natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Research has indicated that some of these regions were able to develop a different style of politics, although many of the regional leaders were also caught up in the anticorruption drive of the 1980s and 1990s.
Tutkimuksissa on havaittu, että eräät mainituista alueista kykenivät kehittämään uudenlaisen poliittisen kulttuurin, vaikka lukuisat alueelliset johtohahmot joutuivat epäilyksenalaisiksi 1980- ja 1990-luvuilla toteutetussa korruptionvastaisessa kampanjassa.
Law 59/97, passed in March 1997, provided, among other things, for the delegation of a number of administrative functions to the regions and the local authorities.
Vuoden 1997 maaliskuussa annetussa laissa nro 59/97 säädetään mm. monien hallinnolüsten tehtävien delegoimisesta alue- ja paikalUsviranomaisille.
The law emanating from the Bicameral Constitutional Commission on the reform of the state does advance a kind of 'federal' solution.
Kaksikamarisen valtiosääntökomitean työstä alkunsa saanut laki valtionhallinnon uudistuksesta pohjustaa jonkinasteista federalistista ratkaisua.
Nevertheless, this reform could be seen as a strengthening of the regionalist system rather than the inauguration of a truly federal system.
Uudistuksen voidaan kuitenkin katsoa pikemminkin vahvistavan alueellista järjestelmää kuin ajavan varsinaista federalismia.
The central government still retains control over many policy areas that are the responsibility of subfederai authorities in other federal systems.
Valtiovalta valvoo yhä monia politiikan aloja, jotka muissa federalistisissa järjestelmissä kuuluvat liittovaltiota alempien hallintotasojen vastuualueeseen.
The second significant reform is the direct election of mayors, which has led to what has been dubbed 'the mayors' movement'. This has led to
Toinen merkittävä uudistus on kunnanjohtajien valinta suoralla vaalilla, mikä on aiheuttanut ns. "kunnanjohtajien liikkeen" eli uuden poliittisen luokan syntymiseen paikallistasolla.
the emergence of a new political class at the municipal level. This new group of politicians is reform minded and likely to push forward a new type of democratic politics at the local level.
Kyseinen uusi poliitikkoryhmä on uudistusmielinen ja tulee todennäköisesti viemään eteenpäin uudentyyppistä demokraattista politiikkaa paikallistasolla.
New Haven, Conn.
LÄHTEET
THE CONTEXT OF SUBNATIONAL DEMOCRACY
DEMOKRATIA VALTAKUNNAN TASOA ALEMPANA
Luxembourg is a unitary state with a single legislative chamber and a single tier of subnational, ("commune") government (consisting of 118 municipalities).
Luxemburg on yhtenäisvaltio, jossa lain säätäminen kuuluu yksikamariselle edustajainhuoneelle. Keskushallintoa alempana on vain yksi hallintotaso, kunnallishallinto, ja valtio koostuu 118 kunnasta.
Below, subnational/commune democracy in Luxembourg is described in the context of the central-state structure.
Jäljempänä Luxemburgin alue-ja paikallisdemokratiaa kuvataan valtiorakenteen yhteydessä.
1.1 The History of the State
Valtion historia
In 1815, at the Congress of Vienna, the territories of present-day Belgium and Luxembourg were united with the Kingdom of the Netherlands in order to create a buffer state against France.
Vuonna 1815 pidetyssä Wienin kongressissa Belgian ja Luxemburgin nykyiset alueet yhdistettiin Alankomaiden kuningaskuntaan, josta luotiin puskurivaltio Ranskaa vastaan.
Belgium gained independence in 1830.
Belgia itsenäistyi vuonna 1830, ja yhdeksän vuotta myöhemmin myös Luxemburg saavutti itsenäisyytensä.
Luxembourg became independent nine years later, even though the personal union between Luxembourg and the Dutch crown ended only in 1890.
Luxemburgin ja Alankomaiden kuningashuoneiden välinen liitto jatkui kuitenkin aina vuoteen 1890, jolloin Alankomaiden kuningas Willem III kuoli jättämättä miespuolista perijää ja kruununperimys siirtyi
In that year the Dutch King William in died without leaving a male heir and succession passed to the present Luxembourg dynasty.
Luxemburgia edelleen hallitsevalle suvulle.
