natgillin/translations-raw huggingface dataset:
91 Although the pleading lodged by AIMA in the proceedings before the Italian administrative court mentioned, in an annex, Memorandum No 29903 of 23 July 1996, cited above, the applicant did not receive a copy of that document and did not request one, taking the view that it was a memorandum analogous to the others, relating to the replacement of apples and oranges by peaches and apricots.
91 Vaikka AIMA:n vastineen, jonka se oli jättänyt italialaisessa hallintotuomiois­tuimessa vireillä olleen oikeudenkäynnin yhteydessä, liitteessä mainittiin edellä mainittu 23.7.1996 päivätty kirje nro 29903, kantaja ei ollut saanut siitä jäl­jennöstä eikä se ollut sitä pyytänyt, koska se katsoi, että kyseessä oli samankal­tainen kirje kuin ne muut, jotka koskivat omenoiden ja appelsiinien korvaamista persikoilla ja aprikooseilla.
Moreover, AIMA's observations contained no reference to the Decision of 22 July 1996. Nor was that decision mentioned at the hearing on 31 October 1996.
AIMA:n huomautuksissa ei sitä paitsi millään tavalla viitattu 22.7.1996 tehtyyn päätökseen eikä sitä myöskään tuotu esiin 31.10.1996 pidetyssä istunnossa.
By letter of 5 September 1997 replying to a request from the applicant, AIMA stated, furthermore, that it could find no trace in its files of 'the Commission decision which was adopted on 22 July 1996' (Annex 3 to the reply in Case T-106/97).
91 Kantajan mukaan ΑΙΜΑ oli 5.9.1997 päivätyssä kirjeessään, jolla se vastasi kantajan tiedusteluun, maininnut, että sen asiakirjoissa ei ollut sellaista "komission päätöstä, joka olisi tehty 22.7.1996" (vastauskirjelmän liite 3 asiassa T­106/97).
In paragraph 12 of its application in Case T-191/96, the applicant stated that, at the meeting of 26 July 1996 (see paragraph 27 above), it had learned that, by two separate decisions, of 14 June and 22 July 1996 respectively, the Commission had allowed the successful tenderers to withdraw, as payment for the supplies at issue, fruit other than that specified in the notice of invitation to tender. The second of those decisions, which had not been communicated to the applicant, had 'again extended the possibility of substitution'.
93 Kantaja on kanteensa 12 kohdassa asiassa T­191/96 vahvistanut, että se oli 26.7.1996 pidetyssä kokouksessa (ks. edellä 27 kohta) saanut tietoonsa, että komissio oli kahdella eri päätöksellä, joista ensimmäinen oli tehty 14.6.1996 ja toinen 22.7.1996, antanut tarjouskilpailun voittajille mahdollisuuden antaa kyseessä olevien toimitusten maksuksi muita kuin tarjouskilpailuilmoituksessa määrättyjä hedelmiä, ja viimeksi mainitussa päätöksessä, jota ei ollut annettu tiedoksi kantajalle, oli sen mukaan "vielä laajennettu korvaamismahdollisuutta".
It is thus clear that, on 26 July 1996, the applicant had knowledge of the adoption by the Commission on 22 July 1996 of a decision which extended the possibility of substitution of fruit for apples and oranges laid down by the Decision of 14 June 1996.
Tästä seuraa, että kantaja on 26.7.1996 saanut tietoonsa, että komissio oli 22.7.1996 tehnyt päätöksen, jossa laajennettiin 14.6.1996 tehdyssä päätöksessä määrättyä mahdollisuutta korvata omenat ja appelsiinit muilla hedelmillä.
