natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, in order to rule on that application the customs authority is required to examine the grounds on which that application is based in the light of all the circumstances provided for in Articles 900 to 904 of the implementing Regulation.
Ratkaistaakseen hakemuksen tulliviranomaisen on näin ollen tutkittava hakemuksen tueksi esitettyjä perusteita kaikkien soveltamisasetuksen 900—904 artiklassa tarkoitettujen olosuhteiden kannalta.
The fact that an applicant has based his application on a precise provision, without being required to do so by the legislation, even though the grounds adduced do not correspond to the circumstances referred to in that provision, does not release the authority to which the application has been made from its duty to ascertain whether those grounds correspond to one of the circumstances referred to in Articles 900 to 904 of the implementing Regulation.
Se, että hakemuksen tekijä on perustanut hakemuksensa tiettyyn säännökseen, vaikka hänellä säädösten mukaan ei ole velvollisuutta menetellä näin ja vaikka hakemuksen tueksi esitetyt perusteet eivät vastaa tässä säännöksessä tarkoitettuja olosuhteita, ei vapauta hakemusta käsittelevää viranomaista velvollisuudesta varmistaa, vastaavatko kyseiset perusteet jotakin soveltamisasetuksen 900—904 artiklassa tarkoitetuista olosuhteista.
Since an application for repayment or remission referred to in Article 239 of the Customs Code does not have to specify the provision of the implementing Regulation on which the applicant intends to rely, an application which does refer to a specific legal basis must be subjected to as exhaustive an examination as other applications.
Koska tullikoodeksin 239 artiklassa tarkoitetussa palautus- tai peruutushakemuksessa ei tarvitse yksilöidä sitä soveltamisasetuksen säännöstä, johon hakemuksen tekijä vetoaa, hakemusta, jossa viitataan johonkin tiettyyn oikeudelliseen perustaan, on tar kasteltava yhtä laajasti kuin muitakin hakemuksia.
That interpretation is supported by the wording of Article 905(1) of the implementing Regulation, from which it is clear that the implementation of the
Tätä tulkintaa tukee soveltamisasetuksen 905 artiklan 1 kohdan sanamuoto, josta ilmenee, että soveltamisasetuksen 905—909 artiklassa säädetyn menettelyn
92 In the light of the foregoing considerations, the answer to the fifth question must be that the customs authority or national court to which an application is submitted for repayment on the basis of Article 900(1 )(o) of the implementing Regulation is required, where it is unable to grant the repayment applied for pursuant to that provision, to examine of its own motion the merits of that application in the light of the other provisions of Article 900 and Articles 901 to 904 of the implementing Regulation.
92 Edellä esitetyn perusteella viidenteen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että soveltamisasetuksen 900 artiklan 1 kohdan o alakohtaan perustuvaa palautushakemusta käsittelevän tulliviranomaisen tai kansallisen tuomioistuimen on viran puolesta tutkittava, voidaanko hakemus hyväksyä soveltamisasetuksen 900 ja 901—904 artiklan muiden säännösten perusteella, jos se ei voi 900 artiklan 1 kohdan o alakohdan nojalla myöntää haettua palautusta.
Where the decisionmaking authority is not in a position, on the basis of the grounds adduced, to take a decision to repay or remit duties on the basis of Article 899 of the implementing Regulation, it is required to examine of its own motion whether there is any evidence 'which might constitute a special situation resulting from circumstances in which no deception or obvious negligence may be attributed to the person concerned'
Jos hakemusta käsittelevä viranomainen ei voi esitetyt perusteet huomioon ottaen tehdä tullien palauttamista tai peruuttamista koskevaa päätöstä soveltamisasetuksen 899 artiklan perusteella, sen on tällöin viran puolesta tutkittava, onko olemassa todisteita soveltamisasetuksen 905 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta "erityistilanteesta, joka johtuu muusta kuin asianomaisen vilpillistä menettelyä
SÖHL & SÖHLKE V HAUPTZOLLAMT BREMEN within the meaning of Article 905(1) of the implementing Regulation which would necessitate examination of the file by the Commission. Sixth question
SÖHL & SÖHLKE tai ilmeistä välinpitämättömyyttä osoittavista olosuhteista", jotka edellyttävät, että komissio tutkii asian. Kuudes ennakkoratkaisukysymys
By its sixth question the national court asks essentially whether, in the situation referred to in Article 900(1 )(o) of the implementing Regulation, the condition that there be no obvious negligence on the part of the trader, to which Article 899 of the implementing Regulation makes repayment or remission of duties subject, is always satisfied.
