natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court therefore concluded thatit had no jurisdiction to give an answer under the EC Treaty, nor had suchjurisdiction been conferred on it within the framework of the EEA Agreement.It added that the fact that Sweden subsequently became a Member State of the European Union could not have the effect of attributing to the Court jurisdictionto interpret the EEA Agreement as regards its application to situations which didnot come within the Community legal order.
Yhteisöjen tuomioistuin lisäsi, että vaikka Ruotsista on sittemmin tullut Euroopan unionin jäsenvaltio, tästä ei voi seurata, että yhteisöjen tuomioistuin olisi toimivaltainen tulkitsemaan ETA-sopimusta silloin, kun kyse on sen soveltamisesta tilanteisiin, jotka eivät kuulu Euroopan yhteisön oikeusjärjestyksen piiriin.
The same approach was followed in the judgment of 15 June t999 in Case C-140197 Rechberger v Republic of Austria, not yet reported in the ECR, at paragraph38. 38.
Samaa ajattelutapaa käytettiin asiassa C-140/97, Rechberger, 15.6.1999 annetussa tuomiossa (Kok. 1999, s. 1-3499, 38 kohta).
First,the Court answeredin the negative the question whether, in the context of anexternal transit procedure, national customs authorities are under an obligation toinform a person acting as principal of the likelihood of fraud not involving himhimself but liable, if carried out, to causehim to incur a customsdebt.
Kysymykseen siitä, ovatko tulliviranomaiset yhteisön passitusmenettelyssä velvollisia ilmoittamaan passituksesta vastaavalle sellaista petosta koskevan vaaran olemassaolosta, johon passituksesta vastaava ei ole osallinen mutta jonka toteutuminen voi aiheuttaa hänen vastattavakseen tulevan tullivelan syntymisen, yhteisöjen tuomioistuin vastasi kieltävästi.
It thenconsidered whether, in the event that such information is not provided, theprincipal could be exoneratedfrom payment of the customs debt arising from the fraud.
Tämän jälkeen yhteisöjen tuomioistuin tarkasteli sitä, voitiinko tilanteessa, jossa tulliviranomaiset ovat jättäneet ilmoittamatta passituksesta vastaavalle tällaisen petosta koskevan vaaran olemassaolosta, passituksesta vastaava vapauttaa kyseisen petoksen takia syntyneen tullivelan maksamisesta.
Under the legislation in force, such exoneration was possible in particular if two cumulative conditions were met, one of which was the existence of a"special situation".
Voimassa olleen lainsäädännön mukaan tuontitullien palautus tai peruutus riippui siitä, täyttyikö samanaikaisesti kaksi edellytystä, joista toinen koski erityistilanteen olemassaoloa.
The Court noted that the Commission had beenrequested bythe Member State concerned, in the context of the main proceedings and pursuantto the legislation in force, to rule on the question whether there was a "specialsituation" of that kind and had expressed the view that there was none in thatinstance.
Yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin totesi, että kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa ja voimassa olleiden menettelytapasääntöjen mukaisesti komissio oli sen johdosta, että kyseinen jäsenvaltio oli pyytänyt komissiota ratkaisemaan, oliko kyse tällaisesta erityistilanteesta, todennut, että kyseessä ei ollut tällainen tilanne.
In those circumstances, the Court took the view that, although thenational court had made no reference to that decision by the Commission, theexistence and, even more so, the content of which were probably unknown to itat the time when it had made its order for reference,it was appropriate, in orderto give the national court an answer that would behelpful in resolving the disputebefore it, to determine whether the decision was a valid one.
Tällöin yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että vaikka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei ollut viitannutkaan kyseiseen komission päätökseen, jonka olemassaoloa saatikka sisältöä se ei kyseisen päätöksen tekemispäivämäärän takia voinut luultavasti tuntea silloin kun se antoi oman ennakkoratkaisua koskevan päätöksensä, oli syytä arvioida päätöksen pätevyyttä, jotta voitiin antaa pääasian kohteena olevan oikeusriidan ratkaisemisen kannalta hyödyllinen vastaus.
