natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It appears from the order for reference that the national court was prompted to refer this question because the applicant had argued that Article 900(1)(o) would also apply in respect of goods eligible for other forms of preferential tariff treatment, namely total or partial relief from import duties in respect of, first, the goods which were reimported following outward pro cessing and secondly, goods returned fol lowing repairs.
Ennakkoratkaisukysymyksen esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, että kansallinen tuomioistuin on esittänyt tämän kysymyksen sen kantajan väitteen vuoksi, jonka mukaan 900 artiklan 1 koh dan o alakohta koskee myös sellaisia tava roita, joihin voitaisiin soveltaa muita edullisia tullikohtelulta kuten kokonaista tai osittaista vapautusta tuontitulleista, eli siis ensinnäkin tavaroita, jotka on maahan tuotu uudelleen ulkoisen jalostusmenettelyn jälkeen, ja toiseksi tavaroita, jotka korjauksen jälkeen palautetaan.
Article 900(1)(o) was added to the implementing regulation by Regulation No 3254/94,38the preamble to which states:
Kyseinen 900 artiklan 1 kohdan o ala kohta lisättiin soveltamisasetukseen asetuksella N:o 3254/94,38jonka johdantoosassa todetaan seuraavaa:
'Whereas Article 890 of Regulation (EEC) No 2454/93 provides that duties may be repaid or remitted on imports eligible for
"Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 890 artik lassa säädetään tuontitullien palautuksesta tai peruutuksesta tavaroille, joille myön
It is clear from the wording of the legislation that Article 900(1)(o) applies only where it can be established that, if the goods had been released for free circulation, they would have been eligible for Community treatment or preferential tariff treatment.
Lainsäädännön sanamuodosta ilmenee selkeästi, että 900 artiklan 1 kohdan o alakohtaa sovelletaan vain silloin, kun voidaan näyttää toteen, että jos tavarat olisi ilmoitettu vapaaseen liikkeeseen, niille olisi voitu myöntää yhteisökohtelu tai tullietuuskohtelu.
The fact that the goods might have benefited on release for free circulation from other reductions in or exemptions from duty, such as those refer red to by the applicant, does not bring the situation within the scope of Arti-
Se seikka, että tavaroille oltaisiin voitu niitä vapaaseen liikkeeseen saatettaessa myöntää muita kantajan tar koittamien kaltaisia alennuksia tai vapautuksia tullista, ei merkitse sitä, että tilanne kuuluisi 900 artiklan 1 kohdan o alakoh-
38 — Cited in note 17.
38 — Mainittu edellä alaviitteessä 17.
39 — Fourteenth and fifteenth recitals.
39 — 14. ja 15. perustelukappale.
OPINION OF MR JACOBS — CASE C-48/98
JULKISASIAMIES JACOBSIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-48/98 dan soveltamisalaan.
The applicant's argument accordingly fails.
Tästä seuraa, että kantajan väitettä ei voida hyväksyä.
I accordingly conclude that Article 900(l)(o) of the implementing regulation is not applicable where the goods would have been eligible for forms of preferential tariff treatment other than those expressly mentioned in that provi sion.
Edellä esitetyn perusteella katson, että soveltamisasetuksen 900 artiklan 1 kohdan o alakohtaa ei voida soveltaa silloin, kun tavaroihin olisi voitu soveltaa muita edullisia tullikohtelulta kuin tässä säännöksessä nimenomaisesti mainittuja.
The fifth question
Viides ennakkoratkaisukysymys
I accordingly conclude that, where a claim is made for repayment, the customs authorities and courts are not required to examine of their own motion whether all relevant criteria for repayment are fulfilled.
Näin ollen katson, että kun tulliviranomaisten ja tuomioistuinten tutkittavaksi saatetaan palautusvaatimus, ne eivät ole velvolliset tutkimaan viran puolesta kaikkia mahdollisia palauttamisperusteita.
The sixth question
Kuudes ennakkoratkaisukysymys
The national court's fifth question is asked in the event that its fourth question has received, as I propose, a negative answer, namely that Article 900(1)(o), the sole basis of the applicant's claim to repayment, is not applicable to the applicant's situation.
