natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Table 1 presents the share of each category of resources in the budget, and Graph 1 shows the absolute value of contributions by resource, over the period 1988-99.
Taulukossa 1 kuvataan jokaisen omien varojen lajin osuutta talousarviossa, ja kuviossa 1 esitetään yksittäisten varojen osuus talousarviosta absoluuttisina arvoina vuosina 1988-1999.
(i) Council Decision 94/728/EC, Euratom of 31 October 1994; see above footnote 1, p. 7.
(') Neuvoston päätös 94/728/EY, Euratom, tehty 31 päivänä lokakuuta 1994. ks. edellä alaviite 1, s. 7.
A notable feature of these data is, first, the trend decline in the relative contribution of the socalled traditional own resources (TORs, i.e. customs and agricultural duties) whose share has fallen from 29.1 % of the total in 1988 to 19.1% in 1996 and about 16% in 1998-99.
Toinen tärkeä piirre on ollut alvvarojen osuuden pieneneminen.
The impact of trade liberalisation on tariff levels has meant that the total yield of this resource has failed to increase in line with the expansion of world trade.
Vuonna 1990 niiden osuus omista varoista oli lähes 70 prosenttia, josta se laski 51,3 prosenttiin vuonna 1996 ja noin 35 prosenttiin vuonna 1999.
In absolute terms, traditional own resources have remained in the range of ECU 12 to 14 billion, thus giving the observed reduction in the share of total resources.
BKTL-varojen osuus puolestaan nousi 35,7 prosenttiin vuonna 1997, ja sen arvellaan nousevan lähelle 50 prosenttia vuonna 1999.
Graph 1 — Composition of EU own resources, 1988-99
Kuvio 1 — EU.n omien varojen rakenne 1988-1999
(current prices; billion ECU)
(käypiin hintoihin, mrd. ecua)
TORs than the maximum rate because of the need to leave aside an amount for the notional financing of the UK correction (').
D ALV summa (')· Arvonlisäverokanta vaihteli 1,201,28 prosentin välillä vuoteen 1994 asti mutta on sen jälkeen laskenut korkeimman kannan mukaisesti, ja sen arvellaan putoavan 0,84 prosenttiin vuonna 1999 (ks. taulukko 2).
This rate fluctuated between 1.20 and 1.28 % until 1994, but has since declined in line with the maximum rate and is projected to drop to 0.84% in 1999 (see Table 2).
Vuonna 1995 se esimerkiksi oli 0,339 prosenttia, vuonna 1997 se oli 0,403 prosenttia ja vuoden 1999 talousarviossa se on arvioitu 0,534 prosentiksi (2).
The declining share of VAT revenues primarily reflects policy reforms introduced by the 1988 and 1994 own resources decisions.
Alv-tulojen osuuden pieneneminen kuvastaa poliittisia uudistuksia, jotka toteutettiin vuonna 1988 ja omia varoja koskevassa päätöksessä vuonna 1994.
In 1988 it had been agreed that the VAT base of the Member States should be limited to 55 % of their GNP.
Vuonna 1988 sovittiin, että jäsenvaltion arvonlisäveron määräytymisperuste saa olla enintään 55 prosenttia sen bruttokansantulosta.
In 1994 it was decided to lower this limit to 50 % from 1995 onwards for the Member States whose GNP per head was below 90 % of the EU average (i.e. Greece, Ireland, Portugal and Spain) and to reduce progressively the capping of the VAT bases of the other Member States from 54% in 1995 to 50% in 1999.
Vuonna 1994 päätettiin laskea tätä osuutta vuodesta 1995 alkaen 50 prosenttiin niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden bruttokansantulo henkeä kohden on alle 90 prosenttia EU:n keskiarvosta (Kreikka, Irlanti, Portugali ja Espanja), ja laskea muiden jäsenvaltioiden alv:n määräytymisperustetta asteittain 54 prosentista vuonna 1995 50 prosenttiin vuonna 1999.
Table 2 records the capping threshold and the Member States whose VAT base has been capped over the period 1988-99 as well as time series on the maximum and the uniform call rate for VAT.
Taulukossa 2 esitetään alv:n määräytymisperusteen ylärajat sekä jäsenvaltiot, joiden alv:n määräytymisperuste on rajattu vuosina 1988-1999, sekä korkein arvonlisäverokanta ja yhdenmukainen arvon lisäverokanta eri vuosina.
