natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is particularly the case in parts of Western Germany, the Netherlands, Northern Italy and the Midlands in the UK.
Näin on erityisesti osassa Länsi-Saksaa, Alankomaissa, Pohjois-ltaliassa ja Keski-Englannin alueella.
Each of these types of region has particular strengths and weaknesses.
Kullakin edellä esitellyistä aluetyypeistä on omat vahvuutensa ja heikkoutensa.
In each group, there are successful regions which have managed to capitalise on their strengths and others which have succumbed to their weaknesses and have suffered declining activity.
Jokaisessa ryhmässä on sekä menestyviä alueita, jotka ovat onnistuneet hyötymään vahvuuksistaan, että heikkouksiensa alle sortuneita alueita, jotka kärsivät toiminnan vähentymisestä.
In some cases, there are marked contrasts in performance within a region.
Joissakin tapauksissa alueen sisällä on selkeitä eroja suorituskyvyssä.
To identify the most typical service, manufacturing and agricultural regions, the 25 regions with the high est concentration of employment in each sector were selected (Map 4).
Tyypillisimpien palvelu-, teollisuus- ja maatalousalueiden tunnistamiseksi valittiin kunkin toimialan piiristä 25 aluetta, joilla oli eniten kyseisten alojen työpaikkoja (kartta 4).
Although these regions represent extremes, as noted above, this helps to identify com mon developments which can then be used in the analysis of more mixed regions.
Vaikka nämä alueet edustavatkin ääripäitä, ne auttavat tunnistamaan tavallisia kehityskaaria, joita voidaan käyttää analysoitaessa seka-alueita, kuten edellä on jo todettu.
As regards urban areas, towns and cities tend to be centres of prosperity, creativity, culture and innovation in the EU as well as communication hubs.
Tarkastellaan aluksi kaupunkialueita. Kaupungit ovat EU:ssa yleensä vaurauden, luovuuden, kulttuurin ja in novaation sekä viestinnän keskuksia.
In addition, a number of larger cities serve important functions as gateways to, and key decisionmaking centres in, a rapidly-changing global economy.
Lisäksi monet kaupungit ovat merkittäviä portteja alati muuttuvaan maailmantalouteen että tärkeitä päätöksentekokeskuksia.
The 10 regions with the highest level of wealth creation in the EU, except for Luxembourg, contain major cities.
Kaikilla niillä EU:n kymmenellä alueella, joilla varallisuuden luominen on voimakkainta, on — Luxemburgia lu kuun ottamatta — suurkaupunkeja.
Regions (NUTS-2) classified as urban have a com bined GDP per head of 22% above the EU average (Table 4).
Kaupunkialueiksi (NUTS2) määritellyillä seuduilla on yhteenlaskettu asu kasta kohti laskettu bkt 22 prosenttia EU:n keskiarvon yläpuolella (taulukko 4).
If this reflects the relative level in municipalities, it implies that areas defined as urban account for around 60% of total GDP in the EU.
Jos tämä heijastaa kuntien yleistä tasoa, se viittaa siihen, että kaupunkialueet tuottavat noin 60 prosenttia EU:n kokonaisbruttokansantuotteesta. teesta.
The regions most dependent on services are generally clustered around Northern capital cities but in clude an area in the Mediterranean between Rome and the Côte d'Azur.
Alueet, jotka ovat riippuvaisimpia palveluista, ovat yleensä keskittyneet pohjoisten pääkaupunkien ympärille, mutta tällaisia alueita on myös Välimeren maissa Rooman ja Ranskan Rivieran välillä.
The highest concentration of employment in services is around London, where 4 regions of 13 million people are in the top 25 service regions.
Korkein työttömyys palvelualoilla on Lontoon ympäristössä, missä neljä 13 miljoonan asukkaan aluetta kuuluu 25 tärkeimmän palvelualueen joukkoon.
London is by far the largest financial centre in the EU, as well as being a centre of government and business services and the headquarters of some of the world's largest multinationals.
Lontoo on EU:n suurin rahatalouden keskus sekä hallinnon ja yrityspalveluiden keskus. Siellä on myös joidenkin maailman suurimpien monikansallisten yritysten pääkonttoreita.
