natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Whereas unemployment in the 25 least-affected regions in the EU averages only 3-4%, only slightly higher than in the early 1970s, in the 25 most-affected regions, it now stands at between 20% and 35%, substantially higher than 25 years ago;
Kun työttömyysaste EU:n 25:lla suotuisimmalla alueella on keskimäärin vain 3­4 prosenttia — vain hieman enemmän kuin 1970­luvulla — on se 25:lla pahimmalla työttömyys­alueella nyt 20­35 prosenttia eli huomattavasti enemmän kuin 25 vuotta sitten.
The main economic problem facing the EU remains the persistence of high unemployment.
Korkea työttömyys on EU:n talousongelmista suurin.
This is a long standing problem.
Se on pitkäaikainen ongelma.
Between 1973 and 1985, unem ployment in the 15 Member States taken together in creased every year, from an average of only 2% to over 10'/2%' (Graph 5).
Vuosien 1973 ja 1985 välise­nä aikana 15 jäsenmaan yhteenlaskettu työttömyys li­sääntyi joka vuosi alun keskimäärin vain 2 prosentista yli 10,5 prosenttiin' (kaavio 5).
Economic recovery in the second half of the 1980s temporarily reversed the trend but failed ;o reduce the rate to below 7!/2%.
1980­luvun jälkipuoliskon ta­loudellinen elpyminen muutti suuntausta hetkellisesti, mutta sekään ei onnistunut pudottamaan työttömyysas­tetta alle 7,5 prosentin.
The level of unemployment in 1985 was higher than at any time since the great depression of the 1930s, but worse was to come, as the recession of the early 1990s pushed up unemployment to 11.2% in 1994.
Vuonna 1985 työttömien määrä oli suurempi kuin koskaan sitten 1930­luvun lamavuosi­en, mutta pahempaa oli tulossa: 1990­luvun alun taantu­ma nosti työttömyysastetta niin, että se oli 11,2 prosent­tia vuonna 1994.
Some 181/2 million people were affected, around 1 in 9 of the work force.
Työttömyys kosketti noin 18,5 miljoonaa EU:n asukasta eli noin yhdeksäsosaa työvoi­masta.
Recovery since then has reduced unem ployment to just under 10% in late 1998, but this still represents some I6V2 million people without work.
Myöhempi elpyminen on vähentänyt työttömyyt­tä niin, että vuoden 1998 lopulla se oli hieman alle 10 prosenttia. Tämä vastaa edelleen noin 16,5 miljoonaa työtöntä.
Unemployment does not only affect the individuals concerned: it also means loss of potential production and income for the Union as a whole.
Työttömyys ei kosketa ainoastaan niitä yksilöi­tä, joiden kohdalle se osuu, vaan se aiheuttaa tuotannon ja tulojen menetyksiä koko EU:lle.
high rates of unemployment have been associated, both over time and between regions, with high levels of longterm unemployment and a marginalisation — or social exclusion — of the un employed (Graph 6).
Korkeat työttömyysluvut on kautta aikojen (ja aluei­den) yhdistetty pitkäaikaistyöttymyyteen ja työttömi­en syrjäytymiseen — tai sosiaaliseen eristämiseen (kaavio 6).
In 1997, just under half (49%) of the unemployed in the EU had been out of work for one year or more, representing 5.2% of the work force (in contrast to under 1 % in the US);
Vuonna 1997 lähes puolet (49 %) EU:n työttömistä — 5,2 prosenttia työvoimasta — oli ollut vähintään vuoden vailla työtä. USA:ssa vastaava luku on alle prosentin.
There are several noteworthy features of labour market developments in the Union:
EU:n työmarkkinoiden kehittymisessä on useita merkille pantavia piirteitä:
Disparities in unemployment, 1970-97
Eroja työttömyydessä, 1970­1977
> of labour torce Unemployment rate
Työttömyysaste
Standard deviation ol unemployment rate (by region)
Työttömyysasteen keskihajonta (alueittain) ^ —
^ unemployment has risen rapidly during cyclical downturns in the economy but has fallen slowly during upturns, reflecting a failure to sustain em ployment growth for long enough during recovery periocs.
Työttömyys on kasvanut nopeasti talouden syklisten taantumien aikoina, mutta laskenut hitaasti nousu­kausina. Tämä kuvastaa sitä, että riittävän pitkäkes­toisen talouskasvun ylläpidossa elpymiskausien ai­kana on epäonnistuttu.
