natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The applicant (Petrotub) claims that the Community institutions exceeded their discretionary powers in determining the normal value and failed to give an adequate statement of reasons in that regard when they opted to apply the 20% criterion provided for by the third subparagraph of Article 2(4) of the basic regulation in order to determine whether there were sales at prices below unit cost in 'substantial quantities'.
Kantajana oleva Petrotub korostaa, että yhteisöjen toimielimet ovat ylittäneet harkintavaltansa rajat määrittäessään normaaliarvoa ja perustelleet riittämättö­mästi päätöstään tältä osin, kun ne ovat päätyneet soveltamaan perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa säädettyä 20 prosentin kriteeriä määrittääkseen sen, onko yksikkökustannuksia alhaisemmalla hinnalla tapahtu­nut myynti "määrältään huomattava".
The first criterion laid down in the third subparagraph of Article 2(4), whereby the weighted average selling price is to be compared to the weighted average unit cost, is the 'normal' criterion for determining whether sales below per unit cost are being made in substantial quantities.
Tässä 2 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa määritelty ensimmäinen kriteeri, jonka mukaan myyntihinnan painotettua keskiarvoa on verrattava pai­notettuun keskimääräiseen yksikkökustannukseen, on kantajan mukaan "tavan­omainen" kriteeri, jonka avulla määritetään, voidaanko yksikkökustannuksia alhaisemmalla hinnalla tapahtunutta myyntiä pitää määrältään huomattavana.
It was introduced in order to incorporate Article 2.2.1 of the Agreement on the Implementation of Article VI of the General Agreement on Tariffs and Trade 1994 (OJ 1994 L 336, p.
Kyseinen kriteeri on otettu käyttöön tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleisso­pimuksen 1994 VI artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen (EYVL L 336, s.
103, hereinafter 'the 1994 Antidumping Code'), appended as Annex 1A to the Agreement establishing the World Trade Organisation (WTO) (OJ 1994 L 336, p. 3).
103; jäljempänä vuoden 1994 polkumyyntikoodi), joka on Maailman kaup­pajärjestön perustamissopimuksen (WTO; EYVL L 336, s.
The second criterion, namely verifying that the volume of nonprofitable sales accounts for at least 20% of the sales used to determine normal value, which was generally applied before that amendment, can now only be used 'in the alternative'.
Jälkimmäistä kriteeriä, jonka mukaan on tarkistettava, onko kannattamattoman myynnin määrä vähintään 20 prosenttia normaaliarvon määrityksessä käytetystä myynnistä, ja jota tavallisesti sovellettiin ennen tätä muutosta, voidaan enää käyttää ainoastaan "toissijaisesti".
Moreover, the use in the present case of the latter 20% test to determine whether there had been substantial quantities of unprofitable transactions on the domestic market which could therefore be excluded in determining normal value resulted in nonprofitable transactions being excluded in 17 groups of products out of 24.
Lisäksi kantaja väittää, että se, että nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa tätä jälkimmäistä 20 prosentin kriteeriä on sovellettu sen määrittämiseksi, onko kannattamaton myynti kotimarkkinoilla ollut määrältään huomattavaa, jolloin se voitiin näin ollen jättää huomiotta määritettäessä normaaliarvoa, johti siihen, että kannattamattomia liiketoimia 17 tuoteryhmässä 24 tuoteryhmästä ei ole otettu huomioon.
Normal value was therefore established for 17 groups on the basis of profitable
Normaaliarvo on siis vahvistettu 17 tuoteryhmälle pelkästään kannattavien liiketoimien perusteella ja seitsemälle tuoteryhmälle sekä kannat­
Conversely, application of the first test would have led to a more reasonable result with the normal value being determined on the basis of both profitable and nonprofitable transactions in 18 out of 24 groups.
Edellä mainitun ensim mäisen kriteerin soveltaminen olisi kantajan mukaan sen sijaan johtanut virheettömämpään tulokseen, koska normaaliarvo olisi tuolloin määritelty ottaen huomioon kaikki sekä kannattavat että kannattamattomat liiketoimet 18 tuoteryhmässä 24 tuoteryhmästä.
