natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Those questions were raised in proceedings brought by the Coöperatieve Rabobank 'Vecht en Plassengebied' BA (hereinafter 'Rabobank'), financier of the holding company Holland Data Groep BV (hereinafter 'HDG'), of five of its operating companies and of Mediasafe BV (hereinafter 'Mediasafe'), against the receiver of Mediasafe on the subject of his challenge to the validity of an agreement to offset debit balances against credit balances, entered into between HDG, the five companies and Mediasafe on the one hand, and Rabobank on the other.
Rabobank ilmoitti 5.6.1990 päivätyllä kirjeellä konkurssipesän hoitajalle, että se aikoi kuitata 11.12.1989 tehdyn sopimuksen nojalla HDG-konserniin kuuluvien sellaisten muiden yhtiöiden karttuvien tilien velat ja saatavat, joista Mediasafe oli yhteisvastuussa.
By letter of 5 June 1990, Rabobank informed the receiver that, in accordance with the agreement of 11 December 1989 it proposed to offset credit balances against debit balances of the current accounts of the other companies in HDG in respect of which Mediasafe was joint and several co-debtor.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa kantajana on Coöperatieve Rabobank "Vecht en Plassengebied" BA (jäljempänä Rabobank), joka oli Holland Data Groep BV -nimisen holdingyhtiön (jäljempänä HDG), sen viiden tytäryhtiön ja Mediasafe BV-nimisen yhtiön (jäljempänä Mediasafe) rahoitusta hoitava yhtiö, ja vastaajana Mediasafen konkurssipesän hoitaja, ja joka koskee sitä, että kyseinen konkurssipesän hoitaja on riitauttanut HDG:n, viiden tytäryhtiön ja Mediasafen sekä Rabobankin välisten velkojen ja saatavien kuittauksesta tehdyn sopimuksen pätevyyden.
By judgment of 31 July 1990, HDG and its five other operating companies were declared bankrupt.
Ennakkoratkaisupyynnöstä käy ilmi, että Rabobank teki 23.10.1989 HDG:n ja viiden tytäryhtiön kanssa yhteistilien korkojen laskemisesta sekä velkojen ja saatavien kuittauksesta sopimuksen, jonka mukaan yhtiöt olivat yhteisvastuussa Rabobankia kohtaan.
It appears from the order for reference that on 23 October 1989 Rabobank concluded an agreement with HDG and the five operating companies concerning the calculation of interest on joint accounts and the offsetting of debit balances against credit balances under which the companies were to be jointly and severally liable to Rabobank.
Hänen mukaansa 11.12.1989 tehdyllä kuittausta koskevalla sopimuksella ei voinut olla mitään oikeusvaikutuksia, koska HDG:n — joka oli tehnyt sopimukset muun muassa Mediasafen nimissä tämän ainoana johtajana — ja Mediasafen välillä oli Mediasafen yhtiöjärjestyksen 12 artiklan 3 ja 4 kohdassa ja Alankomaiden siviililain 2:256 §:ssä tarkoitettu eturistiriita.
On 21 November 1989, HDG and Stichting Nieuwegein (Nieuwegein Foundation) set up Mediasafe, in which HDG held 99 shares and Stichting Nieuwegein 1 share.
HDG ja Stichting Nieuwegein perustivat 21.11.1989 Mediasafen, josta HDG omisti 99 prosenttia ja Stichting Nieuwegein yhden prosentin.
The receiver sought payment from Rabobank of the difference between Mediasafe's credit balance before and after this offsetting operation.
HDG nimitettiin tämän yhtiön ainoaksi johtajaksi ja Stichting Nieuwegeinin ehdotuksesta nimettiin kaksi hallintoneuvoston jäsentä.
possible extent the grounds on which obligations entered into in the name of the company are not valid, as is clear from the fifth recital in the preamble.
säädetään, että yhtiön toimielimen toimet sitovat yhtiötä silloinkin, kun ne eivät ole sopusoinnussa yhtiön tarkoituksen kanssa, jos ne eivät ole toimielimen laissa säädetyn tai lain salliman toimivallan ulkopuolella.
Mediasafe's statutes and Article 2:256 of the Netherlands Civil Code between Mediasafe and HDG — which concluded the agreements, inter alia, on behalf of Mediasafe in its capacity as sole director.
Rabobank väitti Hoge Raad der Nederlandenissa, että siviililain 2:256 §:ssä tarkoitettu eturistiriita on kyseessä vain silloin, kun kyseessä oikeustoimi on tehty yhtiön ja sen hallituksen jäsenen välillä.
Consequently, HDG had no authority to represent Mediasafe when the agreement was concluded.
Hoge Raad ei hyväksynyt tätä väitettä.