This furthered the eastward orientation of Luxembourg, which had been boosted earlier by the inclusion of Luxembourg in the German Zollverein (Customs Union) in 1842, which lasted until 1918.
Tapahtuma edisti Luxemburgin suuntautumista itään. r Luxemburg oh tosin kääntänyt katseensa kohti itää jo aikaisemmin: vuonna 1842 se otettiin mukaan
Notwithstanding the unmistakable eastward orientation, Luxembourg has always made an effort to create and strengthen economic and political ties in all directions.
Saksan tutalüttoon (Zollverein), joka purkautui vuonna 1918.
Luxembourg has joined an economic and monetary union with Belgium and institutionalised its relations with the Netherlands and Belgium under the Benelux treaty.
Selvästä itäisestä suuntautumisestaan huolimatta Luxemburg on aina pyrkinyt luomaan ja vahvistamaan niin taloudellisia kuin poliittisia siteitään kaikkiin suuntiin.
It has wholeheartedly supported cooperation with other European countries in the context of the European integration process.
Se on solminut Belgian kanssa talous- ja rahaliiton, virallistanut suhteensa Alankomaihin ja Belgiaan Benelux-sopimuksella sekä kannattanut varauksettomasti yhteistyötä muiden Euroopan maiden kanssa Euroopan yhdentymiskehityksessä.
1.2 Luxembourg: the Local State
Luxemburg: paikallisvaltio
Luxembourg covers only 2,586 square kilometers and has only approximately 415,000 inhabitants (Statec 1996).
Luxemburgin pinta-ala on vain 2 586 neliökilometriä, ja maan asukasluku on noin 415 000 (Statec 1996).
Thus, local/regional democracy in Luxembourg can only be understood in terms of central government. Central government in Luxembourg is after all in many ways close to local and regional government.
Luxemburgin paikallis- ja aluehallinnon demokratiaa voidaankin tarkastella vain keskushallinnon käsitteen yhteydessä: muistuttavathan Luxemburgin valtiolliset instituutiot monessa suhteessa paikallisja aluehallintoa.
Luxembourg is a representative democracy as well as a constitutional monarchy.
Luxemburg on edustuksellinen demokratia ja perustuslaillinen monarkia.
Together with the government he forms the constitutional arm of the executive.
Kaikki suurherttuan hallinnolliset päätökset edellyttävät toimivaltaisen ministerin varmennusta.
require the countersignature of a responsible minister. Within the limits set by representative democracy, the Grand Duke has substantial room for manoeuvre.
Suurherttualla on oikeus tehdä lainsäädäntöaloitteita, ja ainoastaan suurherttuan vahvistama lakiesitys voidaan hyväksyä ja saattaa velvoittavaksi.
He has the right of initiative in legislative matters, and no bill can be enacted and become binding unless he signifies his assent to it and orders it to be promulgated and carried into effect (Thill and Frieden 1993: 453).
Suurherttua myös määrää lain julkaisemisesta ja voimaan saattamisesta (Thill & Frieden 1993: 453). Perustuslaissa säädetään, että suurherttualla on kolme kuukautta aikaa päättää lakiesityksen vahvistamisesta.
The Constitution allows him a maximum of three months within which to sanction a bill after the final vote is taken in the Chamber.
Kolmen kuukauden aika lasketaan siitä päivästä, jolloin edustajainhuone äänestää lopullisesti lakiesityksestä.
He is also authorized to organise and supervise administrative services, including the army, the gendarmerie, and the police.
Käytännössä hän valitsee kuitenkin vain pääministerin, joka päättää muista hallituksen jäsenistä.
Constitutionally speaking, the Grand Duke is the most prominent figure in the Luxembourg government, but in fact it is the prime minister.
Hallituksen muiden jäsenten on nautittava suurherttuan luottamuksen lisäksi myös edustajainhuoneen luottamusta, mikä on ominaista parlamentaariselle demokratialle.
The other members of government must enjoy the confidence of the Grand Duke, but also, as could be expected in a parliamentary democracy, of the Chamber of Deputies.
Suurherttua voi periaatteessa milloin tahansa hajottaa hallituksen.
In theory, the Grand Duke can dissolve government at any moment, but in practice he only dissolves government when it ceases to enjoy parliamentary support.