Next, in its pleading of 21 October 1996 lodged at the Tribunale Amministrativo Regionale, Lazio (Annex 4 to the reply in Case T-191/96), AIMA stated:
AIMA oli Tribunale amministrativo regionale del Lazioon (vastauskirjelmän liite 4 asiassa T-191/96) jätetyssä vastineessaan täsmentänyt seuraavaa:
'It is a fact that the contested conversion parameters between the fruit (apples, oranges, peaches, apricots and nectarines) used as payment for the supplies, to be used for the benefit of Trento Frutta and Loma, are derived from Community decisions (see Memoranda No 24700 of 20 June 1996 and No 29903 of 23 July 1996) which AIMA had necessarily to apply, while informing interested parties of them.'
"On selvää, että riitautetut muuntokertoimet niiden hedelmien (omenat, appelsiinit, persikat, aprikoosit ja nektariinit) välillä, joita on käytetty maksuna Trento Fruttan ja Loman toimituksista, perustuvat yhteisön päätöksiin (ks. 20.6.1996 päivätty kirje nro 24700 ja 23.7.1996 päivätty kirje nro 29903), joita AIMA:n oli sovellettava ja joista sen oli ilmoitettava asianosaisille."
That document stated that Commission Memorandum No 29903 of 23 July 1996 was annexed to it.
Tässä vastineessa mainitaan, että 23.7.1996 päivätty kirje nro 29903 on sen liitteenä.
It is not disputed that that memorandum reiterates the content of the Commission Decision of 22 July 1996.
Sitä, että kirjeessä toistetaan 22.7.1996 tehdyn komission päätöksen sisältö, ei ole riitautettu.
It thus follows that, by 31 October 1996 at the latest, the applicant had knowledge, at the very least, of the fact that the Commission had adopted a decision allowing the substitution of nectarines for the fruit prescribed in
Tämän johdosta kantaja on viimeistään 31.10.1996 saanut tietoonsa ainakin sen seikan, että komissio oli tehnyt päätöksen, jossa annetaan mahdollisuus korvata Trento Fruttan ja Loman toimituksista maksuksi annettavat hedelmät nektarii-
That finding finds support in the fact that, in paragraph 23 of its application in Case T-191/96, lodged at the Registry of the Court of First Instance on 25 November 1996, the applicant referred to the possibility of substitution of nectarines for the fruit specified in the notice of invitation to tender.
Tätä toteamusta tukee se, että kantaja viittaa ensimmäisen oikeusasteen tuo­mioistuimeen 25.11.1996 jätetyn kanteensa 23 kohdassa asiassa T­191/96 mah­dollisuuteen korvata tarjouskilpailuilmoituksessa määrätyt hedelmät nektariineilla.
100 Even if, as it asserts, the applicant did not have knowledge of the whole text of the Decision of 22 July 1996 before 30 January 1997, the date on which the defence was lodged in Case T-191/96, with a copy of that decision annexed to it, it must be borne in mind that, according to the settled caselaw of the Court of Justice, it is for a party who has knowledge of a decision concerning it to request the whole text thereof within a reasonable period (order in Ferriere Acciaierie Sarde ν Commission, paragraph 18).
100 Vaikka kantaja, kuten se väittää, ei olisi saanut tietoonsa 22.7.1996 tehdyn päätöksen tekstiä kokonaisuudessaan aikaisemmin kuin 30.1.1997 eli päivänä jolloin vastine, johon tämä päätös oli liitetty, asiassa T­191/96 jätettiin, on huomautettava, että yhteisöjen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sen, joka saa tiedon itseään koskevasta toimesta, on pyydettävä teksti kokonaisuudessaan kohtuullisessa ajassa (em. asia Fernere Acciaierie Sarde ν. komissio, määräyksen 18 kohta)
101 However, in this case, it has not been established that the applicant asked the Commission to provide it with the full text of the Decision of 22 July 1996, either after the meeting of 26 July 1996, or even after AIMA's pleading had been lodged at the Tribunale Amministrativo Regionale, Lazio, on 21 October 1996, or even after the hearing before that court on 31 October 1996.
