natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This has been more marked in Spain, where there was a substantial rise in unemployment in such regions, as in the country as a whole, between 1989 and 1993, but where since then, and in 1996 and 1997 especially, rates have come down almost as fast as they increased previously. ously.
Kehitys on ollut vieläkin selvempää Espanjassa, jossa näiden alueiden samoin kuin koko maan työttömyys kasvoi tuntuvasti vuosina 1989-1993, mutta jossa työttömyys on sittemmin, ja varsinkin vuosina 1996 ja 1997, laskenut lähes sa maa vauhtia mitä se aiemmin kasvoi.
The problems, therefore, tend to show up predominantly in the labour market, in inadequate levels of employment and net job creation and relatively high rates of unemployment.
Ongelmilla on siten taipumus ilmetä pääasiassa työmarkkinoilla — riittämättömän työllisyysasteen ja työpaikkojen nettolisäyksen sekä suhteellisen korkean työttömyyden muodossa.
In 1997, just under 1 in 8 of the work force was unemployed in Objective 2 re gions taken together, an unemployment rate of 11.9% as against an EU average rate of 10.7%.
Vuonna 1997 hieman alle 1/8 työvoimasta oli työttömänä tavoite 2 -alueilla kokonaisuutena, mikä merkitsee 11,9 prosentin työttömyysastetta EU:n keskimääräisen työttömyysasteen ollessa 10,7 prosenttia.
Although the rate was higher in 1997 than in 1989 (11%), it was lower than in 1993 (12.3%) before the start of the present programming period.
Vuoden 1997 työttömyysaste oli siis korkeampi kuin vuonna 1989 (11 %), mutta alempi kuin vuonna 1993 (12,3 %) ennen nykyisen ohjelmakauden alkua.
Moreover, it represents a better performance than in the Union as a whole, where the average rate was the same in 1997 as in 1993 and markedly higher than in 1989 (8.3%).
Kehitys oli siten myönteisempää kuin unionissa ko konaisuutena. EU:n työttömyysaste vuonna 1997 oli sama kuin vuonna 1993 ja huomattavasti korkeampi kuin vuonna 1989 (8,3 %).
The gap in unemployment rates as compared with the EU average has, therefore, come down from 2.7 percentage points to only 1.2 percentage since 1989.
Tavoite 2 -alueiden ja EU:n työttömyysaste-ero on siis kaventunut 2,7 pro senttiyksiköstä 1,2 prosenttiyksikköön vuoden 1989 jälkeen.
Reductions in unemployment between 1989 and 1997 occurred in Objective 2 areas in Denmark, the Netherlands and the UK, again in line with develop ments at the respective national levels.
Tärkeimmät teollisuudenalat oli vat rauta- ja terästeollisuus, tekstiili- ja vaateteollisuus sekä liikenneväline- ja metallituoteteollisuus.
3 The situation and trends in assisted regions these regions, rates in 1997 were between 6% and 9%, some way below the EU average of 10.7% areas and less affected by upturns in economic activity. ity.
3 Avustusta saavien alueiden tilanne seurauksia havainnollistaa se, että rauta- ja terästellisuus sekä tekstiili- ja vaateteollisuus vuonna 1986 vastasivat 19 prosentista alueiden tuotantoteollisuuden työpaikoista, mutta 40 prosentista vuosi na 1986-1992 menetetyistä työpaikoista.
On the other hand, employment has risen by more in Objective 5b areas than in Objective 2 regions and by even more than in other parts of the Union.
taavilla alueilla keskimääräinen työttömyysaste oli 9-10 prosenttia. Useimmissa tapauksissa se oli kuitenkin alempi kuin maiden muissa osissa.
Although most of this growth occurred in the first part of the pe riod between 1989 and 1993, it indicates that an important part of the reason for the rise in unemployment lies in an increase in labour supply.
Yhtäkaikki työttömyys on kasvanut tasaisesti 5b-alueilla kaikissa jäsenmaissa lukuun ottamatta Alankomaita ja Isoa-Britanniaa.
Recent analysis by the Commission has shed more light on the underlying structural changes affecting manufacturing in Objective 2 areas, and new data sources have been specifically developed as part of the exercise.
5b-alueiden läpikäymät rakenteelliset muutokset ovat olleet samanlaisen komission erityistarkastelun kohteina kuin tavoite 2 -alueiden vastaavat muutokset.