The first paragraph of Article 9(1) of the First Directive provides that acts done by the organs of the company are to be binding upon it even if those acts are not within the objects of the company, unless such acts exceed the powers that the law confers or allows to be conferred on those organs.
Hoge Raad pohti kuitenkin, voiko se, että yhtiö vetoaa siviililain 2:256 §:ään ulkopuolista henkilöä vastaan olla ristiriidassa ensimmäisen direktiivin 9 artiklan kanssa.
However, it is clear from both the wording and the subject-matter of that article that it concerns the limits on a company's powers as allocated by law to the various organs of the company and is not intended to coordinate the national laws applicable where a member of an organ finds himself in a conflict of interests with the company represented because of his personal circumstances.
On todettava, että ensimmäisen direktiivin tavoitteena on jäsenvaltioissa edellytettyjen takeiden yhteensovittaminen 1 artiklassa tarkoitettujen osakeyhtiöiden ja rajavastuuyhtiöiden osalta erityisesti kolmansien henkilöiden etujen suojaamiseksi.
The purpose of the First Directive, it must be noted, is to coordinate the safeguards required by Member States of the types of limited liability company listed in Article 1, for the purpose of protecting the interests of, inter alia, third parties.
Kuten ensimmäisen direktiivin viidennessä perustelukappaleessa todetaan, sen II jaksoon sisältyy säännöksiä, joissa rajoitetaan siinä määrin kuin mahdollista yhtiön nimissä tehtyjen sitoumusten pätemättömyysperusteita
Moreover, the rules governing enforceability to be derived from this provision relate to the powers which the law, to which third parties can refer, grants or allows to be granted to the company organ, and not to the question whether a third party was aware of a conflict of interests or could not have been unaware of it in the circumstances of the case.
Lisäksi tässä säännöksessä säädetty kysymys siitä, millä tavoin voidaan vedota yhtiön toimielinten jäsenten tekemiin oikeustoimiin kolmatta henkilöä vastaan, koskee sellaista laissa säädettyä tai sallittua yhtiön toimivaltaa, johon kolmannet henkilöt voivat tämän lain perusteella vedota eikä sitä, tiesikö kolmas henkilö eturistiriidasta tai olisiko hänen asiaan liittyvät seikat huomioon ottaen pitänyt tietää siitä.
To that end, Section II of the First Directive lays down provisions which restrict to the greatest
On muistutettava, että ensimmäisen direktiivin 9 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa
'The rules governing the enforceability as against third parties of acts done by members of company organs in circumstances where there is a conflict of interests with the company fall outside the normative framework of the First Council Directive 68/151/EEC of 9 March 1968 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the Treaty, with a view to making such safeguards equivalent throughout the Community, and are matters for the national legislature '
Se, miten yhtiön toimielinten jäsenten tekemiin oikeustoimiin voidaan vedota kolmatta henkilöä vastaan tilanteessa, jossa yhtiön toimielinten jäsenten ja yhtiön välillä on eturistiriita, ei kuulu niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joka jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi 9 päivänä maaliskuuta 1968 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin soveltamisalaan, vaan se kuuluu kansallisen lainsäätäjän toimivaltaan.
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 12 March 1997.
Julkisasiamies A La Pergola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 12 päivänä maaliskuuta 1997.
Case C-316/96 Commission of the European Communities ν Italian Republic
Asia C-316/96 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Italian tasavalta
93/54/EEQ
93/54/ETY, määräajassa
(Failure of a Member State to fulfil obligations - Directives 93/53/EEQ 93/113/EC and 93/114/EC — Failure to transpose within the prescribed periods) (Sixth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 93/53/ETY, 93/113/EYja 93/114/EY— Laiminlyönti panna direktiivi täytäntöön säädetyssä (kuudes jaosto)
1997, it discontinued those proceedings in so far as they concerned Directive 93/54.
Italian tasavalta toteaa vastineessaan kolmen muun direktiivin osalta, että ne on joko jo pantu täytäntöön tai niiden täytäntöönpano on pitkälle edistynyt.
By application lodged at the Court Registry on 26 September 1996, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to bring into force within the prescribed periods the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with:
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY:n perustamissopimuksen kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.9.1996 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut
Council Directive 93/53/EEC of 24 June 1993,
24 päivänä kesäkuuta 1993 neuvoston direktiivin 93/53/ΕΤΎ,
Council Directive 93/54/EEC of 24 June 1993 amending Directive 91/67/EEC,
- direktiivin 91/67/ETY muuttamisesta 24 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/54/ΕΤΎ,
As regards Directive 93/53, it should be pointed out that the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion and that the Court cannot take account of any subsequent changes.
Direktiivistä 93/53/ETY on syytä todeta, että arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.
93/114/EC amending of 14 Directive
14 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/113/EY ja
Council Directive December 1993 70/524/EEC,
- direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta 14 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/114/EY
In the present case the Presidential Decree No 263 relied upon by the Italian Government was adopted on 3 July 1997 whilst the time-limit imposed by the Commission in the reasoned opinion expired on 22 March 1996.