Käytännössä hän hajottaa hallituksen vain silloin kun tämä ei enää nauti edustajainhuoneen luottamusta.
The backbone of almost all governing coalitions since 1915 has been the Chrëstlech-Sozial Vollekspartei (PCS, Christian Social Party), with other members alternating from the Parti Démocratique (Liberal Party) to the Parti Ouvrier Socialiste (Socialist Party).
Lähes kaikkien koalitiohallitusten selkärankana on vuodesta 1915 alkaen ollut Kristillissosiaalinen kansanpuolue (Chrëstlech-Sozial Vollekspartei, PCS), ja hallituskumppaneina ovat vuorotelleet liberaalit (Parti Démocratique) ja sosialistit (Parti Ouvrier Socialiste).
Exceptions to the rule are the years 1925-6 and 1974-9 (Thill and Frieden 1993: 458-63). The sixty members of the Chamber of Deputies are supposed to represent the Luxembourg people.
Tästä pääsäännöstä on poikettu vain vuosina 1925-1926 ja 1974-1979 (Thill & Frieden 1993: 458-463). Edustajainhuoneen 60 jäsentä edustavat Luxemburgin kansaa.
The Chamber of Deputies shares the exercise of legislative power with the Grand Duke.
Edustajainhuone käyttää lainsäädäntövaltaa yhdessä suurherttuan kanssa.
The Chamber, like the Grand Duke, has the right of initiative in legislative matters.
Suurherttuan tavoin edustajainhuoneellakin on oikeus tehdä lainsäädäntöaloitteita.
The Constitution gives the Chamber of Deputies certain powers in financial matters and vests it with the right to supervise the acts of the government.
Perustuslaissa edustajainhuoneelle annetaan tiettyä toimivaltaa talousasioissa ja oikeus valvoa hallituksen toimintaa.
In international affairs, the consent of the Chamber is required before any treaty can come into effect on the territory of the Grand Duchy.
Kansainvälinen sopimus voi tulla suurherttuakunnassa voimaan vasta sen jälkeen kun edustajainhuone on sen hyväksynyt.
Seats in the Chamber of Deputies are allocated by proportional representation and the principle of the smallest electoral quota.
Edustainhuoneessa paikat on jaettu suhteellista edustasta koskevien sääntöjen sekä pienimmän vaalikiintiön periaatteen mukaan.
The country is divided into four constituencies.
Maa on jaettu neljään vaalipiiriin.
The number of deputies is determined by the Constitution, which prescribes sixty deputies:
Edustajien määrä on perustuslain mukaan 60, ja edustajapaikat jakautuvat seuraavasti:
• • twenty-three from the South; twenty-one from the Centre;
- 23 edustajaa Etelä-Luxemburgista - 21 edustajaa Keski-Luxemburgista - 9 edustajaa Pohjois-Luxemburgsta - 7 edustajaa Itä-Luxemburgista.
Each Luxembourg voter has as many votes as there are deputies to be elected in his constituency.
Luxemburgissa kullakin äänestäjällä on yhtä monta ääntä kuin hänen vaalipiirissään on edustajanpaikkoja.
The vote can be cast either under the party-list system or on a name basis.
Äänestää voi joko puoluelistaa tai nimettyjä ehdokkaita.
The elector who votes under the party-list system may not cast any other vote under pain of voiding his ballot paper, unless the chosen list comprises a smaller number of candidates than the number of deputies to be elected in the given constituency.
Jos äänestäjä valitsee puoluelistajäriestelmän, hän ei voi äänestää muita ehdokkaita vaalilipun mitätöinnin uhalla, paitsi jos listalla on vähemmän ehdokkaita kuin vaalipiirille on myönnetty paikkoja.
Electors who vote on a name basis may select their candidates from the same list or from different lists, but must take care not to cast more votes than there are seats available (Majerus and Goerens 1995: 24-5).
Nimien perusteella äänestävät voivat valita ehdokkaansa samalta tai usealta eri listalta.
There is no Upper House, or Senate, to exercise a moderating influence.
Toisen edustajainkokouksen tai senaatin kaltaisen edustajiston tasapainottava vaikutus puuttuu.
The authors of the Constitution, recognising this, tried to mitigate it by introducing the procedure of the second constitutional vote, that is a 'cooling-off period.