The result has been a 'ratcheting-up' of unemployment levels, the peak rate in 1994 being higher than in 1985, the low point in 1991 being higher than in 1980 (atthe end of the upturn in the late 1970s).
Tuloksena on ollut työttömyyden asteittainen lisääntyminen: vuoden 1994 työttömyyshuippu oli korkeampi kuin vuoden 1985 vastaava ja vuoden 1991 melko alhaiset työt­tömyysluvut olivat edelleen korkeampia kuin vuonna 1980 (1970­luvun lopun nousukauden päättyessä). Tämä kehitys näyttää heikolta USA:n kehitykseen verrattuna.
This compares unfavourably with the US, where falls during upturns have compensated for rises during downturns;
Siellä työttömyyden lasku nousukausien aikana on korvannut työpaikkojen vähenemisen taantumien aikana.
Standard deviation of unemployment rate (by Member State)
Työttömyysasteen keskihajonta (jäsenmaittain)
Source: Eurostat; DGXVI calculations the rise in unemployment has occurred in a con text of increasing employment.
Lähde: Eurostat: laskelmat DGXVI
Over the period 1987 to 1997, employment in the EU increased by 5 million, but this was not enough to keep pace
Työttömyys on kasvanut samalla kun työpaikkojen määrä on lisääntynyt. Kymmenvuotisjakson 1987­1997 kuluessa työpaikat EU:ssa lisääntyivät
5 million from 1991 to 1994. Although it has risen since then — by almost 2Vz million between 1994 and 1997 — the average increase over the 10 years as a whole was under 0.5% a year.
1.2 Työttömyys ja työmarkkinat määräinen prosentuaalinen nousu koko kymmenen vuo­den ajanjaksolla oli alle 0,5 prosenttia vuodessa.
While employment has increased, the rise has not been enough to keep pace with the growth in population of working age and the growing proportion of those who want to work.
Vaikka työllisyys on kasvanut, nousu ei ole pystynyt vas­taamaan työikäisen väestön kasvuun ja työmarkkinoille haluavien ihmisten lisääntyvään määrään.
interregional differences in employment opportunities are concentrated, in particular, on women and young people.
Työllistymismahdollisuuksien alueelliset erot keskit­tyvät naisiin ja nuoriin.
Employment rates of women are over 60% in the 25 regions with the lowest overall rate of unemployment, but less than half this rate in the 25 regions with the highest unem ployment (Graph 7).
Verrattaessa 25 keskimääräi­sesti matalimman työttömyysasteen aluetta 25 kor­keimman työttömyysasteen alueisiin huomataan, että edellisillä 60 prosenttia naisista on työelämäs­sä, kun taas jälkimmäisillä luku on vain puolet tästä (kaavio 7).
Youth unemployment in the latter regions averages 47%, more than double the rate for those of 25 and over (20%).
Jälkimmäisillä alueilla nuorisotyöttömyys on keskimäärin 47 prosenttia.
Labour market dynamics
Työmarkkinoiden dynamiikka
Unemployment arises from a mismatch between la bour demand and labour supply (exacerbated in some cases by the way that wages are set).
Työvoiman tarjonnan lisääntyminen ei kuitenkaan varsi­naisesti aiheuta suurta työttömyyttä.
In particular, marked regional variations in the demand for la bour mean that, while in some regions demand matches labour supply and keeps pace with changes in it, in others it falls far short.
Voi käydä niinkin, että suuri työttömyys saa naiset ja nuoret jättäytymään työmarkkinoiden ulkopuolelle, jolloin työvoiman tarjonta vähenee.
Among the unemployed, however, there is a subset whose skills are inadequate or are no longer demanded and who, therefore, face marginalisation and exclusion from the labour market.
Pohjoismaissa, Portugalissa ja Isossa­Britan­niassa työmarkkinoilla olevien määrä on EU:n korkein: 70­80 prosenttia työikäisestä väestöstä.
These form what is called structural unem ployment.
Kuitenkin Tans­kan ja Ison­Britannian työttömyysasteet, 5­7 prosenttia, ovat EU:n alhaisimmat.
The rise in labour supply, however, is not the cause of high unemployment in any meaningful sense.
Nämä luvut vastaavat USA:n tilannetta.