The role of the GNP resource, introduced by the 1988 decision, is one of a buffer serving a residual function to equate revenue and aggregate budget expenditure.
Edellisen vuoden budjettiasema voi vaikuttaa seuraavan vuoden varojen riittävyyteen ja siten BKTL-varojen käyttötarpeeseen.
(') Sec Annex 4 for a discussion of these issues. m The 1995 and 1997 data refer to supplementary amending budgets 1/95 and 1/97, respectively; the 1999 estimate is from the preliminary draft budget 1999; the figures arc rounded to three decimals, while the actual budgetary cal culations are performed using 15 decimals.
Vuonna 1994 päätettiin lisäksi alentaa kor keinta arvonlisäverokantaa vuodesta 1995 alkaen 1,4 prosentista 1 prosenttiin vuonna 1999. Nykyiset arvonlisäveromaksut perustuvat niin kutsuttuun yhdenmukaiseen alv-kantaan, joka on alle ylärajan, koska Yhdistyneelle kuningaskunnalle myönnetyn hyvityksen laskennallista rahoittamista varten on varattava tietty
In addition, in 1994 it was decided to lower, from 1995 onwards, the maximum call rate for VAT from 1.4 % to 1 % in 1999.
(-) Vuoden 1995 ja 1997 tiedot viittaavat täydentäviin lisätalousarvioihin 1/95 ja 1/97, vuoden 1999 arvio perustuu alustavaan talousarvioesitykseen.
However, the rate determining actual VAT contributions is the socalled uniform rate which is lower in
Taulukon luvut on pyöristetty kolmen desimaalin tarkkuudella, mutta varsinaiset talousarviolaskelmat suoritetaan 15 desimaalin tarkkuudella.
The budgetary balance from the previous year can affect resource availability in the current year and, correspondingly, the need to draw on the GNP resource.
tys EUn talousarvion rahoituksessa kasvaa kuitenkin jatkuvasti, kun perinteisistä varoista ja arvonlisäveroista saatavien tulojen osuus asteittain laskee.
For example, the budget surplus of 1989 reduced GNP financing in 1990 to a minimum; in contrast, the slow growth in VAT revenues during the recession years of 1992-94 made it necessary to increase residual GNP financing.
Edellisissä kappaleissa mainittujen varojen lisäksi EUn talousarvio sisältää myös muita tuloja, jotka perustuvat erityisiin yhteisön säännöksiin ja joita ei katsota omiksi varoiksi.
In general, however, with the progressive decline in the share of rev­enues from traditional own resources as well as from VAT, the GNP resource is taking on an increasingly significant role in the financing of the EU budget.
Tällaisia tuloja ovat sakot, yhteisön toimielin­ten hallinnollisesta toiminnastaan saamat tulot, ETA:n toimintaan liittyvät maksut, vii­västyskorot, toimielinten henkilöstön pal­koista suoritetut pidätykset, otto­ ja antolai­naustoiminnasta saatavat tulot, ja muut sekalaiset tulot.
Table 2 — Capping threshold, Member States whose VA Τ base is capped, the maximum VA Τ call rate and the uniform VA Τ call rate
Taulukko 2 — Alv.n määräytymisperuste; jäsenvaltiot, joiden alv.n määräytymisperuste on rajattu; korkein alv­kanta ja yhdenmukainen alv­kanta
Capping threshold
Alv:n määräyty­misperuste
Maximum VAT call rate
Jäsenvaltiot, joiden alv:n määräytymis­peruste on rajattu
Uniform VAT call rate (2)
Yhdenmukainen alv­kanta (2)
0.84 t1) Projections.
(') Ennuste.
(2) The difference between the "maximum VAT call rate' and the 'uniform rate' depends on the size of the UK correction.
(2) "Korkeimman alv­kannan" ja "yhdenmukaisen alv­kannan" välinen ero riippuu Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtävän korjauksen suuruudesta.
Graph 2 — Own resources ceiling, financial perspective and budgets (as a percentage of EU GNP)
Kuvio 2
The key criteria according to which the perfor­mance of the system can be evaluated are: formed satisfactorily when judged against the first two criteria, but some shortcomings are encountered with regard to the last three.
Järjestelmän toimivuutta voidaan arvioida seuraavien pääkriteerien pohjalta:
D equity in gross contributions, i.e. the bur­den should be fairly shared among Member States;
D Varojen riittävyys eli varojen tuoton on oltava merkittävä suhteessa EU:n talousarvion kokoon.