101 Käsiteltävänä olevassa asiassa ei ole osoitettu, että kantaja olisi pyytänyt komissiota toimittamaan sille 22.7.1996 tehdyn päätöksen tekstiä 26.7.1996 pidetyn kokouksen jälkeen tai sen jälkeen kun AIMA oli 21.10.1996 jättänyt vastineensa Tribunale amministrativo regionale del Lazioon, tai edes sen jälkeen kiin edellä mainitussa tuomioistuimessa oli 31.10.1996 pidetty suullinen käsit­tely.
102 In those circumstances, the applicant is not justified in claiming that the point from which time starts to run for bringing proceedings must be fixed at the date of 30 January 1997.
102 Näin ollen kantaja ei voi väittää, että määräaika kanteen nostamiselle on alkanut kulua 30.1.1997.
It is clear from the foregoing that a reasonable period for requesting the full text of the Decision of 22 July 1996 had long since elapsed by that date.
Edellä esitetystä ilmenee, että kohtuullinen aika 22.7.1996 tehdyn päätöksen koko tekstin pyytämiselle oli selvästi kulunut paljon ennen tuota ajankohtaa.
103 It follows that the action brought on 9 April 1997 must be held to be out of time and, accordingly, inadmissible.
103 Tämän vuoksi kanne, joka on nostettu 9.4.1997, on nostettu liian myöhään, ja se on siten jätettävä tutkimatta.
104 Under the first subparagraph of Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party's pleadings.
104 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
According to Article 87(3) of the Rules of Procedure, the Court of First Instance may order that the costs be shared or that each party bear its own costs, where each party succeeds on some and fails on other heads, or where the circumstances are exceptional.
Työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan mukaan jos asiassa osa vaatimuksista ratkaistaan toi sen asianosaisen ja osa toisen asianosaisen hyväksi tai jos siihen on muutoin erityisiä syitä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi määrätä oikeudenkäyntikulut jaettaviksi asianosaisten kesken tai määrätä, että kukin vastaa omista kuluistaan.
105 Since the Commission has been unsuccessful in Case T-191/96, it must be ordered to pay the costs in that case, as applied for by the applicant.
105 Koska komissio on hävinnyt asian T-191/96 ja koska kantaja on vaatinut sitä korvaamaan oikeudenkäyntikulut, komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä asiassa.
As regards the proceedings for interim relief in Case T-191/96 R, the Court of First Instance considers it appropriate, in the light of the order of the President of the Court of First Instance of 26 February 1997, to order each party to bear its own costs.
Välitoimimenettelyn osalta asiassa T-191/96 R ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo sen presidentin 26.2.1997 antaman määräyksen perusteella, että asianosaiset vastaavat siinä omista kuluistaan.
106 By contrast, since the applicant has been unsuccessful in Case T-106/97, it must be ordered to pay the costs in that case, as applied for by the Commission.
106 Koska kantaja sitä vastoin on hävinnyt asian T-106/96 ja koska komissio on vaatinut sitä korvaamaan oikeudenkäyntikulut, kantaja velvoitetaan korvaa maan oikeudenkäyntikulut tässä asiassa.
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Second Chamber) hereby:
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Orders the Commission to pay the costs in Case T-191/96, orders each party to bear its own costs in Case T-191/96 R, and orders the applicant to pay the costs relating to Case T-106/97.
Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa T­191/96 R. Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa T­106/97.
Delivered in open court in Luxembourg on 14 October 1999.
Julistettiin Luxemburgissa 14 päivänä lokakuuta 1999.