It is followed by the Ile de France (11 million people) which has similar characteristics and then by regions around the twin
Seuraavana on Ile de France (11 miljoonaa asukasta), jolla on samankaltaisia piirteitä, ja sitten seuraavat alueet, jotka sijaitsevat Amsterdamin ja Haagin mudostaman hallinnollisen ja kaupan kaksoiskeskuksen ympärillä (näillä alueilla on yhteensä 7 miljoonaa asukasta).
At the same time, the main problems facing the EU — unemployment, poverty, economic restructuring and the destruction of the natural and physical environment — are for the most part concentrated and accentuated
Samaan aikaan EU:n suurimmat ongelmat — työttö myys, köyhyys, talouden uudelleenjärjestelyjä luonnon ja fyysisen ympäristön tuhoutuminen — ovat suurimmaksi osaksi keskittyneet ja korostuneet kaupunkialueilla.
1.1 The economy ti0 &
1.1 Talous π
Map 4 Regions with highest employment in agriculture, industry or services, 1997
Kartta 4 25 maatalous­, teollisuus­ ja palveluvaltaisinta aluetta, 1997
Top 25 regions
25 johtavaa aluetta
Employment according to place of residence
Työllisyys asuinpaikan mukaan
Other regions
Palvelut
No data
Ei tietoja
1.1 The economy in urban areas. Opportunity and deprivation are often created simultaneously and in close proximity.
1.1 Talous ovat taloudellisesti varsin vahvoja: niiden yhteenlaskettu bkt/asukas on kahdeksan prosenttia EU:n keskiarvon yläpuolella, ja suurimmalla osalla yksittäisistäkin alueis­ta se on lähellä tai yli keskiarvon (taulukko 8).
For ex­ample, the largest financial centre in the EU. the city of London, is next to some of the most poverty­stricken and deprived areas in the UK.
Nekin alu­eet, joiden asukasta kohti laskettu bkt jää alle keskiar­von, ovat Euroopan nopeimmin kasvavien alueiden joukossa.
reduces value­added, output per person employed being some 30% below the average level for services as a whole).
kiksi 14 prosenttia kaupunkien työpaikoista on finanssi­ja yrityspalvelualalla, kun vastaava luku maaseutualueil­la on kuusi prosenttia.
In addition, the absence of a strong private sector means that overall employment levels tend to be low.
Tässä ei huomioida sitä, että kor­keamman tason finanssitoiminnot ovat lähes yksin­omaan keskittyneet muutamaan kaupunkikeskukseen ja rahoitusalan työpaikat maaseutualueilla ovat lähes ko­konaan suurien pankkiketjujen paikalliskonttoreissa.
In these cases — in Merseyside, Corsica and the North of Sweden, for example — GDP per head tends to be below average.
Kaupunkialueet ovat myös julkishallinon keskuksia, ja tässäkään tapauksessa yleiset laskelmat — 30 prosent­tia ei­kaupallisissa palveluissa verrattuna maaseutualu­eiden 26 prosenttiin — eivät tue sitä tosiasiaa, että tär­keämmät toiminnot ovat keskittyneet kaupunkialueille.
Manufacturing is more evenly spread across regions and is most highly concentrated in intermediate ar­eas, where networks of smaller towns and cities pre­dominate.
Rakenneuudistusten vaikutus on kuitenkin todennäköi­sesti aliarvioitu tässä laskelmassa, koska 25 tärkeintä teollisuusaluetta ovat määritelmällisestikin yleensä me­nestyneimpiä.
Although all towns are to some extent service centres, the economy of these towns is typi­cally based on particular manufacturing sectors.
Erot teollisuuden osa­alueiden välillä ovat paljon suuremmat kuin teollisuuden ja palvelujen väliset erot.
The top 25 manufacturing regions are relatively strong economically, with a combined GDP per head of 8% above the EU average as a whole and most individual regions having a level close to or above the average (Table 8).
Sen lisäksi, että eri teollisuudenhaarat menestyvät eri tavoin (esimerkiksi lääketeollisuus tekstiiliteollisuu­teen verrattuna), rationalisointi ja kilpailuedun hyödyntä­minen merkitsevät sitä, että monet teollisuudenhaarat kasvavat joillakin alueilla samaan aikaan kun ne vähene­vät toisilla.
Even those with below average GDP per head are among the fastest growing regions in Eu­rope, which reflects the fact that although many parts of manufacturing are in decline, especially in terms of employment, the more advanced parts are perform­ing well, at least in output terms.