The present own resources system has per­formed well against the criteria of adequacy of resources and equity in gross contributions.
Nykyinen omien varojen järjestelmä on toiminut tyydyttävästi varojen riittävyyden ja bruttorahoitusosuuksien tasapuolisuuden kannalta tarkasteltuna.
D financial autonomy, i.e. the resource should increase the independence of the EU budget from national treasuries;
D Bruttorahoitusosuuksien tasapuolisuus eli osuudet on jaettava tasapuolisesti jäsenvaltioiden kesken.
D transparency and simplicity, i.e. the determi­nation of the tax should be easily understood by citizens;
D Rahoituksellinen riippumattomuus eli varojen on lisättävä EUn talousarvion riippumattomuutta jäsenvaltioiden valtionkassoista.
D cost-effectiveness, i.e. the collection and administration costs of the resource should be low relative to its yield.
D Avoimuus ja yksinkertaisuus eli veron mää räytymisen tulisi olla kansalaisten kannalta helposti ymmärrettävää.
To anticipate the conclusions of this section, the present own resources system has per­
D Kustannustehokkuus eli varojen kanto- ja hallintokustannusten on oltava alhaiset verrattuna varojen tuottoon.
The present own resources arrangements have generated sufficient revenue to finance expen­diture plans.
Omia varoja koskevat nykyiset järjestelyt ovat osoittautuneet riittäviksi rahoittamaan suunnitellut menot.
The decline of the traditional and VAT resources has been made up by the GNP resource.
Perinteisten varojen ja alvvarojen väheneminen on korvattu BKTL-varoilla.
The previous own resources ceiling of 1.20 % of GNP proved barely ade­quate and difficulties were experienced, parti­cularly during the recession of 1993.
Omien varojen yläraja 1,20 prosenttia bruttokansantulosta osoittautui hädin tuskin riittäväksi ja vaikeuksia koettiin etenkin vuo den 1993 taantuman aikaan.
As a result, a margin has appeared under both the financial perspective and the own resources ceiling which is expected to increase further in 1999 (see Graph 2).
rahoitusnäkyminen ja omien varojen ylärajan välille on syntynyt marginaali, jonka oletetaan edelleen kasvavan vuonna 1999 (ks. kuvio 2).
The equity of gross contributions of the Mem­ber States has improved, largely because of the progressive replacement of the VAT resource with the GNP resource.
Jäsenvaltioiden bruttorahoitusosuuksien tasa­puolisuus on parantunut, pääasiassa koska alv­varat korvataan asteittain BKTL­varoilla.
In this context, equity is interpreted to mean proportionality of gross contributions to income across the Member States (').
Koska vuonna 1988 tehdyssä omia varoja kos­kevassa päätöksessä päätettiin ottaa käyttöön BKTL:oon perustuva tulolähde eikä kattaa rahoitustarpeita nostamalla alv­kantaa, ja tämä valinta vahvistettiin vuonna 1994, jäsen­valtioiden rahoitusosuudet alkavat nyt vastata
Graph 3 — Share in VAT and GNP contributions and share in EU GNP
Kuvio 3 — Alv­rahoitusosuus ja BKTL­rahoitusosuus, osuus EU­15:n BKTL.sta
(data for 1997, in percentage, after UK correction)
(vuoden 1997 tiedot, %, UK:n korjaus huomioitu)
Share in VAT and GNP contributions the GNP resource translates into improved equity in gross budget contributions.
Osuus alvja BKTL-rahoitusosuudesta paremmin niiden BKTL:a (2).
As a result of the 1988 own resources decision, which opted for introducing the GNP resource rather than meeting financial needs through increasing the VAT call rate, and of the confir­mation of this choice in 1994, Member States' contributions are now becoming more closely correlated with national GNPs (2).
Kuviossa 3 esitetään jäsenvaltiokohtaiset alv­ja BKTL­perusteiset rahoitusosuudet, jotka ovat osa suoraan jäsenvaltioiden kassasta tule­ via rahoitusosuuksia, sekä jäsenvaltioiden osuudet Euroopan unionin 15:n jäsenvaltion BKTL:sta vuonna 1997 (suuruusjärjestyksessä alkaen Saksasta).