81 Furthermore, the contested decision is not supported by an adequate statement of reasons as far as the choice of that second criterion is concerned, and the applicant objected to that choice several times during the administrative procedure.
81 Lisäksi kantaja väittää, että kanteen kohteena olevaa asetusta on perusteltu riittämättömästi siltä osin kuin kyse on tämän jälkimmäisen kriteerin valitsemisesta, sillä kantaja on hallinnollisessa menettelyssä useasti ilmoittanut olevansa eri mieltä tästä valinnasta.
The Council rejects the applicant's interpretation of the third subparagraph of Article 2(4) of the basic regulation.
Neuvosto ei hyväksy tulkintaa, jonka kantaja esittää perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdasta.
The first subparagraph of Article 2(4) of the basic regulation provides: 'Sales of the like product in the domestic market of the exporting country, or export sales to a third country, at prices below unit production costs (fixed and variable) plus selling, general and administrative costs may be treated as not being in the ordinary course of trade by reason of price, and may be disregarded in
Perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että "kun samankaltaista tuotetta myydään viejämaan kotimarkkinoilla tai kolmanteen maahan hinnoilla, jotka ovat alhaisempia kuin tuotannon (kiinteät ja muuttuvat) yksikkökustannukset lisättynä myynti, hallinto- ja muilla kustannuksilla, myynnin voidaan hintansa vuoksi katsoa poikkeavan tavanomaisessa
The third subparagraph of Article 2(4) provides that 'sales below unit cost shall be considered to be made in substantial quantities within such a period when it is established that the weighted average selling price is below the weighted average unit cost, or that the volume of sales below unit cost is not less than 20% of sales being used to determine normal value.'
Kyseisen asetuksen 2 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan mukaan "yksik­kökustannuksia alhaisemmilla hinnoilla tapahtuvaa myyntiä pidetään määräl­tään huomattavana tämän ajanjakson kuluessa, jos vahvistetaan, että myyntihinnan painotettu keskiarvo on painotettua keskimääräistä yksikkökus­tannusta alhaisempi tai että yksikkökustannuksia alhaisemmilla hinnoilla tapahtuvan myynnin määrä on vähintään 20 prosenttia normaaliarvon määri­tyksessä käytetystä myynnistä".
It follows that the third subparagraph of Article 2(4) of the basic regulation lays down two alternative criteria for determining whether sales below unit production cost are to be regarded as made in substantial quantities.
Tästä seuraa, että perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa asetetaan kaksi vaihtoehtoista kriteeriä, joiden avulla määritellään, onko tuo­tannon yksikkökustannuksia alhaisemmalla hinnalla tapahtunutta myyntiä pidettävä määrältään huomattavana.
According to the express terms of that provision, as is indicated by the use of the conjunction 'or', it is sufficient if one of those criteria is fulfilled for such sales to be regarded as being made in substantial quantities.
Tässä säännöksessä nimittäin todetaan — kuten konjunktion "tai" käytöstä ilmenee — nimenomaisesti, että riittää, että toinen näistä kriteereistä täyttyy, jotta tällaista myyntiä pidettäisiin määrältään huomattavana.
Contrary to the applicant's assertions, that interpretation is not incompatible with Article 2.2.1 of the 1994 Antidumping Code, read in conjunction with explanatory note 5 thereto, which states that 'sales below per unit costs are made in substantial quantities when the authorities establish that the weighted average selling price of the transactions under consideration for the determination of the normal value is below the weighted average per unit costs, or that the volume of sales below per unit costs represents not less than 20 per cent of the volume sold in transactions under consideration for the determination of the normal value.'
