natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 29 April 1992 the Inspector issued Mr Terhoeve with a combined assessment to income tax and to social security contributions in respect of the period during which he had been a resident taxpayer.
Verotarkastajan päätöksellä 29.4.1992 Terhoevelta kannettiin yhdistetysti tulovero ja sosiaalivakuutusmaksut siltä ajanjaksolta, jolloin hän oli maassa asuva verovelvollinen.
From 1 January 1990 to 6 November 1990 Mr Terhoeve, a Netherlands national, lived and worked in the United Kingdom because his employer, established in the Netherlands, had posted him there.
Terhoeve, joka on Alankomaiden kansalainen, asui ja työskenteli 1.1.—6.11.1990 Yhdistyneessä kuningaskunnassa, koska hänen työnantajansa, jonka kotipaikka oli Alankomaissa, oli lähettänyt hänet sinne.
Under Netherlands law, he was regarded during that period as non-resident
Tämän jakson aikana häntä pidettiin Alankomaiden lainsäädännön nojalla
On 30 June 1992 the Inspector issued Mr Terhoeve, in respect of the period during which he had been a non-resident taxpayer, with a further combined assessment to, first, income tax arising from employment in the Netherlands and from real property there, and secondly, to social security contributions.
Verotarkastajan 30.6.1992 tekemällä päätöksellä Terhoevelta kannettiin siltä ajanjaksolta, jolloin hän oli ulkomailla asuva verovelvollinen, yhdistetysti tulovero työtulosta Alankomaissa, ja sosiaalivakuutusmaksut.
The Inspector arrived at that amount in contributions because he took account of the income not subject to Netherlands income tax which Mr Terhoeve had earned in 1990 from his employment in the United Kingdom.
Verotarkastajan päätöksessä sosiaalivakuutusmaksut oli laskettu ottaen huomioon nimenomaan ne palkkatulot, jotka Terhoeve oli saanut työstään Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1990 mutta jotka eivät kuuluneet Alankomaissa tuloverotuksen piiriin.
By its first question, the national court essentially seeks to ascertain whether Article 48 of the Treaty and Article 7 of Regulation No 1612/68 may be relied on by a worker against the Member State of which he is a national where he has resided and been employed in another Member State.
Kansallisen tuomioistuimen ensimmäinen kysymys koskee sitä, voiko työntekijä vedota perustamissopimuksen 48 artiklaan ja asetuksen N:o 1612/68 7 artiklaan sitä jäsenvaltiota vastaan, jonka kansalainen hän on, silloin kun hän on asunut ja tehnyt työtä jossakin toisessa jäsenvaltiossa.
Any Community national who, irrespective of his place of residence and his nationality, has exercised the right to freedom of movement for workers and who has been employed in another Member State falls within the scope of the aforesaid provisions.
Yhteisöjen kansalaiset, jotka ovat käyttäneet oikeuttaan työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen ja tehneet työtä toisessa jäsenvaltiossa, kuuluvat asuinpaikastaan ja kansalaisuudestaan riippumatta edellä mainittujen säännösten soveltamisalaan.
It follows from the above that the social security contributions claimed from Mr Terhoeve in the two notices of assessment amounted to NLG 10 750 (that is to say, NLG 1 441 for the period in which he had enjoyed resident status and NLG 9 309 for the period in which he had enjoyed non-resident status).
Terhoevelta perittiin siis näillä päätöksillä 10 750 NLG sosiaalivakuutusmaksua (eli 1 441 NLG maassa asuvana verovelvollisena ja 9 309 NLG ulkomailla asuvana verovelvollisena).
By contrast, under the applicable provisions of Netherlands law a taxpayer with resident status or non-resident status throughout the year would have paid social security contributions only up to the ceiling of NLG 9 309.