As the abil­ity to contribute to the EU budget can best be measured by a nation's national income con­verted at current exchange rates into a com­mon currency, the increasing importance of
Monet tekijät vaikuttavat kuitenkin vuosittain jäsenvaltion alv­perustei­sen ja BKTL­perusteisen rahoitusosuuden ja sen BKTL­osuuden väliseen suhteeseen.
(0 The issue of progressivity in the EU financing system is discussed in Sections 1.3.2 and 1.3.4.
(') EU:n rahoitusjärjestelmän progressiivisuutta käsitellään 1.3.2 ja 1.3.4 jaksossa.
(2) It is generally considered that the contributions on the VAT resource are regressive since they represent a higher proportion of GNP in poor rather than in rich Member States.
P) Alv­rahoitusosuutta pidetään yleisesti regressiivisenä, koska sen osuus BKTL:sta on suurempi köyhissä jäsenval­tioissa kuin rikkaissa.
Each year, however, the relationship between VAT and GNP contributions and GNP shares is influ­enced by several factors.
Koska kaikki jäsenvaltiot ensinnäkin maksa­vat yhtä suuren osuuden alv:n ja/tai BKTL:n määräytymisperusteestaan, erot alv:n mää­
Table 3a — Member States' shares in EU financing and in EU-15 GNP
Taulukko 3a — Jäsenvaltioiden osuudet EU.n rahoituksesta ja EU­15:n BKTL.sta
(in per cent of total; data for 1997, including the UK correction)
(% kokonaismäärästä, vuoden 1997 tiedot, UK:n korjaus huomioitu)
Share in the financing of the EU budget
Osuus EU:n talousarvion rahoituksesta
11.9 of which: traditional own resources
11,9 josta perinteisiä omia varoja
21.5 of which: VA Τ and GNP contributions
21,5 josta alv­ ja BKTL­rahoilusosuuksia
First, because all Member States pay an iden­tical percentage of their VAT base and/or GNP, differences in the rates of growth of the VAT harmonised base (influenced largely by the growth of private consumption) and in that of GNP imply changes in relative shares and corresponding changes in relative contributions.
Perinteisten omien varojen huomioon ottami­nen muuttaa jonkin verran kokonaisosuuksien jakaumaa (ks. prosentuaaliset osuudet taulu­kossa 3a ja absoluuttiset arvot taulukossa 3b).
Second, the corrections of the VAT and GNP contributions made once the out-turn is known (i.e. in the year following that in which the contributions are paid) usually tend to amplify movements in contri­butions resulting from growth in the economy (when good economic growth is sustained for a number of years, the initial forecasts tend to be underestimated and therefore result in large supplementary payments when the cor­rection is made and vice versa in the case of a downturn).
Belgian, Irlannin, Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan osuus rahoituk­sesta on huomattavasti suurempi perinteisten omien varojen perusteella mitattuna kuin nii­den osuus BKTL:n perusteella mitattuna, mikä kuvastaa kyseisten maiden suurten sata­mien merkitystä ulkomaisten tuotteiden port­tina Euroopan unioniin.
As a result, trends in national contributions tend to show a cyclical pattern
Tutkimusten mukaan tämä vaikutus voi olla huomattava.
Its existence underscores one of the many difficul­ties involved in interpreting a simple difference between budget contributions and budget expenditure as a measure of the benefits a Member State enjoys from membership of the EU.
Tässä näkyy yksi niistä lukuisista vaikeuksista, joihin joudutaan, jos pelkkää talousarvion rahoitus­osuuksien ja talousarvion menojen välistä eroa käytetään mittaamaan jäsenvaltiolle EU:n jäsenyydestä koituvaa hyötyä.
Table 3b — Difference between actual VA Τ contributions, TORs collection and theoretical GNP contributions
Taulukko 3b — Todellisten atv­rahoitusosuuksien, perinteisten omien varojen ja teoreettisten BKTL­rahoitusosuuksien välinen ero
(in million ECU; data for 1997, excluding the UK correction)
(milj. ecua, vuoden 1997 tiedot, ilman UK:n korjausta)
Difference between VAT contributions and theoretical GNP ones (a minus sign means that the VAT contributions are lower than those to be paid under a system based only m GNP)
Alv­rahoitusosuuksien ja teoreettisten BKTL­rahoitusosuuksien välinen ero (miinusmerkki tarkoittaa, että alv­osuudet ovat pienemmät kuin puhtaasti BKTL­perusteisen järjestelmän rahoitusosuud t)
Difference between TORs collected in each country and theoretical GNP contributions (a minus sign means that TORs collected are lower than a contribution to be paid under a system based only on GNP
Jäsenvaltiokohtaisten perinteisten omien varojen ja teoreettisten BKTL­rahoitusosuuksien välinen ero (miinusmerkki tarkoittaa, että perinteisten omien varojen osuudet ovat pienemmät kuin puhtaasti BKTL­perusteisen järjcstc Iman rahoitusosuudet)
Sum of the previous two lines
Edeltävät rivit yhteensä
ble for various shortcomings of the present system.