Päinvastoin kuin kantaja väittää, tämä tulkinta ei ole ristiriidassa vuoden 1994 polkumyyntikoodin 2.2.1 kohdan kanssa, kun sitä luetaan yhdessä selityksen nro 5 kanssa, jossa täsmennetään, että "yksikkökustannuksia halvemmalla tapahtuva myynti on huomattavaa silloin, kun viranomaiset osoittavat, että normaaliarvon määrittämiseen käytettyjen liiketapahtumien myyntihinnan pai­notettu keskiarvo on alhaisempi kuin yksikkökustannuksien painotettu keskiarvo tai että yksikkökustannuksia halvemmalla tapahtuvan myynnin määrä on vähintään 20 prosenttia siitä määrästä, joka on myyty normaaliarvon määrittä­miseen käytetyissä liiketapahtumissa".
In those circumstances, the Community institutions were certainly entitled to apply the second criterion set out in the third subparagraph of Article 2(4) of the basic regulation, consisting in verifying whether the volume of sales below unit cost represented not less than 20% of the sales being used to determine normal value.
Näin ollen yhteisöjen toimielimet ovat nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa voineet perustellusti soveltaa perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa säädettyä jälkimmäistä kriteeriä, jonka mukaan on tarkistettava, oliko yksikkökustannuksia alhaisemmilla hinnoilla tapahtuvan myynnin määrä vähintään 20 prosenttia normaaliarvon määrityksessä käytetystä myynnistä.
The applicant does not deny that that criterion is met in the 17 groups of products in which unprofitable sales were excluded by the Commission in determining normal value, in so far as they represented 20% or more of total sales.
Kantaja ei kiistä sitä, että tämä kriteeri on täyttynyt 17 sellaisen tuoteryhmän osalta, joiden osalta komissio ei ole ottanut huomioon kannattamatonta myyntiä normaaliarvoa määrittäessään siltä osin kuin kannattamaton myynti oli vähintään 20 prosenttia kokonaismyynnistä.
As regards the applicant's allegations of breach of the principle of proportionality, the choice between the different methods of calculation indicated in a basic regulation requires an appraisal of complex economic situations, which means that review of the observance of the principle of proportionality by the Community judicature is limited, in that sphere, to determining whether the method chosen is manifestly inappropriate having regard to the objective pursued (see Case 255/84 Nachi Fujikoshi ν Council [1987] ECR 1861, paragraph 21, and Case T-162/94 NMB France, cited above, paragraphs 72 and 73).
Kantajan niiden väitteiden osalta, joiden mukaan suhteellisuusperiaatetta on rikottu, on todettava, että perusasetuksessa mainittujen erilaisten laskumenetelmien välillä tehtävä valinta edellyttää monitahoisten taloudellisten tilanteiden arviointia, joten yhteisöjen tuomioistuinten suhteellisuusperiaatteen noudattamisen osalta harjoittaman valvonnan on tällä alalla rajoituttava koskemaan sitä, onko valittu menetelmä ilmeisen sopimaton tavoiteltuun päämäärään nähden (asia 255/84, Nachi Fujikoshi v. neuvosto, tuomio 7.5.1987, Kok. 1987, s. 1861, 21 kohta ja em. asia NMB France ym. v. komissio, tuomion 72 ja 73 kohta).
The purpose of Article 2(4) of the basic regulation is to define the normal value of the product concerned in order to determine whether dumping is taking place, having regard to the prices charged in the normal course of trade for like products in the exporting country, which means that sales at prices lower than unit production cost, plus selling and general costs, when they are made in substantial quantities over an extended period, are to be disregarded.
90 On kuitenkin todettava, että perusasetuksen 2 artiklan 4 kohta koskee tarkasteltavana kulloinkin olevan tuotteen normaaliarvon määrittämistä polkumyynnin olemassaolon toteamiseksi samankaltaisten tuotteiden tavanomaisessa kaupan käynnissä vientimaassa käytettyjen hintojen perusteella, mikä edellyttää sitä, että myyntiä, joka on toteutettu hinnoilla, jotka ovat alhaisempia kuin yksikkökustannukset, joihin on lisätty myynti- ja yleiskustannuksia, ei oteta huomioon, kun kyseisen myynnin määrä on huomattava pidennettynä ajanjaksona.