Such an approachalso appeared to conform to the principle of procedural economy, in that thequestion whether the Commission decision was lawful had also been raiseddirectly before the Court in another case, which had been stayed pending deliveryof the judgment in De Haan Beheer.
Tällainen käsittelytapa vastasi lisäksi prosessiekonomian periaatetta, koska yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi oli saatettu suoraan kyseisen päätöksen lainmukaisuutta koskeva kysymys eräässä toisessa asiassa, jonka osalta oikeudenkäyntiä oli lykätty asiassa De Haan Beheer annettavaa tuomiota odotettaessa.
The Court finally declared in De Haan Beheer that the Commission decision was invalid.
Tässä tapauksessa yhteisöjen tuomioistuin lopulta totesi komission päätöksen pätemättömäksi.
Auditors) constituted a "court or tribunal" within the meaning of Article 234 ECwhen it was faced with questions of intelpretation of Community law in the context of ex post facto review procedures as to the legality, propriety and costeffectiveness of the management of certain State authorities (orders of 26
Kun pysytellään edelleenkin ennakkoratkaisumenettelyn parissa, on mainittava kaksi 26.11.1999 annettua määräystä, joissa yhteisöjen tuomioistuin tarkasteli kysymystä siitä, muodostiko italialainen Corte dei Conti EY 234 artiklassa tarkoitetun tuomioistuimen, kun se käsitteli yhteisön oikeuden tulkintaa koskevia kysymyksiä menettelyssä, jossa jälkikäteen valvotaan tiettyjen valtion elinten hallinnon laillisuutta, sääntöjenmukaisuuttaj a tuottavuutta (asia C-192/98, Azienda nazionale autonoma deile strade (ANAS), Kok. 1999, s. 1-8583 ja asia C-441/98, Radiotelevisione italiana (RAI), Kok. 1999, s. 1-8597).
tribunal " within the meaning of Article 234 EC when exercisingjudicial functionsalthough it cannot be so treated when it exercisesother functions, includingfunctions of an administrative nature.
ilmenee, että kansallisen toimielimen oikeus esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyyntö on määriteltävä sekä rakenteellisten että toiminnallisten arviointiperusteiden perusteella, joten toimielimen voidaan katsoa olevan EY 234 artiklassa tarkoitettu tuomioistuin, kun se huolehtii tuomiovallan käyttämiseen liittyvistä tehtävistä, kun taas huolehtiessaan muista, esimerkiksi hallinnollisista tehtävistä, sen ei voida katsoa olevan tässä asemassa.
On that basis the Court held that, in the case before it, the function of ex post facto review exercised by the Corte dei Conti essentially entailed assessing and checking the results of administrative activity, and did not amount to a judicial function.
Tällä perusteella yhteisöjen tuomioistuin totesi, että Corte dei Contin esillä olevassa asiassa harjoittama jälkivalvonta oli pääosin hallintotoiminnan tulosten arviointia ja tarkastamista, mikä ei ole tuomiovallan käyttämistä.
It therefore declared that itlacked jurisdiction to rule on the questions submitted by the Corte dei Conti.
Yhteisöjen tuomioistuin siis totesi, että sillä ei ole toimivaltaa vastata Corte dei Contin esittämiin kysymyksiin.
Ten years after the creation of the Court of First Instance, the scope ofthe appellatereview by the Court of Justice of its decisions was again at the heartof a number of judgments.
Kymmenen vuotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisen jälkeen useissa tuomioissa on edelleenkin ollut keskeistä kysymys siitä, missä laajuudessa yhteisöjen tuomioistuin voi harjoittaa valvontaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisuista tehtyjä valituksia käsitellessään.
Comafrica and Others [999] ECR I-185) was the first case where the thirdparagraph of Article 49 of the EC Statute of the Court of Justice has been relied on.
Ranskan tasavallan tekemä valitus, joka johti 21.1.1999 annettuun tuomioon asiassa C-73/97 P (Kok. 1999, s.
