natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Around the turn of the century, the demo­graphic inflation of the baby boom will gradually begin to affect the 'retired' cate­gory.
Suurten ikäluokkien aiheuttama väestön kasvu vaikuttaa vähitellen vuosisadan vaihteesta eläkeläisten luokassa.
This will generate new problems for the funding and organization of social pro­tection, affecting pension systems as well as employment, for example through the need to create new services as the number of very old persons increases. All aspects of social and family life will be thus dominated by the needs of older people.
Seurauksena syntyy joukko uusia ongelmia ennen kaikkea sosiaaliturvan rahoituksen ja järjestelyn osalta, ja ongelmat koskevat mitä ilmeisimmin eläkejärjestelmiä, mutta myös työllisyyden aluetta, esi merkiksi hyvin iäkkäiden ihmisten määrän kasvun edellyttämien uusien palvelujen luomisen yhteydessä.
(iii) The impact of early retirement means that there are only half as many workers in the 60 to 65 age group as in the 55 to 59 group, although the difference in the sizes of these two age groups is smaller.
— Ennenaikaisten eläkkeelle siirtymisten vaikutuksesta 60—65­vuotiaita työnteki­jöitä on puolet vähemmän kuin 55—59­vuotiaita, vaikka näiden kahden ikä­ryhmän väliset erot eivät ole yhtä selvät.
The man­agement of retirement has contributed to the fall in the population in employment.
Eläkkeelle siirtymisen ohjaus on osaltaan vaikuttanut työssä käyvän väestön vähe­nemiseen.
level of employment.
tason nostaminen.
In theory, and from the point of view of the population of working age, the preconditions for doing this are clearly in place.
Teoriassa ja työikäisen väestön näkökulmasta edellytykset sen toteuttamiseen ovat olemassa.
The present demographic situation thus of­fers considerable scope for raising levels of employment.
Nykyinen väestötilanne tarjoaa huomat­tavasti varaa työllisyysasteen nostami­seen.
In this context, one might con­sider how medium­term demographic changes could perhaps affect this situation.
Tämän toteamuksen yhteydessä voidaan kysyä, kuinka keskipitkän aikavälin väestökehitys voi vaikuttaa sen muotoutumiseen.
(i) The proportion of active women over the age of 15 is significantly lower than the equivalent figure for men, especially among the older age groups.
— Viisitoista vuotta täyttäneistä naisista aktiiviväestön osuus on huomattavasti pienempi kuin miehillä, tämä koskee etenkin iäkkäämpiä naisia.
In all cases there is still considerable scope for increasing activity and employment rates.
Kummassakin ryhmässä on vielä huomattavasti varaa lisätä toiminnan ja työllisyyden astetta.
(ii) The young are particularly affected by unemployment, especially when we con­sider the proportion of the young active population who are unemployed.
— Työttömyys koettelee erityisesti nuo­ria, varsinkin jos ajatellaan nuorten työttömien osuutta nuoren aktii­viväestön piirissä.
Integra­tion of young people into the labour mar­ket represents a priority objective.
Nuorten saaminen työ­markkinoille on ensisijainen tavoite.
Present demographic structure and structure of the active population
Nykyinen väestörakenne ja aktiiviväestön rakenne
Non­active Unemployed In employment
Passiiviväestö Työttömät Työssä
Ageing of the population of working age
Työikäisten markkinoiden ikääntyminen
Absolute variation
Absoluuttinen vaihtelu
Relative variation
Suhteellinen vaihtelu
EFFECTS OF DEMOGRAPHY ON EMPLOYMENT AND SOCIAL PROTECTION: METHODOLOGICAL ASPECTS OF THE SELECTION OF AGE GROUPS
VÄESTÖKEHITYKSEN VAIKUTUKSET TYÖLLISYYTEEN JA SOSIAALITURVAAN: IKÄRYHMIEN VALINNAN MENETELMÄKYSYMYKSIÄ
The normal convention is to consider people aged between 15 and 64 as the population of work­ing age.
Työikäiseen väestöön on tapana laskea 15—64­vuotiaat ihmiset.