In deed, causality can run in the opposite direction, with high unemployment discouraging the participation of women and young people in the labour market and so driving down the supply of labour.
Siellä työttö­myyttä on vain viisi prosenttia ja työmarkkinoilla on lähes 80 prosenttia väestöstä.
The Nordic countries, Portugal and the UK have the highest rates of participation, or activity, in the EU, at 70-80% of work ing-age population.
Lisäksi viimeisen kymmenen vuoden aikana niin työikäisen väestön määrä kuin työ­voimaosuuskin on USA:ssa noussut huomattavasti enemmän kuin EU:ssa.
Yet in Denmark, Portugal and the UK, unemployment is among the lowest in the EU, with rates of 5-7%.
Työttömyyttä esiintyy silloin kun työvoiman tarve ja tarjonta ovat ristiriidassa (joissakin tapauksissa palkkataso pa­hentaa tätä ristiriitaa).
Moreover, both Sweden and Fin land had exceptionally low rates of unemployment, 24%, before the recent crisis.
Työttömien jou­kossa on kuitenkin niitä, joiden taidot ovat riittämättömiä tai joiden taitoja ei enää tarvita.
This is in line with the experience in the US, where unemployment is only around 5% and the rate of participation is almost 80%.
Tällaisia ihmisiä uhkaa syr­jäytyminen ja putoaminen työmarkkinoilta.
Moreover, workingage population, as well as participation, has risen by substantially more in the US than in the EU over the past 10 years.
Tätä ilmiötä kutsutaan rakenteelliseksi työttömyydeksi.
Low activity rates can be seen as an indicator of an unused pool of labour, particularly in the case of women.
Työmarkkinoilla olevan väestön vähäisyys on osoitus käyttämättömästä työvoimareservistä; näin varsinkin naisten kohdalla.
Indeed, one of the most striking features of labour markets in the EU is the low rate of activity in many regions, especially in those where unemploy ment is high.
Yksi silmiinpistävimmistä EU:n työ­markkinoiden piirteistä onkin vähäinen työmarkkinoilla olevien ihmisten määrä monilla, erityisesti korkean työt­tömyyden alueilla.
The demand for labour in any region depends on the strength of its economic base and on the job content of growth.
Tietyn alueen työvoiman kysyntä riippuu sen talouspoh­jasta ja kasvun mukanaan tuomien työpaikkojen laadusta.
Employment represents a simple measure of labour demand.
Työpaikkojen määrä on työvoiman kysynnän yksinkertai­nen mittari.
In the EU as a whole, this in creased by 5 million over the 10 years 1987 to 1997.
Koko EU:ssa työpaikkojen määrä lisääntyi kymmenvuotiskaudella 1987­1997 viidellä miljoonalla.
There is a clear link between net job creation and economic growth (Graph 8): employment increased by 71/2 million between 1987 and 1991, but fell by almost
Työllisyyden nettokasvun ja talouskasvun välillä on selvä yhteys (kaavio 8): työllisyys kasvoi 7,5 miljoonalla vuodes­ta 1987 vuoteen 1991, mutta väheni lähes viidellä mil­joonalla vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana.
Unemployment and longterm unemployment rates, 1997
Työvoimaosuus ja työllisyysaste alhaisimman ja korkeimman työttömyyden alueilla, 1997
Participation and employment rates in regions with lowest and highest unemployment, 1997
Työttömyys­ja pitkäaikaistyöttömyysasteet jäsenmaissa, 1997
Va ol population 15-64
% 15­64­vuotiaista
Unemployed < 1 year Unemployed > 1 year Total Women
90 _BAR_— □ Työttömänä .
Total Women
■ Työssä
1.2 Unemployment and the labour market
1.2 Työttömyys ja työmarkkinat
Definitions of labour market concepts
Työmarkkinakäsitteiden määritelmiä
A number of summary statistics, such as 'participation rates' or 'employment rates', are used to de scribe different features of the labour market.
Monenlaisia tiivistelmälukuja, kuten "työvoimaosuus" ja "työllisyysaste", käytetään kuvaamaan työmarkkinoiden erilaisia piirteitä.
However, it is not always obvious exactly what these concepts mean and what the relationship is between them.
Aina ei kuitenkaan ole selvää, mitä näillä käsitteillä tarkkaan ottaen tarkoitetaan ja mikä niiden keskinäinen suhde on.