Under that provision the Member States and Community institutions whichdid not intervene in proceedings before the Court of First Instanceffiäy, except in staff cases, bring an appeal against the decision disposing of those proceedings.Apart from that procedural novelty, the case had a further specialfeature, since
1-185), on ensimmäinen tapaus, jossa sovellettiin EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan kolmatta kohtaa, jossa sellaisia tapauksia lukuun ottamatta, jotka koskevat yhteisöjen ja niiden henkilöstön välisiä riitoja, annetaan jäsenvaltioille ja yhteisön toimielimille, jotka eivät ole olleet väliintulijoina asiassa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, oikeus hakea muutosta päätökseen, jolla kyseinen asia ratkaistiin.
France was not challenging the outcome of the case as such, namely the dismissalof an action for annulment brought by some undertakings against a Commissionregulation, but was contending that, instead of declaring the action unfounded, the Court of First Instance should have allowed the plea of inadmissibility raised bythe Commission.
Tämän prosessuaalisen uutuuden lisäksi asiaan liittyi myös toinen erikoisuus, sillä Ranska ei riitauttanut asian ratkaisua sellaisenaan eli sitä, että yritysten komission eräästä asetuksesta nostama kumoamiskanne hylättiin, vaan se väitti, että sen sijaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen perusteettomana, sen olisi pitänyt hyväksyä komission esittämä oikeudenkäyntiväite.
The Court of Justice allowed the appeal, set aside the judgmentof the Court of First Instance and, giving final judgment in the case, dismissedthe application for annulment lodged by the undertakings as inadmissible.
Yhteisöjen tuomioistuin hyväksyi valituksen, kumosi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion ja ratkaisi riidan lopullisesti itse jättämällä yritysten nostaman kumoamiskanteen tutkimatta.
The first paragraph of Article 41 of the EC Statute of the Court of Justice, whichalso appliesto proceedings before the Court of First Instance, provides that anapplication for revision of a judgment may be made on discovery of a fact whichis of such a nature as to be a decisivefactor and which, when the judgment was given, was unknown to the Court and to the party claiming the revision. Itfollows from the judgments in Case C-2198P de Compte v Parliament [1999]
EY:n tuomioistuimen perussäännön 41 artiklan ensimmäisessä kohdassa, jota sovelletaan myös asian käsittelyyn ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, määrätään, että hakemus tuomion ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi voidaan tehdä vain, jos tietoon tulee merkitykseltään ratkaiseva tosiseikka, joka ei ole ollut yhteisön tuomioistuimen eikä uutta käsittelyä pyytävän asianosaisen tiedossa tuomiota annettaessa.
ECR I-1787 and of 8 July L999 in Case C-5193P DSM v Commission, notyetreported in the ECR, that an appeal may in principle be brought against a decision by which the Court of First Instance dismisses an application for revision asinadmissible.
Tältä osin 18.3. ja 8.7.1999 annetuista kahdesta tuomiosta ilmenee, että päätökseen, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkää hakemuksen tuomion ottamisesta uudelleen käsiteltäväksi, voidaan hakea muutosta.
The Court of Justice held that the interpretation of the phrase "factwhich is of such a nature as to be a decisivefactor and which, when the judgmentwas given, was unknown to the Court and to the party claiming the revision" andthe classification of the facts relied on by the party applying for revision asfallins fallins
Yhteisöjen tuomioistuin nimittäin totesi, että käsitteen merkitykseltään
On the other hand, the Court held that an order made by the Court of FirstInstance in connection with its examination of a case, requiring the Commission to produce copies of certain documents in order for them to placed on the file andbrought to the attention of the other party, did not fall within the categories ofmeasures against which an appeal could be brought.
Yhteisöjen tuomioistuin sen sijaan katsoi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen erään asian tutkimisen yhteydessä antama määräys, jossa komissio velvoitettiin esittämään jäljennöksiä tietyistä asiakirjoista, jotta ne voitaisiin liittää jutun asiakirjavihkoon ja saattaa vastapuolen tietoon, ei kuulunut niiden toimien luokkiin, joihin voidaan hakea muutosta.