Sovellettavien kansallisten säännösten mukaan verovelvollinen, joka olisi ollut koko vuoden ajan joko maassa tai ulkomailla asuvan verovelvollisen asemassa, olisi kuitenkin maksanut sosiaalivakuutusmaksuina vain kiinteän enimmäismäärän 9 309 NLG.
It follows that, in the main proceedings, even though Mr Terhoeve, a Netherlands national, seeks to rely on the rules relating to freedom of movement for workers against the Netherlands authorities, that does not affect the application of those rules.
Tästä seuraa, että vaikka esillä olevassa asiassa Alankomaiden kansalainen Terhoeve vetoaa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskeviin sääntöihin suhteessa Alankomaiden viranomaisiin, tällä ei ole mitään vaikutusta näiden sääntöjen soveltamiseen.
His complaint is precisely that he was placed at a disadvantage because he worked in another Member State.
Verovelvollinen valittaa nimenomaan siitä, että hänen kohtelunsa on ollut epäedullista siitä syystä, että hän on tehnyt työtä toisessa jäsenvaltiossa.
It is common ground that the payment of a contribution in excess of the ceiling does not lead to any entitlement to additional benefits, because the social security benefits to which taxpayers are entitled are not linked to the amounts paid by way of contributions.
On selvää, että tätä kiinteää enimmäismäärää suuremman sosiaalivakuutusmaksun suorittaminen ei oikeuta suurempiin etuuksiin, koska etuudet, joihin verovelvollisella on oikeus sosiaalivakuutuksen perusteella, eivät riipu suoritettujen maksujen suuruudesta.
Thus, Mr Terhoeve had to pay an amount in excess of the ceiling for 1990 but did not acquire greater entitlement than persons who paid contributions corresponding to the ceiling.
Terhoeve on siis joutunut maksamaan enimmäismäärää suuremman määrän vuodelta 1990, eikä hän näin kuitenkaan ole saanut oikeutta suurempiin etuuksiin kuin henkilöt, jotka ovat maksaneet enimmäismäärän suuruisen sosiaalivakuutusmaksun.
By its second and third questions, the national court essentially asks whether Articles 7 and 48 of the Treaty or Article 7(2) of Regulation No 1612/68 preclude a Member State from levying, on a worker who has transferred his residence in the course of a year from one Member State to another in order to take up employment there, greater social security contributions than those which would be payable, in similar circumstances, by a worker who has continued to reside throughout the year in the Member State in question, where the first worker is not also entitled to additional social benefits.
Kansallisen tuomioistuimen toinen ja kolmas kysymys koskevat sitä, onko perustamissopimuksen 7 ja 48 artiklan tai asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdan vastaista, että jäsenvaltio perii suuremman määrän sosiaalivakuutusmaksuja työntekijältä, joka muuttaa vuoden aikana jäsenvaltiosta toiseen tehdäkseen siellä palkkatyötä, kuin sellaiselta työntekijältä, joka muuten samanlaisten olosuhteiden vallitessa asuu koko vuoden samassa jäsenvaltiossa, ilman että ensin mainittu työntekijä saisi kuitenkaan enemmän sosiaalietuuksia.
Mr Terhoeve brought an action before the Gerechtshof te 's-Hertogenbosch, claiming in particular that the Netherlands legislation, which makes provision for two separate assessments while the ceiling laid down for the levying of social security contributions is not reduced to reflect the period covered, is incompatible with Article 48 of the Treaty.
Terhoeve nosti kanteen Gerechtshof te 's-Hertogenboschissa väittäen muun muassa, että Alankomaiden lainsäädäntö, jossa säädetään kahdesta erillisestä verotuksesta, vaikka sosiaalivakuutusmaksuille vahvistettu enimmäismäärä ei laskekaan suhteessa sen ajanjakson pituuteen, jolta se peritään, on perustamissopimuksen 48 artiklan vastainen.
Mr Terhoeve states, with regard to the calculation of the social security contributions for the period from 1 January to 6 November 1990 inclusive, that there is indirect discrimination on grounds of nationality in that the emigrants and immigrants subject to a heavier contributions burden are mainly nationals of the other Member States.