The predominant industries were iron and steel, textiles and clothing, transport equipment and metal products.
Tässäkin tapauksessa tarkastelu keskittyi muutoksiin tehdasteollisuudessa vuosina 1989-1993.
The structural changes affecting Objective 5b areas have also been the subject of a special analysis by the Commission, of a similar kind to that described above for Objective 2 areas. Again, the analysis was focused on changes in manufacturing over the period 1989 to 1993.
Lisäksi puolet tarkastelluista tavoite 2 -alueista oli vat vielä paljon tätä riippuvaisempia rauta- ja terästeollisuudesta, tekstiili-ja vaatetusteollisuudesta ja liikennevälineteollisuudesta.
Moreover, in half the Objective 2 areas examined, de pendence on iron and steel, textiles and clothing and transport equipment was much more extreme, tnese industries accounting for more than 50% of manufacturing employment, and over 80% in some cases.
Nämä teollisuuden alat tarjosivat yli 50 prosenttia ja joissain tapauksissa yli 80 prosenttia teollisuustyöpaikoista.
At the same time, the analysis also revealed encouraging signs of growth in small enterprises (defined as those employing fewer than 20 people).
Analyysi paljasti myös rohkaisevia merkkejä pienyritysten kasvusta (pienyrityksiksi määritellään alle 20 ihmistä työllistävät yritykset).
Whereas large enterprises in Objective 2 regions are estimated to have lost some 270,000 jobs in net terms between 1986 and 1992, small enterprises gained over 20,000.
Tavoite 2-alueiden suuryrityksissä arvioidaan menetetyn nettomääräisesti noin 270 000 työpaikkaa vuosina 1986-1992." Samaan aikaan pienyritykset loivat yli 20 000 työ paikkaa.
According to this study, while the number employed in manufacturing in the Union as a whole declined over the period, there was an increase, amounting to some 46,000, in the 41 Objective 5b areas covered,.
Tutkimuksen mukaan tehdasteollisuudessa työllistettyjen määrä laski kokonaisuutena tarkastelujakson aikana, mutta heidän määränsä kasvoi noin 46 000 hengellä 41 :llä tarkastelun kohteena olevalla tavoite 5b -alueella.
Much of this rise occurred in sectors where SMEs pre dominated, often in activities directly connected to the rural economy, such as the production of timber, the manufacture of wood products and furniture and of agri-foodstuffs.
Suuri osa kasvusta tapahtui pk-yritysten hallitsemilla toimialoilla, usein suoraan maaseututalouteen liittyvillä aloilla, kuten puutavaran tuotannossa, puutuotteiden ja huonekalujen valmistuksessa sekä maatalouselintarvikkeiden tuotannossa.
There was also a growth of employ ment in industries such as metal products and the processing of plastics and rubber.
Työllisyys kasvoi myös sellaisilla teollisuudenaloilla kuin metallituoteteollisuudessa sekä muovin- ja kuminjalostuksessa.
A large part of the increase, moreover, took place in production units employing fewer than 20 people, which are estimated to have expanded in number from 20,500 to 22,000 over the period in the regions covered.
Suuri osa kasvusta tapahtui kuitenkin alle 20 henkeä työllistä vissä tuotantoyksiköissä, joiden lukumäärän arvioi daan kasvaneen 20 500:sta 22 000:een tarkasteltavan ajanjakson kuluessa.
The rural areas eligible for Objective 5b assistance, which face problems of generating new job opportunities as employment declines in agriculture, have significantly lower rates of unemployment than other parts of the Union.
Tavoite 5b -luokituksen mukaiseen avustukseen oi keutetuilla maaseutualueilla, joilla on vaikeuksia luoda uusia työtilaisuuksia vähenevien maatalous työpaikkojen tilalle, on huomattavasti muita unionin osia alempi työttömyysaste.
In 1997, these averaged 7.8% as against the EU average of 10.7%.
Vuonna 1997 se oli keskimäärin 7,8 prosenttia EU:n keskiarvon ollessa 10,7 prosenttia.
As in the rest of the Union, however, unemployment was higher in 1997 than in 1989, though in contrast to other regions, in cluding those with Objective 2 status, the rate rose steadily over the period, even during the recovery years from 1994 on.