Kuudennella ennakkoratkaisukysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee lähinnä sitä, täyttyykö soveltamisasetuksen 900 artiklan 1 kohdan o ala kohdassa tarkoitetussa tilanteessa taloudellisen toimijan vilpillisen menettelyn tai ilmeisen huolimattomuuden puuttumista koskeva edellytys, joka soveltamisasetuksen 899 artiklassa asetetaan tullien palauttamisen tai peruuttamisen edellytykseksi. tykseksi.
In that context it is sufficient to point out that Article 899 of the implementing Regulation states 'where the decisionmaking customs authority establishes that an application for repayment or remission submitted to it under Article 239(2) of the [Customs] Code:
Tältä osin riittää, kun todetaan, että soveltamisasetuksen 899 artiklassa säädetään, että "jos [tulli]koodeksin 239 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua palautus- tai peruutushakemusta käsittelevä päätöksen tekevä tulliviranomainen toteaa, että:
— is based on grounds corresponding to one of the circumstances referred to in Articles 900 to 903, and that these do not result from deception or obvious negligence on the part of the person concerned, it shall repay or remit the amount of import duties concerned.'
— hakemuksen tueksi esitetyt perustelut vastaavat jotakin 900—903 artiklassa tarkoitetuista olosuhteista, eivätkä osoita asianomaisen vilpillistä menettelyä tai ilmeistä huolimattomuutta, sen on myönnettävä kyseisten tuontitullien palautus tai peruutus".
As the Commission and the Hauptzollamt have rightly observed, it is quite clear from the wording of Article 89 of the implementing Regulation that the repayment or remission referred to in Article 239(2) of the Customs Code may be made only if two cumulative conditions are satisfied, that is to say, first, that 'one of the circumstances referred to in Articles 900 to 903' applies and,
Kuten komissio ja Hauptzollamt ovat perustellusti todenneet, soveltamisasetuksen 899 artiklan sanamuodosta ilmenee yksiselitteisesti, että tullikoodeksin 239 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu palautus tai peruutus myönnetään vain silloin, kun nämä kaksi kumulatiivista edellytystä eli ensiksi edellytys, että erillä on jokin 900—903 artiklassa tarkoitettu olosuhde, ja toiseksi edellytys, jonka
That interpretation is supported in particular by the 15th recital in the preamble to Regulation No 3254/94 which added Article 900(1 )(o) to the implementing Regulation.
Tätä tulkintaa tukee erityisesti asetuksen N:o 3254/94, jolla soveltamisasetukseen lisättiin 900 artiklan 1 kohdan o alakohta, 15. perustelukappale.
According to that recital, there are 'cases in which the importer is able to produce a document showing entitlement to such preferential treatment but the customs debt has been incurred for reasons other than release for free circulation' and 'the obligation to pay duty in such cases, where no deception or obvious negligence is involved, is disproportionate to the need for protection which the common customs tariff is intended to provide'.
Tämän perustelukappaleen mukaan on olemassa "tapauksia, joissa tullivelka syntyy muista syistä kuin vapaaseen liikkeeseen luovutuksesta ja joissa tuoja voi esittämällä asiakirjan osoittaa, että hän olisi oikeutettu tällaiseen kohteluun", ja "ellei kyseessä ole vilppi eikä ilmeinen tuottamus, velvollisuus maksaa tulleja ei näissä tapauksissa näytä olevan oikeassa suhteessa yhteisen tullitariffin tar joamaan suojaan".