Kansallinen tuomioistuin on esittänyt viidennen ennakkoratkaisukysymyksen sen varalta, että neljänteen kysymykseen vas tataan ehdottamallani tavalla kieltävästi eli todetaan, että 900 artiklan 1 kohdan o alakohtaa, johon kantajan palautusvaatimus yksinomaan perustuu, ei sovelleta kantajan tilanteeseen.
The national court essentially asks whether in such circumstances the customs authorities and courts are required to examine of their own motion whether other grounds for repayment are satisfied.
Kansallinen tuo mioistuin kysyy lähinnä, ovatko tulliviranomaiset ja tuomioistuimet velvolliset vas taavassa tilanteessa tutkimaan viran puolesta, onko palauttamiselle olemassa muita perusteita.
By its sixth question the national court asks whether, where the repayment criteria laid down in Article 900(l)(o) of the implementing regulation are fulfilled, it can ordinarily be assumed that the person
Kansallinen tuomioistuin tiedustelee kuudennella kysymyksellään, voidaanko silloin, kun soveltamisasetuksen 900 artik lan 1 kohdan o alakohdan mukaiset palauttamisedellytykset täyttyvät, sään-
As the Commission observes, it seems clear from the decision of the Court in SEIM v Subdirector-General das Alfânde gas,40 which concerned the predecessor of
Kuten komissio on todennut, yhtei söjen tuomioistuimen asiassa C-446/93, SEIM,40antamasta tuomiosta, jossa oli
41 — Council Regulation (EEC) No 1430/79 of 2 July 1979 on the repayment or remission or import or export duties, OJ 1979 L 175, p.
41 — Tuonti- tai vientitullien palauttamisesta ja peruuttamisesta 2 päivänä heinäkuuta 1979 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1430/79 (EYVL L 175, s.
1, as amended by Council Regulation (EEC) No 3069/86 of 7 October 1986, OJ 1986 L 286, p. 1.
1), sellaisena kuin se on muutettuna 7.10.1986 annetulla neuvoston asetuksella N:o 3069/86 (EYVL L 286, s. 1).
42 — See paragraphs 52 to 54 of the judgment.
42 — Ks. tuomion 52—54 kohta.
SÖHL & SÖHLKE V HAUPTZOLLAMT BREMEN concerned has not acted with any fraudulent intent or in a manner which is obviously negligent. and secondly, that those circumstances do not result from deception or obvious negligence on the part of the person concerned.
SÖHL & SÖHLKE nönmukaisesti katsoa, että asianomainen ei ole syyllistynyt vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen huolimattomuuteen. teista, jotka johtuvat asianomaisen vilpillisestä menettelystä tai ilmeisestä huolimattomuudesta. Lisään vielä, että tätä tulkintaa tukevat yksiselitteisesti myös
I would add that that interpretation is unequivocally borne out by both the French and the German versions of Article 899.
899 artiklan saksan- ja englanninkieliset versiot.
I accordingly conclude that, where the repayment criteria laid down in Article 900(1)(o) of the implementing regulation are fulfilled, it cannot be assumed that the person concerned has not acted with any fraudulent intent or in a manner which is obviously negligent.
Näin ollen katson, että silloin kun 900 artiklan 1 kohdan o alakohdan mukaiset palautusedellytykset täyttyvät, ei voida olettaa, että asianomainen ei ole syyllistynyt vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen huolimattomuuteen.
Article 899 of the implementing regulation provides that where the relevant customs authority establishes 'that an application for repayment ... under Article 239(2) of the Code ... is based on grounds corresponding to one of the circumstances referred to in Articles 900 to 903, and that these do not result from deception or obvious negligence on the part of the person concerned, it shall repay' the duties concerned.
Soveltamisasetuksen 899 artiklassa säädetään, että "jos koodeksin 239 artik lan 2 kohdassa tarkoitettua palauttamishakemusta käsittelevä päätöksen tekevä tulliviranomainen toteaa, että hakemuksen tueksi esitetyt perustelut vastaavat jotakin 900—903 artiklassa tarkoitetuista olosuh teista ja että ne eivät osoita asianomaisen vilpillistä menettelyä tai ilmeistä huolimattomuutta, sen on myönnettävä kyseisten tullien palautus".