Terhoeven mukaan vakuutusmaksujen laskemisessa on ajanjakson 1.1.-6.11.1990 osalta syyllistyttykansalaisuuteen perustuvaanvälilliseen syrjintään, koska ne maasta- ja maahanmuuttajat, jotka joutuvat tällä tavoin suuremman maksurasituksen kohteeksi, ovat pääasiallisesti muiden jäsenvaltioiden kansalaisia.
The Gerechtshof te 's-Hertogenbosch, considering that it was necessary to ask the Court to interpret Community law, stayed proceedings and referred some questions to it for a preliminary ruling:
Aluksi todettakoon, että sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisestayhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna 2 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/83, 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan jäsenvaltion alueella toimivan yrityksen palveluksessa tavallisesti työssä olevaan
It should be noted at the outset, first, that under Article 14(l)(a) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, a person employed in the territory of a Member State by an undertaking to which he is normally attached who is posted by that undertaking to the territory of another Member State to work there for that undertaking is to continue to be subject to the legislation of the first Member State, provided
Gerechtshof te 's-Hertogenbosch katsoi, että asian ratkaisu edellyttää yhteisön oikeuden tulkintaa, ja lykkäsi ratkaisun antamista esittääkseen yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
that the anticipated duration of that work does not exceed 12 months and that he is not sent to replace another person who has completed his term of posting.
henkilöön, jonka tämä yritys lähettää toisen jäsenvaltion alueelle suorittamaan siellä työtä tämän yrityksen palveluksessa, sovelletaan edelleen ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädäntöä edellyttäen, että tämän työskentelyn arvioitu kesto ei ole enempää kuin 12 kuukautta ja että häntä ei lähetetä korvaamaan toista työntekijää, jonka komennus on päättynyt.
were required to pay greater social contributions than if he continued to reside in the same Member State throughout the year, without thereby being entitled to additional social benefits such as to compensate for that increase.
Jäsenvaltion kansalainen voi jättää lähtemättä jäsenvaltiosta, jossa hän asuu, toiseen jäsenvaltioon tehdäkseen siellä perustamissopimuksessa tarkoitetulla tavalla palkkatyötä, jos hänelle koituu suurempi sosiaalivakuutusmaksurasitus kuin siinä tapauksessa, että hän asuisi samassa jäsenvaltiossa koko vuoden, kun hän ei kuitenkaan saa enempää etuuksia, millä maksujen korottamisen voitaisiin katsoa kompensoituvan.
It follows that, as regards the social security scheme, a person in Mr Terhoeve's position continues in principle to be covered by Netherlands legislation for the period during which he works in the United Kingdom.
Tästä seuraa sosiaaliturvajärjestelmän kannalta arvioiden, että Terhoeven asemassa oleva henkilö kuuluu lähtökohtaisesti myös silloin, kun hän työskentelee Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Alankomaiden lainsäädännön alaisuuteen.
It follows that national legislation of the kind at issue in the main proceedings constitutes an obstacle to freedom of movement for workers, prohibited in principle by Article 48 of the Treaty.
Pääasiassa kyseessä olevaa kansallista lainsäädäntöä on pidettävä perustamissopimuksen 48 artiklassa lähtökohtaisesti kiellettynä työntekijöiden vapaan liikkuvuuden esteenä.
In the absence of harmonisation at Community level, it is for the legislation of each Member State to determine the conditions governing the right or duty to be insured with a social security scheme, the Member States must nevertheless comply with Community law when exercising that power.
Koska alaa ei ole yhdenmukaistettu yhteisön tasolla, kunkin jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan vapaasti vahvistaa edellytykset oikeudelle tai velvollisuudelle liittyä johonkin sosiaaliturvajärjestelmään, mutta jäsenvaltioiden on kuitenkin tätä toimivaltaa käyttäessään noudatettava yhteisön oikeutta.
