natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The applicant in the main proceedings claims that that resolution is incompatible with Decision 89/688.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa Legros ym., 16.7.1992 antamassaan tuomiossa ja yhdistetyissä asioissa Lancry ym., 9.8.1994 antamassaan tuomiossa, että aikaisemman meriveron kaltaista veroa, joka kohdistuu ainoastaan niihin tuotteisiin, jotka on tuotu DOM:eihin, on pidettävä tuontitullia vaikutukseltaan vastaavana maksuna.
Furthermore, at paragraph 11 of its judgment in Hansen, the Court held on 10 October 1978 that Article 95 of the Treaty, was not applicable to the French overseas departments as soon as the Treaty entered into force.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi päätöksen 89/688/ETY pätemättömäksi niiltä osin, kuin päätöksen 4 artiklassa sallittiin se, että Ranskan tasavalta pitää 31.12.1992 asti voimassa aikaisemman meriverojärjestelmän.
On the other hand, in the absence of decisions taken by the Council on a proposal from the Commission under the second subparagraph of Article 227(2), ail the other provisions of the Treaty, including Article 95, became automatically applicable to the French overseas departments.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jonka on pannut vireille Ranskan mannermaalla asuva kauppaedustaja P. Chevassus-Marche, joka on vaatinut, että 11.12.1992 tehty Conseil régional de la Réunionin päätös, jossa hyväksyttiin tässä departementissa sovellettavat uudet octroi de mer -veron (jäljempänä merivero) verokannat, kumotaan sen vuoksi, että paikallista tuotantoa olevat tavarat voivat saada vapautuksen tästä verosta.
The point is whether Article 2(3) thereof is consistent with Articles 9,12,13 and 95 of the Treaty, in so far as it authorises total exemptions for products of the French overseas departments, as distinct from imported products, or at least differentiates between those two categories as regards the rate of the charge.
Chevassus-Marchen mukaan tämä päätös on ristiriidassa päätöksen 89/688/ETY kanssa.
In Administration des Douanes ν Legros and Others [1992] and Lancry ν Direction Générale des Douanes [1994], the Court ruled that a charge such as the old octroi de mer, which was levied exclusively on imports into the overseas departments, constituted a charge having an effect equivalent to a customs duty on imports.
Päätöksen 89/688/ETY 2 artiklan 3 kohdan sanamuodosta ilmenee, että tässä määräyksessä sallitaan sellainen järjestelmä, jossa DOM:ien tuotteet on vapautettu kokonaan tai osittain uudesta meriverosta. Tällainen verovapautusjärjestelmä on periaatteessa perustamissopimuksen vastainen.
In the judgment in Lancry, cited above, the Court specified that, by expressly authorising the Council to determine the conditions of application only of those Treaty provisions not listed in its first subparagraph, Article 227(2) excludes the possibility of derogating from the application in the French overseas departments of the provisions which are mentioned therein, including those relating to the free movement of goods.
On kuitenkin syytä tutkia, onko perustamissopimuksessa tehty mahdolliseksi se, että neuvosto sallii tilapäisesti ja väliaikaisesti järjestelmän, jossa paikallinen tuotanto vapautetaan verosta päätöksessä 89/688/ETY tarkoitetulla tavalla ja jonka soveltamista komissio valvoo.
To interpret Article 235 of the Treaty as allowing the Council to suspend, even temporarily, the application of Articles 9,12 and 13 of the Treaty in the French overseas departments would be to disregard the fundamental distinction established by Article 227(2) and to deprive its first subparagraph of its effectiveness.
Tältä osin on kiistatonta, että tällaisen poikkeuksen oikeudellisena perustana voi olla ainoastaan perustamissopimuksen 227 artikla, mahdollisesti luettuna yhdessä 235 artiklan kanssa.