Kuten muuallakin unionissa, 5b-alueiden työttömyysaste oli vuonna 1997 kuitenkin korkeampi kuin vuonna 1989, mutta toisin kuin muilla alueilla — mukaan lukien tavoite 2 -luokituksen saaneet alueet — aste nousi tasaisesti tänä ajanjaksona ja jopa vuonna 1994 alkaneen noususuhdanteen aikana.
This possibly suggests that un employment, though relatively low on average, is be coming more structural in nature in Objective 5b
Toisaalta työttömyys on kasvanut enemmän tavoite 5b — kuin tavoite 2 -alueilla ja vieläkin enemmän unionin muissa osissa.
The above analysis indicates that there has been sig nificant progress in many of the regions assisted by
Työttömyysaste on erityisen korkea Espanjan, Suomen ja Ruotsin tavoite 5b -alueilla, joilla se vaihteli 10 ja lähes 16 prosentin välillä vuonna 1997, kun taas Ranskan ja Italian vas
3 The situation and trends in assisted regions
3 Avustusta saavien alueiden tilanne koja pitkällä aikavälillä.
The Impact of Structural Funds on the Objective 1 regions: Summary of results from evaluation studies
Rakennerahastojen vaikutus tavoite 1 -alueisiin: Tiivistelmä arviointitutkimusten tuloksista
EU structural policies in the comparatively short pe riod since 1989.
Myös tavoite 2- ja 5b -alueiden edistymisestä on merkkejä.
In the priority Objective 1 regions, GDP per head, which is the main focal point of policy, has converged towards the Union average in virtually every case.There has been less progress, however, in respect of unemployment, where the gap with the rest of the Union has tended to widen slightly over this period.
Vuodesta 1989 lähtien ero tavoite 2 -alueiden ja muun unionin työttömyysasteissa on ka ventunut olennaisesti, mikä onkin ollut yksi rakennepolitiikan keskeisiä tavoitteita.
This reflects the fact, as confirmed by Commission evaluation studies, that structural policies seem to have had their major effect on productivity, or GDP per person employed, which was generally well below that in the rest of the Union and was an important reason for their lagging development.
Vuonna 1997 näiden alueiden keskimääräinen työttömyysaste oli pienempi kuin vuonna 1993, kun se koko unionissa oli säilynyt samana.
As a result, their competitiveness has improved which should favour job creation In the longterm by increasing their ability to achieve self-sustaining growth.
Toisaalta tavoite 5b -alueilla, joilla työttömyys on nyt alemmalla tasolla kuin muu alla unionissa, työttömyysaste on noussut hieman vuodesta 1994 ja taantuman päättymisestä lähtien, mikä korostaa työttömyyden ilmeistä rakenteellista elementtiä.
In the shortterm, this has limited the effect on employment.
Samalla yksityiskohtaisemmat tutkimukset kuitenkin osoittavat, että näiden samoin kuin tavoite 2 -alueiden taloudellisen toiminnan ra kenne on monipuolistunut — mikä on yksi harjoitetun politiikan keskeisiä tavoitteita.
The performance of assisted regions can be as sessed by using macroeconomie models to analyse the changes which have occurred since assistance has been given.
Avustusta saaneiden alueiden talouskehitystä voi daan arvioida käyttämällä makrotaloudellisia malleja niiden muutosten tarkasteluun, jotka ovat tapahtuneet sen jälkeen kun alueita alettiin avustaa.
In other words, by comparing developments in the post-assistance period with those be fore and by estimating what would have happened had the trends observed in the preassistance period continued, an impression can be gained of the possible effect of the assistance.
Toisin sanoen vertaamalla kehitystä avustusten antamista edeltäneeseen kehitykseen ja arvioimalla, mitä olisi tapahtunut, jos avustamista edeltäneenä aikana havaittu kehitys olisi jatkunut, voidaan saada käsitys avustustoiminnan mahdollisista vaikutuksista.
The estimates derived from this kind of trend analysis, however, need to be treated with caution, since they do not directly analyse the Impact of policy as such but Instead, by implication, attribute any divergence from previously observed trends to the effect of the measures implemented.
Tämän kaltaisesta kehityssuuntausten analyysistä johdettuihin arvioihin on kuitenkin syytä suhtautua varauksella, koska ne eivät kytkeydy suoraan politiikan vaikutuksiin, vaan kytkevät epäsuorasti kaikki poikkeamat aiemmin havaitusta kehityksestä toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksiin.