Of course, this is not entirely correct as, on the one hand, it does not cover all active per­sons (some persons over the age of 65 continue to work), while, on the other hand, it includes a group (people aged 15) which in some Member States is excluded from the labour market by law.
Tällainen luokitus ei tie­tenkään ole täysin tarkka: toisaalta siinä ei oteta huomioon koko aktiiviväestöä, koska eräät 65 vuotta täyttäneet ihmiset ovat vielä työelämässä, ja toisaalta siinä lasketaan työikäisiin ryhmä (15­vuotiaat nuoret), jota ei tietyissä jäsenvaltioissa voi laillisesti ottaa työmarkkinoille.
However, the advantage of this convention is that it allows comparisons to be made.
Tämän luokituskäytännön omaksuminen antaa kuitenkin mahdollisuuden vertailuun.
From the point of view of activity, it is known that the activity rates for the age groups at either end of the scale (15 to 19 years and 60 to 64 years) are well below that for the 20 to 59 age group and, above all, that the activity of these groups is much less stable, in as far as the rates per year of age are distributed in a non­uniform manner and vary considerably in time (longer periods of study for young people, early retirement for older people).
Tiedetään, että toiminnan näkökulmasta tämän väestöosan molemmissa päissä olevat ryhmät (15—19­vuotiaat ja 60—64­vuotiaat) edustavat huomattavasti pienempää toiminta­astetta kuin 20—59­vuotiaat, ja erityisesti että heidän toimintansa on paljon epävakaampaa sikäli, että toiminta­asteiden jakautuminen ikävuoden mukaan on epäyhdenmukainen ja vaihtelee paljon aikaa myöten (nuorten opintojen pitkittyminen, iäkkäämpien varhaiseläkkeet).
Furthermore, for methodological reasons, the model used in this report to measure the impact of ageing on social protection (see below) necessitates the selection of a more stable group, as demographic changes within the group must be correlated with changes in its active population.
Toisaalta tässä kertomuksessa käytetty malli, joka kuvaa ikääntymisen vaikutusta sosiaalitur­vaan (ks. aihetta käsittelevä ruutu jäljempänä) merkitsee metodologisista syistä vakaamman ryhmän valintaa, koska sen suhteellisen väestöllisen kehityksen on korreloitava aktiiviväestön suhteen.
This is why, in this report, the 20 to 59 age group is treated separately within the population of working age.
Siksi tässä kertomuksessa erotetaan työikäisistä 20—59­vuotiaiden luokka.
In other words, anal­ysis does not relate to the population of working age in the stricter sense, but only to the group within this population which presents the optimum conditions from the point of view of measur­ing the impact of ageing.
Analyysi ei siis koske tarkasti ottaen työikäistä väestöä, vaan ainoastaan sitä tämän väestön osaa, joka parhaiten vastaa vanhenemisen vaikutusten mittausedellytyksiä.
It should also be noted that the assessments presented below merely constitute the initial phase of modelling and assume a constant activity rate in the future.
On myös huomattava, että seuraavassa esitettävät arviot merkitsevät ainoastaan mallintami­sen alkuvaihetta ja edellyttävät tasaista toiminta­astetta tulevaisuudessa.
Furthermore, analyses of trends and variations in activity and employment rates and of their economic and social consequences are pre­sented each year in the Commission's report 'Employment in Europe'.
Toiminta­asteen ja työllisyyden kehityksen ja vaihtelun sekä niiden taloudellisten ja sosiaalisten vaikutusten ana­lyysejä esitellään joka vuosi komission kertomuksessa "Työllisyys Euroopassa" (L'emploi en Europe).
Within 10 years, significant changes in the population of working age
10 vuodessa huomattavia muutoksia työikäisessä väestössä
At the present time, the population of working age consists of 249.1 million per­sons, of whom 210.4 million are aged between 20 and 59.
Tällä hetkellä unionin työikäinen väestö on 249,1 miljoonaa henkeä; näistä 210,4 miljoonaa on 20­59­vuotiaita.
Within a decade it is likely to grow by between 1.5 and 5.5 mil­lion (Eurostat's 'low' and 'high' scenarios), which might encourage the growth of em­ployment.