Tämä viittaa siihen, että keskittyminen saat­taa tulevaisuudessa olla entistä voimakkaampaa. Kehi­tys viittaa myös siihen, että hyvän suorituskyvyn vastinpari 25 tärkeimmällä teollisuusalueella — samoin kuin palvelualueella — on rakenteellinen uudelleenjär­jestely ja tuotannon supistuminen muilla alueilla.
Major urban centres are characterised by services, often concentrated in the more advanced sectors, as well as in communal services, which are mostly non­market, where growth of employment has been most marked (Table 6).
Vastaavasti kaikki 25 tärkeintä palvelualuetta ovat EU:n taloudellisesti parhaiten menestyneiden alueiden jou­kossa: niiden yhteenlaskettu bkt/asukas on 27 prosent­tia yli EU:n keskiarvon (taulukko 7).
Moreover, within these sectors, higher­level functions tend to be performed dispro­portionately in large urban areas.
Tämä kuvastaa suu­remman lisäarvon palvelujen ylivoimaisuutta ja niille ominaista korkeaa tuotannon tasoa työntekijää kohti las­kettuna (kaaviot 2 ja 3).
For example, 14% of urban employment is in the financial and business service sectors, as compared to around 6% in rural areas.
Joillakin näistä alueista toiminta on kuitenkin keskittynyt pienemmän lisäarvon palvelui­hin, erityisesti julkisella sektorilla (missä voittojen puuttu­minen vähentää lisäarvoa, jolloin tuotos työntekijää kohti laskettuna on noin 30 prosenttia alhaisempaa kuin koko tuotoksen yhteiskeskiarvo).
This does not take account of the fact that higher level financial functions are almost exclusively concentrated in a few urban centres, and financial sector employment in rural areas consists almost en­tirely of local branches of high street banks.
Lisäksi vahvan yksityisen sektorin puuttuminen merkitsee sitä, että yleinen työlli­syystaso on matala.
Urban ar­eas are also centres of public administration, again the overall figures — 30% in non­market services as against 26% in rural areas — do not reflect the fact that more important functions tend to be concen­trated in urban areas.
Tällaisissa tapauksissa — esimer­kiksi Merseysidessa, Korsikalla ja Pohjois­Ruotsissa — asukaskohtainen bkt on yleensä keskimääräistä alhai­sempi.
Correspondingly, the top 25 service regions are among the most economically successful in the EU, with combined GDP per head of 27% above the EU av­erage (Table 7), reflecting the preponderance of higher valued­added services and the high level of out­put per person employed which they display (Graphs 2 and 3).
Teollisuus on levittäytynyt tasaisemmin eri alueille ja sitä on keskittynyt kaikkein eniten välialueille, joilla on eniten pienten kaupunkien muodostamia verkostoja.
In some of these regions, however, activity is concentrated in lower valued­added services, espe­cially in the public sector (where the absence of profits
Vaikka kaikki kaupungit ovatkin jossain määrin palvelukeskuk­sia, niiden talous perustuu tavallisesti joillekin tietyille teollisuudenaloille.
The influence of restructuring is, however, probably understated by this exercise, since the top 25 manu­facturing regions tend, by definition, to be the more successful ones.
Kaikki 25 tärkeintä teollisuusaluetta
Differences within manufacturing are much wider than between manufacturing and ser­vices.
Maaseutualueillakin on vahvuutensa ja heikkoutensa.
Gross value added and employment by branch in the Union, 1996
Arvonlisä työllistä kohti (brutto) kasvu unionissa, 1996
Gross value added per person employed in the Union, 1996
Bruttoarvonlisä ja työllisyys aloittain kasvu unionissa, 1996
■ Non­market services
% kokonaismäärästä
D Market services ■ Building and construction
■ Julkiset palvelut Q Yksityiset palvelut ■ Rakentaminen Π Teollisuustuotanto D Polttoaine ja energia
Ξ Manufacturing □ Fuel and power products ■ Agriculture, loreslry and fishery
■ Maa­, metsä­ja kalatalous
Source
Lähde: Eurostat
1.1 The economy which suggests that concentration may be higher in future.
1.1 Talous on monipuolistunut alhaista lisäarvoa tuottavien maanviljelystoimintojen kustannuksella.
Not all rural economies are weak and not all of them are overdependent on agriculture.