The applicant argues that the condition requiring there to have been no deception or obvious negligence on the part of the person concerned is generally fulfilled in cases covered by Article 900, including those, such as (in its view) the present case, falling within Article 900(1)(o).
Kantaja väittää, että edellytys, jonka mukaan asianomainen henkilö ei saa olla syyllistynyt vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen huolimattomuuteen, yleensä täyttyy 900 artiklassa tarkoi tetuissa tapauksissa, joihin (kantajan mielestä) kuuluu myös nyt esillä oleva asia, joka kuuluu 900 artiklan 1 kohdan o ala kohdan soveltamisalaan.
As the Commission and the defendant both point out, however, such an interpretation is manifestly at odds with the wording of the legislation.
Kuten sekä komissio että kantaja kuitenkin toteavat, tällainen tulkinta ei sel västikään ole yhteensoveltuva säännösten sanamuodon kanssa.
43 — Cited in note 17.
Soveltamisasetuksen
The national court's seventh question arises only in the event that either or both of the fourth and sixth questions are, as I propose in each case, answered in the negative.
Kansallisen tuomioistuimen esittämä seitsemäs ennakkoratkaisukysymys tulee ratkaistavaksi ainoastaan, jos neljänteen tai kuudenteen kysymykseen tai niistä molempiin vastataan kieltävästi, ja juuri
The national court seeks guidance as to the meaning of 'obvious negligence' in Article 239(1) of the Code, and asks in particular whether no 'obvious negligence' can be said to exist where customs debts on importation have been incurred under Article 204(l)(a) because, for reasons such as those given by way of example in the second part of the second question, there has been noncompliance over a period of many months with the timelimit laid down in Article 49(1) of the Customs Code and no circumstances justifying extensions of
mitä tarkoitetaan tullikoodeksin 239 artiklan 1 kohtaan sisältyvällä ilmauksella "ilmeinen laiminlyönti", ja se kysyy erityisesti, voidaanko katsoa, ettei kyse ole "ilmeisestä laiminlyönnistä" silloin kun 204 artiklan 1 kohdan 1 alakoh dan nojalla on syntynyt tuontitullivelka sen vuoksi, että kysymyksessä 2 b esimerkinomaisesti esitettyjen syiden kaltaisista syistä tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdan mukaista määräaikaa ei usean kuukauden ajan ole noudatettu, ja kun asiassa ei ollut
OPINION OF MR JACOBS — CASE C-48/98 time existed, with the result that there was also obvious negligence under the second indent of Article 859 of the implementing regulation.
JULKISASIAMIES JACOBSIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-48/98 kyse olosuhteista, joiden johdosta määrä aikaa voitaisiin pidentää, joten kyseessä olisi myös soveltamisasetuksen 859 artik lan toisen luetelmakohdan mukainen ilmeinen huolimattomuus.
Those differences in the English and Ger man terminology led the national court to raise the question whether a customs debt incurred because of obvious negligence within the meaning of Article 859 may none the less be repaid or remitted.
Nämä englanninkielisen ja saksankielisen termi nologian erot ovat saaneet kansallisen tuomioistuimen tiedustelemaan, voidaanko 859 artiklassa tarkoitetun ilmeisen huolimattomuuden johdosta syntynyt tullivelka kuitenkin palauttaa tai peruuttaa.
It appears from the order for reference that the national court was prompted to put this question because of minor linguistic differences in the concepts of negligence used in the provisions relating to repayment and remission of customs duties (Article 239 of the Code and Articles 899 and 905 of the implementing regulation) and in the provisions relating to the incurring of a customs debt (Article 859 of the imple menting regulation).
