natgillin/translations-raw huggingface dataset:
5.16 Finally, the Committee of the Regions wishes to emphasise that it has a key role to play as the representative of local and regional government and of European citizens.
5.16 Alueiden komitea korostaa keskeistä asemaansa paikallis- ja aluehallinnon sekä unionin kansalaisten edustajana.
The Committee helps to ensure that the European ideal takes root in the everyday life of citizens, helping them to understand the aspirations and objectives of the EU.
Komitea on osaltaan varmistamassa, että eurooppalaisuuden aate juurtuu kansalaisten arkipäivään ja auttaa heitä ymmärtämään Euroopan unionin pyrkimyksiä ja tavoitteita.
Brussels, 17 February 2000.
Bryssel 17. helmikuuta 2000
The President ofthe Committee of the Regions
Alueiden komitean puheenjohtaja
The Acting Secretary-General ofthe Committee of the Regions
Alueiden komitean vt. pääsihteeri
Series : COR OPINIONS AND REPORTS CdR(1999)53
Sarja : AK:N LAUSUNTOJA JA RAPORTTEJA CdR(1999)53
9 pp. - Format 21,0 χ 29,7 cm
9 s. - Koko 21,0 χ 29,7 cm
OFFICE FOR OFFICIAL PUBLICATIONS OF THE EUROPEAN COMMUNITIES L-2985 Luxembourg
EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLISTEN JULKAISUJEN TOIMISTO L-2985 Luxemburg
Opinion on Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on Directions towards sustainable agriculture
Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Kohti kestävää maataloutta
Brussels, Is16/17 February 2000 CdR 183/99 fin
Bryssel, 16.-17. helmikuuta 2000 CdR 183/99 fin
Brussels, 8 March 2000
Bryssel 8. maaliskuuta 2000
Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on Directions towards sustainable agriculture
Alueiden komitean 17. helmikuuta 2000 antama LAUSUNTO aiheesta Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Kohti kestävää maataloutta KOM(1999)221opull.
The Committee of the Regions
Alueiden komitea, joka
HAVING REGARD TO the Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on Directions towards sustainable agriculture (COM(1999) 22 final)1;
OTTAA HUOMIOON komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle "Kohti kestävää maataloutta" KOM(1999)221opull.',
HAVING REGARD TO the decision taken by the Commission on 29 January 1999, under the first paragraph of Article 198C of the Treaty establishing the European Community, to consult the Committee of the Regions on the matter;
OTTAA HUOMIOON komission 29. tammikuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,
HAVING REGARD TO the decision taken by its Bureau on 7 May 1999 to direct Commission 2 for Agriculture, Rural Development and Fisheries to draw up the relevant opinion;
OTTAA HUOMIOON työvaliokuntansa 7. toukokuuta 1999 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 2:n "Maatalous - Maaseudun kehittäminen - Kalatalous" tehtäväksi,
HAVING REGARD TO the draft opinion (CdR 183/99 rev. 3) adopted by Commission 2 on 26 November 1999 (rapporteur: Ms Algudo; Mayor of Saint-Fulgent, F/PPE); adopted the following opinion at its 32nd plenary session on 16 and 17 February 2000 (meeting of 17 February).
OTTAA HUOMIOON valiokunta 2:n marraskuun 26. päivänä 1999 hyväksymän lausunto luonnoksen CdR 183/99 rev. 3, jonka esittelijä oli Thérèse Algudo (Saint Fulgentin kaupunginjohtaja, F/PPE), hyväksyi 16.-17. helmikuuta 2000 pitämässään 32. täysistunnossa (17. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.
Preliminary comments
Alkuhuomiot
The European Commissioner responsible for agriculture and rural development, Mr Fischler, recently defined the concept of sustainability in the following terms: "Development is sustainable if each generation can meet its own needs without depriving future generations of the means to meet their needs".
Maataloudesta ja maaseudun kehittämisestä vastaava komission jäsen Franz Fischler määrittelee kestävyyden seuraavasti: "Kehitys on kestävää, kun jokainen sukupolvi voi tyydyttää tarpeensa rajoittamatta tulevien sukupolvien mahdollisuuksia tyydyttää omat tarpeensa.