Yhdessä vuosikymmenessä se voisi kasvaa 1,5—5,5 miljoonaa sen mukaan, seurataanko Eurostatin pientä vai suurta mallia, mikä voisi edistää työllisyyden kasvua.
However, the internal structure of this group will be transformed signifi­cantly in both cases.
Kummassakin tapauksessa ryhmän sisäi­nen rakenne muuttuu kuitenkin voimak­kaasti.
(i) The number of young people aged 15 to 19 will decline by just over one million (­ 5%).
— 15—19­vuotiaat nuoret vähenevät lähes miljoonalla (­5 %);
(ii) The number of persons aged 20 to 29 will fall on average by 9 million (­17%).
— 20—29­vuotiaiden määrä vähenee keskimäärin 9 miljoonaa (­17%).
These are the very groups which are cur­rently worst affected by unemployment.
Juuri näitä ryhmiä nykyinen työttömyys kos­kettaa kipeimmin.
This gives rise to the question as to whether demographic changes might reabsorb some of the employment in this category.
Voidaan kysyä, ratkai­sisiko väestökehitys itsessään osan tämän luokan ongelmaa.
(iii) The 30 to 49 age group will increase by 7.5 million (+7%).
— 30—49­vuotiaiden määrän lasketaan kasvavan 7,5 miljoonaa (+7,5%).
In numerical terms, it is this group which is likely to see the most favourable increase in activity rates.
Kyse on ryhmästä, jossa toiminnan lisäys olisi numerollisesti kaikkein suotuisinta.
(iv) The number of persons aged 50 to 59 will grow by 5.5 million (+ 12%), and keep­ing them in work takes on a particular sig­nificance in the context of achieving a high rate of employment.
— 50—59­vuotiaiden määrä kasvaa 5,5 miljoonaa (+12%).
(v) The 60 to 64 age group, i.e. persons ap­proaching the upper working age limit, will grow by around 1 million, compensating for the fall in the number of people joining the 15 to 19 category.
Näiden ihmisten säi­ lyttäminen työelämässä on erittäin tär­keää korkean työllisyysasteen ylläpitämi­seksi.
20 to 29 age group
20—29-vuotiaat
In the next 10 years, demographic changes alone will not solve unemployment problems
Kymmenessä väestökehitys työttömyyden vuodessa ei yksinään ongelmaa
QUESTIONS RAISED BY THE AGEING OF THE POPULATION OF WORKING AGE
TYÖIKÄISEN VÄESTÖN IKÄÄNTYMISEN HERÄTTÄMIÄ KYSYMYKSIÄ c 'c o c
Like the total population, the population of working age is also ageing, i.e. the number of older workers among the active population is increasing in comparison with the number of younger workers.
Työikäinen väestö vanhenee samalla tavalla kuin kokonaisväestökin, toisin sanoen aktiiviväestön keskuudessa iäkkäämpien työntekijöiden määrä kasvaa suhteessa nuorempien työn tekijöiden määrään.
Furthermore, in the overall context of the Union, it might in future be necessary to in crease the presence of older workers on the labour market to meet production requirements.
Lisäksi tässä unionin yleisessä taustassa on ehkä tulevaisuudessa vahvistettava iäkkäämpien työntekijöiden osallistumista työmarkkinoilla tuotannon tarpeiden mukaisesti.
Even if these questions do not enter directly into the framework of this report, three of them should be mentioned and will necessitate more detailed analysis in the future.
Vaikka nämä kysymykset eivät kuulu välittömästi tässä kertomuksessa käsiteltävien asioiden piiriin, on kolme kysymystä, jotka kannattaa esittää ja joita kannattaa analysoida kokonaisvaltaisesti tulevaisuudessa.
• What is the link between the average age of workers and productivity?
• Mikä yhteys työntekijöiden keski-iällä on tuottavuuteen?
• Since average wages rise with age, what will be the effect of working-age demographic ageing on company finances?
• Kun tiedetään, että keskimääräinen palkka nousee iän mukana, mikä on työikäisen väestön ikääntymisen vaikutus yritysten talouteen?
• As young workers trained in the most recent developments in their fields help to improve the average skill level of the workforce, how can this level be maintained or even increased given the drop in the number of young people coming in?