Ennakkoratkaisukysymyksen esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, että kansallinen tuomioistuin on esittänyt tämän kysymyksen sen vuoksi, että tullien palauttamista ja peruuttamista koskeviin säännöksiin (tullikoodeksin 239 artikla ja soveltamisasetuksen 899 ja 905 artikla) ja tullivelan syntymistä koskeviin säännöksiin (soveltamisasetuksen 859 artikla) sisältyy huolimattomuus-ilmauksen osalta pieniä terminologisia eroavuuksia.
Although in the English and French versions of the Code and the implementing regulation the same terms, 'obvious negligence' and 'négligence manifeste', are used in all those provisions, the German version uses slightly different terms: Articles 239, 899 and 905 use the term 'offensichtliche Fahrlässigkeit' (obvious/manifest negligence) while Article 859 refers to 'grobe Fahrlässigkeit' (serious/grave negligence).
Kun koodeksin ja soveltamisasetuksen englannin- ja ranskankielisissä versioissa käytetään samoja ilmauksia "obvious negligence" ja "négligence manifeste" kaikissa näissä säännöksissä, saksankielisessä versiossa käytetään hieman erilaisia ilmauksia: 239, 899 ja 905 artiklassa käytetään ilmausta "offensichtliche Fahrlässigkeit" (suoraan kään nettynä ilmeinen huolimattomuus), kun taas 859 artiklassa käytetään ilmausta "grobe Fahrlässigkeit" (vakava huolimattomuus).
Moreover in Article 212a, which extends the circumstances in which there may be exemption from customs duties by providing that exemption shall apply where, inter alia, there is neither 'fraudulent dealing nor manifest negligence', while the French is again 'négligence manifeste' the German uses yet another term, 'offenkundige Fahrlässigkeit' (obvious/manifest negligence).
Lisäksi 212 a artiklassa, jossa laajennetaan niiden olosuhteiden joukkoa, joiden vallitessa vapautus tulleista voidaan saada, säätämällä, että vapautus voidaan myöntää muun muassa silloin, kun kyse ei ole erityisesti "vilpillisestä menettelystä eikä ilmeisestä huolimattomuudesta" (englanninkielisen version mukaan "neither fraudulent dealing nor manifest negligence"), ranskankielisessä versiossa käytetään aiemmin mainittuja ilmaisuja kun taas saksankielisessä versiossa käytetään vielä
The Commission in its written observations has undertaken an exhaustive review of all the language versions of the legislation.
Komissio esittää kirjallisissa huomautuksissaan tyhjentävän selvityksen sään nösten kaikista kieliversioista.
The principal conclusion to be drawn from that review is that the terms used display no coherent pattern.
Tämän perusteella tehtävä pääasiallinen johtopäätös on se, että ilmaisuja ei ole käytetty johdonmukaisesti.
As seen above, the French version makes do with one term in all five provisions; so do the Danish, Italian, Portuguese and Spanish versions.
Kuten edellä jo todettiin, kaikkien viiden säännöksen ranskan kielisissä versioissa käytetään vain yhtä ilmaisua; sama koskee myös tanskan-, italian-, portugalin- ja espanjankielisiä versioita.
The English version uses two terms; the Finnish and Greek use three (but not distributed in the same way); the Dutch and the Swedish hold the record with four (similarly not distributed in the same way).
Englanninkielisissä versioissa käytetään kahta eri ilmaisua; suomen- ja kreikankielisissä versioissa käytetään kolmea eri ilmaisua (vaikkakaan ei samoissa koh dissa) ja hollannin- ja ruotsinkielisiin ver sioihin sisältyy ennätykselliset neljä eri ilmaisua (näitäkään ei käytetä samoissa kohdissa).
The only sensible conclusion is to my mind that no significant difference between the various terms used was inten ded by the legislator.
Mielestäni ainoa järkevä johto päätös on se, ettei lainsäätäjä ole tahtonut tehdä selkeää eroa käytettyjen eri ilmaisu jen välillä.
To interpret the different terms in different senses would, given the lack of any rhyme or reason in the use of the terms in the different language versions, seriously undermine the uniform application of the legislation.
Koska eri kieliversioihin sisältyviä ilmaisuja on käytetty niissä vaihtelevasti ilman mitään syytä, eri ilmaisujen tulkitseminen eri tavalla vaarantaisi vakavasti säännösten yhdenmukaisen soveltamiseen. miseen.