Perustuslain laatijat olivat tietoisia asiasta ja pyrkivät korvaamaan puutteen ottamalla käyttöön toisen perustuslaillisen äänestyksen niin kutsutun cooling off -ajanjakson jälkeen.
After voting on a bill as a whole, the Chamber is in principle required to vote a second time on the same bill within a specified interval allowing for further reflection.
Sen jälkeen kun edustajainhuone on äänestänyt lakiesityksestä kokonaisuudessaan, sen on periaatteessa äänestettävä toisen kerran samasta lakiesityksestä määrätyn ajan kuluttaa, mikä mahdollistaa lisäharkinnan lain säätämisen yhteydessä.
Another safeguard against hasty legislation is the Council of State, consisting of twenty-one councillors of state required by Constitution to deliberate on government bills and any amendments proposed to them.
Myös valtaneuvoskunta toimii eräänlaisena suojamuurina harkitsematonta lainsäädäntää vastaan, sillä perustuslain mukaan 21-jäsenisen vaftaneuvoskunnan on keskusteltava hallituksen lakiesityksistä ja niihin tehdyistä muutosehdotuksista.
No bill is to be submitted to the Grand Duke or presented to the Chamber of Deputies before the Council of State's opinion has been issued.
Valtaneuvoskuntaa kuullaan ennen kuin lakiesitys alistetaan suurherttuan ja edustajainhuoneen käsiteltäväksi.
If, however, the government considers the presentation of a bill to be a matter of urgency, it may consult the Chamber directly.
Jos hallitus kuitenkin katsoo, että lakiesitys on kiireellinen, se voi kuulla edustajainhuonetta suoraan.
If the Chamber shares the government's view as to the urgency of the matter, discussion may be opened without obtaining the Council of State's opinion in advance.
Jos edustajainhuone on yhtä mieltä hallituksen kanssa lakiesityksen kiireellisyydestä, sitä koskeva keskustelu voidaan aloittaa valtaneuvoskuntaa kuulematta.
On no account, however, may the Chamber take a final vote on the bill before the Council's opinion has been forwarded to it.
Edustajainhuone ei kuitenkaan voi äänestää lopullisesti lakiesityksestä ennen kuin vaftaneuvoskunnan mielipide on selvillä.
Democracy in Luxembourg is basically representative democracy: the people choose deputies who participate instead of, and on behalf of, the people in the policymaking process.
Luxemburgissa demokratia on lähinnä edustuksellista: äänestäjät valitsevat edustajat, jotka osallistavat päätöksentekoon kansalaisten puolesta.
In certain cases, the electorate may take part directly in government by way of a referendum.
Eräissä tapauksissa kansa voi kuitenkin suoraan vaikuttaa viranomaistoimintaan kansanäänestyksen kautta.
The referendum, provided for in the Constitution, is left to the discretion of the legislator.
Perustuslaissa säädetyn kansanäänestyksen käyttö on kuitenkin jätetty lainsäätäjän harkintavaltaan.
It can be used, if the need arises, to ascertain the views of the people on specific issues of national importance.
Sitä voidaan tarpeen mukaan käyttää kansalaisten mielipiteiden selvittämiseen tietyistä valtakunnallisesti tärkeistä kysymyksistä.
1.3 The Luxembourg Model: Consensus and Dialogue
Luxemburgin malli: konsensus ja vuoropuhelu
Keywords describing the institutional relationship between Luxembourg society and the state are consensus and dialogue.
Luxemburgin hallituksen ja yhteiskunnan välistä institutionaalista suhdetta kuvaavat hyvin avainsanat konsensus ja vuoropuhelu.
In the social-economic field, clear traces
Niin kutsutta Luxemburgin malli perustuu työnantajien ja työntekijöiden väliseen yhteistyöhön ja yhteisymmärrykseen.
The so-called 'Luxembourg model' is based on cooperation and consensus between employers and workers, with the state playing an important role as broker.
Luxemburgin poliittisessa kulttuurissa tällaisen korporatiivisen neuvoa-antavan elimen lausunnoilla on huomattava poliittinen paino.
The Luxembourg model allows for controlled innovation and for stable social relationships.