It is clear from its wording that Article 2(3) of Decision 89/688 authorises a system of total or partial exemptions from the new octroi de mer for
Näillä kysymyksillä kansallinen tuomioistuin on pyytänyt yhteisöjen tuomioistuinta tutkimaan, onko päätös 89/688/ETY pätevä.
It follows that the Council cannot, on any view, authorise a system of general or systematic exemptions which would amount to the reintroduction of a charge equivalent to a
Kansallinen tuomioistuin on kysynyt, onko tämän päätöksen 2 artiklan 3 kohta ristiriidassa perustamissopimuksen 9, 12, 13 ja 95 artiklan kanssa sen vuoksi, että kyseisellä määräyksellä sallitaan se, että Ranskan merentakaisten departementtien (jäljempänä DOM) tuotteet — toisin kuin DOM:eihin muualta tuodut tuotteet — voidaan vapauttaa kokonaisuudessaan meriverosta, tai ainakin tehdään mahdolliseksi se, että näiden kahden ryhmän tuotteisiin sovelletaan eri verokantaa.
customs duty, contrary to Articles 9,12 and 13 of the Treaty.
toimenpiteet, jotka aiheuttavat vähiten häiriötä yhteismarkkinoiden toiminnalle.
Next, under the second subparagraph of Article 2(3) of Decision 89/688, exemption arrangements are to be notified to the Commission, which is to define its position within two months on the basis of the conditions laid down in order to qualify for an exemption, thus allowing for strict control by the Commission of local production benefiting from the exemption.
Näin ollen on tutkittava, onko päätöksen 89/688/ETY osalta noudatettu näitä edellytyksiä.
Whilst it is true that Article 226 of the Treaty applied, according to its terms, only during the transitional period, the third subparagraph of Article 227(2) refers back to the procedures for which it provides.
antamassaan tuomiossa, että perustamissopimuksen 95 artiklaa ei alettu soveltaa DOM:eihin heti perustamissopimuksen voimaantulosta lähtien.
Article 226 specifies that urgent protective measures cannot be adopted unilaterally by the Member States but only with the intervention of the Community institutions, which may authorise only strictly necessary derogations for limited periods, giving priority to such measures as least disturb the functioning of the common market.
Koska neuvosto ei kuitenkaan ole tehnyt komission ehdotuksesta 227 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja päätöksiä, kaikkia muita perustamissopimuksen määräyksiä eli myös 95 artiklaa on alettu myöhemmin soveltaa täysimääräisesti DOM:eihin.
Finally, under the first subparagraph of Article 3 of Decision 89/688, the Commission must submit to the Council a report on the implementation of the exemption arrangements in order to ascertain their effect, in particular, on the free movement of products within the Community.
Päätöksessä 89/688/ETY on asetettu tiukat edellytykset kyseiselleverovapautusjärjestelmälle, jolla on tarkoitus tukea paikallista tuotantoa, jolla on vaikeuksia syrjäisen sijaintinsa ja saariasemansa vuoksi.
Decision 89/688 must therefore be examined in order to determine whether it meets the above criteria.
Päätöksen 89/688/ETY 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan verosta vapauttamisella on edistettävä taloudellisen toiminnan kehittymistä merentakaisissa departementeissa tai tällaisen toiminnan säilymistä, ja se on liitettävä jokaisen merentakaisen departementin taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen suunnitteluun yhteisön tukikehyksen mukaisesti.
The imposition of the strict conditions laid down in Article 2(3) of Decision 89/688, interpreted in the light of the limits laid down in Article 226 of the Treaty for derogations from the provisions of the Treaty, must be held to be such as to ensure that the system of precisely determined exemptions is compatible with the Treaty.
Edellä mainitussa Lancry ym. -tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin täsmensi, että koska 227 artiklan 2 kohdassa määrätään nimenomaisesti, että neuvosto voi vahvistaa ainoastaan sellaisten perustamissopimuksen määräysten soveltamisedellytykset, joita ei ole mainittu saman määräyksen ensimmäisessä alakohdassa, tässä määräyksessä suljetaan pois se, että DOM:eihin ei poikkeuksellisesti sovellettaisi kyseisessä alakohdassa mainittuja määräyksiä, joihin kuuluvat myös tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevat määräykset.