91 In that context, the mere fact, relied on by the applicants, that the application of the 20% criterion provided for by the third subparagraph of Article 2(4) of the basic regulation involved the exclusion of transactions at prices lower than unit costs in 17 out of 24 groups of products does not in itself show that that criterion
91 Tässä yhteydessä pelkästään se kantajien mainitsema seikka, että perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyn 20 prosentin kriteerin soveltaminen on johtanut siihen, että yksikkökustannuksia alhaisemmilla hin noilla toteutettuja liiketoimia ei ole otettu huomioon 17 tuoteryhmässä 24 tuo
It merely indicates that, for those 17 groups of products, at least 20% of sales were made for a considerable period at prices lower than unit cost.
Tästä seikasta ilmenee ainoastaan, että näissä 17 tuoteryhmässä vähintään 20 prosenttia myynnistä toteutettiin jatkuvasti yksikkökustannuksia alhaisemmilla hinnoilla.
Finally, the contested regulation cannot be regarded as vitiated by an inadequate statement of the reasons on which it is based since it states, in essence, in the third paragraph of recital 19, that the Commission, having regard to Article 2(4) of the basic regulation, considered that sales made at a loss had to be excluded when establishing the normal value where such sales constituted more than 20% of all domestic sales, given the terms of the basic regulation and the institutions' consistent practice in the establishment of normal value.
Ei voida katsoa, että kanteen kohteena olevaa asetusta olisi perusteltu riittä­mättömästi siltä osin kuin sen 19 perustelukappaleen kolmannessa kohdassa täsmennetään tämän osalta, että komissio katsoi perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti, että tappiollista myyntiä ei ollut otettava huomioon nor­maaliarvoa määritettäessä, jos kyseinen myynti on enemmän kuin 20 prosenttia kaikesta kotimaisesta myynnistä ottaen huomioon perusasetuksen säännökset ja yhteisön vakiintunut käytäntö normaaliarvon määrityksessä.
It follows that the third plea must be rejected.
Tästä seuraa, että kolmas kanneperuste on hylättävä.
III — Fourth plea: infringement of Article 2(11) of the basic regulation (Case T-33/98)
Asiassa T­33/98 esitetty neljäs kanneperuste, joka koskee 2 artiklan 11 kohdan rikkomista
The applicant (Petrotub) notes that Article 2(11) of the basic regulation provides as follows:
Kantajana oleva Petrotub muistuttaa, että perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdassa säädetään seuraavaa:
'Subject to the relevant provisions governing fair comparison, the existence of margins of dumping during the investigation period shall normally be established on the basis of a comparison of a weighted average normal value with a weighted average of prices of all export transactions to the Community, or by a comparison
"Jollei tasapuolista vertailua koskevista säännöksistä muuta johdu, polkumyyn­timarginaalien olemassaolo tutkimusajanjakson aikana määritetään tavallisesti normaaliarvon painotetun keskiarvon ja kaiken yhteisöön suuntautuvan viennin hintojen painotetun keskiarvon välisellä vertailulla tai yksittäisten normaaliar­
This paragraph shall not preclude the use of sampling in accordance with Article 17.'
Tässä kohdassa ei suljeta pois mahdollisuutta käyttää otoksia 17 artiklan mukaisesti."
Petrotub claims, first, that the Community institutions failed to explain, as they were obliged to do under Article 2(11) of the basic regulation, why a comparison of the weighted average normal value with the prices of all individual export transactions reflected the full degree of dumping better than the normal methods; second, that their dumping determination was based on factors falling outside the investigation period; and third, that they did not demonstrate the existence of a pattern of export prices which differed as between different purchasers or time periods.