Luxemburgin malli mahdollistaa hallitun innovatiivisuuden ja vakaat yhteiskuntasuhteet.
Stability and caution are characteristic of the Luxembourg political system as a whole.
Vakaus ja varovaisuus ovat luonteenomaisia Luxemburgin poliittisellejärjestelmälle: poliittiset toimintamallit ovat suhteellisen vakiintuneet ja hallitusvaihdokset sujuvat kitkatta.
This is demonstrated not only by a relatively steady pattern of policy-making, but also by the fact that changes in government occur smoothly.
Kolme pääpuoluetta (kristillissosiaalinen, sosialistinen ja liberaalinen) vuorottelevat vaikeuksitta toistensa hallituskumppaneina.
The subnational system of Luxembourg has neither provinces, departments, nor counties.
Luxemburgin aluehallintojärjestelmään ei kuulu maakuntia, läänejä tai kreivikuntia.
In the Luxembourg state structure, the municipality is the only form of territorial decentralization.
Luxemburgin valtiorakenteessa kunta on alueellisen hajauttamisen ainoa sovellusmuoto.
From the administrative point of view the municipality is an autonomous territorial authority, possessing legal personality.
Hallinnolliselta kannalta kunta on itsenäinen alueellinen hallintoyksikkö, jolla on oikeushenkilön asema.
It administers through local representatives, under the supervision and control of central government (Majerus and Goerens 1995: 54).
Sen hallinto perustuu paikallisesti vahttuihin edustajiin, jotka toimivat valtiovallan ohjauksen ja valvonnan alaisina (Majerus & Goerens 1995: 54). Tällä hetkellä Luxemburgissa on 118 kuntaa. Paikallishallinnon ohjauksen ja valvonnan kannalta keskeinen rooli on aluehallintojohtajalla, joka toimii eräänlaisena hierarkkisena välittäjänä keskus- ja kunnallishallinnon välillä.
At present there are 118 municipalities in Luxembourg.
Aluehallintojohtajat nimitetään kolmelle hallintoalueelle, Luxemburgiin, Diekirchiin ja Grevenmacheriin.
An important role in the supervision and control of local government is played by the district commissioner, who acts as hierarchical intermediary between central government and communal authorities.
Aluehallintojohtajat nimittää Luxemburgin hallitus, mutta muodollista nimitysvaltaa käyttää suurherttua.
District commissioners are appointed for three administrative districts: Luxembourg, Diekirch, and Grevenmacher.
Aluehallintojohtajat ovat virkamiehiä, jotka toimivat suoraan hallituksen ja erityisesti sisäministeriön alaisuudessa.
Each municipal authority, with the exception of that of the city of Luxembourg, is placed under the immediate supervision of district commissioners and may deal with the higher authority only through them, save in serious and exceptional cases.
Jokaisella kunnalla on oma, kunnan äänioikeutettujen asukkaiden valitsema kunnanvaltuustonsa.
District commissioners are appointed by the central government (formally the Grand Duke).
Kunnanvaltuusto vastaa paikallisella tasolla valtakunnallista edustajainhuonetta, ja se käyttää kunnallista valtaa yhdessä pormestarin ja raatimiesten muodostaman korporatiivisen neuvoston kanssa.
They are civil servants under the direct authority of the Minister for Home Affairs in particular, and the government more generally.
Näiden kahden elimen välinen suhde vastaa edustajainhuoneen ja hallituksen välistä suhdetta valtakunnallisella tasolla.
Each municipality has its own council elected by those inhabitants who are entitled to vote.
Lain mukaan kunnanvaltuusto laatii säännöksiä, jotka koskevat kunnan sisäistä hallintoa sekä lainkuuliaisuuden ja järjestyksen ylläpitämistä kunnan alueella.
The council corresponds on the local level to what the Chamber of Deputies is on the national level. Municipal authority is exercised by the council and by the corporate board of burgomaster and aldermen.
Kunnanvaltuustolla on rajoittamaton toimivalta asioissa, jotka koskevat kunnan sisäistä hallintoa, omaisuutta, tuloja ja menoja, kunnallisia hankkeita ja julkisia laitoksia, kunnansihteerin nimittämistä sekä kunnan veroviranomaista ja työntekijöitä.
The relation between these two bodies is similar to that between parliament and government at the national level.