• Kun otetaan huomioon, että alansa viimeaikaisimpaan kehitykseen koulutettujen nuorten työntekijöiden panos osaltaan vaikuttaa työvoiman keskimääräiseen pätevyyteen, kuinka voi daan pitää yllä ja jopa lisätä työntekijöiden keskimääräistä pätevyyttä, kun työelämään tulee nuoria entistä vähemmän?
50 to 59 age group
50—59-vuotiaat
Decline in population of working The fall in unemployment resulting from a age equals decline in unemployment?
Työikäisen väestön väheneminen = työttömyyden väheneminen? Yhtälö, jota on lähes mahdoton tarkistaa
An equation which is far from be ing confirmed rise in the employment rate of 0.5% per year since 1995 varies between 6.1 and 7.8% over the last 11 years.
Jos työllisyysastetta nostetaan vuodesta 1995 alkaen 0,5 prosenttia vuodessa, siitä aiheutuva prosentuaalinen työttömyyden lasku vaihtelee 6,1 prosentista 7,8 prosenttiin näiden yhdentoista vuoden osalta.
However, owing to different initial unemployment levels, un employment among the youngest group would still be nearly 9.9% (originally 16.6%), whilst unemployment among the 30 to 49 age group would be significantly lower (2.33%).
Työttömyyden lähtötasojen erilaisuuden vuoksi nuorisotyöttömyys olisi vielä lähes 9,9 prosenttia (alussa 16,6 prosenttia), kun taas 30—49-vuotiaiden työttömyys olisi voitu saattaa selvästi alemmalle tasolle (2,33 prosenttia).
As for people at the end of their working lives, the demographic effect would completely cancel out unemployment. ment.
Uransa lopulla olevien kohdalla väestö vaikutus saisi työttömyyden selvästi katoamaan.
In order to assess how demographic changes within the labour market could themselves reduce unemployment, a very cursory simulation exercise for each of the three age groups has been carried out.
Jotta voitaisiin arvioida, kuinka työmarkkinoiden sisäiset väestönmuutokset voisi vat sinänsä vähentää työttömyyttä, kannattaa tehdä hyvin summittainen simulaatioharjoitus kunkin kolmen ikäryhmän osalta.
This exercise is of course limited to analysis, the specific aim being to give an idea of the sensitivity of unemployment to demographic changes and possibly to changes in employment rates.
Kysymys on harjoituksesta, joka rajoitetaan analyysin alueelle, koska sillä pyritään erityisesti antamaan kuva työttömyyden herkkyydestä väestökehityksen ja mahdollisen työllisyysasteen kehityksen suhteen.
In Figure 9:
Oheisessa kaaviossa 9
• line 3 indicates the number of persons in employment in 1995;
— yhtenäinen viiva (3) esittää niiden ihmisten määrää, joilla on työpaikka vuonna 1995;
• the top curve (1) shows the trend in the number of active persons if the 1995 activity rate for this group is maintained;
— ylempi käyrä (1) esittää, mikä olisi työikäisten määrän kehitys, jos tämän ryhmän toiminta-aste pysyisi vuoden 1995 tasolla;
• the middle curve (2) shows the trend in the number of employees if there is to be an an nual rise in the employment rate of 0.5% since 1995.
— keskimmäinen käyrä (2) osoittaa, mikä olisi työssä käyvien määrän kehitys, jos työllisyysaste kasvaisi vuosittain 0,5 prosenttia vuodesta 1995.
National differences in the impact of demography on employment between 1995 and 2005
Kaavio IO kohdistuvan 1995—2005
Over the next 10-15 years, all these groups will reach retirement age
Väestökehityksen työllisyyteen vaikutuksen kansalliset erot
The number of people likely to join the active population will decline everywhere, except in Ireland and Finland
Kaikki nämä ryhmät ovat eläkkeellä seuraavat 10—15 vuotta
SPOTLIGHT ON THE REGIONAL DIMENSION c o c = > c CD CU CL O 3
KATSAUS ALUEELLISEEN ULOTTUVUUTEEN
The map of Europe today is a mosaic of areas of relative prosperity and others which are in de cline.
Euroopan kartta on tällä hetkellä kuin mosaiikki, jossa on toisaalta verraten vauraita ja toisaalta rappeutuvia vyöhykkeitä.