He went on to note that "the challenge facing sustainable development is also to promote economic performance and social balance, at the same time safeguarding and improving the quality of nature and the environment and our cultural heritage"2.
Kestävän kehityksen haasteena on myös edistää talouden tehokkuutta ja yhteiskunnallis-taloudellista tasapainoa kuitenkin niin, että samalla suojellaan ja parannetaan luonnon ja ympäristön laatua sekä kulttuuriperintöä"3.
This concept is highly relevant to agricultural production, and is endorsed by all members of the sector.
Tämä näkemys soveltuu täydellisesti maataloustuotantoon ja koko ammattikunta kannattaa sitä.
Recent events show that although the intention here is an honourable one, how it is to be achieved is still far from clear. There is sometimes even a paradox between this goal and economic and demographic requirements.
Viimeaikaiset tapahtumat osoittavat kuitenkin, että vaikka tarkoitusperät ovat hyvät, keinot niiden saavuttamiseksi ovat vielä hyvin epävarmoja.
Agriculture is a vital part of the EU economy:
Joskus toisaalta tavoitteet ja toisaalta taloudelliset ja
Speech by Mr Fischler at the informal agriculture council meeting in Dresden, 30 May to 1 June 1999.
Fischlerin puhe maatalousneuvoston epävirallisessa kokouksessa Dresdenissä 30.5.-1.6.1999
- according to the UN, world food production will need to increase by at least 75% over the next 30 years in order to feed a world population that is set to rise from today's 5,000 million to 8,500 million in 2025;
- Yhdistyneiden Kansakuntien mukaan maailman elintarviketuotannon tulee lisääntyä seuraavien 30 vuoden aikana vähintään 75 prosentilla, jotta nykyisestä 5 miljardista vuoteen 2025 mennessä 8,5 miljardiin kasvavalle väestölle riittää ravintoa.
- an increase in production, using modern methods while preserving natural resources, is therefore vital in order to stem the spread of malnutrition and hunger in the world;
Aliravitsemuksen ja nälänhädän etenemisen estämiseksi maailmassa tarvitaan siis tuotannon kasvua nykyaikaisin, luonnonvaroja säästävin menetelmin.
- agriculture and forestry safeguard the socioeconomic balance of the land and keep jobs in rural areas.
Maa- ja metsätalous varmistavat alueen sosioekonomisen tasapainon ja vakiinnuttavat työllisyyden maaseudulla.
They also help to maintain climatic balance, natural ecosystems and the landscape;
Ne takaavat myös ilmastollisen tasapainon, luonnollisten ekosysteemien ja maiseman säilymisen.
- agriculture is one of the oldest economic activities in Europe.
Maatalous on Euroopan kansojen vanhimpia elinkeinoja.
It is the origin of our cultural roots and traditions.
Kulttuurimme juuret ja perinteemme ovat maataloudessa.
Abandonment of the countryside and migration to cities and to jobs in industry have impoverished the land to the extent that even the hydrogeologicai balance is disrupted.
Maaseudun autioituminen, muuttoliike suurkaupunkeihin ja siirtyminen teollisuuteen ovat köyhdyttäneet alueita ja jopa ehdyttäneet pohjavesivaroja.
Over time this phenomenon has destroyed whole communities and the identity of many rural areas, undermining the delicate balance and harmonious relationship between town and country that is a fundamental element of the new EDSP policy.
Kyseinen ilmiö on hävittänyt aikojen kuluessa kokonaisia yhteisöjä sekä horjuttanut kaupungin ja maaseudun herkkää tasapainoa ja sopusointuista suhdetta, joka on uuden ESDP-politiikan peruselementtejä.
The EU is not an autarky; it is open to the world, and has to accept the constraints which this imposes.
Eurooppa ei ole omavarainen. Koska se on avoinna maailmalle, sen on otettava huomioon velvoitteensa.
Agriculture faces a real challenge: how to reconcile the needs of a burgeoning population with the capabilities of an "ecological" farming sector which cannot or could not guarantee mass production.