Kunnallisvaalit toimitetaan periaatteessa ehdottomaan ääntenenemmistöön perastavan järjestelmän mukaisesti.
The council is required by law to draw up regulations concerning internal administration and the maintenance of law and order in the municipal
Suhteellista vaalitapaa ja puoluelistajärjestelmää sovelletaan kuitenkin parlamenttivaalien tavoin yli 3 500 asukkaan kunnissa sekä kunnissa, jotka käsittävät vähintään yhden 3 000 asukkaan
area.
-173- alueen.
However, in municipalities that have 3,500 or more inhabitants or whose sections include at least one section comprising 3,000 inhabitants, elections are held on a party-list system with proportional representation as for the legislative elections.
Kunnallisen kansanäänestyksen järjestämisestä päättää kunnanvaltuusto tai sitä voi vaatia tietty vähimmäismäärä äänioikeutetuista.
In boroughs where the proportional system is used, they constitute only one constituency even if they comprise various separate localities (Majerus and Goerens 1995: 54—60).
Kunnanvaltuutettujen keskuudesta valitaan pormestarien ja raatimiesten kunnallisneuvosto, jonka tehtäviin kuuluu kunnan juoksevien asioiden hoitaminen ja hallinnoiminen.
Members of the council are elected for a six-year term, commencing from the first day of January following their election.
Neuvosto vastaa paikallistasolla valtakunnallista hallitusta.
Their number varies with the population of the municipality, but is always an odd number. Voting is compulsory in Luxembourg.
Kunnallista valtaa käyttävänä elimenä pormestarien ja raatimiesten kunnallisneuvosto muun muassa julkaiseeja panee täytäntöön kunnanvaltuuston päätökset, hoitaa kunnan omaisuutta, hallinnoi tuloja ja hyväksyy menot, valvoo kunnan varainhoitoa ja tilejä, huolehtii kunnallisista laitoksista, valvoo järjestystä kunnan alueella, johtaa kunnan työntekijöitä ja palokuntaa sekä vastaa rekisteröinnistä.
The last local elections were held in 1993, resulting in an 87.96 per cent turnout—slightly lower than in 1987, when the turnout was 88.51 per cent.
Lisäksi pormestarien ja raatimiesten neuvosto valvoo kunnan hankkeita sekä lainkäyttöä paikallisella tasolla.
There is also the possibility of organizing a local referendum.
Syntymä-, vihki- ja kuolintodistusten myöntäminen sekä näihin tapahtumiin liittyvän rekisterin ylläpitäminen kuuluu yksinomaan toimeenpanevan paikallisviranomaisen toimivaltaan.
The organization of a local referendum is either decided by the municipal council, or it may be requested by a fixed percentage of voters.
Selkeästi kunnallisten tehtävien hoitamisen lisäksi pormestarien ja raatimiesten neuvosto toimii eräissä tilanteissa keskusviranomaisena.
The board of burgomaster and aldermen must be chosen from among the councillors.
Tässä ominaisuudessa se vastaa kunnan alueella lakien, asetusten ja valtionhallinnon antamien päätösten toimeenpanosta.
This corporate body forms the executive and administrative body responsible for managing day-to-day affairs.
Pormestari vastaa myös lakien ja järjestyssääntöjen toimeenpanosta aluehallintojohtajan alaisuudessa.
In addition, the board of burgomaster and aldermen is responsible for supervising municipal works and judicial proceedings at the local level.
Luxemburgin paikallishallinto on keskus- ja paikallissuhteiden yhdistelmä, ja se muistuttaa keskitetyn yhtenäisvaltion ihannemallia.
The issuing of birth, marriage, and death certificates and the keeping of their registers fall exclusively within the domain of executive local authority. The board of burgomaster and aldermen performs not only purely municipal tasks, but in certain cases it also acts as an organ of central authority.
Alankomaiden kaltaisiin (hajautettuihin) yhtenäisvaltioihin verrattuna keskushallinto toimii Luxemburgin yhtenäisvaltiossa varsin lähellä paikallishallintoa sekä institutionaalisessa että fyysisessä mielessä: keskushallinto hallinnoi pientä aluetta, jonka väestön kokonaismäärä vastaa Haagin kaupungin väestömäärää.