SOHL & SÖHLKE V HAUPTZOLLAMT BREMEN although he must have been aware of their existence. "Serious negligence" may be attributed to the person concerned in particular where:
SÖHL & SÖHLKE töisesti edellyttää, ja kun hän ei ole voinut olla tietämätön niistä. Asianomaisen henkilön voidaan katsoa syyllistyneen 'vakavaan huolimattomuuteen' erityisesti silloin, kun:
It may none the less be added, as the Commission notes, that by the term or terms used the legislator intended to mean something different from 'serious negligence' or 'négligence grave', the term used (and defined) in earlier legislation: it was used in Articles 4a, 6a and 11a of Regulation No 1430/79 45 and defined in Article 2 of Regulation No 3799/86.46Although 'grobe Fahrlässigkeit' was used in the Ger man version of Article 859 of the imple menting regulation, all the other then official language versions of Regulation No 3799/86 (Danish, Dutch, Greek, Italian, Portuguese and Spanish) used a term which is different from — and apparently stronger than — the term or terms used in the current legislation.
Kuten komissio toteaa, voidaan kuitenkin lisätä, että lainsäätäjä on käyttämällään ilmaisulla tai käyttämillään ilmaisuilla halunnut tarkoittaa muuta kuin "vakava huolimattomuus" tai "serious negligence"; tätä ilmaisua on käytetty (ja se on määritelty) aiemmissa säännöksissä. Sitä on käytetty asetuksen N:o 1430/79 454 a , 6 a ja 11 a artiklassa, ja se on määritelty asetuksen N:o 3799/86 2 artiklassa.46 Vaikka ilmaisua "grobe Fahrlässigkeit" onkin käytetty soveltamisasetuksen 859 artiklan saksankielisessä versiossa, kaikissa muissa tuolloisissa asetuksen N:o 3799/86 virallisissa kieliversioissa (tanska, hollanti, kreikka, italia, portugali ja espanja) käytettiin eri ilmaisua — ja ilmeisesti vahvempaa — kuin nyt voimassa olevissa säännöksissä käytetty ilmaisu tai käytetyt ilmaisut.
— a person not in business as a customs declarant has failed to comply with the procedural requirements which in principle are a condition for the granting of repayment or remission although he has already been in a similar situation and he was consequently aware of the legal requirements for obtaining such repayment or remission;
— henkilö, joka ei ammatikseen ilmoita tavaroita tulliselvitettäväksi, ei ole noudattanut niitä menettelysäännöksiä, joiden noudattamista palautuksen tai peruutuksen myöntäminen pää sääntöisesti edellyttää, vaikka hän on jo aiemmin ollut samanlaisessa tilan teessa ja on siten ollut tietoinen tällai sen palautuksen tai peruutuksen saa misen oikeudellisista edellytyksistä;
Article 2(b) of Regulation No 3799/86 provided as follows:
Asetuksen N:o 3799/86 2 artiklan b kohdassa säädettiin seuraavaa:
— a person practising as a customs declarant, representing the person in whose name an application for repayment or remission is made, has failed to take the steps laid down by legislation in relation to the customs authorities, as instructed by that person, in order to secure such repayment or remission.'
— henkilö, joka ammatikseen ilmoittaa tavaroita tulliselvitettäväksi ja joka edustaa henkilöä, jonka nimissä palauttamis- tai peruuttamishakemus on tehty, ei ole toteuttanut lainsäädännön edellyttämiä toimia suhteessa tulliviranomaisiin kyseessä olevan palautuksen tai peruuttamisen saamiseksi." seksi."
'"serious negligence" may be attributed to the person concerned where he has failed to comply with the procedural requirements which in principle are a condition for the granting of repayment or remission
"b) asianomaisen henkilön voidaan katsoa syyllistyneen 'vakavaan huolimattomuuteen' silloin, kun hän ei ole nou dattanut niitä menettelysäännöksiä, joiden noudattamista palautuksen tai peruutuksen myöntäminen pääsään
45 — Cited in note 41.