Therefore, the answer to the sixth question must be that, where an application is submitted for the repayment or remission of import or export duties, the customs authority or national court cannot assume that the person concerned has not acted with any fraudulent intent or in a manner which is obviously negligent on the sole ground that he is in a situation referred to in Article 900(1 )(o) of the implementing Regulation.
Kuudenteen ennakkoratkaisukysymykseen on näin ollen vastattava, että tuontitai vientitullien palautus- tai peruutushakemusta käsittelevä tulliviranomainen tai kansallinen tuomioistuin ei voi katsoa, että asianomainen ei ole menetellyt vilpillisesti tai ilmeisen huolimattomasti, pelkästään sillä perusteella, että asian omainen on soveltamisasetuksen 900 artiklan 1 kohdan o alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa.
The costs incurred by the German and United Kingdom Governments and by the Commission, which have submitted observations to the Court, are not recoverable.
Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksille ja komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the proceedings pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court.
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
SOHL & SÖHLKE V HAUPTZOLLAMT BREMEN On those grounds,
SOHL & SÖHLKE Näillä perusteilla
THE COURT (Sixth Chamber), in answer to the questions referred to it by the Finanzgericht Bremen by order of 2 December 1997, hereby rules:
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kuudes jaosto) on ratkaissut Finanzgericht Bremenin 2.12.1997 tekemällään päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:
2. (a) The terms used to qualify negligence in the German version of Article 212a of Regulation No 2913/92, as amended by Regulation (EC) No 82/97 of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996, Article 239 of Regulation No 2913/92 and Article 859 of Regulation No 2454/93 have one and the same meaning.
2) a) Asetuksen N:o 2913/92 212 a artiklan, sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna 19.12.1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97, asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan ja asetuksen N:o 2454/93 859 artiklan saksankielisissä versioissa huolimattomuuden asteen kuvailemisessa käytetyillä ilmaisuilla on yksi ja sama merkitys.
In the German version those terms must be understood as referring to 'offensichtliche Fahrlässigkeit' (obvious negligence).
Saksankielisessä versiossa näillä ilmaisuilla on katsottava olevan merkitys "offensichtliche Fahrlässigkeit" (ilmeinen huolimattomuus).
(b) It is not possible to conclude that there was no obvious negligence within the meaning of the second indent of Article 239(1) of Regulation
b) On mahdotonta katsoa, että kyseessä ei olisi asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu ilmeinen
No 2913/92 where a customs debt is incurred pursuant to Article 204(l)(a) of Regulation No 2913/92 as a result of behaviour which constitutes obvious negligence within the meaning of the second indent of Article 859 of Regulation No 2454/93.
TUOMIO 11.11.1999 — ASIA C-48/98 huolimattomuus silloin, kun tullivelka on syntynyt asetuksen N:o 2913/92 204 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti sellaisen käyttäytymisen johdosta, joka merkitsee asetuksen N:o 2454/93 859 artiklan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua ilmeistä huolimattomuutta. muutta.
(c) In order to determine whether there is 'obvious negligence' within the meaning of the second indent of Article 239(1) of Regulation No 2913/92, account must be taken in particular of the complexity of the provisions noncompliance with which has resulted in the customs debt being incurred and the professional experience of, and the care taken by, the trader.
c) Arvioitaessa sitä, onko kyseessä asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu "ilmeinen laiminlyönti", on otettava huomioon erityisesti niiden säännösten monitahoisuus, joiden noudattamatta jättäminen on johtanut tullivelan syntymiseen, sekä taloudellisen toimijan kokemus alalta ja huolellisuus.
It is for the national court to determine, on the basis of those criteria, whether there is obvious negligence on the part of the trader.
Kansallisen tuo mioistuimen tehtävänä on arvioida näiden harkintaperusteiden avulla, onko taloudellinen toimija menetellyt ilmeisen huolimattomasti.