Maataloudella on ratkaistavanaan todellinen haaste: miten sovittaa yhteen nopeasti etenevä väestönkehitys ja sellaisen "ekologisen" maanviljelyn kapasiteetti, joka ei voi tai halua soveltua massatuotantoon?
The European model of agriculture is under threat.
Eurooppalainen maatalousmain on vaarassa joutua tuuliajolle.
Over the years, the CAP and a variety of national policies have increasingly focused on productivity and the use of more intensive farming methods which have had adverse effects on the environment, employment, product quality and spatial development.
YMP:ssä ja monien valtioiden politiikoissa on tukeuduttu vuosien varrella yhä tuotantopainotteisempaan ja tehokkaampaan logiikkaan, joka vaikuttaa haitallisesti ympäristöön, työllisyyteen, tuotteiden laatuun ja aluesuunnitteluun.
Broadly speaking, the current trend is not conducive to sustainable agriculture, although major changes which are reversing this trend are taking place in some countries.
Nykyinen kehitys on yleisesti ottaen kestävän maatalouden vastaista. Tietyissä valtioissa on kuitenkin havaittavissa huomattavia muutoksia, jotka kääntävät kehityksen päinvastaiseksi.
Agriculture is also a victim of industrial methods.
Maatalous on myös teollisten metodien uhri.
It adopts a defensive posture even though it bears only limited responsibility.
Se on puolustuskannalla, vaikka sen vastuu tilanteesta on vähäinen.
The COR opinion must take all these questions and factors into account.
Alueiden komitean tulee ottaa huomioon lausunnossaan nämä huomiot ja kysymykset.
The opening in Seattle of the World Trade Organisation (WTO) negotiations makes the opinion particularly timely.
Lausunnon merkitystä lisää se, että Maailman kauppajärjestön (WTO) Seattlen neuvottelut ovat käynnistymässä.
The EU must defend its agriculture model in Seattle with a single voice.
Euroopan tulee puolustaa yksimielisesti malliaan näissä neuvotteluissa.
1.1 Environmental considerations are a major concern of the common agricultural policy (CAP).
1.1 Ympäristökysymykset ovat yhteisen maatalouspolitiikan keskeisiä kysymyksiä.
This concern dates from the Single European Act of 1986.
Asia tiedostettiin jo vuonna 1986 yhtenäisasiakirjan yhteydessä.
The Amsterdam Treaty makes sustainable development an objective of the Union, and the Vienna European Council in December 1998 stressed the need to ensure that environmental concerns were adequately addressed in the decisions to be made on agricultural policies in the context of Agenda 2000.
Amsterdamin sopimuksessa tehdään kestävästä kehityksestä unionin tavoite. Eurooppa-neuvoston kokouksessa Wienissä joulukuussa 1998 painotettiin, että ympäristönäkökulma on otettava asianmukaisesti huomioon kaikissa maatalouspoliittisissa päätöksissä, jotka tehdään Agenda 2000 -ohjelman yhteydessä.
1.2 The new CAP reform as presented in Agenda 2000 seeks to make the requisite structural adjustments to the principal market regimes, and to set in place a strong rural development policy as the second pillar of the CAP.
1.2 Agenda 2000 -ohjelmassa esitetyn YMP:n uuden uudistuksen tavoitteena ovat eräiden keskeisten markkina-alojen välttämättömät rakenteelliset muutokset sekä vahvan kehittämispolitiikan ottaminen YMP:n toiseksi pilariksi.
This rural development policy should not just be beneficial for farming.
Tällaisen kehittämispolitiikan ei tule hyödyttää yksinomaan maatalouden toimintoja.
It should involve the whole of rural society - notably the local and regional authorities - and should facilitate the establishment of regional development plans.
Sen tulee koskea kaikkia maaseudun toimijoita, etenkin alue- ja paikallisyhteisöjä, sekä edistää aluekehityssuunnitelmien toteuttamista.
1.3 The high level of price support provided under the CAP so far has encouraged intensive agriculture and greater use of fertilisers and plant protection products.