Tällaiset alueet menestyvät monissa tapauksissa keskimääräistä pa remmin.
Overdependence on resource-based activities, par ticularly agriculture, leaves them vulnerable to the re structuring and rationalisation of such sectors.
Teollisuudenhaarojen riittämätön määrä jättää tällaisille alueille vain vähän sopivia kehitysvaihtoehtoja.
The inadequate scale of other industries often leaves them with few viable development options. The result can be depopulation and an exodus of young and highly qualified people especially, leaving an ageing and lower skilled population behind.
Tuloksena voi olla väestökato ja erityisesti nuorten, koulutettujen ihmisten joukkopako, joka jättää jälkeensä ¡kääntyvän ja niukasti koulutetun väestön.
A good example is Emilia-Romagna, the success of which is based on high valueadded activities compatible with the rural environment and good links to North ern Italian urban centres.
Hyvä esimerkki on Emilia-Romagna, jonka menestys perustuu korkeaa lisäarvoa tuottaviin, maaseutuympäristöön sopiviin toimintoihin, ja hyviin yhteyksiin Pohjois-lta-lian kaupunkikeskuksiin.
Other examples include East Anglia and Rhône-Alpes, both of which contain small cities specialising in high technology.
Muita esimerkkejä ovat Itä-Anglia ja Reinin Alpit, joissa kummassakin on pieniä korkeaan teknologiaan erikoistuneita kaupunkeja.
All three examples illustrate the importance of sectoral balance for economic development and prosperity.
Kaikki kolme esimerkkiä kuvaavat sektorien tasapainon tärkeyttä taloudelliselle kasvulle ja vauraudelle.
Rural areas tend to have low levels of output and in come (Table 5).
Maaseutualueilla on yleensä matala tuotanto- ja tulotaso (taulukko 5).
Together they account for just over 20% of EU population, but their GDP per head is only 79% of the EU average, implying that rural areas ac count for around a sixth of total EU GDP.
Yhteensä maaseutualueilla elää vain hieman yli 20 prosenttia EU:n väestöstä, mutta niiden asu kasta kohti laskettu bkt on vain 79 prosenttia EU:n kes kiarvosta, mikä viittaa siihen, että maaseutualueet kattavat noin kuudesosan EU:n kokonaisbruttokansantuotteesta.
It should be noted, however, that their low level of income may be mitigated in some degree by a lower cost of living (the PPS measure of GDP allows for national but not re gional differences in prices).
On kuitenkin syytä huomata, että maaseutu alueiden matalammat elinkustannukset saattavat jossa kin määrin kompensoida niiden matalaa tulotasoa (ostovoimakorjattu bkt ottaa huomioon kansalliset muttei alueellisia eroja hinnoissa).
The poorest rural areas are located in the South of the Union, in Greece, Por tugal, Southern Italy and Spain.
Köyhimmät maaseutualueet sijaitsevat unionin eteläisissä osissa: Kreikassa, Portugalissa, Etelä-Italiassa ja Espanjassa.
They also illustrate the importance of the relationship between urban and rural areas.
Yllä olevat esimerkit havainnollistavat kaupunki- ja maaseutualueiden välisen suhteen tärkeyttä.
Urban areas are vital locomotives for the development of neighbouring rural areas.
Kaupunkialueet ovat elintärkeitä kehityksen llikkeellepanijoita läheisillä maaseutualueilla.
In an increasingly globalised economy, where there is increased potential for links between urban areas, it is important that this should not be at the expense of links to local rural areas.
Nykyisessä, yhä globaalisemmassa taloudessa mahdollisuudet yhteyksien luo miseen kaupunkialueiden välillä ovat lisääntyneet, mutta on tärkeää, ettei yhteyksien luominen tapahdu paikallisten maaseutualueiden yhteyksien kustannuksella.
Agriculture, mining and quarrying account for nearly a sixth of employment in rural areas.
Maanviljely, kaivostoiminta ja louhinta tarjoavat lähes kuudenneksen maaseutualueiden työpaikoista.
Tfiis means, however, that five-sixths of employment is in other sectors.
Tämä kuitenkin merkitsee sitä, että viisi kuudesosaa työpaikoista on muilla toimialoilla.