Case T-309/97
Asia T-309/97
The Bavarian Lager Company Ltd ν Commission of the European Communities
The Bavarian Lager Company Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(Transparency — Access to information — Commission Decision 94/90/ECSC, EC, Euratom on public access to Commission documents — Scope of the exception relating to protection of the public interest — Draft reasoned opinion under Article 169 of the EC Treaty (now Article 226 EC))
Avoimuus — Tiedonsaanti — Yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista tehty komission päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom — Yleisen edun turvaamiseen perustuvan poikkeuksen ulottuvuus — Luonnos EY:n perustamissopimuksen 169 artiklassa (josta on tullut EY 226 artikla) tarkoitetuksi perustelluksi lausunnoksi
Judgment of the Court of First Instance (Fourth Chamber), 14 October 1999
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.10.1999
Commission — Right of public access to Commission documents — Decision 94/90 — Transparency — Exceptions to the principle of access to documents — Protection of the public interest — Court proceedings — A preparatory document relating to the investigation stage of an infringement procedure with respect to a Member State (EC Treaty, Art. 169 (now Art. 226 EC); Commission Decision 94/90)
Komissio — Tiedonsaantioikeus komission asiakirjoista — Päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom — Avoimuus — Poikkeukset asiakirjajulkisuudesta — Yleisen edun turvaaminen — Asian käsittely tuomioistuimessa — Valmisteluasiakirja, joka liittyy jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn
SUMMARY — CASE T-309/97 interest (public security, international relations, monetary stability, court proceed ings, inspections and investigations)'.
TIIVISTELMÄ — ASIA T-309/97 asian käsittelyä tuomioistuimessa, tarkas tusta tai tutkintaa)".
Decision 94/90 on public access to Commission documents, which embodies the relevant code of conduct, is a measure which grants citizens a right of access to documents held by the Commission.
Yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista tehty komission päätös 94/90/ EHTY, EY, Euratom sisältää alan käytännesäännöt, ja se on toimi, jossa kansalaisille annetaan oikeus saada tietoja komission hallussa olevista asiakirjoista.
It is intended to give effect to the principle of the widest possible access for citizens to information with a view to strengthening the democratic character of the institutions and the trust of the public in the administration.
Päätöksessä pyritään ilmaisemaan periaate mahdollisimman laajasta kansalaisten tiedonsaantioikeudesta, jotta toimielinten demokraattisuutta ja yleisön luottamusta hallintoon vahvistettaisiin.
Decision 94/90 applies generally to requests for access to documents and any person may ask for access to any unpublished Commission document without being required to give a reason for the request.
Tämän päätöksen mukaan, jota sovelletaan yleisesti asia kirjoja koskeviin tiedonsaantipyyntöihin, kuka tahansa voi perusteluja esittämättä pyytää saada tietoja mistä tahansa komission julkaisemattomasta asiakirjasta.
The disclosure of documents relating to the investigation stage of the procedure laid down in Article 169 of the Treaty (now Article 226 EC), during the negotiations between the Commission and the Member State concerned, could under mine the proper conduct of the infringe ment procedure inasmuch as its purpose — to enable the Member State to comply of its own accord with the requirements of the Treaty or, if appropriate, to justify its position — could be jeopardised.
Vaikka asiakirjajulkisuuteen tehdään poikkeuksia, joita on kaksi ryhmää, niitä on tulkittava ja sovellettava suppeasti siten, ettei estetä sen pääperiaatteen soveltamista, jonka mukaan yleisöllä on oltava mahdollisuus saada mahdollisimman laajalti tietoja komission hallussa olevista asiakirjoista.
Accord ingly, a preparatory document relating to that stage of the procedure satisfies the conditions subject to which the Commission may rely on the public interest exception. tion.
Ensimmäistä poikkeusryhmää koskevan sisällöltään pakottavaksi laaditun sanamuodon mukaan "toimielimien on kieltäydyttävä sellaisten asiakirjojen luovuttamisesta, joiden paljastuminen voi vaikeuttaa [muun muassa] julkisen edun turvaamista (yleistä turvallisuutta, kan sainvälisiä suhteita, vakaata rahan arvoa,
Although the right of access is subject to exceptions, which fall into two categories, these must be narrowly construed so as not to frustrate application of the general principle of giving the public the widest possible access to documents held by the Commission.
Jäsenvaltioilla on oikeus tällaisissa tapauksissa odottaa komissiolta luottamuksellisuutta, ja sen vuoksi on yleisen edun turvaamiseksi perusteltua evätä tiedonsaanti sellaisiin tutkimuksiin liittyvistä asiakirjoista, joiden perusteella voidaan ryhtyä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn jäsenvaltiota vastaan.