1.3 Tähän asti sovellettu yhteinen maatalouspolitiikka on lisännyt maataloushintojen tuen korkean tason takia voimaperäistä maataloutta sekä lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden käyttöä.
In some regions, the focus on intensive agriculture has caused water and soil pollution and destroyed certain important ecosystems, and the resulting high treatment costs have had to be borne by the consumer and the taxpayer.
Tämä on johtanut tietyillä alueilla intensiiviseen maatalouteen, joka on aiheuttanut vesien ja maaperän saastumista ja tiettyjen ekosysteemien vahingoittumista.
The intensification of agriculture has transformed rural landscapes, threatening their variety and biodiversity.
Kuluttajat ja veronmaksajat ovat joutuneet maksamaan tilanteesta aiheutuneet korkeat käsittelykulut.
Today, a farmer who opts for economically viable practices realises that this means sacrificing many features of the traditional landscape - removing stone or earth terraces and installing electric fences, pulling up hedges, extending and consolidating plots.
Maatalouden tehostaminen on muuttanut maisemaa ja muodostunut uhkaksi maiseman monimuotoisuudelle sekä biodiversiteetille. Taloudellisesti kannattavat menetelmät valinnut maanviljelijä saa tänä päivänä huomata, että monista perinteisen maiseman piirteistä joudutaan luopumaan, mikä taas johtaa kivi- tai maapenkereiden korvaamiseen sähköaidoilla, pensasaitojen poistamiseen, paistakoon kasvamiseen, maaomaisuuden uudelleenjakoon.
All this, in combination with farming practices, has an impact on soil, water and air.
Nämä tekijät yhdistettyinä viljelymenetelmiin vaikuttavat myös maaperään, veteen ja ilmaan.
However, ceasing to farm land also poses a threat to landscapes and biodiversity.
Kuten tehoviljely, myös viljelymaan hylkääminen aiheuttaa niin ikään paineita maisemalle ja biodiversiteetille.
1.4 Consequently, the challenges posed by both the intensification and abandonment of farming raise questions about the relation between agriculture and the environment and the basis on which the European model for sustainable agriculture will rest in future.
1.4 Sekä maatalouden tehostamisen että maataloudesta luopumisen tuomat haasteet herättävät kysymyksiä maatalouden ja ympäristön suhteesta sekä kestävän maatalouden eurooppalaisen mallin tulevasta pohjasta.
Sustainability means managing natural resources so that their benefits are also felt in the future, and this is in farmers' interests too.
Kestävyyden määrittely edellyttää luonnonvarojen hallinnoimista siten, että niitä voidaan käyttää ja hyödyntää tulevaisuudessakin.
The use of land and natural resources for agricultural production has also to be set against the value society attaches to protection of the environment and the cultural heritage.
Maan ja luonnonvarojen hyötykäyttö maataloudessa tuleekin tasapainottaa niiden yhteiskunnan arvojen kanssa, jotka liittyvät ympäristön ja kulttuuriperinnön suojeluun.
1.5 The reform proposed in Agenda 2000 is essentially designed to develop a European model for agriculture that respects the environment, is socially acceptable and is economically viable for farmers.
1.5 Agenda 2000 -ohjelman uudistusehdotusten päätavoitteena on kehittää ympäristöä säästävä, sosiaalisesti hyväksyttävä ja viljelijöille taloudellisesti kannattava eurooppalaisen maatalouden malli.
General sustainable development principles must be adjusted to the regional level by national and regional policies that take account of the region's particular situation and socioeconomic features.
Kestävän kehityksen yleisiä periaatteita tulee mukauttaa alueiden tasolla valtio- ja aluetason politiikkojen avulla alueiden monimuotoisuus ja sosioekonomiset erityispiirteet huomioon ottaen.
To this end, such policies must bring about types of partnership with communities in upland areas and areas whose main economic activity is agriculture.
Kyseisten toimintalinjojen yhteydessä tulee solmia kumppanuussuhteita vuoristoalueilla sijaitsevien ja maatalousvaltaisten kuntien kanssa.