4. (a) Only circumstances liable to put the applicant in an exceptional situation in relation to other traders carrying on the same activity can justify an extension of the timelimit referred to in Article 49(1) of Regulation No 2913/92.
4) a) Asetuksen N:o 2913/92 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua määräaikaa voidaan pidentää ainoastaan sellaisten olosuhteiden perusteella, joiden johdosta määräajan pidennyksen hakija joutuu muihin samaa toimintaa harjoittaviin taloudellisiin toimijoihin nähden poikkeukselliseen asemaan.
Exceptional circumstances which, although not unknown to the trader, are not events which would normally confront any trader in the exercise of his occupation may constitute such circumstances.
Tällaisia olosuhteita voivat olla poikkeukselliset olosuhteet, jotka — vaikka ne eivät olisikaan taloudelliselle toimijalle tuntemattomia — eivät ole tapahtumia, joita jokainen taloudellinen toimija normaalisti kohtaa toiminnassaan.
(b) Community law does not preclude a trader from lodging a single application for an extension of the prescribed timelimit for assigning to
b) Yhteisön oikeus ei estä taloudellista toimijaa tekemästä yhtä ainoata pidennyshakemusta sellaisen määräajan osalta, joka on varattu tulliselvi-
SÖHL & SÖHLKE V HAUPTZOLLAMT BREMEN goods covered by several summary declarations a customsapproved treatment or use. However, even in the case of a single application, the timelimit may be extended only in respect of goods in relation to which the prescribed timelimit for assigning a customsapproved treatment or use has not yet expired. 5. Article 900(l)(o) of Regulation No 2454/93, as amended by Article 1(29) of Commission Regulation (EC) No 3254/94 of 19 December 1994, applies to cases in which the goods would have been eligible for Community treatment or preferential tariff treatment, but not to cases in which the goods would have been eligible for other forms of favourable treatment.
SOHL & SÖHLKE tysmuodon osoittamiseksi tavaroille, joista on tehty useita yleisilmoituksia. Myös siinä tapauksessa, että tehdään vain yksi ainoa hakemus, määräaikaa voidaan kuitenkin pidentää vain sellaisten tavaroiden osalta, joiden osalta tulliselvitysmuodon osoittamiseen varattu määräaika ei vielä ole päättynyt. 5) Asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3254/94 1 artiklan 29 kohdalla, 900 artiklan 1 kohdan o alakohta soveltuu tapauksiin, joissa tavaroille olisi voitu myöntää yhteisökohtelu tai tullietuuskohtelu, mutta ei tapauksiin, joissa tavaroille olisi voitu myöntää muita edullisia kohteluja.
Where the decisionmaking authority is not in a position, on the basis of the grounds adduced, to take a decision to repay or remit duties on the basis of Article 899 of Regulation No 2454/93, it is required to examine of its own motion whether there is any evidence 'which might constitute a special situation resulting from circumstances in which no deception or obvious negligence may be attributed to the person concerned' within the meaning of Article 905(1) of Regulation No 2454/93 which would necessitate examination of the file by the Commission.
Jos hakemusta käsittelevä viranomainen ei voi esitetyt perusteet huomioon ottaen tehdä tullien palauttamista tai peruuttamista koskevaa päätöstä asetuksen N:o 2454/93 899 artiklan perusteella, sen on tällöin viran puolesta tutkittava, onko olemassa todisteita asetuksen N:o 2454/93 905 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta "erityistilanteesta, joka johtuu muusta kuin asianomaisen vilpillistä menettelyä tai ilmeistä välinpitämättömyyttä osoittavista olosuhteista", jotka edellyttävät, että komissio tutkii asian.