It based that conclusion onthe wording of the first paragraph of Article 49 of the EC Statute of the Court of Justice (order of 4 October 1999 in Case C-349199P Commissionv ADT Projekt
Yhteisöjen tuomioistuin perusteli tätä johtopäätöstä viittaamalla EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan ensimmäiseen kohtaan (asia C-349/99 P, komissio v. ADT Projekt Gesellschaft der Arbeitsgemeinschaft Deutscher Tierziichter, määräys 4.10.1999, Kok. 1999, s. 1-6467).
As regards links between Community law and national law, the past yearbrought some judicial explanationof, first, the obligations of national courts and,second, the liability of Member States for harm caused to individuals by infringements of Community law.
Yhteisöjen oikeuden ja kansallisen oikeuden välisten suhteiden osalta mennyt vuosi selvensi tietyillä tavoilla kansallisten tuomioistuinten velvollisuuksia ja periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltiot ovat vastuussa vahingoista, joita yksityisille koituu yhteisön oikeuden rikkomisesta.
The national court's doubts arose from the fact that,under domestic procedural rules, it could grant such an application only on alimited number of grounds, one of them being inconsistencywith public policy,which, according to the applicable national law, was not generally to be invokedon the sole ground that, because of the terms or the enforcement of an arbitrationaward, effect would not be given to a prohibition laid down by domesticcompetition law.
Kansallisen tuomioistuimen epävarmuus johtui siitä, että kansallisten menettelysääntöjen mukaan tällainen vaatimus voitiin hyväksyä vain tietyillä perusteilla, joista yksi oli se, että välitystuomio on ristiriidassa oikeusjärjestyksen perusteiden kanssa, ja sovellettavan kansallisen oikeuden mukaan oikeusjärjestyksen perusteiden kanssa ei yleensä ole ristiriidassa pelkästään se, että välitystuomion sisältö tai täytäntöönpano on vastoin kansallisessa kilpailuoikeudessa säädettyä kieltoa.
In its answer,the Court acknowledged that it was in the interestof efficient arbitration proceedings that review of arbitration awards should belimited in scope and that annulment of or refusal to recognisean award should bepossible only in exceptional circumstances.
Ennakkoratkaisupyyntöönantamassaan vastauksessa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että välimiesmenettelyn tehokkuuden turvaamiseksi on perusteltua, että välitystuomiot voidaan saattaa yleisten tuomioistuimien tutkittavaksi ainoastaan tietyissä tilanteissa ja että välitystuomio voidaan kumota tai jättää tunnustamatta ainoastaan poikkeustapauksissa.
The Court nevertheless held, havingregard to the importance of Article 85 for the functioning of the internal market,that if a national court was required by its domestic rules of procedure to grantan application for annulment of an arbitration award where such an applicationwas founded on failure to observenational rules of pubtic policy, it also had togrant such an application where it was founded on failure to comply with theprohibition laid down in Article 85(1).
Sen merkityksen vuoksi, joka perustamissopimuksen 85 artiklalla on sisämarkkinoiden toiminnan kannalta, yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin totesi, että jos kansallisen tuomioistuimen on kansallisten menettelysääntöjen mukaan kumottava välitystuomio siinä
the Community legal order that, in order to forestall differences of interpretation,every Community provision should be given a uniform interpretation, irrespectiveof the circumstances in which it was to be applied.
tapauksessa, että välitystuomiolla rikotaan oikeusjärjestyksen perusteisiin kuuluvia kansallisia oikeussääntöjä, sen on kumottava välitystuomio myös siinä tapauksessa, että välitystuomiolla rikotaan perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa määrättyä kieltoa.
On the other hand, the Courtdid not call into question national rules of procedure according to which aninterim arbitration award which was in the nature of a final award and in respectof which no application for annulment had been made within the prescribedtime-limit acquired definitive force and could no longer be called into question by a subsequent arbitration award.