Fertiliser consumption increased from around 5 million tonnes in 1950 to peak at over 20 million tonnes in the 1970s and 1980s, and is now around the 16 million tonnes mark. The CAP
Paikallistason toimielimet voivat edistää YMP:n uusien suuntausten leviämistä sekä uuden, ympäristön ja maatilojen kannattavuuden kannalta kestävän maatalousmallin vakiintumista.
- 4 - could still have undesired effects because, although the volume of products used is falling, their active ingredients are now more concentrated and more specific.
2 Komission tiedonannossa esitellään maatalouden vaikutuksia ympäristöön, toimia tilanteen korjaamiseksi sekä niiden rahoitusta.
The toxic effect which these products have on the environment remains unclear.
Jäsenvaltioilla on keskeinen rooli tämän politiikan onnistumisessa.
In order to reduce the use of plant protection products, other techniques should be developed and supported, such as rational fertilisation of the soil or the use of natural instead of chemical fertilisers.
2.1 Laajaperäistämiseen suuntautuvia alueita lukuun ottamatta eurooppalaisella maataloudella on kaksi ominaispiirrettä: se tehostuu ja erikoistuu.
However, the use of natural fertilisers must also be controlled, as over-use of them would also upset ecological balance.
Vaikka kemiallisten lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden käyttö näyttää vähentyneen erityisesti YMP:n ansiosta, se on edelleen korkealla tasolla verrattuna muutaman kymmenen vuoden takaiseen tilanteeseen.
A further question for consideration here is the introduction of genetically modified organisms (GMO) in agricultural production.
Käytettyjen lannoitteiden määrä kasvoi 5 miljoonasta tonnista vuonna 1950 huippuarvoonsa, yli 20 miljoonaan tonniin 1970-ja 1980-luvulla, ja on sitten vähentynyt nykyiseen noin 16 miljoonaan tonniin.
GMO would appear to have the potential to further reduce the use of plant protection products. However, research into their effect on human health does not appear to be sufficiently advanced yet.
YMP:llä ei tule kuitenkaan olla sellaista haittavaikutusta, että kemikaalien vähentyessä ja tarkentuessa vaikutuksiltaan niiden sisältämät tehoaineet vain väkevöityisivät.
One requirement of sustainable agriculture is that it must produce healthy produce.
Monien aineiden myrkyllisyydestä ympäristölle ei ole vielä tarkkaa tietoa.
For this reason, the use of GMO in agriculture must first be approved by the World Health Organisation, whose recommendations then apply worldwide.
Kasvinsuojeluaineiden ekotoksisuutta testataan jo nyt ennen kuin ne lasketaan markkinoille.
However, consumer information could be improved by making the traceability of agricultural and agri-food products a general requirement; this method is already used in many sectors.
Tutkimusta tulisi kuitenkin tehostaa.
Furthermore, steps must be taken to ensure that mistakes by the agricultural industry, such as increasing the level of technical and economic dependence and a further reduction in the genetic variety of crops, are avoided when modern technologies, such as genetic engineering, are applied.
Kasvinsuojeluaineiden käytön vähentämiseksi tulisi hyödyntää ja tukea muita menetelmiä, esimerkiksi maaperän järkevää lannoitusta ja kemiallisten lannoitteiden korvaamista luonnollisilla lannoitteilla, joiden käyttöä on kuitenkin valvottava, sillä luonnollisten lannoitteiden liikakäyttö olisi yhtä lailla vahingollista ekologiselle tasapainolle.
2.2 Community measures are helping to develop organic farming, which benefits the environment and is growing fast.
Geenitekniikan keinoin näyttää olevan mahdollista vähentää kasvinsuojeluaineiden käyttöä.
The number of organic farms rose from 35,476 in 1993 to 93,830 in 1997.
Vaikuttaa kuitenkin siltä, ettei ihmisten terveydelle aiheutuvien vaikutusten tutkimuksessa ole edistytty riittävästi.
In certain countries with a stronger gastronomic tradition, such production is increasingly being promoted by local authorities, which see the development of local quality products as a way of boosting the economy of the region and local communities, and also as a requirement for stimulating investment to modernize and innovate the sector.