By its fourth question, the national court seeks to ascertain whether a heavier contributions burden on a worker who transfers his residence from one Member State to another in order to take up employment there, which is in principle incompatible with Article 48 of the Treaty, may be justified.
Kansallisen tuomioistuimen neljäs kysymys koskee sitä, voidaanko suurempaa maksurasitusta, joka kohdistuu toiseen jäsenvaltioon palkkatyön tekemistä varten muuttavaa työntekijää ja joka on lähtökohtaisesti perustamissopimuksen 48 artiklan vastainen, perustella.
Thus, the fact that the national rules at issue in the main proceedings concern the financing of social security does not exclude the application of Treaty rules, in particular those relating to freedom of movement for workers.
Näin ollen se, että pääasiassa kyseessä oleva lainsäädäntö koskee sosiaaliturvajärjestelmän rahoittamista, ei estä perustamissopimuksen määräysten eikä näin työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevien sopimusmääräysten soveltamista.
The Member States in principle retain the freedom to lay down the detailed rules for levying tax and social security contributions and may indeed pursue the objective of simplifying and coordinating those rules.
Jäsenvaltiot voivat lähtökohtaisesti järjestää haluamallaan tavalla veronkannon ja sosiaalivakuutusmaksujen perimisen ja ne voivat varmasti pyrkiä yksinkertaistamaan niitä ja yhteensovittamaan ne.
Nevertheless, that objective, however desirable its pursuit may be, cannot justify undermining the rights which individuals derive from the Treaty provisions in which their fundamental freedoms are enshrined.
Vaikka tämän päämäärän tavoittelemista voidaankin sellaisenaan pitää toivottavana, ei sillä voida kuitenkaan perustella niiden yksityisille oikeussubjekteille kuuluvien oikeuksien loukkaamista, jotka perustuvat perustamissopimuksen perusvapauksia koskeviin määräyksiin.
Article 48 of the Treaty implements a fundamental principle contained in Article 3(c) of the EC Treaty, under which, for the purposes set out in Article 2, the activities of the Community are to include the abolition, as between Member States, of obstacles to freedom of movement for persons.
Kaikilla henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevilla perustamissopimuksen määräyksillä on tarkoitus helpottaa yhteisön kansalaisten kaikenlaista ansiotyön harjoittamista yhteisön alueella, ja kyseisten määräysten vastaisia ovat kaikki toimenpiteet, joilla voi olla epäsuotuisa vaikutus näihin kansalaisiin, kun he haluavat harjoittaa taloudellista toimintaa toisen jäsenvaltion alueella.
Considerations of an administrative nature cannot justify derogation by a Member State from the rules of Community law.
Hallinnollisilla syillä ei voida perustella sitä, että jäsenvaltio poikkeaa yhteisön oikeuden säännöistä.
That principle applies with even greater force where the derogation in question amounts to preventing or restricting the exercise of one of the fundamental freedoms of Community law.
Tämä periaate pätee erityisesti silloin, kun kyseisellä poikkeamisella estetään jonkin yhteisön oikeuden mukaisen perusvapauden käyttäminen tai rajoitetaan sitä.
Provisions which preclude or deter a national of a Member State from leaving his country of origin in order to exercise his right to freedom of movement constitute an obstacle to that freedom even if they apply without regard to the nationality of the workers concerned.
Säännösten, joilla estetään jäsenvaltion kansalaista lähtemästä kotimaastaan tai saadaan tämä luopumaan lähtemisestä ja käyttämästä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, on katsottava rajoittavan tätä vapautta, vaikka näitä
A national of a Member State could be deterred from leaving the Member State in which he resides in order to pursue an activity as an employed person, for the purposes of the Treaty, in the territory of another Member State if he
Perustamissopimuksen 48 artiklalla on jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksissä välitön oikeusvaikutus ja siinä perustetaan yksityisille oikeuksia, joita kansallisten tuomioistuinten on suojeltava.
take up employment there must be set at the same level as that for the contributions which would be payable by a worker who has continued to reside in the same Member State.