The first category is framed in mandatory terms, to the effect that 'the institutions will refuse access to any document where disclosure could undermine [inter alia] the protection of the public
Valmisteluasiakirja, joka liittyy tähän vaiheeseen, täyttää näin ollen vaaditut edellytykset, jotta komissio voi vedota yleisen edun turvaamisesta johtuvaan poikkeukseen.
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fourth Chamber) 14 October 1999 *
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)
The Bavarian Lager Company Ltd, a company incorporated under English law, whose registered office is in Lancashire, United Kingdom, represented by Stephen Hornsby, Solicitor, with an address for service in Luxembourg at the Chambers of André Marc, 36­58 Rue Charles Martel, applicant, ν
The Bavarian Lager Company Ltd, Englannin oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Lancashire (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solicitor Stephen Hornsby, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto André Marc, 36—58, rue Charles Martel, kantajana, vastaan
Commission of the European Communities, represented by Carmel O'Reilly, Ulrich Wölker and, at the hearing, Xavier Lewis, of its Legal Service, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg at the office of Carlos Gómez de la Cruz, of its Legal Service, Wagner Centre, Kirchberg, defendant,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellisen yksikön virkamiehet Carmel O'Reilly ja Ulrich Wölker sekä suullisessa käsittelyssä oikeudellisen yksikön virkamies Xavier Lewis, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, vastaajana,
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, represented by John Collins and, at the hearing, Jessica Simor, of the Treasury Solicitor's Department, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg at the British Embassy, 14 Boulevard Roosevelt, intervener,
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehinään Treasury Solicitor's Departmentin virkamies John Collins sekä suullisessa käsittelyssä Treasury Solicitor's Departmentin virkamies Jessica Simor, prosessiosoite Luxemburgissa Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähetystö, 14 boulevard Roosevelt, sevelt, väliintulijana, jossa kantaja vaatii kumottavaksi 18.9.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla komissio kieltäytyi antamasta kantajalle tietoja laatimastaan luonnoksesta EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) mukaiseksi perustelluksi lausunnoksi,
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Fourth Chamber), composed of: R.M. Moura Ramos, President, V. Tiili and P. Mengozzi, Judges,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuo marit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: johtava hallintovirkamies B. Pastor, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 25.2.1999 pidetyssä suullisessa käsittelyssä esitetyn, on antanut seuraavan
In the Final Act of the Treaty on European Union signed in Maastricht on 7 February 1992, the Member States incorporated a Declaration (No 17) on the right of access to information, worded as follows:
Jäsenvaltiot sisällyttivät Maastrichtissa 7.2.1992 allekirjoitetun Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan julistuksen (N:o 17) oikeudesta saada tietoja, joka on sisällöltään seuraavanlainen:
On 2 June 1993 the Commission submitted Communication 93/C 166/04 on openness in the Community (OJ 1993 C 166, p.
Komissio antoi 2.6.1993 avoimuudesta Euroopan yhteisössä tiedonannon 93/ C 166/04 (EYVL C 166, s.
4), in which the principles governing access to documents are set out.
4), jossa esitetään asiakirjajulkisuutta koskevat periaatteet.
On 6 December 1993 the Council and the Commission approved a joint code of conduct concerning public access to Council and Commission documents (OJ 1993 L 340, p.
Komissio ja neuvosto hyväksyivät 6.12.1993 tiedonsaantioikeutta neuvoston ja komission asiakirjoista koskevat käytännesäännöt (EYVL L 340, s.
41; hereinafter 'the Code of Conduct') and each undertook to take steps to implement the principles laid down by the Code of Conduct before 1 January 1994.
41; jäljempänä käytännesäännöt) ja sitoutuivat kumpikin osaltaan toteuttamaan käytännesäännöissä vahvistettujen periaatteiden täytäntöönpanemiseen tarvittavat toimenpiteet ennen 1.1.1994.