The system of exemptions, as a support measure for local production, which encounters difficulties as a result of its isolation and distance from metropolitan France, is subject to strict conditions.
Jos perustamissopimuksen 235 artiklaa tulkittaisiin niin, että siinä annetaan neuvostolle toimivalta lykätä — vaikka vain tilapäisesti — perustamissopimuksen 9, 12 ja 13 artiklan soveltamista DOM:eihin, 227 artiklan 2 kohdassa tehtyä perusjaottelua ei otettaisi huomioon ja tämän määräyksen ensimmäiseltä alakohdalta poistettaisiin sen tehokas vaikutus.
First, under the first subparagraph of Article 2(3) of Decision 89/688, the exemptions must contribute to the promotion or maintenance of an economic activity in the French overseas departments and be in line with the economic and social development strategy of each French overseas department, taking account of its Community aid framework.
Lisäksi päätöksen 89/688/ETY 2 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaan verovapautusjärjestelmästä ilmoitetaan komissiolle, joka esittää siitä kahden kuukauden määräajassa näkemyksensä verovapautusten osalta asetettujen edellytysten perusteella; tällä tehdään mahdolliseksi se, että komissio voi valvoa tarkkaan sitä paikallista tuotantoa, joka on vapautettu verosta kyseisellä tavalla.
It follows that Decision 89/688, in so far it authorises a system of exemptions from the charge termed octroi de mer, provided that such exemptions are granted in accordance with the strict conditions which it lays down, is therefore not incompatible with Articles 9, 12 and 13 of the Treaty, and that the temporary derogations from Article 95 for which it provides are justified in accordance with Article 227(2), read in conjunction with Article 226, of the Treaty.
Lopuksi on todettava, että päätöksen 89/688/ETY 3 artiklan ensimmäisen alakohdan mukaan komission on esitettävä neuvostolle kertomus verovapautusjärjestelmän soveltamisesta sen selvittämiseksi, mitä vaikutuksia toteutetuilla toimenpiteillä on ollut muun muassa tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen yhteisössä.
'Consideration of Council Decision 89/688/EEC of 22 December 1989 concerning the dock dues in the French overseas departments, in so far as it authorises a system of exemptions from the charge termed octroi de mer subject to strict conditions which it lays down, has disclosed no factor of such a kind as to affect its validity.'
On syytä todeta, että sillä, että päätöksen 89/688/ETY 2 artiklan 3 kohdassa asetetaan perustamissopimuksen määräyksistä poikkeamiselle tiukat edellytykset, joita tulkitaan perustamissopimuksen 226 artiklassa asetettujen rajojen mukaisesti, voidaan varmistaa, että kyseinen tarkkaan määritelty verovapautusjärjestelmä on perustamissopimuksen määräysten mukainen.
Advocate General G. Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 20 March 1997.
Vaikka on totta, että perustamissopimuksen 226 artiklaa sovelletaan sen sanamuodon mukaan vain siirtymäkauden aikana, perustamissopimuksen 227 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa viitataan 226 artiklassa määrättyihin menettelyihin.
'Article 2(3) of Council Decision 89/688/EEC of 22 December 1989 concerning the dock dues in the French overseas departments is invalid in so far as it authorises the introduction of a systme of tax
Tämän vuoksi on katsottava, että päätös 89/688/ETY ei ole perustamissopimuksen 9,12 ja 13 artiklan vastainen niiltä osin kuin siinä sallitaan meriveroksi kutsuttua veroa koskeva
exemptions which is incompatible with Articles 9 and 12 of the Treaty, or else contrary to articel 95, and which is not permitted under Article 227(2).'