Case C-179/98
Asia C-179/98
Belgian State v Fatna Mesbah
Belgian valtio vastaan Fatna Mesbah
(Reference for a preliminary ruling from the Cour du Travail de Bruxelles)
(Cour du travail de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
(EEC-Morocco Cooperation Agreement — Article 41(1) — Principle of non discrimination in the field of social security — Scope ratione personae)
ETY:n ja Marokon välinen yhteistyösopimus — 41 artiklan 1 kohta — Syrjintäkiellon periaate sosiaaliturvan alalla — Henkilöllinen soveltamisala
International agreements — EEC-Morocco Cooperation Agreement — Moroccan workers employed in a Member State — Social security — Equal treatment — Article 41 (1) of the Agreement — Whether Article 41 (1) may be relied upon by a member of the family of a Moroccan migrant worker who has acquired the nationality of the host Member State — Condition — Where the worker is regarded under the law of the host Member State as having retained Moroccan nationality — To be determined by the national court
Kansainväliset sopimukset — ETY—Marokko-yhteistyösopimus — Jäsenvaltiossa työskentelevät marokkolaiset työntekijät — Sosiaaliturva — Yhdenvertainen koh telu — Edellytykset, joiden täyttyessä vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisuuden saaneen marokkolaisen siirtotyöläisen perheenjäsen voi vedota yhteistyösopimuksen 41 artiklan 1 kohtaan — Työntekijä, joka vastaanottavan jäsenvaltion oikeuden kannalta on säilyttänyt Marokon kansalaisuuden — Kansallisen tuomioistuimen arviointi (ETY—Marokko-yhteistyösopimuksen 41 artiklan 1 kohta)
SUMMARY — CASE C-179/98
TIIVISTELMÄ — ASIA C-179/98
International agreements — EEC-Morocco Cooperation Agreement — Moroccan workers employed in a Member State — Social security — Equal treatment — Article 41 (1) of the Agreement — Members of the family of a Moroccan migrant worker — Meaning — Relatives in the ascending line of the worker and of his spouse — Whether covered — Condition — Must reside with the worker in the host Member State (EEC-Morocco Cooperation Agreement, Art. 41(1)) purposes of the application of Article 41(1) of the Agreement, solely on the basis of the law of the Member State concerned, which it is for the national court alone, however, to inter pret and apply in the proceedings before it.
Kansainväliset sopimukset — ETY—Marokko-yhteistyösopimus — Jäsenvaltiossa työskentelevät marokkolaiset työntekijät — Sosiaaliturva — Yhdenvertainen koh telu — Sopimuksen 41 artiklan 1 kohta — Marokkolaisen siirtotyöläisen perheenjäsenen käsite ulottuu työntekijän ja hänen aviopuolisonsa niihin suoraan ylenevää polvea oleviin sukulaisiin, jotka asuvat yhdessä työntekijän kanssa vastaanottavassa jäsenvaltiossa (ETY—Marokko-yhteistyösopimuksen 41 artiklan 1 kohta) voi vedota työntekijällä olevaan Marokon kansalaisuuteen yhteistyösopimuksen 41 artiklan 1 kohdan sovel tamiseksi muuten kuin perustamalla vaatimuksensa kyseisen jäsenvaltion oikeuteen, jonka tulkitseminen ja soveltaminen käsittelemässään asiassa on kuitenkin yksin kansallisen tuo mioistuimen tehtävänä.
A member of the family of a migrant worker of Moroccan nationality — where that worker has acquired the nationality of his host Member State before the date on which that member of his family began to live with him there and applied for a social security benefit under the legislation of that State — cannot rely on Article 41(1) of the EEC-Morocco Cooperation Agree ment as a ground for invoking that worker's Moroccan nationality for the purposes of obtaining the benefit of the principle of equal treatment in the field of social security laid down in that provision.
Kansalaisuudeltaan marokkolaisen siirtotyöläisen perheenjäsen ei voi ETY:n ja Marokon välisen yhteistyö sopimuksen 41 artiklan 1 kohdan perusteella vedota kyseisen siirtotyöläisen marokkolaisuuteen, jotta hänen edukseen sovellettaisiin yhteistyösopi muksen tässä määräyksessä vahvistettua yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sosiaaliturva-alalla, kun kyseinen siirtotyöläinen on saanut vastaanotta van jäsenvaltion kansalaisuuden ennen päivää, jolloin tämän perheenjäsenen asuminen kyseisessä jäsenvaltiossa siir totyöläisen luona alkoi, ja ennen päi vää, jolloin tämä perheenjäsen teki hakemuksen sosiaaliturvaetuuden saa miseksi tämän valtion lainsäädännön perusteella.