Petrotub väittää ensinnäkin, että yhteisöjen toimielimet ovat jättäneet selittämättä, vaikka niiden velvollisuutena olisi perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaan ollut näin tehdä, miksi normaaliarvon painotetun keskiarvon ja kaiken yhteisöön suuntautuvan viennin hintojen välisellä vertailulla saataisiin tavan omaisia menetelmiä paremmin selville polkumyynnin laajuus; toiseksi se väittää, että yhteisöjen toimielimet ovat määritelleet polkumyyntimarginaalin tutkimusajanjakson ulkopuolelle jäävien seikkojen perusteella, ja kolmanneksi se korostaa, että kyseiset toimielimet ovat jättäneet näyttämättä, että vientihinnat olisivat vaihdelleet eri ostajien tai ajanjaksojen välillä.
The alleged lack of justification for the method chosen for determining the dumping margin
A Väite siitä, että polkumyyntimarginaalin määrittämismenetelmän valintaa ei ole perusteltu
The applicant claims that, in order to resort by way of exception to the method of comparing weighted average normal value with the prices of all individual exports to the Community, the Community institutions are obliged under Article 2(11) of the basic regulation to explain for each of the companies taken separately why that method reflects the full degree of dumping better than the
Kantaja väittää, että voidakseen poikkeuksellisesti turvautua normaaliarvon painotetun keskiarvon ja kaikkien yhteisöön suuntautuvien yksittäisten vienti tapahtumien hintojen painotetun keskiarvon vertailumenetelmään yhteisöjen toimielinten on muun muassa esitettävä perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan nojalla kunkin yrityksen osalta erikseen syy, jonka johdosta tällä menetelmällä saadaan selville polkumyynnin todellinen laajuus paremmin kuin edellä maini
It submits that Article 2(11), which was introduced into the basic regulation in order to implement Article 2.4.2 of the 1994 Antidumping Code, must be interpreted in the light of the latter provision.
Kantaja väittää, että edellä mainittua 2 artiklan 11 kohtaa, joka on otettu perusasetukseen vuoden 1994 polkumyyntikoodin 2.4.2 kohdan täytäntöönpa­nemiseksi, on tulkittava tämän kohdan valossa.
It is clear from the wording of Article 2.4.2 that the method of comparing weighted average normal value with the prices of individual exports may be used only if, first, the differences in patterns of export prices amongst different purchasers, regions or time periods cannot appropriately be taken into account by the use of one or other of the two normal methods and, second, an explanation is provided as to why those differences cannot be taken into account by use of the normal methods.
Tämän 2.4.2 kohdan sanamuo­dosta ilmenee, että menetelmää, jossa normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrataan yksittäisten vientitapahtumien hintoihin, voidaan käyttää vain silloin, kun vientihintojen vaihteluja eri ostajien, alueiden tai ajanjaksojen välillä ei voida ottaa asianmukaisella tavalla huomioon käytettäessä jompaa kumpaa kahdesta tavanomaisesta menetelmästä, ja kun selitetään, minkä takia näitä hintojen eroja ei voida ottaa huomioon käytettäessä tavanomaisia menetelmiä.
In this case there is no such explanation in the contested regulation.
Nyt käsiteltä­vänä olevassa tapauksessa kanteen kohteena olevassa asetuksessa ei ole esitetty tällaista selitystä.
Moreover, the Community institutions did not establish that in the applicant's individual situation the normal methods for determining the dumping margin would not reflect the full extent of the dumping engaged in by the applicant.
Yhteisöjen toimielimet eivät myöskään ole kantajan osalta osoittaneet yksityis­kohtaisesti, että polkumyyntimarginaalin tavanomaisilla määritysmenetelmillä ei voitaisi saada selville kantajan harjoittaman polkumyynnin todellista laajuutta.
In its reply, the applicant submits that the Community institutions also infringed Article 2(11) of the basic regulation in that they confined themselves to comparing the first of the two symmetrical methods with the third method under which the weighted average normal value is compared with the prices of individual exports and failed to compare the second symmetrical method with that third method.