Aidosti omien varojen osuus talousarvion rahoituksesta on vähäinen, mikä johtaa rahoituksellisen riippumattomuuden puutteeseen, jonka puolestaan katsotaan olevan syynä moniin nykyisen järjestelmän vajavaisuuksiin.
D First, it has made the EU increasingly dependent on intergovernmental transfers; such dependence has already contributed to conflicts and has encouraged Member States to seek to maximise ill-defined concepts of the national benefit from the EU budget.
D Ensinnäkin EU on yhä enemmän hallitusten välisistä määrärahojen siirroista riippuvainen; tällainen riippuvaisuus on jo johtanut yhteenottoihin ja rohkaissut jäsenvaltioita pyrkimyksiin maksimoida EU:n talousarviosta koituva, käsitteenäkin epäselvä kansallinen hyöty.
Additional advances towards improving equity in contributions will take place over the next years as the share of TORs and VAT in own resources will decline further.
Rahoitusosuuksien tasapuolisuus parantuu lähivuosina entisestään, kun perinteisten omien varojen ja alvvarojen osuus vähenee.
However, perfect equity cannot be expected since the VAT resource will continue to yield revenues which will not be correlated with national income and will continue to introduce an element, albeit small, of regressivity into the system.
Täydellistä tasapuolisuutta ei kuitenkaan voida odottaa, koska alv-varoista saadaan jatkossakin tuloja, jotka eivät ole suhteessa jäsenvaltioiden kansantuloon ja tuovat siten järjestelmään pienen regressiivisen eli vauraita maita suosivan elementin.
In addition, equity in gross contributions is hindered by the presence of the UK rebate mechanism, which reduces their correlation with the ability to pay.
Lisäksi bruttorahoitusosuuksien tasapuolisuuden toteutumista estää Yhdistyneelle kuningaskunnalle maksettu hyvitys, joka vähentää rahoitusosuuden ja maksukyvyn välistä vastaavuutta.
D Second, the system whereby all financing needs not covered by TORs or the VAT resource are covered by the GNP resource is very cost-effective, but it results in changes in EU expenditure at the margin being reflected in changes in national spending.
D Toiseksi järjestelmä, jossa kaikki rahoitus tarpeet, joita ei kateta perinteisillä omilla varoilla tai alv-varoilla, katetaan BKTL-varoilla, on erittäin kustannustehokas mutta johtaa siihen, että EUn menojen marginaaliset muutokset näkyvät kansallisten menojen muutoksina.
This entangles EU financing issues with domestic financial and budgetary policies at the expense of revealing to the citizens the EU-wide priorities at stake.
Tämä sotkee EUn rahoituksen kansalliseen finanssi- ja talousarviopolitiikkaan ja paljastaa kansalaisille, mitkä unionin laajuiset ensisijaiset tavoitteet kulloinkin ovat vaakalaudalla.
D Third, democratic accountability is obscured because of a lack of a direct relation ship between citizens and taxes paid to the EU budget.
D Kolmanneksi demokraattinen vastuu käy epäselväksi, koska kansalaisten ja EUn talousarvioon maksettujen verojen välillä ei ole suoraa yhteyttä.
Costeffectiveness
Kustannustehokkuus
In certain respects, the present system shows shortcomings in terms of financial autonomy, costeffectiveness and transparency.
Nykyinen järjestelmä on jossain määrin puutteellinen rahoituksellisen riippumattomuuden, kustannustehokkuuden ja avoimuuden/yksinkertaisuuden suhteen.
To a large extent, this is due to the fact that there are inevitable trade-offs between financial autonomy, equity and cost-effectiveness.
Tämä johtuu suurelta osin siitä, että rahoituksellisen riippumattomuuden, tasapuolisuuden ja kustannustehokkuuden välillä joudutaan pakostakin kompromisseihin.