Kansallisen tuomioistuimen viides kysymys koskee sitä, onko otettava huomioon pelkästään palkkatyöstä saadut ansiotulot vai myös muut verovelvollisen tulot, kuten kiinteästä omaisuudesta saadut tulot, jotta voidaan arvioida, onko sille työntekijälle koitunut maksurasitus todella suurempi, joka on muuttanut toiseen jäsenvaltioon tehdäkseen siellä palkkatyötä, kuin sille työntekijälle koitunut maksurasitus, joka on asunut samassa jäsenvaltiossa.
the burden of social security contributions borne by a worker who has transferred his residence from one Member State to another in order to take up employment there is heavier than that borne by a worker who has continued to reside in the same Member State, account must be taken only of income arising from employment or also of other income, such as income arising from real property.
Muutenkin silloin, kun kansallisen lainsäädännön mukaan eri henkilöryhmiä kohdellaan yhteisön oikeuden vastaisesti eri tavalla, epäedullisessa asemassa olevaan ryhmään kuuluvia henkilöitä on kohdeltava samalla tavoin kuin muita ja heihin on sovellettava samoja säännöksiä kuin muihinkin, joita asia koskee, koska vain näihin säännöksiin voidaan vedota siinä tapauksessa, ettei yhteisön oikeutta ole sovellettu asianmukaisesti.
If national legislation sets the level of social security contributions by taking into account not only income from employment but also other income, that legislation cannot thereby result in workers who move in the course of a year in order to work in another Member State being penalised compared with those who continue to reside in the same Member State.
Vaikka kansallisessa lainsäädännössä vahvistetaan sosiaalivakuutusmaksujen määrä ottaen huomioon paitsi työstä saadut ansiotulot myös muut tulot, tämä ei saa johtaa siihen, että niitä työntekijöitä rangaistaan, jotka muuttavat vuoden aikana tehdäkseen työtä toisessa jäsenvaltiossa, verrattuna niihin työntekijöihin, jotka asuvat samassa jäsenvaltiossa.
That being so, the nature of the income taken into account to determine social security contributions is irrelevant in the main proceedings.
Siksi tällaisessa tapauksessa esillä olevassa pääasiassa merkitystä ei ole sillä, minkälaisista tuloista on kysymys sosiaalivakuutusmaksujen määräävahvistettaessa. vahvistettaessa.
The sixth question is concerned with the consequences which would attach to a finding by the national court that the contested national legislation is incompatible with Article 48 of the Treaty.
Tästä seuraa, että sellaisen työntekijän maksettavaksi määrätyt sosiaalivakuutusmaksut, joka muuttaa jäsenvaltiosta toiseen tehdäkseen siellä palkkatyötä, on vahvistettava yhtä suuriksi kuin maksut, jotka määrätään sellaisen työntekijän maksettavaksi, joka on asunut koko ajan samassa jäsenvaltiossa.
Article 48 of the Treaty has direct effect in the legal orders of the Member States and confers on individuals rights which the national courts must protect.
Kuudes kysymys koskee lähinnä sitä, mitä seuraa siitä, että kansallinen tuomioistuin katsoo riidanalaisen kansallisen sääntelyn olevan ristiriidassa perustamissopimuksen 48 artiklan kanssa.
It follows that the social security contributions payable by a worker who transfers his residence from one Member State to another in order to
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
Article 48 of the EEC Treaty and Article 7 of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community may be relied on by a worker against the Member State of which heis a national where he has resided and been employed in another Member State.