Maatalouden kestävyys perustuu yhteen vaatimukseen: terveellisten tuotteiden tuottaminen. Kansainvälisen terveysjärjestön (WHO) onkin ensin hyväksyttävä geeniteknisesti muunnettujen organismien käyttö maataloudessa, jolloin sen suositukset velvoittavat koko maailmaa.
However, organic farming remains marginal; in 1997 it still only accounted for around 1.6% of the total UAA and 1% of farms in the EU-15.
Tällä hetkellä on kuitenkin mahdotonta antaa WHO.n tehtäväksi sekä uusien geneettisesti muunnettujen tuotteiden tieteellinen validointi että niiden viljelyn valvonta.
This trend may be expected to continue, not least thanks to the EU financial support provided under Agenda 2000.
WHO:lla ei ole ainakaan toistaiseksi siihen mahdollisuuksia.
This support should be backed by steps to promote demand for organic produce and provide consumers with information (which should be stepped up, as in the case of GM products).
Sen sijaan olisi mahdollista pyrkiä kehittämään kuluttajille suunnattua tiedotusta helpottamalla maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden jäljitettävyyttä.
Whether the content of the information is good or bad, the consumer has a right to be informed.
Tätä menetelmää käytetään jo monilla aloilla.
As organic produce is more costly and is produced on a small scale, it will continue to form a small percentage of food production for some time.
Sitä paitsi on varmistettava, että geenitekniikan kaltaisen uuden teknologian käyttö ei ohjaa maatalouden kehitystä väärään suuntaan, ei aiheuta tuotantoteknisiä ja taloudellisia riippuvuuksia eikä vähennä viljelykasvien geneettistä monimuotoisuutta entisestään.
If organic agriculture is to retain its qualities, it is bound to be incompatible with mass production.
2.2 Yhteisön toimilla on vaikutusta luonnonmukaisen viljelyn kehitykseen.
It is in this sense that organic farming is to be considered "marginal".
Ympäristöä säästävä luonnonmukainen viljely on kasvussa, sillä 1993-97 luomutilojen määrä on lisääntynyt 35 476 tilasta 93 830 tilaan.
Consumers are greatly drawn to the idea of "organic" produce, and for this reason the Commission is considering the introduction of a special logo for such produce.
Luomuviljely on kuitenkin edelleenkin marginaalista, sillä vuonna 1997 sitä harjoitettiin 1,6 prosentilla maatalousmaan kokonaishyötyalasta ja 1 prosentilla maatiloista EU:n 15 jäsenvaltion alueella.
It is vital that the Commission clarify this initiative.
Kasvun voidaan olettaa jatkuvan erityisesti Agenda 2000:n yhteydessä myönnettävän eurooppalaisen rahoitustuen ansiosta.
The logo should only be granted to producers who meet precise specifications and can afford their cost.
Oli tiedon sisältö mitä tahansa (hyvä tai huono), kuluttajalla on oikeus tietää se.
Moreover, the scheme should be open to all Member States, so that organic farming is subject to the same quality criteria and is recognised on the same terms throughout the EU.
Luomutuotteilla on vielä pitkään vaatimaton osuus elintarvikkeiden kokonaistuotannosta, sillä niiden tuottaminen aiheuttaa lisäkustannuksia ja on pienimuotoista.
This would make the concept of organic produce clearer for the consumer, and would improve the relation between the area farmed organically and the volume of produce marketed.
Luomuviljelyä ja massatuotantoa ei vielä toistaiseksi voi sovittaa yhteen, jos halutaan säilyttää luomuviljelyn laadulliset ominaisuudet.
Rather than a logo, what is needed is a real quality labelling system that is used throughout the EU.
Luomuviljelyn "marginaalisuutta" onkin arvioitava tästä lähtökohdasta.
A further way of recognising the quality of agriculture is to introduce arrangements for tracking a product from its origin to final consumption and detecting any shortcomings in the chain.
Kuluttajat ovat mieltyneet luomu-käsitteeseen.
However, such measures cost money.
Komissio aikookin ottaa käyttöön luomutunnuksen.
This raises the question of who is to finance them.
Komission on ehdottomasti tarkennettava menettelyään.