For the purpose of complying with that undertaking, the Commission adopted on 8 February 1994, on the basis of Article 162 of the EC Treaty (now Article 218 EC), Decision 94/90/ECSC, EC, Euratom on public access to Commission
Täyttääkseen tämän sitoumuksen komissio teki 8.2.1994 EY:n perustamissopi muksen 162 artiklan (josta on tullut EY 218 artikla) nojalla päätöksen 94/90/ EHTY, EY, Euratom yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista
JUDGMENT OF 14. 10.
TUOMIO 14.10.1999 — ASIAT-309/97
1999 — CASE T-309/97 documents (OJ 1994 L 46, p. 58).
58; jäljempänä päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom).
Article 1 of Decision 94/90 adopts the Code of Conduct, the text of which is annexed to the decision.
Tämän päätöksen 1 artiklassa hyväksytään käytännesäännöt, jotka on liitetty päätökseen.
The Code of Conduct lays down the following general principle:
Käytännesäännöissä esitetään seuraava pääperiaate:
'The public will have the widest possible access to documents held by the Commission and the Council.
"Yleisöllä on oltava mahdollisuus saada mahdollisimman laajalti tietoja komission ja neuvoston hallussa olevista asiakirjoista.
"Document" means any written text, whatever its medium, which contains existing data and is held by the Commission or the Council.'
'Asiakirjalla' tarkoitetaan käy tetystä tietovälineestä riippumatta kirjallisessa muodossa olevaa, neuvoston tai komission hallussa olevaa tietoa."
After briefly setting out the rules governing the submission and processing of applications for access to documents, the Code of Conduct describes the procedure to be followed where it is proposed to reject such a request:
Tietojen saamista asiakirjasta koskevan pyynnön esittämistä ja käsittelyä koskevien periaatteiden lyhyen esittämisen jälkeen käytännesäännöissä kuvataan seuraavasti menettelyä, jota on noudatettava, jos tällainen pyyntö aiotaan hylätä:
'Where the relevant departments of the institution concerned intend to advise the institution to reject an application, they will inform the applicant thereof and tell him that he has one month to make a confirmatory application to the institution for that position to be reconsidered, failing which he will be deemed to have withdrawn his original application.
"Jos sen toimielimen asianomaiset osastot, jolle pyyntö on osoitettu, ehdottavat toimielimelle, ettei pyyntöön suostuta, niiden on ilmoitettava pyynnön esittäjälle tästä ja ilmoitettava, että tällä on kuukausi aikaa esittää toimielimelle uudistettu pyyntö saadakseen toimielimen muuttamaan kantansa. Jos uudistettua pyyntöä ei esitetä, pyynnön esittäjän katsotaan peruuttaneen alkuperäisen pyyntönsä.
If a confirmatory application is submitted, and if the institution concerned decides to refuse to release the document, that decision, which must be made within a month of submission of the confirmatory application, will be notified in writing to the applicant as soon as possible. The grounds for the decision must be given, and the decision must indicate the means of redress that are available, i.e. judicial proceedings and complaints to the ombudsman under the conditions
Jos esitetään uudistettu pyyntö ja jos toimielin päättää olla luovuttamatta asia kirjaa, päätös siitä on tehtävä kuukauden kuluessa uudistetun pyynnön esittämisestä ja annettava mahdollisimman pian pyynnön esittäjälle tiedoksi kirjallisena; päätös on asianmukaisesti perusteltava ja siinä on mainittava käy tettävissä olevat valitusmahdollisuudet, eli kanne yhteisön tuomioistuimessa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 173 artiklan [josta on muutettuna
BAVARIAN LAGER V COMMISSION specified in, respectively, [Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 230 EC) and Article 138e of the EC Treaty (now Article 195 EC)].'
BAVARIAN LAGER v. KOMISSIO tullut EY 230 artikla] mukaisesti ja kantelu oikeusasiamiehelle perustamissopi muksen 138 e artiklan [josta on tullut EY 195 artikla] mukaisesti."