Indeed, manufacturing provides twice as many jobs as agriculture.
Tosiasiassa teollisuudessa on tarjolla kaksi kertaa niin paljon työpaikkoja kuin maa taloudessa.
Even taking account of the fact that much of rural manufacturing and services will be linked in some way to agriculture, it indicates that there is much more to rural areas than agriculture, though there is no denying the link between the two.
Ulkomaankauppa ei ainoastaan avaa mahdollisuuksia markkinoille pääsyyn ja laajenna tarjolla ole vien kulutushyödykkeiden määrää. Se myös yhtäältä virkistää sijoituksia ja toisaalta innovointia ja teknologian siirtoa.
Since agriculture is a relatively small sector in valueadded terms (accounting for just 2% of EU GDP) and valueadded per person employed is only around 42% of the EU average, it is difficult for regions to be come prosperous through agriculture alone.
Koska maanviljely on suhteellisen pieni sektori lisäarvon näkökulmasta (se muodostaa vain 2 % EU:n bkhsta) ja li säarvo työntekijää kohti on vain noin 42 prosenttia EU:n keskiarvosta, alueiden on vaikea vaurastua yksinomaan maanviljelyksellä.
How ever, for the more remote and less accessible regions, it can be difficult to develop other sectors to
Syrjäisemmillä ja vaikeapääsyisemmillä alueilla voi olla vaikeaa kehittää muita toimialoja riittävästi.
The importance of trade in stimulating growth, com petitiveness and employment is well attested, both in economic theory and history.
Kaupalla on merkittävä asema EU:n taloudessa. Tuotteiden ja palvelujen kokonaisvienti kattoi noin 30 prosenttia EU-maiden bkhsta vuonna 1997.
Foreign trade does not simply furnish market opportunities and broaden the range of goods available for consumption.
Käytännössä maaseutu alueilla ja köyhyydellä ei ole mitään välitöntä yhteyttä.
It also stimulates investment, on the one hand, and innovation and technology transfer, on the other.
Parempi en kulkuyhteyksien päässä oleviin alueisiin kuuluu myös kukoistavia kaupunkialueita, ja niiden elinkeinorakenne
Since these are the two main factors underlying longterm growth, especially in lagging regions, periods of ex panding trade have tended to be periods of high
Vuosien 1987 ja 1997 välisenä aikana, 1990-luvun alun lamasta huolimatta, EU:n sisäinen kulutushyödykkeiden kauppa lisääntyi 14 prosentista lähes 15 prosentiin bkhsta.
1.1 The economy growth and increasing convergence between re­gions.
1.1 Talous jopa huonossa talousilmastossa. Unionin ulkoinen kauppa4 on myös kasvanut 8 prosentista lähes 10 prosenttiin
pean economies have become more integrated, Co­hesion Four exports of goods to the rest of the EU have increased from 11% of their combined GDP to over 15% between 1987 and 1997.
Kuitenkin vienti voisi olla entistä suurempaa, it indicates that there is potential for further increases.
At the same time, exports of services to other Member States rose from
bkhsta samana aikana, mikä heijastaa EU:n talouden li sääntyvää globalisoitumista.
Most of this trade, some 60%, was between Member States and internal to the EU, which suggests that more than one in six jobs in the EU is directly dependent on internal trade.
Tämä lisää entisestään paineita kilpailukyvyn ylläpitoon.
41/2% of their GDP to over 5/2% in the same period 1(these figures exclude Ireland for which no data on ¡ntra­EU trade in services are available).
Suhteellisen voimakkaan kasvunsa ansiosta ko heesiomaat ovat myös lisänneet merkitystään vienti markkinoina muille jäsenvaltioille (kaavio 4).
The rise is all the more significant since their GDP increased by one third over the period, so in real terms their exports nearly doubled.
Vuosien 1987 ja 1997 välisenä aikana koheesiomaiden kulutushyödykkeiden tuonti muualta EU:sta kasvoi 11 pro sentista 16 prosenttiin niiden bkhsta.
However, all of them, except Ireland, still have relatively low exports of goods relative to GDP given their size, especially Greece, where total exports of goods were under 10% of GDP in 1997.