The cause is a disturbance in the balance between supply and demand at regional level, for merly largely ensured by internal mobility. The active population is becoming less and less mobile.
Syynä on aluetason kysynnän ja tarjonnan tasapainon purkaminen: aiemmin tasapainon varmisti sisäinen liikkuvuus, nyt työikäinen väestö liikkuu yhä vähemmän.
Regional disparities between population mobility and the geographical distribution of jobs may lead to disruptions which are accentuated by differences in population structure.
Alueelliset erot väestön liikkuvuuden ja työpaikkojen maantieteellisen jakautuman välillä voi vat aiheuttaa toimintahäiriöitä, joita väestörakenteen erot korostavat entisestään.
But if a low level of development encourages emigration by potential workers, as was the case in certain regions of Europe in the past, the inevitable consequence is the intensification of demographic structure imbalances between regions, with attractive ones becoming younger while those suffering an exodus experience even faster ageing.
Jos, kuten tietyillä Euroopan alueilla aiemmin on tapahtunut, heikko kehitystaso kuitenkin aiheuttaa potentiaalisten työntekijöiden maastamuuttoa, seurauksena on väistämättä alueiden välisen tasapainottomuuden korostuminen väestörakenteen näkökulmasta, puoleensa vetävät alueet nuortuvat, hyljeksityillä alueilla ikääntyminen kiihtyy entisestään,
National disparities in variations These few very cursory elements illustrate in the population of working age
Kansalliset erot työikäisen väestön vaihtelussa
the demographic dimension of employment trends. Eventually, additional in-depth analyses will supplement this approach, as there are still many outstanding questions relating to demography, such as the role of unemployment in dependency relationships, the impact of shifts in demographic structure on the process of labour force renewal, the economic significance of the increase in the number of single persons based on the effect of differential mortality, or the association between labour force flexibility and age, by sector of activity.
— Kaikissa jäsenvaltioissa, joissa synty vyyden lasku on ollut tuore ilmiö (Irlanti, Etelä-Euroopan maat), paitsi Italiassa, nuoren ja ikääntyneemmän työvoiman välinen kuilu näkyisi vasta myöhemmin.
A draft monograph on the effects of demographic ageing in the Union is being prepared and within a few months should provide more extensive analyses as a basis for a reply to these questions.
Näissä maissa 20—29-vuotiaiden ryhmässä tapahtuisi vain lievää vähenemistä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.
With the exception of Italy, in all Member States where the decline in fertility has been more recent (Ireland, southern Member States), the effect of the split between the numbers of young and old people is not expected to be felt until later.
Nämä tekijät ovat vain yleistettyjä piirteitä, jotka havainnollistavat työllisyyden kehityksen väestöllistä ulottuvuutta.
In these countries, the 20 to 29 age group would there fore decline only slightly in the short and medium term.
Unionin väestön ikääntymisestä ollaan toteuttamassa erityistutkimusta entistä laajempien analyysien saamiseksi muutaman kuukauden kuluttua näihin kysymyksiin vastaamista varten.
However, in most Member States, the numbers likely to join the active population are likely to fall sharply, by between 10% and, in some cases, nearly 30%.
— Useimmissa jäsenvaltioissa työvoima, jonka voi olettaa liittyvän aktiiviväestöön, vähenisi kuitenkin huomattavasti, 10 prosenttia, joskus jopa 30 prosenttia. senttia.
Among the oldest groups, the opposite trend is expected: in Member States with the oldest population structures, increases in the number of older workers would vary between 10 and 40%.
— Iäkkäämpien kohdalla suuntaus olisi päinvastainen: jäsenvaltioissa, joissa rakenteet ovat vanhimmat, iäkkäämpien työntekijöiden määrä kasvaisi 10—40 prosenttia tapauksesta riippuen.
These important changes, even over such a short period, would lead to a fall in the to tal 20 to 59 age group population in Italy and especially in Germany, thus requiring the labour market to adjust rapidly.
— Nämä lyhyelläkin aikavälillä huomattavat muutokset aiheuttaisivat Italiassa ja ennen kaikkea Saksassa 20—59vuotiaiden kokonaisväestön vähenemistä. Nämä mullistukset edellyttäisivät työmarkkinoilta nopeita mukautuksia.
The demographic future and social protection
Väestön tulevaisuus ja sosiaaliturva turvan perinteisen ympäristön muutokseen. seen.
The changing context
Ympäristön muutos
S ocial protection is generally defined as the set of transfer mechanisms de signed to protect citizens against social risks, such as sickness, maternity, work incapacity, unemployment, old age and the death of one's partner, dependence and family responsibilities.
Useimpien sosiaaliturvajärjestelmien pe rustamisesta lähtien joukko väestöllisiä, taloudellisia ja sosiaalisia tekijöitä on kokenut perusteellisia ja pysyviä muutoksia, jotka ovat muuttaneet sosiaaliturvan interventiopuitteita.
In these connections, the role of demographic changes needs to be looked at from different angles, given that:
Tässä kertomuksessa omaksuttu näkökulma antaa mahdollisuuden vähemmän rajoittavaan määritelmään, jossa otetaan huomioon seuraavat näkökohdat:
These new elements in clude:
— peräkkäisten sukupolvien erilaiset elinehdot;
— different conditions for subsequent generations; — changes in family structures;
— perherakenteen muutos; — työllisyystilanteen muutokset;
— changes in the employment situation; — changes in the relationships between family life and working life.
— perhe-elämän ja työelämän välisten suhteiden kehitys.
Future demographic ageing could further accentuate these economic and social changes.
Kun nämä taloudelliset ja sosiaaliset muutokset ovat ohi, tuleva ikääntyminen voi korostaa niitä entisestään.
The changing profiles of successive generations tions
Peräkkäisten sukupolvien eri profiilit
— since the establishing of social protection systems, demographic changes have had fundamental effects on the very nature of the various social risks, thus altering the conditions for the functioning of transfer mechanisms; — among these mechanisms, demographic changes have a bearing on financial aspects, affecting both the balance of systems and, indirectly, economic growth, through the in comes and behaviour of different categories of persons in society (consumption, saving); — demographic changes have implications for certain societal aspects, through the so cial implications of the first two aspects (solidarity between generations, social cohesion).
— näiden mekanismien joukossa väestö kehityksellä on vaikutusta talouden tasapainoon; se ei vaikuta ainoastaan järjestelmien tasapainoihin, vaan epäsuorasti myös talouden kasvuun yhteiskunnan eri ryhmien tulojen ja käyttäytymisen kautta (kulutus, säästäminen);
There are major differences in terms of numbers, and also in the social and economic characteristics of successive generations.
Sekä määrällisessä mielessä että peräkkäisten sukupolvien taloudellisissa ja sosiaalisissa piirteissä on havaittavissa huomattavia eroja.
The incomes and living standards of today's retired people are largely founded on employment and social security models which will no longer fully apply to the next generations of retired people.
Tämän päivän eläkeläisten tulojen ja elintason edellytykset perustuvat paljolti sellaisiin työllisyys- ja sosiaaliturvamalleihin, jotka eivät enää päde täysin tulevien eläkeläissukupolvien kohdalla.
Solidarity between generations, from the point of view of the financial responsibility for retired people and old people in general, will probably have to face up to the implications of this new variable.
Sukupolvien välisissä solidaarisuussuhteissa olisi otettava huomioon tämä uusi muuttuja eläkeläisistä ja vanhuksista yleensä huolehtimisen osalta.
Over the next 25 years, the sustained in crease in ageing which will be produced as 'baby-boomers' gradually reach retirement age above all raises the question of financing.
Seuraavan neljännesvuosisadan kuluessa ikääntymisen jatkuvan kasvun aiheuttama suurten ikäluokkien eläkkeelle siirtyminen herättää ennen kaikkea kysymyksen ilmiön rahoituksesta.
This aspect will be all the more crucial in that, in contrast with the increase in the number of retired people, the population of working age will be declining (-13 million for the 20 to 59 age group).
Tätä kysymystä vaikeuttaa vielä se, että työikäinen väestö vähenee (-13 miljoonaa 20—59vuotiaiden osalta) suhteessa eläkeläisten määrän kasvuun.