Perustamissopimuksen 48 artiklan vastaista on, että jäsenvaltio perii suuremman määrän sosiaalivakuutusmaksuja työntekijältä, joka muuttaa vuoden aikana valtiosta toiseen tehdäkseen siellä palkkatyötä, kuin sellaiselta työntekijältä, joka muuten samanlaisten
A heavier contributions burden on a worker who transfers his residence from one Member State to another in order to take up employment there, which is in principle incompatible with Article 48 of the Treaty, may not be justified either by the fact that it stems from legislation whose objective is to simplify and coordinate the levying of income tax and social security contributions, or by difficulties of a technical nature preventing other methods of collection, or ehe by the fact that, in certain circumstances, other advantages relating to income tax may offset, or indeed outweigh, the disadvantage as to social contributions.
Suurempaa maksurasitusta, joka kohdistuu toiseen jäsenvaltioon palkkatyön tekemistä varten muuttavaa työntekijää ja joka on lähtökohtaisesti perustamissopimuksen 48 artiklan vastainen, ei voida perustella sillä, että se perustuu lainsäädäntöön, jolla pyritään yksinkertaistamaan tuloverojen ja sosiaalivakuutusmaksujen kantamista ja yhteensovittamaan niiden kantaminen, tai muiden verojen tai maksujen kantamiseen liittyvien teknisten vaikeuksien vuoksi, eikä sillä, että tietyissä tilanteissa tuloverotuksesta aiheutuvilla eduilla saatetaan hyvittää sosiaalimaksuista aiheutunut epäedullinen kohtelu tai saattaa tilanne verovelvollisen kannalta jopa edullisemmaksi?
When assessing whether the burden of social security contributions borne by a worker who has transferred his residence from one Member State to another in order to take up employment there is heavier than that borne by a worker who has continued to reside in the same Member State, all income relevant under national law for determining the amount of contributions, including, as the case may be, income arising from real property, must be taken into account.
4) Kaikki kansallisen lainsäädännön mukaan sosiaalivakuutusmaksujen määrän vahvistamisen kannalta merkitykselliset tulot, kiinteästä omaisuudesta saadut tulot mukaan lukien, on otettava huomioon, jotta voidaan arvioida, onko sille työntekijälle koitunut maksurasitus todella suurempi, joka on muuttanut toiseen jäsenvaltioon tehdäkseen siellä palkkatyötä, kuin sille työntekijälle koitunut maksurasitus, joka on asunut samassa jäsenvaltiossa.
If the contested national legislation is incompatible with Article 48 of the Treaty, a worker who transfers his residence from one Member State to another in order to take up employment there is entitled to have his social security contributions set at the same level as that of the contributions which would be payable by a worker who has continued to reside in the same Member State.'
Siinä tapauksessa, että kansallinen lainsäädäntö on ristiriidassa perustamissopimuksen 48 artiklan kanssa, sellaisen työntekijän maksettavaksi määrätyt sosiaalivakuutusmaksut, joka muuttaa jäsenvaltiosta toiseen tehdäkseen siellä palkkatyötä, on vahvistettava yhtä suuriksi kuin maksut, jotka määrätään sellaisen työntekijän maksettavaksi, joka on asunut koko ajan samassa jäsenvaltiossa.
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 30 April 1998.
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 30 päivänä huhtikuuta 1998.
A national of a Member State is entitled to rely, as against the Member State of which he is a national, on the provisions of Community law concerning freedom of movement for workers when, as an employee of an undertaking established in that State, he is posted for a period of less than one year to the territory of another Member State in order to work there for that undertaking. Whether
Ennakkoratkaisu Maidon lisämaksu — Erityinen viitemäärä — Maidon kaupan pitämisestä luopumista ja tuotannon muuttamista koskeva sitoumus — Velvoitteet — Velvoitteiden noudattamatta
The Dutch legislation in question does not lead to discrimination on grounds of nationality.
Bundesverwaltungsgericht lykkäsi asian käsittelyä ja esitti yhteisöjen tuomioistuimelle kaksi ennakkoratkaisukysymystä.