Nyt esillä olevassa asiassa tasavallan presidentin asetus nro 263, johon Italian hallitus vetoaa, on annettu 3.7.1997, kun taas komission perustellussa lausunnossaan asettama määräaika päättyi 22.3.1996.
the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under those directives and the EC Treaty.
ja EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa näiden direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
As regards the transposition of Articles 2 and 7 of Directive 93/113 which by their nature are alterable at will by the administration and are not given the appropriate publicity, cannot be regarded as constituting the proper fulfilment of obligations under the Treaty.
Direktiivin 93/113/ETY 2 ja 7 artiklan täytäntöönpanon osalta on huomattava, että perustamissopimuksen mukaisia velvoitteita ei voida panna pätevästi täytäntöön pelkillä hallinnollisilla käytännöillä, joita voidaan tarvittaessa hallinnon sisäisesti muuttaa ja joita ei julkaista asianmukaisella tavalla.
Having received no information concerning the transposition of the four directives, the Commission brought the present proceedings.
Koska komissio ei saanut minkäänlaista ilmoitusta näiden neljän direktiivin täytäntöönpanosta, se nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
However, by a document lodged on 14 August
Komissio kuitenkin peruutti sen 14.8.1997 jättämällään asiakirjalla direktiivin 93/54/ETY osalta.
Finally, the Italian Republic does not deny that Directive 93/114 was not transposed within the
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Orders the Italian Republic to pay the costs.'
Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General N. Fennellv delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 23 October 1997.
Julkisasiamies N. Fennelly on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 23 päivänä lokakuuta 1997.
In view of the foregoing, I would recommend to the Court that it:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin
Declare that, by failing to bring into force within the deadlines set the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 93/53/EEC of 24 June 1993 introducing minimum Community measures for the control of certain fish diseases, Council Directive 93/113/EC of 14 December 1993 concerning the use and marketing of enzymes, micro-organisms and their preparations in animal nutrition, and Council Directive 93/114/EC of 14 December 1993 amending Directive 70/524/EEC concerning additives in feedingstuffs, the Italian Republic has failed to comply with its obligations under these Directives and the Treaty;
1) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumiseksi 24 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/53/ETY, eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille annetun direktiivin 91/67/ETY muuttamisesta 24 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/54/ETY, rehuissa olevien entsyymien, mikro-organismien ja niistä saatavien valmisteiden käytöstä ja kaupan pitämisestä 14 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/113/EY ja rehujen lisäaineista annetun direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta 14 päivänä joulukuuta 1993 annetun direktiivin 93/114/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
Order the Italian Republic to pay the costs.'
2) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Case C-341/96 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Company law
Asia C-341/96 Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta Yhteisöoikeus
Under Article 34(1) of Directive 93/36 Member States were to bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with that directive before 14 June 1994 and immediately to inform the Commission thereof.
Direktiivin 93/36/ETY 34 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden oli saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 14.6.1994 mennessä ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Having received no information concerning concerning the entry into force of the corresponding provisions, the Commission brought the present action.
Koska komissio ei ollut saanut minkäänlaista ilmoitusta vastaavien säännösten voimaantulosta, se nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
By application lodged at the Court Registry on 15 October 1996 the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt within the prescribed period all the laws and regulations necessary to comply with Council Directive 93/36/EEC of 14 June 1993 and, in the alternative, by failing to notify it immediately of the measures adopted in order to transpose that directive, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under the third paragraph of Article 189 of the EC Treaty and Article 34(1) of the said directive.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.10.1996 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan ja 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/36/ETY 34 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja ja asetuksia ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskevista toimenpiteistä viipymättä komissiolle.
The Federal Republic of Germany does not deny the alleged infringement.
Saksan liittotasavalta ei kiistä jättäneensä noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan.
The Court:
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Declares that, by failing to adopt within the prescribed period all the laws and regulations necessary to comply with Council Directive 93/36/EEC of 14 June 1993 coordinating procedures for the award of public supply contracts, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 34(1) of that directive;
Näin ollen on todettava, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/36/ETY 34 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja ja asetuksia.
Orders the Federal Republic of Germany to pay the costs.'
Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General N. Fennelly delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 23 October 1997.
Julkisasiamies N. Fennelly on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 23 päivänä lokakuuta 1997.
In the light of the foregoing, I recommend that the Court:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin
Declare that, by failing within the time-limit provided to adopt and communicate to the Commission the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply fully with Council Directive 93/36/EEC of 14 June 1993 coordinating procedures for the award of public supply contracts, the Federal Republic of Germany has failed to comply with its obligations under that directive and under the Treaty establishing the European Community,
1) toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/36/ETY ja Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle.