Tosiasiallisesti tuonti kaksinkertaistui ja oli arvoltaan noin 120 miljardia ecua vuonna 1997. Vaikkakin koheesiomaiden tuonti muista jäsenmaista on paljon vähäisempää verrattuna niiden vientiin, mikä suurelta osin heijastaa sitä, että tu rismi on niille suuri tulonlähde — Kreikassa myös meren kulku on tärkeä tulonlähde — se silti ylsi noin 16 miljardiin ecuun vuonna 1997 (Irlanti ei ole laskuissa mukana).
While this is compensated to some degree by high exports of services, exports relative to GDP in all of the countries exceeding the EU average, especially in Greece (11% of GDP), it indicates that there is po­tential for further increases.
Vientimahdollisuudet todennäköisesti kasvavat tulevaisuudessa edelleen koheesiomaiden vaurastumisen ja Euroopan talouksien yhä voimakkaamman yhdentymisen myötä.
Closer economic integration in the EU has increased opportunities for trade between Member States and these are likely to increase further with the single cur­rency.
On selvää, että pienet maat, kuten Irlanti, tai suurempien talousalueiden vieressä sijaitsevat maat, kuten Belgia, ovat usein huomattavia maastaviejiä ja maahantuojia.
Between 1987 and 1997, despite the reces­sion of the early 1990s, internal EU trade in goods increased from 14% of GDPto almost 15%.
Kuitenkin kaikkien jäsenmaiden, riippumatta niiden koosta tai sijainnista, kulutushyödykkeiden viennistä yli puolet suuntautuu muihin unionin jäsenmaihin.
Even in a poor economic climate, therefore, internal trade has proved a reliable component of the economy.
Viennin määrä vaihtelee Italian, Suomen ja Ison-Britannian noin 55 prosentista Belgian, Alankomaiden ja Espanjan 70 prosenttiin ja Portugalin yli 80 prosenttiin.
Exter­nal trade4 has also grown, from 8% of GDP to nearly 10% over the same period, reflecting the increasing globalisation of the EU economy.
Sama ilmiö pätee myös viennissä lukuun ottamatta Iso-Britanniaa, jonka viennistä vain hieman yli kolmannes suuntautuu muihin jäsenvaltioihin.
With sustained eco­nomic growth and the advent of the single currency, internal trade promises to be a significant contributor to overall growth, while the continuing trend towards globalisation is likely to mean that external trade will also increase in importance, putting ever greater onus on competitiveness.
Toisessa ääripäässä ovat Espanja ja Portugali, joiden palvelujen vien nistä yli 75 prosenttia suuntautuu muualle EU:hun.
The scale of trade of any country is determined at least in part by its size and geography (Graph 4).
Kaupan rakenteen tarkastelu on myös aiheellista (taulukot 10,11 ja 12).
For obvious reasons, small countries, such as Ireland, or ones neighbouring large economic areas, such as
Sellaisten tuotteiden lisäarvo on yleensä kes kimääräistä korkeampi, mutta niiden kysynnän kasvu on tulevaisuudessa todennäköisesti hitaampaa kuin korkean teknologian tuotteilla.
The Cohesion Four, because of their relatively high growth, have also increased in importance as an export market for other Member States (Graph 4) Between 1987 and 1997, their imports of goods from the rest of the EU increased from 11 % of their GDP to 16%, doubling in real terms and reaching some 120 billion ECU in 1997.
Erityisesti neljässä koheesiomaassa EU:n sisäinen kauppa on voimakkaasti virkistänyt kasvua.
Although their im­ports of services from other Member States are much smaller relative to their exports, largely re­flecting their high income from tourism and, in Greece, the importance of earnings from shipping, they still amounted to around 16 billion ECU in 1997 (again excluding Ireland). Export opportunities are
Kun Euroopan taloudet ovat entistä enemmän liittyneet yhteen, ko heesiomaiden kulutushyödykkeiden vienti muualle EU:hun on lisääntynyt 11 prosentista 15 prosenttiin nii
Exports of EU Member States, 1987 and 1997
EU:n jäsenmaiden vienti, 1987 ja 1997
% of GDP
%, bktista
Left bar 1987, right bar 1997
Vasen pylväs: 1987, oikea pylväs: 1997
Services (1985, 1996)­
Palvelut (1985, 1996)-
Extra­EU exports of goods Intra­EU exports of goods.
EU:n sisäpuoliset hyödykkeet