Such a member of the family of a Moroccan migrant worker, where that worker also has the nationality of the host Member State, could invoke the worker's Moroccan nationality, for the
Kun kyseisellä marokkolaisella siirto työläisellä on myös vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisuus, hänen edellä kuvatun kaltainen perheenjäsenensä ei
The term 'members of the family' (of a Moroccan migrant worker), within the meaning of Article 41(1) of the EEC-Morocco Cooperation Agreement — which confers the benefit of the principle of nondiscrimination in the field of social security not only on the Moroccan migrant worker himself but also on members of his family living with him — also covers relatives in the ascending line of that worker and of his spouse who live with him in the host Member State.
ETY:n ja Marokon välisen yhteistyö sopimuksen 41 artiklan 1 kohdassa syrjintäkiellon periaate sosiaaliturvaalalla ulotetaan koskemaan paitsi marokkolaista siirtotyöläistä itseään myös hänen kanssaan asuvia perheen jäseniä. Tässä määräyksessä tarkoitettu marokkolaisen siirtotyöläisen "perheenjäsenten" käsite ulottuu tämän työntekijän ja hänen aviopuolisonsa niihin suoraan ylenevää polvea oleviin sukulaisiin, jotka asuvat yhdessä työn tekijän kanssa vastaanottavassa jäsen valtiossa.
OPINION OF ADVOCATE GENERAL ALBER deliveredon 18 May 1999*
18 päivänä toukokuuta 1999 *
A — Introduction since September 1985 and is part of the household of her son-in-law and daughter who acquired Belgian nationality 'apparently in the mid-1970s'.
A Johdanto mukaan kantaja on syyskuusta 1985 alkaen asunut Belgiassa vävynsä ja tyttärensä taloudessa; viimeksi mainitut ovat saaneet Belgian kansalaisuuden "ilmeisestikin 1970-luvun puolivälissä".
According to the referring court, the provision of Belgian law relating to the grant of disability allowance states:
Kansallisen tuomioistuimen esittämän selvityksen mukaan vammaisavustuksen myöntämisestä säädetään Belgian lainsäädännössä seuraavaa:
In the present case the Cour du Travail (Higher Labour Court), Brussels, has refer red for a preliminary ruling two questions which seek to establish whether the Moroccan mother-in-law of a worker — who was at least originally Moroccan — who lives in Belgium and has since acquired Belgian nationality, may rely on the requirement of equal treatment contained in the Cooperation Agreement between the European Economic Community and the Kingdom of Morocco1(hereinafter 'the Cooperation Agreement') in order to obtain a disability allowance in Belgium and whether she, as a mother-in-law, con stitutes a member of the family for the purposes of Article 41(1) of the Cooperation Agreement.
Cour du travail de Bruxelles on tässä asiassa esittänyt kaksi ennakkoratkaisukysymystä, jotka koskevat sitä, voiko — ainakin alun perin — marokkolaisen mutta Belgiassa asuvan ja sittemmin Belgian kansalaisuuden saaneen työntekijän puoli son marokkolainen äiti vedota Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskun nan väliseen yhteistyösopimukseen1(jäl jempänä yhteistyösopimus tai sopimus) perustuvaan yhdenvertaisen kohtelun periaatteeseen saadakseen Belgiassa vammaisavustuksen ja onko tällainen työntekijän puolison äiti yhteistyösopimuksen 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu per heenjäsen.
'Any person claiming an allowance must have their actual residence [in Belgium] and fall within one of the following categories:
"Avustus myönnetään henkilölle, jonka tosiasiallinen asuinpaikka on Belgiassa ja joka kuuluu johonkin seuraavista ryhmistä: