natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It adds that regions falling under Article 92(3)(a) of the Treaty are characterised by the fact that an investor encounters cost disadvantages for his investment there that are greater than in regions falling under Article 92(3)(c) of the Treaty.
Komissio toteaa lisäksi, että perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ala­kohdan soveltamisalaan kuuluville alueille on ominaista, että investoija kohtaa niillä investointikustannuksia lisääviä haittoja enemmän kuin perustamissopi­muksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvilla alueilla.
Given that, in a case such as the present, those disadvantages are taken into consideration in analysing costs and benefits for the purposes of calculating the total amount of aid capable of being authorised by the Commission, account was therefore taken of the higher
Koska nyt käsiteltävän tapauksen kaltaisissa tapauksissa tällaiset haitat otetaan huomioon kustannus­hyötyanalyysissä laskettaessa sen tuen kokonaismäärää, jonka komissio voi hyväksyä, täten siis otetaan huomioon, että perustamissopi­
Therefore, the Commission argues, parallel application of subparagraphs (a) and (c) of Article 92(3) of the Treaty cannot have the effect of depriving the provision in subparagraph (a) of its particular scope.
Näin ollen ei ole mahdollista, että perustamis­sopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan samanaikainen soveltaminen johtaisi siihen, että a alakohta menettäisi kokonaan oman soveltamisalansa.
183 In the first paragraph of Point χ of the Decision, the Commission begins by recalling the argument of the German Government that the three derogations laid down respectively by Articles 92(2)(c), 92(3)(b) and 92(3)(a) of the Treaty are applicable in this case.
183 Komissio toteaa päätöksensä X osan ensimmäisessä kohdassa ensin Saksan hal­lituksen katsovan, että tapaukseen olisi sovellettava kolmea poikkeusmääräystä eli perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdan c alakohtaa, 92 artiklan 3 koh­dan b alakohtaa ja 92 artiklan 3 kohdan a alakohtaa.
In the two following paragraphs, the Commission states the reasons leading it to exclude the application of Articles 92(3)(b) and 92(2)(c) to the aids in question.
Päätöksensä seuraavissa kahdessa kohdassa komissio selostaa ne syyt, joiden vuoksi se on jättänyt soveltamatta perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan b alakohtaa ja 92 artiklan 2 kohdan c alakohtaa kyseessä olevaan tukeen.
In the second sentence of the third paragraph, the Commission states that 'not only the conditions for exemption provided for in Article 92(3)(a) and (c) but also... the Community framework on State aid to the motor vehicle industry allow it to respond appropriately to the problems which the new Länder are facing'.
Komissio toteaa päätöksensä kolmannen kohdan toisessa virkkeessä, että "92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan poikkeusta sekä yhteisön [puitteita] moottoriajoneuvoteolli­suuden valtion tuelle voidaan soveltaa uusien osavaltioiden ongelmien vaatimalla tavalla".
184 The Commission therefore acknowledged the applicability to the aid in question not only of Article 92(3)(c) but also of Article 92(3)(a), as is confirmed by the use of wording from the latter in the first paragraph of Point XII of the Decision.
184 Tästä selviää komission katsoneen, että riidanalaiseen tukeen soveltuu 92 artik­lan 3 kohdan c alakohdan lisäksi myös 92 artiklan 3 kohdan a alakohta, minkä osoittaa myös se, että komission päätöksen XII osan ensimmäisessä kohdassa on käytetty viimeksi mainitun alakohdan sanoja.
The Commission there acknowledges that the new Länder constitute 'an under­developed region' where 'the standard of living is low' and 'the level of unemployment is exceptionally high and still rising'.
Komissio toteaa tässä kohdassa nimittäin, että uudet osavaltiot ovat "alikehittynyt alue", jossa "elintaso on alhainen" ja "työttömyys — — epätavallisen korkea ja kasvaa jatkuvasti".
It then states that high levels of investment and other aid have been authorised 'in order to contribute to the development of the region'.
Komissio toteaa seuraavaksi, että korkeita investointitukia ja muita tukia on hyväksytty "alueen kehittymisen tukemiseksi".
185 In its pleadings, the Commission has further argued, without being contradicted by the applicants or the German Government, that in this case it allowed an aid
185 Komissio on kirjelmissään lisäksi korostanut hyväksyneensä tässä tapauksessa tuki­intensiteetin, joka oli suurempi kuin sillä oli tapana hyväksyä soveltaessaan
It that respect, it has explained that the specific disadvantages encountered by investors in the regions falling within Article 92(3)(a) of the Treaty are taken into consideration in its cost-benefit analysis for the purposes of fixing the total amount of the aid capable of being authorised, so that those calculations take account of the higher aid eligibility of those regions.
Komissio on selittänyt tältä osin, että ne erityishaitat, joita investoijat kohtaavat perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvilla alueilla, otetaan huomioon kustannushyötyanalyysissä laskettaessa hyväksyttävän tuen kokonaismäärää, joten komission laskelmissa otetaan huomioon se, että näille alueille voidaan myöntää korkeampaa tukea.
186 The argument that the Commission was unwilling to apply the more favourable provision of Article 92(3)(a) of the Treaty to the aid in question is therefore unfounded.
186 Väite siitä, ettei komissio olisi halunnut soveltaa riidanalaiseen tukeen perusta missopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohtaa, joka on edullisempi määräys, on näin ollen perusteeton.
187 Moreover, in its judgment in Spain ν Commission, the Court of Justice expressly rejected the argument of the applicants in their application by holding (at paragraph 17) that the difference in wording between subparagraphs (a) and (c) of Article 92(3) of the Treaty '[could not] lead to the conclusion that the Commission should take no account of the Community interest when applying Article 92(3)(a), and that it must confine itself to verifying the regional specificity of the measures involved, without assessing their impact on the relevant market or markets in the Community as a whole.'
187 Lisäksi on todettava, että edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan komissio 14.1.1997 antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin on nimenomaisesti torjunut käsityksen, jota kantajat olivat puolustaneet kannekirjelmässään, ja katsonut (tuomion 17 kohta), että perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan erilaisen muotoilun perusteella "ei voida katsoa, että komission ei pitäisi 92 artiklan 3 kohdan a alakohtaa soveltaessaan millään tavalla ottaa huomioon yhteisön etua tai että sen pitäisi vain tarkistaa kyseisten toimenpiteiden alueellinen soveltuvuus arvioimatta näiden toimenpiteiden vai kutuksia koko yhteisön relevanttien markkinoiden kannalta".
The Court of Justice also held (at paragraph 20) that 'the application of both Article 92(3)(a) and Article 92(3)(c) presupposes the need to take into consideration not only the regional implications of the aid covered by those provisions but also, in the light of Article 92(1), its impact on trade between Member States and thus the sectoral repercussions to which it might give rise at Community level'.
Yhteisöjen tuo mioistuin on myös todennut (tuomion 20 kohta), että "92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtaa sovellettaessa on näissä perustamissopimuksen määräyksissä tarkoitettujen tukien alueellisten vaikutusten lisäksi otettava huomioon myös 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuin tavoin näiden tukien vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja näin ollen ne alakohtaiset vaikutukset, joita näillä tuilla saattaa olla yhteisössä".
188 In those circumstances, the arguments by which the applicants criticise the reference in the Decision to existing surplus capacity in the motor-vehicle industry are clearly ill founded, having regard to the wide discretion which the Commission enjoys under Article 92(3) of the Treaty (see also the judgment in
188 Näin ollen kantajien väitteet, joissa on kritisoitu sitä, että komissio on päätöksessään viitannut autoteollisuudessa vallitsevaan ylikapasiteettiin, ovat selvästi kin perusteettomia, kun otetaan huomioon komissiolle perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdalla annettu laaja harkintavalta (ks. myös em. asia Espanja v.
Spain ν Commission, paragraph 18).
KOMISSIO komissio, tuomio 14.1.1997, 18 kohta).
That applies particularly in respect of 'topup' aid, as to which the Commission states in the fifth paragraph of Point XI of the Decision that, in assessing regional aid to the motor vehicle industry, such top-up aid 'is normally approved except in cases where the investment contributes to the creation of capacity problems in the relevant sector.
Sama pätee erityisesti myös lisätukien tai "top­upien" osalta, joiden kohtelusta autoteollisuudelle myönnettyjen aluetukien arvioinnissa komissio on todennut päätöksensä XI osan viidennessä kohdassa seuraavaa: "Yleensä nämä lisätuet hyväksytään, jollei investointi edistä kapasi­teettiongelmien syntymistä kyseisellä alalla.
In such cases, the aid will be strictly limited to the net regional disadvantages'.
Näissä tapauksissa tuki rajoitetaan tiukasti alueellisten haittojen nettokorjaukseen."
189 Finally, the Court finds that the Commission gave proper reasons, especially in Points X, XI and XII of the Decision, for its assessment with respect to Article 92(3)(a) of the Treaty.
189 Vielä on todettava, että komissio on asianmukaisesti muun muassa päätöksensä X, XI ja XII osassa perustellut perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla suorittamansa arvioinnin.
190 It follows from the above that the complaints alleging infringement of Article 92(3)(a) of the Treaty and an insufficient statement of reasons must be rejected.
190 Edellä olevasta seuraa, että perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ala­kohdan rikkomiseen ja perusteluiden puutteellisuuteen nojautuvat väitteet on hylättävä.
Contravention of the general scheme of Article 92(3) of the Treaty
Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan yleisen systematiikan loukkaami­nen
191 The applicants put forward essentially five complaints.
191 Kantajat esittävät tältä osin viisi väitettä.
(a) The need for an investigation ex ante and the applicability of the Community framework
TUOMIO 15.12.1999 — YHDISTETYT ASIAT T-132/96 JA T-143/96 a) Ex ante -tutkinnan tarpeellisuus ja yhteisön puitteiden soveltuvuus
— Arguments of the parties
Asianosaisten ja väliintulijöiden väitteet ja niiden perustelut
192 The applicants argue that, in order to express a view as to the compatibility of aid with the common market, the Commission must take into account the information which it held at the time the aid in question was granted (investigation ex ante) rather than at the time it adopted its decision (investigation ex post).
192 Kantajat väittävät, että kun komissio päättää, soveltuuko tuki yhteismarkkinoille vai ei, sen on otettava huomioon tiedot, jotka sillä olivat käytettävissään kyseisen tuen myöntämishetkellä (ex ante -tutkinta), sen sijaan, että se käyttäisi tietoja, jotka sillä oli päätöksen tekemishetkellä (ex post -tutkinta).
In addition, they raise the following arguments:
Kantajat nojautuvat lisäksi seuraaviin argumentteihin:
— where Article 93(3) of the Treaty provides that the Commission is to be informed in advance of any aid plans, that is precisely in order to enable it to examine ex ante their compatibility with the common market;
— Perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaan komissiolle on annettava etukäteen tieto tukisuunnitelmasta juuri siitä syystä, että komissio kykenisi tutkimaan ex ante, soveltuuko tuki yhteismarkkinoille;
— assessment of the situation ex post is contrary to the principle of a State governed by the rule of law.
— Ex post ­tilanteen valitseminen lähtökohdaksi on vastoin oikeusvaltioperi­aatetta.
If the factual and legal situation that is decisive for assessing an aid were to be that prevailing at the time the Commission's decision were adopted, the Commission would be able to choose the most convenient moment according to the desired result.
Jos komission päätöksen tekemishetkellä vallitseva tosiasiallinen ja oikeudellinen tilanne asetettaisiin tukea arvioitaessa etusijalle, komissio voisi valita halutun tuloksen kannalta sopivimman hetken.
Moreover, the criteria must be foreseeable, which is not guaranteed if the situation is assessed ex post.
Arviointiperusteiden olisi oltava ennalta tiedettävissä, mitä ex post ­tarkastelu ei takaa.
193 It follows, in the applicants' submission, that the compatibility of the aid in question with the common market must be assessed at the date on which it was granted, namely 22 March 1991, and not at the date of the adoption of the Decision in 1996.
193 Tästä seuraa kantajien mukaan se, että kyseessä olevan tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille on arvioitava niiden myöntämispäivään eli 22.3.1991 nähden eikä komission päätöksen vuoteen 1996 sattuvaan tekemispäivään nähden.
That approach also applied to the parts of the aid which were not yet paid when the Decision was adopted, since all instalments of aid granted in the context of a single decision and by virtue of a single project must be assessed in accordance with the same legal and factual framework.
Tämä koskee myös niitä osia tuesta, joita ei ollut vielä maksettu silloin, kun komission päätös tehtiin. Kaikkia yhdellä ainoalla päätöksellä yhteen hankkeeseen myön­netyn tuen osia on arvioitava samojen oikeudellisten ja tosiasiallisten seikkojen nojalla.
194 The applicants go on to argue, first, that the aid in question falls within a programme of regional aid that was already approved, and that the Commission was therefore not entitled to subject it to an examination of its compatibility with the Community framework.
194 Kantajat toteavat seuraavaksi ensinnäkin, että riidanalainen tuki oli osa jo hyväksyttyä aluetukiohjelmaa, joten komissiolla ei ollut oikeutta tutkia uudelleen sitä, oliko se yhteisön puitteiden mukaista.
In their submission, the Commission had only the limited power to examine whether the aid in question complied with the conditions of the regional aid programme already approved.
Kantajien mukaan komissiolla oli vain valta tutkia, täyttikö tuki kyseisen ohjelman mukaiset ehdot.
195 In this case, the investment grants were definitively allocated by the 1991 decrees (see paragraph 19 above).
195 Tässä tapauksessa investointiavustukset myönnettiin lopullisesti vuoden 1991 päätöksillä (ks. edellä 19 kohta).
The amendments made to those decrees later did not concern the substance, but merely reduced the amount of the aid, thus attenuating its negative consequences for competition.
Näihin päätöksiin myöhemmin tehdyillä muutoksilla ei puututtu niiden periaatteelliseen sisältöön, vaan pelkästään vähennettiin tuen määrää ja lievennettiin siten niistä kilpailulle aiheutuvia kiel­teisiä seurauksia.
As for the investment subsidies, a firm undertaking concerning them was given on 18 March 1991 (see paragraph 20 above).
Veronhuojennuksista puolestaan annettiin sitova lupaus 18.3.1991 (ks. edellä 20 kohta).
196 All that aid was granted within the context of the Nineteenth Outline Plan adopted pursuant to the Law on the Joint Task.
196 Kaikki tuki on myönnetty osana yhteisestä tehtävästä annetun lain nojalla hyväksyttyä 19. puiteohjelmaa.
That programme had already been approved by the Commission, as is shown by the fourth paragraph of Point
Komissio oli hyväksynyt tämän ohjelman jo aiemmin, kuten komission päätöksen VIII osan neljännestä alakohdasta ilmenee.
VIII of the Decision. It follows, in the applicants' submission, that the clause in the 1991 decrees, whereby the aid was granted subject to its authorisation by the Commission, was devoid of purpose.
Tästä seuraa kantajien mukaan, että vuoden 1991 päätöksiin sisältyvä ehto, jonka mukaan tuen myöntämisen ehtona oli komission hyväksyminen, oli sisällyksetön. lyksetön.
197 Moreover, the applicants challenge the claim in the Commission's defence that, in its approval of the general aid programmes, it expressly reserved to itself the right to verify whether Articles 92 and 93 of the Treaty were complied with.
197 Kantajat kiistävät lisäksi vastinekirjelmään sisältyvän toteamuksen, jossa komissio väittää nimenomaisesti varanneensa itselleen oikeuden tutkia, onko perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklaa noudatettu, kun se oli hyväksynyt yleiset tukiohjelmat.
They accuse the Commission of not having sent to them the documents said to contain that reservation and argue that their production at the rejoinder stage is out of time and inadmissible.
Kantajat väittävät, ettei komissio ole toimittanut niille sellaisia asiakirjoja, joihin tämä varaus olisi sisältynyt, ja toteavat, että niiden esittäminen kantajien vastauskirjelmän antamisen vaiheessa on liian myöhään tehty eikä ole sallittua.
198 Even if the Commission's approval of the Nineteenth Outline Plan contained a reservation whereby the provisions of the Community framework had to be complied with, that framework, the applicants argue, was not applicable in March 1991, the date of the definitive grant of the aid in question.
198 Kantajat toteavat, että vaikka lähdettäisiinkin siitä, että komissio olisi hyväksyessään 19. puiteohjelman tehnyt varauksen, jonka mukaan yhteisön puitteita oli noudatettava, niin yhteisön puitteet eivät kuitenkaan olleet voimassa maa liskuussa 1991, jolloin riidanalainen tuki lopullisesti myönnettiin.
199 Point 2.5 of the Community framework, as published in 1989, shows that the framework was to be applied for a two-year period from 1 January 1989.
199 Vuonna 1989 julkaistujen yhteisöjen puitteiden 2.5 kohdasta ilmenee nimittäin, että niiden oli määrä olla voimassa kahden vuoden ajan 1.1.1989 lukien.
The Community framework therefore expired on 31 December 1990.
Yhteisön puitteiden voimassaolo on siis päättynyt 31.12.1990.
The Federal Republic of Germany did not consent to its reintroduction until April 1991, after the definitive grant of the aid in question.
Saksan liittotasavalta myöntyi yhteisön puitteiden saattamiseen uudelleen voimaan vasta huhtikuussa 1991 sen jälkeen, kun nyt kyseessä oleva tuki oli lopullisesti myönnetty.
200 In that respect, the applicants put the following specific points by way of support for their argument:
200 Kantajat toteavat lisäksi täydentävästi seuraavaa:
— Decision 90/381 of 21 February 1990, cited above, requiring the Federal Republic of Germany, 'pursuant to' the Community framework, to notify aid exceeding a certain amount to the Commission, was not applicable to the
— Edellä mainittu 21.2.1990 tehty päätös 90/381/ETY, jossa Saksan liittotasavalta velvoitettiin yhteisön puitteiden "mukaisesti" ilmoittamaan komissiolle tietyn summan ylittävä tuki, ei ollut voimassa uusiin osavaltioihin
— the decision to extend the duration of the Community framework, henceforth extended to the new Länder, was published in OJ C 81 of 26 March 1991, made available on 27 March 1991, after the definitive grant of the aid in question.
— Päätös siitä lähtien myös uusiin jäsenvaltioihin sovellettaviksi ulotettujen yhteisön puitteiden voimassaoloajan pidentämisestä julkaistiin 26.3.1991 EYVL:ssä C 81, joka oli saatavilla 27.3.1991 eli kyseessä olevan tuen lopullisen myöntämisen jälkeen.
— the date of adoption of the decision extending the Community framework has not been established.
— Yhteisön säännöstön voimassaolon pidentämisestä tehdyn päätöksen teke­mispäivää ei ole näytetty toteen.
Moreover, it is doubtful whether that decision was validly adopted.
On lisäksi epäilyksenalaista, onko päätös tehty pätevästi.
The Commission's letter to the Member States is dated 31 December 1990, although the Commission does not hold meetings at the end of the year.
Komission kirje jäsenvaltioille on päivätty 31.12.1990, vaikka komissio ei kokoonnu vuoden lopussa.
Moreover, the text published in the Official Journal of the European Communities (OJ 1991 C 81, p.
Sitä paitsi Euroopan yhtei­söjen virallisessa lehdessä (EYVL 1991, C 81, s.
4) does not correspond to that received by the German Government;
4) julkaistu teksti ei vastaa sitä, jonka Saksan hallitus sai;
— the Commission's letter proposing to the German Government that the Community framework be extended was not received by that government until 8 January 1991, as evidenced by the entry stamp by the permanent representation of Germany at the European Communities.
— Kirje, jossa komissio ehdottaa Saksan hallitukselle yhteisön puitteiden voi­massaoloajan pidentämistä, saapui Saksan hallitukselle vasta 8.1.1991, minkä todistaa saapumisleima, joka on siihen on lyöty Saksan pysyvässä edustustossa Euroopan yhteisöissä.
At that date, the validity of the former Community framework had already expired, and the Commission's proposal should therefore be understood as proposing the reintroduction of that framework, without the possibility of retrospective application in the absence of consent from the Member States (Case
Tuolloin entisten yhteisön puitteiden voimassaolo oli jo lakannut, joten komission ehdotusta oli pidettävä ehdo­tuksena siitä, että yhteisön puitteet saatettaisiin uudelleen voimaan, eikä niitä ollut mahdollista soveltaa taannehtivasti, jolleivät jäsenvaltiot antaneet tähän
C­135/93 Spain ν Commission, paragraph 24; Case C­292/95 Spain ν Commission, paragraph 28 et seq.);
TUOMIO 15.12.1999 — YHDISTETYT ASIAT T-132/96 JA T-143/96 suostumustaan (ks. em. asiat Espanja v. komissio, tuomio 29.6.1995, 24 kohta ja tuomio 15.4.1997, 28 kohta ja sitä seuraavat kohdat);
— the Community framework has in itself no binding force as against Member States for as long as they do not consent to it.
— Yhteisön puitteet eivät sinänsä ole pakottavia niitä jäsenvaltioita kohtaan, jotka siihen eivät suostu.
In this case, the Federal Republic of Germany opposed the Community framework from the outset (see Decision 90/381 of 21 February 1990, cited above); on 7 February 1991, the Secretary of State at the Federal Ministry of the Economy explained to the Member of the Commission responsible for competition matters the position of his government to the effect that the Community framework did not apply to the new Länder, and the consent of the Federal Republic was not finally given until April 1991.
Tässä tapauksessa Saksan liittotasavalta onkin jo alusta alkaen vastustanut yhteisön puitteita (ks. em. 21.2.1990 tehty päätös 90/381/ETY); liittovaltion talousministeriön kansliapäällikkö oli 7.2.1991 ilmoittanut kilpailuasioista vastaavalle komission jäsenelle hallituksensa kannan, jonka mukaan yhteisön puitteet eivät olleet sovellettavissa uusiin osavaltioihin, ja liittotasavalta antoi suostumuksensa lopulta vasta huhtikuussa 1991.
201 The Commission argues essentially that it was entitled to apply the Community framework as in force in June 1996 and to take account of the factual circumstances existing at the date on which the Decision was adopted.
201 Komissio toteaa, että sillä oli oikeus soveltaa yhteisön puitteita sellaisena, kuin ne olivat voimassa kesäkuussa 1996, ja ottaa huomioon päätöksensä tekemishetkellä vallinneet tosiasialliset olosuhteet.
In this case, the applicants had changed their plans fundamentally since March 1991, and the decrees granting the aid had also been amended several times up to February 1996.
Tässä tapauksessa kantajat olivat nimittäin muuttaneet suunnitelmiaan perusteellisesti maaliskuun 1991 jälkeen, ja myöntämispäätöksiä oli niitäkin muutettu useaan otteeseen helmikuuhun 1996 asti.
There could therefore be no question of the Commission, in 1996, having to examine the compatibility of the aid by reference to the situation prevailing in 1991, whilst in the meantime all the relevant criteria had been fundamentally changed.
Näin ollen komissio ei missään tapauksessa voi olla velvollinen vuonna 1996 tutkimaan tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille vuonna 1991 vallinneen tilan teen perusteella, kun kaikki merkittävät osatekijät olivat muuttuneet perusteellisesti. lisesti.
202 The Commission further contends that the aid in question had to be notified to it with a view to its prior authorisation.
202 Komissio katsoo lisäksi, että riidanalaisesta tuesta oli annettava sille tieto, jotta se voisi antaa hyväksyntänsä etukäteen.