The conventions used in this report are set out beiow.
Tässä kertomuksessa käytetyt ilmaisut on selitetty seuraavassa.
As noted above, a significant part of unemployment is due, not just to insufficient labour demand compared to labour supply, but also to a structural mismatch be tween the two.
tarjontaan verrattuna vaan myös näiden tekijöiden välisestä rakenteellisesta ristiriidasta.
A simple definition of what is called 'structural unemployment' is that excess supply in one section of the labour market can coexist with excess demand in another.
Rakenteellisen työttö myyden yksinkertainen määritelmä on se, että työmarkkinoilla on yhtä aikaa sekä työvoiman liikatarjontaa ja että liikakysyntää.
Workers can be unemployed at the same time as there are unfilled vacancies, simply be cause they do not possess the skills, or are in some way unsuitable, for the jobs on offer.
Ihmisiä voi olla työttöminä samaan ai kaan kun tarjolla on avoimia työpaikkoja yksinkertaisesti siitä syystä, ettei heillä ole tarjolla olevan työn vaatimia taitoja tai että he ovat muuten sopimattomia tehtävään.
The result is that some people have only limited access to the labour market and are unlikely to find work even if there were an in crease in the demand for labour.
Lopputulos on, että jotkut ihmiset pääsevät osallistu maan työmarkkinoille vain rajoitetusti ja että heidän on vaikea löytää työtä silloinkin kun työvoiman kysyntä on suurempaa.
There are around 248 million people aged 15-64 in the EU and 246 million of these are included in the Union Labour Force Survey, which is household based and, therefore, excludes those living in com munal households, such as those in the armed forces.
EU:ssa on noin 248 miljoonaa 15-64-vuotiasta asukasta, joista 246 miljoonaa on mukana unionin työvoimatutkimuksessa. Tutkimus perustuu kotitalouksiin ja siksi mukana eivät ole yhteisötalouksissa asuvat (esimerkiksi armeija on tällainen yhteisötalous).
In 1997, these were divided broadly as follows: lows:
Vuonna 1997 kotitaloudet jakautuivat suurin piirtein seuraavasti:
• 124 million people in fulltime employment (in cluding 22 million self-employed);
- 124 miljoonaa ihmistä oli kokopäiväisessä työssä (mukaan lukien 22 miljoonaa yksityisyrittäjää).
• 25 million people in part-time employment;
- 25 miljoonaa ihmistä oli osa-aikatyössä.
• 18 million unemployed, in the sense of actively seeking work and being available to work (of which 9 million for more than one year);
Työvoimalle määrätyt verot ja sosiaalimaksut voivat osaltaan vaikuttaa siihen, etteivät työntekijät ja työpaikat kohtaa — varsinkin matalapalkkaisten ja vähän koulutettujen ihmisten tapauksessa.
The level of taxes and social charges levied on labour is a potential contributor to this mismatch, especially as regards the employment of low-paid and lowskilled workers.
- 18 miljoonaa oli työttömänä, mutta aktiivisesti työtä etsimässä ja työmarkkinoiden käytettävissä (heistä 9 miljoonaa oli ollut työttömänä yli vuoden).
• 79 million economically inactive (of which nearly 11 million would like a job, but are not actively looking or are not immediately avalable).
- 79 mijoonaa oli taloudellisesti toimettomia (heistä 11 miljoonaa halusi työtä, mutta ei etsinyt sitä aktiivisesti tai el ollut välittömästi työmarkkinoiden käytettävissä). sä).
Apart from some rounding errors, other relevant concepts are defined and calculated as follows:
Lukuun ottamatta joitain pyöristysvirheitä muut asiaan liittyvät käsitteet on määritelty ja laskettu seuraavasti:
Another cause of structural unemployment is lack of skills.
Toinen syy rakenteelliseen työttömyyteen on osaamisen puute.
The low-skilled, in general, are much more likely to be unemployed than those with higher skills, unem ployment of those aged 25 to 59 with only basic school ing averaging 12Va% across the Union in 1997 as against just under 6% forthose with university-level education.
Vuonna 1997 vain peruskoulun käyneiden 25-59-vuotiaiden ihmisten työttömyysaste oli kaikkialla unionissa keskimäärin 12,5 prosenttia, kun samaan ikäryhmään kuuluvista yliopistotasoisen koulutuksen saa neista alle kuusi prosenttia oli työttöminä.