It Is, therefore, assumed that there Is no change in the behavioural relationships observed in the past and that no new factors emerge during the post-assistance period, other than the introduction of the policy itself, to affect the outcome.
Oletuksena on, ettei menneisyydessä havaituissa tekijöiden välisissä suhteissa ta pahdu muutosta, ettei avustusta seuraavalla ajanjaksolla ilmaannu uusia tekijöitä ja että ainoastaan harjoitettu politiikka vaikuttaa lopputulokseen.
Both are very strong assumptions to make and, in reality, it is not possible to know what would have happened in the absence of Union support.
Molemmat ovat hyvin vahvoja oletuksia, eikä tosiasiassa voi da tietää, mitä olisi tapahtunut ilman unionin antamaa tukea.
There are also signs of progress in Objective 2 and Objective 5b areas.
Kaikesta huolimatta tällainen tarkastelu on hyödyllistä. dyllistä.
A variety of macroeconomic models has been used to assess the effect of EU transfers on the key magnitudes of growth, investment and employment.
Erilaisten makrotaloudellisten mallien avulla on arvioi tu EU:n varainsiirtojen vaikutusta kasvuun, investointeihin ja työllisyyteen.
How ever, given the data which exist, the models can only really be applied effectively to analyse developments in individual Member States rather than in different re gions within countries.
Käytettävissä olevista tiedoista johtuen malleja voi kuitenkin käyttää tehokkaasti vain analysoitaessa kehitystä yksittäisissä jäsenmaissa pi kemminkin kuin maiden eri alueilla.
This means, in this context, that their use is largely restricted to countries in which regions are wholly, or predominantly, assisted through Union structural policies, which means, in effect, Greece, Spain, Ireland and Portugal, in which all or most regions have Objective 1 status and which, since 1994, have also received transfers from the Co hesion Fund.
Tämä merkitsee sitä, että niiden käyttö rajoittuu pitkälti maihin, joiden alueet ovat kokonaan tai pääosin unionin rakennepoliittisten avustusten kohteina — siis Kreikkaan, Espanjaan, Irlantiin ja Portugaliin, joiden kaikilla tai useimmilla alueilla on tavoite 1 -luokitus ja jotka ovat vuodesta 1994 saakka saaneet avustuksia myös koheesiorahastosta. hastosta.
In essence, the economic effect of EU assistance is twofold.
Pohjimmiltaan EU-avulla on kahdenlaisia taloudellisia vaikutuksia.
In the first place, transfers from the Structural Funds add to income in the recipient regions, pro ducing a so-called Keynesian, or demand, effect on output and employment as the additional income is spent on goods and services.
Ensinnäkin varainsiirrot rakennerahastoista lisäävät avustuksia vastaanottavien alueiden tu loja, mikä aikaansaa ns. keynesiläisen vaikutuksen: tuotannon ja työvoiman kysyntä kasvaa, kun lisätuloja kulutetaan hyödykkeisiin ja palveluihin.
Secondly, they are likely to increase productive potential in the region, which is the main aim of policy, by improving infrastructure, raising the skills of the work force and strengthening local business.
Toiseksi niillä on taipumus lisätä alueiden tuotantopotentiaalia — mikä onkin politiikan päätavoite — parantamalla infrastruktuuria, lisäämällä työvoiman taitoja ja vahvistamalla paikallista yritystoimintaa.
This latter type of impact Is much more difficult to assess than the first since many of the programmes and measures intro-
Jälkimmäisen tyyppistä vaikutusta on paljon vaikeampi arvioida, koska monet käyttöön otetuista ohjelmista ovat luonteeltaan pitkäaikaisia ja alkavat vaikuttaa talouteen täydellä voimallaan vasta vuosien kuluttua.
3 The situation and trends in assisted regions duced are longterm in nature and produce their full effect on the economy only after a number of years.
3 Avustusta saavien alueiden tilanne tajamaassa perustui rahastoista myönnettäviin avustuksiin vuoteen 1999 mennessä.
modern machinery, either way tending to raise the pro ductivity of labour.
Eri mallit keskittyvät tarkastelemaan enimmäkseen jompaa kumpaa näistä vaikutuksista.