Vastausvaiheessa kantaja väittää, että yhteisöjen toimielimet ovat rikkoneet myös perusasetuksen 2 artiklan 11 kohtaa, sillä ne ovat tyytyneet vertailemaan ensimmäistä kahdesta symmetrisestä menetelmästä kolmanteen menetelmään, jossa normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrataan yksittäisten vientitapah­tumien hintoihin, ja ne ovat jättäneet vertaamatta jälkimmäistä symmetristä menetelmää tähän kolmanteen menetelmään.
It follows that the institutions did not demonstrate that the application of the two symmetrical methods of determining the dumping margin did not enable the real extent of the dumping to be disclosed.
Tästä seuraa, että toimielimet eivät ole näyttäneet, että polkumyyntimarginaalin kahta symmetristä määritysmene­telmää soveltamalla ei olisi voitu saada selville harjoitetun polkumyynnin todellista laajuutta.
100 According to the Council, the applicant's arguments based on Article 2.4.2 of the 1994 Antidumping Code were raised neither during the investigation nor in the application.
100 Neuvoston mukaan kantajan väitteitä, jotka perustuvat vuoden 1994 polkumyyntikoodin 2.4.2 kohtaan, ei ole esitetty tutkimuksen aikana eikä kannekirjelmässä.
They are therefore inadmissible under Article 48(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan mukaan niitä ei siis voida ottaa tutkittavaksi.
That applies to the argument that the Community institutions ought to have compared individual normal values with individual export prices and decided whether that comparison reflected the actual degree of dumping.
Tämä koskee väitettä, jonka mukaan yhteisöjen toimielinten olisi pitänyt verrata yksittäisiä normaaliarvoja yksittäisten vientitapahtumien hintoihin ja varmistettava, voitiinko tämän vertailumenetelmän avulla saada selville harjoitetun polkumyynnin todellinen laajuus.
That is true also of the argument that it was for the Community institutions to explain why account could not appropriately be taken of the differences in export price patterns by applying the two normal methods.
Sama koskee väitettä, jonka mukaan näiden toimielinten olisi pitänyt selittää, miksi vientihintojen vaihteluja ei voida ottaa asianmukaisesti huomioon sovellettaessa kahta tavanomaista menetelmää.
101 In any event, those arguments are unfounded.
101 Joka tapauksessa on neuvoston mukaan niin, että nämä väitteet eivät ole perusteltuja.
It is clear from the first sentence of Article 2(11) of the basic regulation that the Community institutions may opt for one of the two normal methods referred to.
Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdasta ilmenee neuvoston mukaan selvästi, että yhteisöjen toimielimet voivat valita jomman kumman näistä kahdesta edellä mainitusta tavanomaisesta menetelmästä.
In that connection they have a discretionary power and only rarely have recourse to the method of comparing individual normal values with individual export prices because that method is generally considered to be impracticable and somewhat arbitrary.
Niillä on tältä osin harkintavaltaa ja ne käyttävät vain hyvin harvoin menetelmää, jossa yksittäisiä normaaliarvoja verrataan yksittäisiin vientihintoihin, sillä tällaista menetelmää pidetään yleisesti käyttökelvottomana ja hieman mielivaltaisena.
102 Moreover, in accordance with the second sentence of Article 2(11), it is sufficient for the Community institutions to demonstrate that there are differences in the pattern of export prices and that the normal method resorted to first does not reflect the true degree of dumping to enable them to have recourse to the third method.
102 Lisäksi neuvosto toteaa, että 2 artiklan 11 kohdan toisen virkkeen mukaan kolmanteen menetelmään turvautumiseksi riittää, että yhteisöjen toimielimet näyttävät, että vientihinnat vaihtelevat ja että ensiksi valitulla tavanomaisella menetelmällä ei voida saada selville polkumyynnin todellista laajuutta.
That interpretation is fully in keeping with Article 2.4.2 of the 1994 Antidumping Code.
Tämä tulkinta vastaa täysin vuoden 1994 polkumyyntikoodin 2.4.2 kohtaa.