Sen sijaan yhteisöjen tuomioistuin ei kyseenalaistanut sellaisia kansallisia menettelysääntöjä, joiden mukaan välimiesoikeuden välituomio, joka on luonteeltaan lopullinen välitystuomio ja josta ei ole nostettu kumoamiskannetta säädetyn määräajan kuluessa, on oikeusvoimainen eikä sitä voida enää asettaa kyseenalaiseksi myöhemmässä välitystuomiossa.
The judgments delivered in Konle and Rechberger are noteworthy withregard to Member State liability for harm caused to individuals by infringements of Community law.
Siltä osin kuin kyse on jäsenvaltioiden velvollisuudesta korvata yksityisille yhteisön oikeuden rikkomisesta koituneet vahingot, on mainittava asioissa Konle ja Rechberger annetut tuomiot.
Rechberger contains some explanation of the concepts of a "sufficiently seriousbreach" and a "direct causal link" between that breach and the loss or damagesustained by the injured parties, concepts which constitute two of the threeconditions for Member State liability to arise (iudgment of 15 June 1999 in Case C- 1 40 19 7 Rechberger v Austria, not yet reported in the ECR).
Asiassa Rechberger selvennetään käsitteitä riittävän ilmeinen yhteisön oikeuden rikkominen ja tämän rikkomisen ja kyseisten henkilöiden kärsimän vahingon välitön syy-yhteys; nämä käsitteet muodostavat kaksi kolmesta edellytyksestä, joiden on täytyttävä, jotta jäsenvaltioiden vastuu syntyy (asia C-140/97, tuomio 15.6.1999, Kok. 1999, s. 1-3499).
More particularly, it wasalleged, first, that Austria had restricted the protection provided for by thedirective to trips with a departure date of 1 May 1995 or later although it hadacceded to the European Union on 1 January of the same year.
Täsmällisemmin ilmaistuna Itävaltaa arvosteltiin siitä, että se oli rajoittanut direktiivissä tarkoitetun suojan koskemaan pelkästään matkoja, joissa lähtöpäivä oli aikaisintaan 1.5.1995, vaikka kyseinen jäsenvaltio oli liittynyt Euroopan unioniin 1.1.1995.
The Court heldthat the directive had not been transposedcorrectly and that such incorrecttransposition amounted to a "sufficiently serious" breach of Community lawwhich could give rise to liability on the part of the Member State even where ithad implementedall the other provisions of the directive.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi ensiksi, että kyseessä tosiaankin oli direktiivin virheellinen täytäntöönpano, ja sitten, että kyseessä on yhteisön oikeuden riittävän ilmeinen rikkominen, joka voi johtaa jäsenvaltion vastuun syntymiseen, vaikka jäsenvaltio oli pannut kaikki muut direktiivin
Council Directive of 13 June 1990 (OJ 1990 L 158,p. 59).
13.6.1990 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 158, s. 59).
In both instances, Austria nevertheless deniedliability, arguing that there was nodirect causal link between the incorrect transposition of the directive and the lossor damage suffered by consumers if the date and scope of the implementingmeasures could have contributed to the occurrenceof the loss or damage only asa result of a chain of wholly exceptional and unforeseeable events.
Kummassakin tapauksessa Itävallan tasavalta kuitenkin kiisti vastuunsa väittäen, että direktiivin virheellisen täytäntöönpanon ja kuluttajille aiheutuneen vahingon välillä ei ollut välitöntä syy-yhteyttä, koska täytäntöönpanon ajankohta ja laajuus olivat voineet myötävaikuttaa vahingon syntymiseen ainoastaan sitä kautta, että oli tapahtunut sarja toisiinsa liittyviä täysin poikkeuksellisia ja ennalta arvaamattomia seikkoja.
The Courtobserved, however, that the national court had well andtruly found that there wassuch a link in the case in point.
Yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin katsoi, että kansallinen tuomioistuin oli todennut tällaisen välittömän syy-yhteyden olemassaolon tässä tapauksessa ja että direktiivin tarkoituksena oli nimenomaan turvata kuluttajia konkurssin seurauksilta siitä riippumatta, mitkä olivat konkurssiin johtaneet syyt.