Nevertheless, estimates suggest that, by 1999, around 800 thousand jobs, or the equivalent of 3'/2% of total employment, in the four main recipient countries will depend upon interventions from the Funds.
Erilaisten mallien käytön seuraukset voidaan tiivistää seuraavasti: pitkälti keynesiläinen malli ("Beutelin malli") sisältää input-output-tekniikoita, jotka keskittyvät kysyntää aiheuttavien tekijöiden kokonaistaloudellisiin ja toimialakohtaisiin vaikutuksiin; puhdas tarjontapuolen malli ("Pereiran malli") keskittyy taloudellisen toiminnan tehostumiseen; ja muut mallit ("HERMIN" ja "QUEST") tarkastelevat sekä kysyntä- että tarjontapuolen vaikutuksia.
Different models focus more or less on one or other of these two effects.
Rakennerahastoista maksettavien avustusten vaikutukset pyrkivät myös leviämään alkuperäisen kohdealueensa ulkopuolelle johtuen kasvavasta tuonnista pääasiassa muista jäsenmaista.
The results of using three different kinds of model are summarised here: a largely Keynesian model, incorporating input-output techniques ('Beutel'), which focuses on the overall and sectoral effects of the stimulus to demand; a pure supply-side model ('Pereira') which focuses on the improvements in economic efficiency; and models which incorporate both demand and supply-side effects ('HERMIN' and 'QUEST').
Beutelin mallin tuottaman arvion mukaan yli neljännes EU:n kaikista varainsiirroista näihin nel jään maahan on itse asiassa palannut takaisin muihin jäsenmaihin tällä tavalla.
At the same time, Structural Fund transfers tend to give rise to large leakage effects through increasing imports, mostly from other EU Member States.
Pelkästään tarjontapuolen vaikutuksiin keskittyvää Pereiran mallia käytettiin tutkimaan rahastojen vaikutus ta Kreikkaan, Portugaliin ja Irlantiin vuosina 1994-1999.
The Beutel model estimates that more than a quarter of the total amount of EU transfers to the four countries have effectively re turned to the other Member States in this way.
Tällä mallilla saadut tulokset ovat samansuuntaisia kuin Beutel-mallin tuottamat. Toteutettujen rakenteellisten toimenpiteiden arvioidaan kasvattaneen Kreikan ja Irlannin bkt:ta keskimäärin 0,4-0,6 prosenttiyksikköä ja Portugalin bkt:ta 0,6-0,9 prosenttiyksikköä vuodessa.
The Beutel model was used to address the following re lated questions: how much of the economic growth in the Member States covered can be attributed to EU cofunded programmes (Community Support Frameworks or CSFs) and to EU grants?
Beutelin mallilla pyrittiin saamaan vastaus seuraaviin toisiinsa liittyviin kysymyksiin: kuinka suuri osa tarkastelun kohteena olevien jäsenmaiden talouskasvusta on selitettävissä EU:n yhteisrahoituksen piiriin kuuluvilla ohjelmilla (yhteisön tukikehykset) ja EU-avustuksilla?
How have the CSFs affected macroeconomic development and the structure of ac tivity in recipient countries and, as part of this, what pro portion of EU transfers feeds through into domestic demand and output?
Kuinka yhteisrahoitusohjelmat ovat vaikuttaneet kokonaistaloudelliseen kehitykseen ja taloudellisen toiminnan rakenteeseen vastaanottajamaissa ja — tähän liittyen — kuinka suuri osuus EU:n varainsiirroista ruokkii kotimaista kysyntää ja tuotantoa?
How many jobs depend on structural policy measures?
Kuinka moni työpaikka riippuu rakennepoliittisista toimista?
How large are leakage effects through Imports from other parts of the EU?
Missä määrin tuonti EU:n muista osista vahvistaa epäsuorasti taloutta?
The Pereira model, which focuses exclusively on supply-side effects, was used to examine the impact of the Funds on Greece, Portugal and Ireland over the period 1994 to 1999.
HERMIN-mallissa, joka kattaa sekä kysyntä- että tarjonta puolen vaikutukset, toimenpiteiden alkuvaikutus perustuu kysyntäkilhokkeeseen, sillä niiden vaikutus tuotantopotentiaaliin ilmenee viiveellä.