95 artiklan soveltamisesta ovat oikeutettuja perustamissopimuksen 227 artiklan 2 kohdan perusteella, kun tätä määräystä tulkitaan yhdessä perustamissopimuksen 226 artiklan kanssa.
(Article 33 of the Sixth Directive — Turnover taxes ­ Levy towards the functioning of chambers of commerce (Kammerumlage)) (Fifth Chamber)
Julkisasiamies G. Tesauro on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 20 päivänä maaliskuuta 1997.
VAT payable by them on the commercial transactions which they carry out.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymykseen seuraavasti:
By order of 18 September 1996, the Austrian Verwaltungsgerichtshof (Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 17 and 33 of the Sixth Council Directive (77/388/EEC) (hereinafter 'the Sixth Directive').
Merentakaisten departementtien meriverojärjestelmästä 22 päivänä joulukuuta 1989 tehdyn neuvoston päätöksen 89/688/ETY 2 artiklan 3 kohta on pätemätön siltä osin kuin siinä sallitaan sellaisen verovapautusjärjestelmän käyttöön ottaminen,joka on perustamissopimuksen 9 ja 12 artiklan tai 95 artiklan vastainen ja joka kielletty 227 artiklan 2 kohdan perusteella.
It is clear even from the terms of Article 33 of the Sixth Directive that Community law permits systems of taxation to exist concurrently with VAT.
— Kauppakamarin toimintaa varten
The KU 1 is one of the levies aimed at financing chambers of commerce and the Federal Chamber of Commerce.
Ennakkoratkaisu Kuudennen direktiivin 33 artikla — Arvonlisävero perittävä maksu ("Kammerumlage") (viides jaosto)
By those questions, the national court is essentially asking whether the Sixth Directive, and in particular Articles 17(2) and 33 thereof, precludes a levy such as the KU 1, which is payable by members of chambers of commerce whose turnover exceeds a certain amount, is calculated in principle on the basis of the VAT included in the price of the goods and services supplied to them, and is not deductible from the
Verwaltungsgerichtshof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 18.9.1996 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaistukysymystä kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ΕΤΎ (jäljempänä kuudes direktiivi) 17 artiklan ja 33 artiklan tulkinnasta.
In order to decide whether a tax, duty or charge can be characterised as a turnover tax within the meaning of Article 33 of the Sixth Directive, it is necessary, in particular, to determine whether it has the effect of compromising the functioning of the common system of VAT by levying a charge on the movement of goods and services and on commercial transactions in a way comparable to VAT.
Nämä kysymykset on esitetty SPAR Österreichische Warenhandels AG:n ja Finanzlandesdirektion für Salzburgin välisessä asiassa, joka koskee sen selvittämistä, onko mainittu yhtiö velvollinen maksamaan Handelskammergesetzin (Itävallan
VAT if they exhibit the essential characteristics of VAT.
kauppakamareita koskeva laki, jäljempänä HKG) 57 §:n 1 — 6 momentissa säädettyä käytetään
The Court has consistently held that the principle of the common system of VAT consists, by virtue of Article 2 of the First Council Directive of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes, in the application to goods and services up to the retail stage of a general tax on consumption which is exactly proportional to the price of the goods and services, irrespective of the number of transactions which take place in the production and distribution process before the stage at which the tax is charged.
Näillä kysymyksillään kansallinen tuomioistuin kysyy lähinnä, onko kuudennen direktiivin ja erityisesti sen 17 artiklan 2 kohdan ja sen 33 artiklan kanssa ristiriidassa Kammerumlagen kaltainen maksu, joka sellaisten kauppakamarin jäsenten on maksettava, joilla on vähintään tietynsuuruinen liikevaihto, ja joka lähtökohtaisesti lasketaan sen ALV:n perusteella, joka sisältyy näille toimitettujen tavaroiden ja palvelujen hintaan ja jota ei voida vähentää siitä ALV:sta, joka näiden on maksettava suorittamistaan liiketoimista.