The dominant part of EU resources derives from national contributions from the treasuries of the Member States; this reduces the financial autonomy of the EU, but offers a good degree of equity and cost-effectiveness.
Suurin osa EU:n varoista muodostuu jäsenvaltioiden kassoista maksettavista kansallisista rahoitusosuuksista; tämä vähentää EU:n rahoituksellista riippumattomuutta, mutta lisää tasapuolisuutta ja kustannustehokkuutta.
Traditional own resources contribute to financial autonomy, but their equity is contested and their collection and control are very cumbersome.
Perinteiset omat varat edistä vät rahoituksellista riippumattomuutta, mutta niiden tasapuolisuus on kiistanalainen ja niiden kerääminen ja valvonta erittäin työlästä.
Financial autonomy
Rahoituksellinen riippumattomuus
The collection of traditional own resources is very cumbersome and the attitude of Member States towards these resources is ambiguous.
Perinteisten omien varojen kerääminen on erittäin vaivalloista ja jäsenvaltioiden asenne niitä kohtaan ei ole yksiselitteinen.
Customs legislation is very elaborate with over 11 000 tariff positions and a Community Customs Code of about 400 articles (2).
Tullilainsäädäntö on hyvin yksityiskohtainen ja sisältää yli 11 000 tariffinimikettä ja noin 400 artiklaa sisältävän yhteisön tullikoodeksini2).
However, international trade is a much more complex reality with new products and new trade flows appearing every day.
Kan sainvälinen kauppa on todellisuudessa kuitenkin paljon monimutkaisempaa, uusia tuotteita ja uusia kauppavirtoja syntyy päivittäin.
Under these conditions, there is scope for fraud, irregularities and litigation. gation.
Näissä olosuhteissa petokset, sääntöjenvastaisuudet ja oikeusjutut ovat mahdollisia.
Traditional own resources currently represent the only true own resource of the EU.
Perinteiset omat varat ovat tällä hetkellä EU:n ainoa aidosti oma tulolähde.
How ever, the importance of TORs in financing EU expenditure is diminishing markedly.
Perinteisten omien varojen merkitys EU:n menojen rahoittajana on kuitenkin vähenemässä merkittävästi.
Moreover, although customs duties and related revenues resulting from the EU's commercial policy formally belong to the EU, Member States that collect these duties tend to regard them as national contributions.
Vaikka tullit ja EU:n kauppapolitiikasta kertyvät vastaavat tulot muodollisesti kuulu vatkin EUlle, niiden kannosta huolehtivat jäsenvaltiot ovat lisäksi taipuvaisia pitämään niitä kansallisina rahoitusosuuksina.
This is not appropriate and it further reduces the significance of budgetary balances (').
Tämä ei ole oikein ja hämärtää budjettiasemien (') merkitystä entisestään.
In the present institutional system, Member States are responsible for collecting traditional own resources and putting them at the disposal of the Commission.
Nykyisessä institutionaalisessa järjestelmässä jäsenvaltioiden vastuulla on perinteisten omien varojen kerääminen ja niiden asettaminen komission käyttöön.
The latter has the responsibility to control the way Member States perform this task.
Komission tehtävä puolestaan on valvoa, kuinka jäsenvaltiot tämän tehtävän hoitavat.
Any loss in the collection of TORs in a Member State must be made up by a cor responding increase in the GNP resource called.
Tätä varten on luotu monimutkainen koneisto, jossa monenvälisen valvontamenettelyn avulla seurataan,
(2) There are, in addition, over 900 articles of the regulation laying down the provisions for its implementation.
(-) Tullikoodeksin soveltamissäännökset sisältävät lisäksi yli 900 artikkelia.
(') For a discussion of the concept and measurement of bud getary balances see Annex 3.
(') Budjettiaseman käsitettä ja sen mittaamista käsitellään liitteessä 3.
do they appear willing to commit the necessary resources to the collection of customs duties.
syistä jäsenvaltiot eivät ole halukkaita tiukentamaan tullijärjestelmää koskevia sääntelypuitteita eivätkä näytä olevan halukkaista antamaan tarvittavia varoja tullien kantoa varten.
State has financial consequences for all the others.
Avoimuus ja yksinkertaisuus kuinka jäsenvaltiot suorittavat velvollisuutensa.