45 — Mainittu edellä alaviitteessä 41.
46 — Commission Regulation (EEC) No 3799/86 of 12 December 1986 laying down provisions for the implementation of Articles 4a, 6a, 11a and 13 of Council Regulation (EEC) No 1430/79 on the repayment or remission of import or export duties, OJ 1986 L 352, p. 19.
46 — Asetuksen (ETY) N:o 1430/79 4 a artiklan, 6 a artiklan, 11 a artiklan ja 13 artiklan soveltamissäännöksistä 12 päivänä joulukuuta 1986 annettu komission asetus N:o 3799/86 (EYVL L352, s. 19).
Regulation No 3799/86 was repealed by Article 913 of the imple menting regulation.
Asetus N:o 3799/86 on kumottu soveltamisasetuksen 913 artiklalla.
Thus the previous test for serious negligence required that the person con cerned 'must have been aware of [the]
Vakavaa huolimattomuutta koskeva aiempi arviointiperuste edellytti siten, että asianomainen "ei ole voinut olla tietämä-
OPINION OF MR JACOBS — CASE C-48/98 existence' of the procedural requirements which in principle were a condition for the granting of repayment or remission; the equivalent French and German verbs were 'ne pouvait ignorer' and 'Kenntnis haben mußte'.
JULKISASIAMIES JACOBSIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-48/98 tön" sellaisista menettelysäännöksistä, joiden noudattaminen oli pääsääntöisesti edellytyksenä palautuksen tai peruuttamisen myöntämiselle; vastaavat verbi-ilmaisut englannin-, ranskan- ja saksankielisessä tekstissä olivat "must have been aware", "ne pouvait ignorer" ja "Kenntnis haben musste".
In the absence of a specific definition of the current test of 'obvious negligence' in the context of the Customs Code I consider that that test will be satisfied if the person concerned should have been aware of those requirements, in the sense that a reasonable person in his business and circumstances would have been aware of them.
Koska erityistä määritelmää "ilmeistä huolimattomuutta" koskevasta arviointiperusteesta ei ole otettu tullikoodeksin yhteyteen, katson, että arviointiperuste täyttyy, jos kyseessä olevan henkilön olisi pitänyt olla tietoinen asianomaisista edellytyksistä silloin kun jokainen järkevä henkilö, joka toimii samalla alalla ja samoissa olosuhteissa, olisi ollut tietoinen niistä.
It is in general for the national court to determine whether given conduct falls within the scope of the concept, although I would add that I share the Commission's view that conduct such as that described in the order for reference in the present case manifestly amounts to obvious negligence.
Kansallisen tuomioistuimen asiana on yleensä määritellä, kuuluuko tietty toi minta tämän käsitteen alaan, mutta lisäisin kuitenkin olevani samaa mieltä komission kanssa siitä, että tässä asiassa ennakkoratkaisupyynnössä kuvaillun kaltainen toi minta on selvästi ilmeistä huolimattomuutta. muutta.
I accordingly consider that the questions referred by the Finanzgericht, Bremen, should be answered as follows:
Edellä esitetyn perusteella katson, että Finanzgericht Bremenin esittämiin kysymyksiin on vastattava seuraavasti:
(1) Article 859 of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 2913/92 ('the implementing regulation') contains a validly constituted and exhaustive set of rules on failures, within the meaning of Article 204(1) of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code ('the Customs Code'), which 'have no significant effect on the correct operation of the temporary storage or customs procedure in question'.
1) Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (soveltamisasetus) 859 artiklassa säädetään pätevästi ja tyhjentävästi yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (tullikoodeksi) 204 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista laiminlyönneistä, jotka eivät "tosiasiallisesti vaikuta väliaikaisen varastoinnin tai tullimenettelyn asianmukaiseen toimintaan".
(2) Where an application has been made in time for an extension of the timelimit referred to in Article 859(1) of the implementing regulation and refused by a
2) Kansallinen tuomioistuin ei voi tarkastella täysin itsenäisesti, täyttyvätkö soveltamisasetuksen 859 artiklan 1 alakohdassa mainitun määräajan piden-