The results obtained are similar to those of the Beutel model, the structural measures implemented being estimated to have increased GDP, on average, by 0.4-0.6 percentage points a year in Greece and Ireland and by 0.6-0.9 percentage points a year in Portugal.
Tämän mallin mukaan kysyntäkiihoke lisää bkt:n kasvua vain väliaikaisesti ja haihtuu suhteellisen nopeasti.
According to the model, the main underlying reason for this is the additional investment in the busi ness sector, in public sector infrastructure and in hu man capital triggered by Union intervention.
Kestävät vaikutukset perustuvat parannuksiin tuotanto-olosuhteissa, jotka lisäävät merkit tävästi tuottavuutta ja kilpailukykyä.
In the HERMIN model, which explicitly Incorporates both demand and supply-side effects, the initial impact of intervention comes through the stimulus to demand since the effect on productive potential takes time to materialise.
Tämän mallin mukaan ohjelmakausilla 19891993 ja 1994-1999 tehtyjen EU:n varainsiirtojen arvioidaan lisänneen bkt:n kasvua Kreikassa ja Portugalissa keskimäärin 0,9 prosenttiyksikköä ensimmäisen ja 1,0 prosenttiyksikköä toisen ohjelmakauden aikana.
According to the model, however, the de mand stimulus has only a temporary effect in raising GDP growth and dissipates comparatively quickly.
Irlannissa vastaavat lu vut ovat 0,8 ja 0,6 ja Espanjassa 0,3 ja 0,5 (taulukko 34).
The lasting effects come from improvements in the conditions of production, which contribute significantly to in creasing productivity and competitiveness.
Rakennerahastoista tehdyt maakohtaiset varainsiirrot vastasivat vuositasolla 3,2 % Portugalin bkt:sta, 3,4 % Kreikan bkt:sta, 2,1 % Irlannin bkt:sta ja 1,1 % Espanjan bkt:sta.
According to the model, EU transfers during the two programming periods 1989 to 1993 and 1994 to 1999 are estimated to have increased GDP growth by an av erage of 0.9 percentage points in the first period and 1.0 percentage points in the second in Greece and Portugal, 0.8 and 0.6 percentage points in Ireland and 0.3 and 0.5 percentage points in Spain (Table 34).
Vaikutus bkt:n kasvuun — joka on suurin piirtein saman lainen kuin Pereiran mallin tuottama arvio — on alussa suurempi (johtuen kysynnän kasvusta) ja pienenee ajan myötä. Tämä ei ole seurausta pelkästään kysyntävaikutuksen, vaan myös tarjontapuolen vaikutuksen haihtumisesta (kielteisten työmarkkinareaktioiden vuoksi).
This compares with annual transfers from the Structural Funds equivalent to 3.2% of GDP for Portugal, 3.4% for Greece, 2.1% for Ireland and 1.1% for Spain.
Portugalissa tarjontapuolen vaikutusten arvioidaan ole van pienempiä kuin muissa maissa osittain siksi, että suurempi osuus tuesta kanavoituu maatalouteen.
This implies that, in relation to the transfers received, the additional growth achieved was slightly less in Greece and Portugal than in the other two countries, which may re flect their greater tendency to import because of their narrower industrial base.
Myös Espanjassa vaikutuksen arvioidaan jäävän pienemmäksi sillä perusteella, että EU:n varainsiirtojen määrä on pienempi suhteessa maan bkt:hen.
The addition to economic growth in the four countries largely arises from the increase in investment resulting directly from Structural Fund interventions.
Näiden neljän maan lisätalouskasvu on pitkälti seurausta kasvaneista investoinneista, jotka ovat suoraan rakenne rahasto-ohjelmien aikaansaamia.
On average, such transfers, together with the associated national contribution, were responsible for financing over 30% of total Investment in Ireland and Portugal and over 40% in Greece.
Keskimäärin nämä va rainsiirrot — yhdessä niihin liittyvän kansallisen rahoituksen kanssa — käsittivät noin 30 prosenttia kaikesta investointirahoituksesta Irlannissa ja Portugalissa ja yli 40 prosenttia Kreikassa.
As a result, an increasing part of the capital stock in each of the four countries (23%) was attributable to Community transfers.
Tämän seurauksena kasvava osuus (23 %) kaikkien neljän maan pääomavarannosta oli selitettävissä yhteisön varainsiirroilla.