However, VAT is chargeable on each transaction only after deduction of the amount of VAT borne directly by the costs of the various price components.
järjestelmän periaatteena on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 11 päivänä huhtikuuta 1967 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 67/227/ETY 2 artiklan mukaisesti se, että tavaroihin ja palveluihin sovelletaan aina vähittäismyyntiin asti kulutukseen perustuvaa yleisveroa, joka määräytyy täsmällisesti suhteellisena osuutena tavaroiden ja palvelujen hinnasta ja riippumatta niiden liiketoimien lukumäärästä, jotka tuotanto- ja jakeluketjun eri vaiheissa on ennen verotusta suoritettu.
The procedure for deduction is so arranged by Article 17(2) of the Sixth Directive that taxable persons are authorised to deduct from the VAT for which they are liable the VAT which the goods or services have already borne.
Jokaisen liiketoimen osalta ALV lankeaa kuitenkin maksettavaksi vasta sitten, kun on vähennetty se ALV:n määrä, joka suoraan rasittaa hinnan muodostavia eri elementtejä; vähennysmekanismista säädetään kuudennen direktiivin 17 artiklan 2 kohdassa, jonka mukaan verovelvolliset voivat vähentää siitä ALV:sta, joka heidän on maksettava, sen ALV:n määrän, joka jo sisältyy tavaroiden ja palvelujen ostoihin.
A levy such as the KU 1 is not imposed on the movement of goods and services and does not affect commercial transactions in a manner comparable to VAT.
Kammerumlagen kaltainen maksu ei kuitenkaan rasita tavaroiden ja palvelujen liikkuvuutta eikä se kohdistu liiketoimiin arvonlisäveron tavoin.
First, the national levy at issue in the main proceedings is calculated not on the basis of the supply of goods, the provision of services and imports by the taxable person but, on the contrary, on the basis of those made on his behalf by his suppliers.
Ensinnäkin on todettava, että pääasiassa käsiteltävänä oleva kansallinen maksu ei määräydyverovelvollisen toimittamien tavaroiden luovutusten, palvelujen suoritusten tai tuontien perusteella, vaan päinvastoin niiden toimitusten perusteella, jotka verovelvollisen lukuun ovat suorittaneet hänen toimittajansa.
Second, the basis of assessment of a levy such as the KU 1 is not therefore the amount obtained or to be obtained by way of consideration for the business operations carried out by the taxable person.
Toiseksi on todettava, että Kammerumlagen kaltainen maksu ei siten perustu siihen summaan, joka on saatu tai joka saadaan vastikkeena verovelvollisen suorittamista taloudellisista toimista.
Nor is the levy proportional to the price of the goods and services supplied by the taxable person.
Maksu ei ole myöskään suhteessa verovelvollisen tarjoamien tavaroiden ja palvelujen hintaan.
Finally, a levy such as the KU 1 is not charged at all stages of production and distribution.
Vielä on todettava, että Kammerumlagen kaltaista maksua ei peritä kaikissa tuotanto- ja jakeluketjun vaiheissa.
In particular, it does not affect the final stage of the sale to the consumer.
Maksu ei kohdistu lopulliseen vaiheeseen, jossa tapahtuu myynti kuluttajalle.
Furthermore, since the KU 1 does not exhibit the essential characteristics of VAT, Article 17(2) of the Sixth Directive does not require that the taxable person should be able to deduct it from the tax which he is liable to pay.
Lisäksi on huomattava, että Kammerumlage ei ole keskeisiltä ominaisuuksiltaan ALV:n kaltainen, joten kuudennen direktiivin 17 artiklan 2 kohdassa ei edellytetä sitä, että verovelvollinen voi vähentää Kammerumlagen siitä verosta, jonka maksamiseen hän on velvollinen.
