillar is run according to the traditional institutional procedures and governs the operations of the Commission, Parliament, the Council and the Court of Justice; basically, it involves managing the internal market and the common policies.
Ensimmäinen yhteisön pilari perustuu toimielinten perinteisiin menettelytapoihin, joissa toimijoina ovat komissio, parlamentti, neuvosto ja tuomioistuin; tässä yhteydessä käsitellään etupäässä sisämarkkinoihin ja yhteisiin politiikkoihin kuuluvia asioita.
The other two pillars involve the Member States in areas hitherto regarded as being matters over which the national governments alone had power: on the one hand, foreign and security policy and, on the other, home affairs, covering matters such as immigration and asylum policy, the police and justice.
Kaksi muuta pilaria edellyttävät jäsenvaltioiden yhteistoimintaa aloilla, jotka aiemmin kuuluivat yksinomaan niiden kansallisen toimivallan piiriin: yhtäältä uiko- ja turvallisuuspolitiikan ja toisaalta sisäasioiden, kuten maahanmuuton ja turvapaikkaoikeuden sekä poliisi- ja oikeusasioiden alalla.
This is an important step forward in that the Member States regard it as beihg in their interest to cooperate more closely in these areas, thus affirming Europe's identity in the world and making sure their citizens are better protected against organized crime and drug trafficking.
Tämä oli merkittävä edistysaskel siinä mielessä, että jäsenvaltiot katsoivat etujensa mukaiseksi tiivistää yhteistyötä näillä aloilla lujittaakseen eurooppalaista identiteettiä maailmassa ja varmistaakseen kansalaisilleen paremman turvan järjestäytynyttä rikollisuutta ja huumekauppaa vastaan. taan.
What ordinary people will remember most about the Maastricht Treaty, however, is likely to be the decision which will have the biggest practical impact on their day-to-day lives, the decision to go for economic and monetary union.
Parhaiten kansalaiset kuitenkin muistanevat Maastrichtin sopimuksesta päätöksen, joka tulee näkyvimmin vaikuttamaan heidän jokapäiväiseen elämäänsä: talous- ja rahaliiton.
On 1 January 1999, EMU will take in all the countries which'satisfy a certain number of economic criteria designed to guarantee sound financial management and to ensure that the single currency, the euro, is stable in the years to come.
Sen on määrä yhdistää 1. tammikuuta 1999 ne jäsenvaltiot, jotka täyttävät tietyt taloudelliset ehdot. Moitteettoman varainhoidon periaatteiden noudattamisella pyritään takaamaan yhteisen rahan, euron, vakaus.
This publication appears in all official Community languages ■— Spanish, Danish, German, Greek, English, French, Italian, Dutch, Portuguese, Finnish and Swedish.
Tämä julkaisu ilmestyy kaikilla Euroopan unionin virallisilla kielillä — espanjaksi, tanskaksi, saksaksi, kreikaksi, englanniksi, ranskaksi, italiaksi, hollanniksi, portugaliksi, suomeksi ja ruotsiksi.
A great deal of additional information on the European Union is available on the Internet. It can be accessed trough the Europa server (http://europa.eu.int)
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä Internetissä Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu.int).
European Commission Directorate-General for Information, Communication, Culture and Audiovisual Publications Unit, rue de la Loi 200, B-1049 Brussels
Euroopan komissio Pääosasto: Tiedotus, viestintä, kulttuuri ja audiovisuaalinen ala Julkaisuyksikkö; rue de la Loi 200, B-1049 Bryssel
Drawings: Serguei © European Communities, 1997
© Euroopan yhteisöt, 1997 Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähdetiedot mainitaan. Printed in Belgium
(12 22) 37 16 31 9 Alva Street, Edinburgh EH2 4PH — Tel.
Pohjoisesplanadi 31 PL 1250 FIN-00101 HELSINKI Puh. (09) 622 65 44 Fax (09) 65 67 28
Catalogue number: CM-03-97-725-EN-C
Luettelonumero: CM-03-97-725-FI-C
European Community competition policy
Euroopan yhteisön kilpailupolitiikka
XXVIth Report on competition policy
XXVI kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus
EUROPEAN COMMISSION Directorate-General IV - Competition
EUROOPAN KOMISSIO Pääosasto IV — Kilpailu
A great deal of additional information on the European Union is available on the Internet.
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä Internetissä Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu.int). Luettelointitiedot ovat teoksen lopussa.
It can be accessed through the Europa server (http://europa.eu.int) Cataloguing data can be found at the end of this publication Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities, 1997 ISBN 92-828-0298-1 © European Communities, 1997 Reproduction is authorized, except for commercial purposes, provided the source is acknowledged
Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 1997
INTRODUCTION BY MR KAREL VAN MIERT, the Member of the Commission with special responsibility for competition policy are so attached and which lie at the heart of the European model of society, thereby ensuring that European businesses and consumers are provided with the best possible services at the lowest possible prices while taking the general interest fully into account; it plays a key role in the implementation of the single market, whose mechanisms ensure a better allocation of resources and an optimum efficiency of the economy while paying due regard to the general interest.
KAREL VAN MIERTIN ESIPUHE kilpailupolitiikasta vastaava komission jäsen politiikan avulla, kuten erityisesti televiestinnän alalla, jonka tarkoituksena on tuoda Euroopan yritysten ja kuluttajien saataville mahdollisimman kilpailukykyisiä palveluita mahdollisimman edulliseen hintaan ja ottaa toisaalta täysin huomioon yleiseen etuun liittyvät vaatimukset.
In 1996, as a result of the globalization of trade and the internationalization of economic phenomena, there continued to be a considerable need for adjustment of the structures of the European economy.
Kaupan ja taloudellisten ilmiöiden globaalistuminen vaatii edelleen Euroopan talouden rakenteiden huomattavaa mukauttamista vuonna 1996.
In a rapidly changing world environment characterized by four main factors — the speeding-up of technical and scientific progress; population growth in the developing countries; the increase in the production of goods and services; and the intensification of trade in goods and of capital movements — the policy of the European Union, and more particularly Community competition policy, seeks to promote the indispensable adaptation of the Community economy to this new situation.
Yleismaailmallisen ympäristön nopeaan muutokseen vaikuttavat etenkin neljä tärkeää tekijää: tieteellisen ja teknisen kehityksen nopeutuminen, kehitysmaiden väestönkasvu, tuotteiden ja palvelujen tarjonnan kasvu sekä tavaroiden ja pääoman liikkeiden lisääntyminen. Sen vuoksi Euroopan unionin politiikan ja nimenomaan yhteisön kilpailupolitiikan tarkoituksena on edistää yhteisön talouden välttämätöntä mukautumista tähän uuteen ympäristöön.
Globalization is in many respects an opportunity to be seized by those economies which have the means to do so.
Sillä on keskeinen tehtävä yhtenäismarkkinoiden täytäntöönpanossa.