In addition, skills can become obsolete be cause of a change in the pattern of demand or in the
Lisäksi työntekijöiden taidot voivat muuttua tarpeettomiksi työvoiman kysynnässä tai tuotantoprosesseissa tapahtuvien muu tosten takia.
• the economically active or the labour force is the sum of those employed and those unemployed, ¡e 124+25+18=167 million people.
- Taloudellisesti toimelias väestö eli työvoima on työllisten ja työttömien yhteenlaskettu määrä: 124 + 25 + 18 = 167 miljoonaa ihmistä.
The activity or participation rate is this figure relative to the total population aged 15-64, ie 167/246=68%;
Toimeliaisuus tai työvoimaosuus on yllä mainittu luku suhteutettuna koko 15-64-vuotiaan väestön määrään: 167 / 246 = 68 prosenttia.
Growth of employment and GDP in the Union, 1975-97
Työllisyyden ja bkt:n kasvu unionissa, 1975-1997
Annual % change
Vuotuinen muutos, % — —Työllisyys
• the employment rate is the sum of those working oart-time as well as fulltime relative again to total population aged 15-64, ie(124+25)/246=60.5%;
- Työllisyysaste on kokopäivätyössä käyvien ja osa-ai-katyöläisten yhteenlaskettu määrä suhteutettuna niin ikään koko 15-64-vuotiaan väestön määrään: (124 + 25) / 246 = 60,5 prosenttia.
• the unemployment rate is the total number unem ployed relative to the total number of those economically active, ie 18/(124+25+18)=11%;
- Työttömyysaste on työttömien kokonaismäärä suhteutettuna taloudellisesti toimeliaiden kokonaismäärään: 18 / ( 124 + 25 + 18) = 11 prosenttia.
• longterm unemployment can be expressed in two ways: the number of people out of work for a year or more as a proportion of the total number unemployed, ie 9/18=49%, or the number of longterm unemployed relative to the total labour force, ie 9/(124+25+18)=5%, which is the longterm un employment rate.
Yksi tapa on laskea miten suuri osuus kaikista työttömistä on ollut vailla työtä vuoden tai pidempään: 9 /18 = 49 prosenttia. Toinen tapa on laskea pitkäaikaistyöttömien määrä suhteessa koko työvoimaan: 9 / (124 + 25 + 18) = 5 prosenttia.
1.2 Unemployment and the labour market processes of production.
1.2 Työttömyys ja työmarkkinat
Skills, moreover, do not only consist of formal educational qualifications but also of aptitude and the ability to work effectively in the working environment.
Kaiken lisäksi taidot eivät koostu vain koulutuksella saa dusta muodollisesta pätevyydestä vaan myös sopeutumiskyvystä ja taidosta työskennellä tehokkaasti työympäristössä.
Those out of work for long periods — such as the longterm unemployed and women returning to the labour market after caring for children — often lose these sk lis and need time in work to reacquire them, which can make employers reluctant to recruit such people.
Pitkään työtä vailla olevat ihmiset — esimerkiksi pitkäaikaistyöttömät tai työmarkkinoille kotiäitinä olon jälkeen palaavat naiset — usein menettävät tällaiset taidot ja tarvitsevat aikaa niiden takaisin hankkimiseen.
Greece and Portugal, have relatively low rates of unemployment (though there are signs that this may be changing in Greece) (Table 16).
tokansantuotteet, on suhteellisen vähän työttömyyttä (joskin Kreikassa on merkkejä muutoksesta) (taulukko 16).
There are also some unemployment blackspots in Northern Europe in regions undergoing economic restructuring, in particular, in Finland, East ern Germany and the North-Eastern part of France, where rates are typically 15-20%.
Pohjois-Euroopassa on joitakin synkkiä työttömyys alueita, varsinkin alueilla, joilla on meneillään rakenne muutos. Tällaisia alueita, joiden työttömyys on tyypillisesti 1520 prosenttia, on varsinkin Suomessa, Saksan itäosissa ja Koillis-Ranskassa.
Moreover, in some urban blackspots, rates are even higher than this, de spite low unemployment in the region as a whole.
Lisäksi joissain kaupungeissa on työttömyyspesäkkeitä, joiden työttömyysluvut ovat vielä tätäkin korkeampia, vaikka työttömyys alueella kokonaisuutena olisi muuten vähäistä.