Order the Federal Republic of Germany to pay the costs.'
2) velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Case C-129/96 Inter-Environnement Wallonie ASBL ν Région Wallonne Environment and consumers
Inter-Environnement Wallonie ASBL v. Région wallonne Ympäristö ja kuluttajat
18 December 1997
18 päivänä joulukuuta 1997
Failure to transpose — Consequences
Täytäntöönpanolle varattu määräaika
— Definition of waste)
— Määräajan vaikutukset
By application lodged on 21 August 1992, Inter-Environnement Wallonie requested the Belgian Conseil d'État to annul the Order in its entirety or, in the alternative, certain of its provisions.
Ennakkoratkaisu Direktiivi 91/156/ETY Jätteen käsite (täysistunto)
By judgment of 29 March 1996 the Belgian Conseil d'État referred to the Court two questions on the interpretation of Articles 5 and 189 of the EEC Treaty and Article 1(a) of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991.
Muutetun direktiivin 75/442/ETY 11 artiklassa säädetään poikkeus tästä lupavelvoitteesta.
Those questions were raised in proceedings brought by Inter-Environnement Wallonie, a non-profit-making association, for annulment of the Order of the Walloon Regional Executive of 9 April 1992 on toxic or hazardous waste ('the Order*).
Direktiivin 91/156/ETY 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan jäsenvaltioiden oli saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 1993 sekä ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Inter-Environnement Wallonie maintains that Article 5(1) of the Order infringes, in particular, Article 11 of Directive 75/442, as amended, and Article 3 of Directive 91/689, inasmuch as it excludes from the permit system the operations of setting up and running an installation intended specifically for the collection, pretreatment, disposal or recovery of toxic or dangerous waste, where that installation forms 'an integral part of an industrial production process'.
Belgian Conseil d'État on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 29.3.1996 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä ETY:n perustamissopimuksen 5 ja 189 artiklan tulkinnasta sekä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ΕΤΎ 1 artiklan a alakohdan tulkinnasta, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY.
Directive 75/442, as amended by Directive 91/156, defines waste as follows:
Pääasian oikeudenkäynnin tosiseikat
'any substance or object in the categories set out in Annex I which the holder discards or intends or is required to discard.'
Inter­Environnement Wallonie on 21.8.1992 nostamallaan kanteella vaatinut, että Belgian Conseil d'État kumoaa toimeenpanoviranomaisen päätöksen joko kokonaisuudessaan tai vaihtoehtoisesti tietyiltä osin.
Finding that the Order was adopted at a time when the period allowed by the directive for its transposition had not yet expired, the Conseil d'État questions to what extent a Member State may, during that period, adopt a measure contrary to the directive.
Nämä kysymykset on esitetty kumoamiskanteen yhteydessä, jonka voittoa tavoittelematon yhdistys Inter­Environnement Wallonie on nostanut Exécutif régional Wallonin 9.4.1992 tekemästä myrkyllisiä tai vaarallisia jätteitä koskevasta päätöksestä (jäljempänä toimeenpanoviranomaisen päätös).
Articles 9(1) and 10 of Directive 75/442, as amended, provide that any establishment or undertaking which carries out the operations specified in Annex IIA or Annex IIB must obtain a permit from the competent authority.
Direktiivissä 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, jätteen käsite määritellään seuraavasti:
Article 11 of Directive 75/442, as amended, provides an exception to the requirement of a permit.
Inter­Environnement Wallonie väittää, että toimeenpanoviranomaisen päätöksen 5 §:n 1 momentti on muutetun direktiivin 75/442/ETY 11 artiklan ja direktiivin 91/689/ETY 3 artiklan vastainen, koska siinä jätetään lupajärjestelmän ulkopuolelle erityisen laitoksen perustaminen ja käyttäminen myrkyllisten ja vaarallisten jätteiden lajitteluun, ensikäsittelyyn, huolehtimiseen tai hyödyntämiseen, jos toiminta on "osa teollisuustuotantoprosessia".
By its second question the national court is in essence asking whether a substance is excluded from the definition of waste in Article 1(a) of Directive 75/442, as amended, merely because it directly or indirectly forms an integral part of an industrial production process.
"mitä tahansa liitteessä I esitetyissä luokissa mainittua ainetta tai esinettä, jonka haltija hävittää, aikoo hävittää tai on velvollinen hävittämään."
According to the first indent of Article 2(1) of Directive 91/156, the Member States were to bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with that directive not later than 1 April 1993 and forthwith to inform the Commission thereof.
Muutetun direktiivin 75/442/ETY 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklassa säädetään, että kaikkien laitosten tai yritysten, jotka suorittavat liitteessä II A tai liitteessä II Β tarkoitettuja toimia, on saatava siihen lupa toimivaltaiselta viranomaiselta.