Furthermore, the very aim of the directive wasto arm consumers against the consequences of bankruptcy, whatever its causes.The Court therefore concluded that exceptional and unforeseeableevents, in as much as they would not have presented an obstacle to the refund of money paidover or the repatriation of consumers if the guarantee system had been implementedin accordance with the directive, were not such as to exclude theexistence of a direct causal link and consequently to preclude the Member State's liability.
Yhteisöjen tuomioistuin siis päätyi siihen, että koska poikkeukselliset ja ennalta arvaamattomat seikat eivät olisi estäneet suoritettujen maksujen palauttamista ja kuluttajien paluukuljetusta, jos vakuusjärjestelmä olisi direktiivin mukaisesti toteutettu, tällaiset seikat eivät voineet poistaa välittömän syy-yhteyden olemassaoloa, joten jäsenvaltion vastuu ei jäänyt syntymättä.
ln Konle, the national court asked whether, in Member States with a federalstructure, reparationfor damage caused to individuals by national measures takenin breach of Cornmunity law had necessarily to be provided by the federal Statein order for the obligations of the Member State under Community law to befulfilled.
Asiassa Konle kansallinen tuomioistuin kysyi sitä, onko Hittovaltiomuotoisissa jäsenvaltioissa välttämättä liittovaltion taattava yksityisille oikeussubjekteille yhteisön oikeutta rikkoen toteutetuista valtion sisäisistä toimenpiteistä aiheutuneiden vahinkojen korvaaminen, jotta kyseisen jäsenvaltion yhteisön oikeuden mukaiset velvoitteet tulevat täytetyiksi.
In its reply, the Court stated that it is for each Member State to ensurethat individuals obtain reparationfor damage caused to them by non-compliancewith Community law, whicheverpubtic authority is responsible for the breach andwhichever public authority is in principle, under the law of the Member Stateconcerned, responsible for making reparation.
Vastauksessaan yhteisöjen tuomioistuin totesi, että kunkin jäsenvaltion on varmistauduttava siitä, että yksityisille oikeussubjekteille yhteisön oikeuden noudattamatta jättämisestä aiheutuva vahinko korvataan siitä riippumatta, mikä julkisen vallan yksikkö on yhteisön oikeutta rikkonut ja mille niistä kyseisen jäsenvaltion oikeuden mukaan lähtökohtaisesti kuuluu huolehtia korvauksen maksamisesta.
On the other hand, Communitylaw does not require Member States to make any change in the distribution ofpowers and responsibilitiesbetween the public bodies which exist in theirterritory; it is sufficient that the procedural arrangements in the domestic systemenable the rights which individuals derive from the Community legal system tobe effectively protected without it being more difficult to assert those rights than the rights which they derive from the domestic legal system fiudgment of 1 June1999 in Case C-302197Konle v Austria, not yet reporredin the ECR).
Yhteisön oikeudessa ei sen sijaan velvoiteta jäsenvaltioita muuttamaan alueellaan toimivien julkisoikeudellisten yksiköiden välistä toimivallan ja vastuunjakoa, ja riittää, että sisäisen oikeuden menettelytavoilla yksityisille taataan yhteisön oikeusjärjestykseen
Although the mainpurpose of the mechanismfor resolving disputesunder the WTO agreements wasto secure the withdrawal of measures inconsistentwith the WTO rules, themechanism also provided the contracting parties with the possibility of the grantof compensation on an interim or even definitive basis.
Vaikka WTO-sopimuksissa sovitun riitojenratkaisujärjestelmän ensimmäisenä tavoitteena nimittäin on saada WTO-sopimuksen määräysten kanssa ristiriidassa olevat toimenpiteet poistetuiksi, tässä sopimuksessa määrätään kuitenkin, että väliaikaisena tai jopa lopullisenakin toimenpiteenä voidaan myöntää vahingonkorvausta.