There are various ways of estimating the extent to which unemployment is structural, in the sense that it is likely to be unaffected by an increase in labour de mand, or, at least, that it will take some time for it to be affected.
On useita tapoja arvioida, missä määrin työttömyys on rakenteellista, jolloin lisääntyvä työvoiman kysyntä ei vaikuta siihen tai kestää ainakin jonkin aikaa ennen kuin kysynnän lisääntymisellä on siihen vaikutusta.
A simple estimate is provided by longterm unemployment.
Pitkäaikaistyöttömien määrästä voidaan tehdä yksinkertainen arvio.
This serves as an approximate indi cator of those who have limited access to the job market, including those whose skills are declining due to lack of contact with the world of work.
Se antaa karkean kuvan siitä, miten paljon on niitä, joilla on rajalliset mahdollisuudet päästä työmarkkinoille.
This implies that structural unemployment is about half of total unem ployment in the EU, which is similar to estimates pro duced by econometric analysis.2
Tähän ryhmään kuuluvat ihmiset, joiden taidot ovat heikkenemässä, koska kosketus työelämään puuttuu.
It also implies that structural unemployment tends to be proportionately higher in high unemployment re gions: in the 10 regions with the highest rates of un employment, the longterm unemployed account for 56% of the total, while in the 10 with the lowest rate, the figure is only 34%.
Arviosta voidaan päätellä, että rakenteellista työttömyyttä on noin puolet EU:n kokonaistyöttömyydestä, mikä vastaa ekonometrisissä analyyseissä saatuja arvioita.2
Despite the fact that the overall unemployment rate in the EU in 1997 was very similar to that in 1987, the ex perience in different parts varied widely (Map 6).
Kokonaisuutena EU:n työttömyysluvut vuonna 1997 oli vat hyvin samankaltaiset kuin vuonna 1987, mutta ne vaihtelivat huomattavasti alueittain (kartta 6).
In Sweden, Finland and Southern Italy, there was a dramatic increase in unemployment.
Ruotsissa, Suomessa ja Pohjois-ltaliassa työttömyys lisääntyi hätkähdyttävästi.
In the UK. the Netherlands and Ireland, on the other hand, unem ployment fell by 45 percentage points in many re gions.
Isossa-Britanniassa, Alankomaissa ja Irlannissa taas työttömyys aleni monin paikoin 45 pro senttiyksikköä.
Unemployment declined in much of Belgium and in some Northern and North-Eastern parts of Spain, although in the latter case this was more than balanced by a rise in unemployment elsewhere in the country.
Työttömyys väheni myös osissa Belgiaa ja Pohjois-Espanjaa — kummassakin tapauksessa työttömyyden alenemiseen kuitenkin liittyi työttömyyden li sääntyminen muissa osissa maata.
Worryingly, the central and North-Western regions of Spain, which already had some of the high est rates in the Union, recorded significant increases, although in the South, there was little further rise in the very high rates which had already been attained.
On huolestuttavaa, että Keski- ja Pohjois-Espanjassa työttömyysluvut kohosivat huomattavasti, sillä näiden alueiden työttömyysluvut ovat unionin korkeimpia.
It should also be noted that, in Greece, restructuring has started to cause unemployment to rise.
On myös huomattava, että Kreikassa rakennemuutos on aiheuttanut työttömyyden lisääntymistä.
The non-structural part of unemployment could be relatively quickly reduced by higher growth of output and increased investment or by an increase in the employment-content of growth.
Muuta kuin rakenteellista työttömyyttä pystyttäisiin melko nopeasti vähentämään lisäämällä tuotantoa, sijoituksia tai kasvun työllistäviä vaikutuksia.
Structural unemploy ment, however, tends to be more persistent.
Rakenteellinen työttömyys puolestaan on sitkeämpää.
In this case, macroeconomic policies to expand output and employment may need to be combined with measures to increase skills and improve access to jobs, equalising opportunities for those marginalised in the labour market.
Sen vähentämiseksi ja työmarkkinoilta syrjäytyneiden mahdollisuuksien parantamiseksi tuotantoa ja työllisyyttä lisäävään makrotalouspolitiikkaan saatetaan joutua yhdistämään työnhakijoiden taitoja ja työhönpääsykykyä lisääviä toimia. mia.