'The Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, and in particular Articles 17(2) and 33 thereof, does not preclude a levy such as the Kammerumlage, provided for in Article 57(1) to (6) of the Handelskammergesetz, which is payable by members of chambers of commerce whose turnover exceeds a certain amount, is calculated in principle on the basis of the VAT included in the price of the goods and services supplied to them, and à not deductible from the VAT payable by them on the commercial transactions which they carry out.'
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:yhdenmukainen määräytymisperuste—17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77¡388/ETY ja erityisesti sen 17 artiklan 2 kohdan ja sen 33 artiklan kanssa ei ole ristiriidassa sellainen Kammerumlagen kaltainen maksu, josta säädetään Handehkammergesetzin 57 §:n 1—6 momentissa ja joka niiden kauppakamarin jäsenten, joilla on vähintään tietynsuuruinen liikevaihto, on maksettava ja joka lähtökohtaisesti lasketaan sen arvonlisäveron perusteella, joka sisältyy näille toimitettujen tavaroiden ja palvelujen hintaan ja jota ei voida vähentää siitä arvonlisäverosta, joka näiden on maksettava suorittamistaan liiketoimista.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 20 November 1997.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 20 päivänä marraskuuta 1997.
He proposed that the Court reply as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee esitetyt kysymykset seuraavasti:
Article 33 of the Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment does not preclude an Member State from levying a fixed-rate tax on the following basis of assessment:
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ΕΤΎ 33 artiklan kanssa ei ole ristiriidassa se, että jäsenvaltio kantaa maksua, joka on kiinteä osuus määräytymisperusteesta, joka on a) se liikevaihtovero, joka määräytyy maksettavaksi muiden yrittäjien verovelvollisen yritykselle toimittamista luovutuksista tai muista suorituksista liikkeenluovutuksia lukuun ottamatta, ja b) se liikevaihtovero, joka on maksettava sillä perusteella, että verovelvollinen on yhteisön alueelta maahantuonut tai hankkinut tavaroita yritykselleen.
On that interpretation, there is no need to consider Article 17 of the Sixth Directive
Kuudennen direktiivin 17 artiklaa ei tässä tapauksessa ole tarpeen tutkia.
from the Secretary-General of the Council dated 27 July 1995.
19 päivänä helmikuuta 1998 tuottajille myönnetty erityinen tuki
By application lodged at the Court Registry on 29 September 1995, the Commission of the European Communities brought an action for the annulment of the Council's decision of 22 June 1995 on the granting of exceptional aid to producers of table wine in France (hereinafter 'the Decision').
Euroopan yhteisöjen komissio on Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 29.9.1995 jättämällään kanteella vaatinut yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Ranskan pöytäviinin tuottajille myönnettävästä erityisestä tuesta 22 päivänä kesäkuuta 1995 tehdyn neuvoston päätöksen (jäljempänä päätös).
Since the Decision was neither published in the Official Journal of the European Communities nor notified to the Commission as addressee, the period of two months could begin to run with regard to that institution only as from the day on which the Decision came to its knowledge.
Koska päätöstä ei ole julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja koska sitä ei ole annettu tiedoksi komissiolle päätöksen vastaanottajana, kahden kuukauden määräajan kuluminen komission osalta on voinut alkaa vasta sinä päivänä, jona komissio on saanut tiedon kyseisestä päätöksestä.
The plea of inadmissibility
Oikeudenkäyntiväite
Under the fifth paragraph of Article 173 of the EC Treaty, the proceedings provided for in that article are to be instituted within two months of the publication of the measure, or of its notification to the applicant, or, in the absence thereof, of the day on which it came to the knowledge of the latter, as the case may be.
Perustamissopimuksen 173 artiklan viidennen kohdan mukaan kyseisessä artiklassa tarkoitettu kanne on pantava vireille kahden kuukauden kuluessa säädöksen julkaisemisesta tai siitä, kun se on annettu kantajalle tiedoksi, taikka jollei säädöstä ole julkaistu tai annettu tiedoksi, kahden kuukauden kuluessa siitä, kun kantaja on saanut siitä tiedon.