natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where accommodation in the hotel sector (as a taxable transaction) is distinguished from the letting of dwelling accommodation (as an exempted transaction) on the basis of its duration, that constitutes an appropriate criterion of distinction, since one of the ways in which hotel accommodation specifically differs from the letting of dwelling accommodation is the duration of the stay.
Jäsenvaltioilla on harkintavaltaa sen määrittelemisessä, mikä on sellaista majoitustoimintaa, joka on kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdan 1 alakohdan mukaisesti verollista kiinteän omaisuuden vuokrauksen verovapaudesta olevan poikkeuksen mukaisesti.
In general, a stay in a hotel tends to be rather short and that in a rented flat fairly long.
Määrittelyä rajoittaa tämän säännöksen tarkoitus, joka asuinhuoneiden vuokrauksen osalta on se, että majoitusta koskevat—verolliset — liiketoimet hotellialalla tai vastaavalla alalla on erotettava verosta vapautetuista liiketoimista, joita ovat kiinteän omaisuuden vuokraus.
It must, however, be recognised that, in certain circumstances, which will probably be exceptional, it is possible that some clauses in a letting agreement, including that relating to duration, will not fully reflect the reality of the contractual relations, the taxable person being, for instance, unable to fix the duration of the let freely with his tenants where it depends on certificates from the public authorities attesting
Näin ollen jäsenvaltiot voivat säätää sopiviksi katsomistaan erottelukriteereistä pannessaan kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdan 1 alakohdan täytäntöön.
In this connection, the use of the criterion of the provision of shortterm accommodation, being defined as less than six months, appears to be a reasonable means by which to ensure that the transactions of taxable persons whose business is similar to the essential function performed by a hotel, namely the provision of temporary
Tällöin on viime kädessä kansallisen tuomioistuimen tehtävä tarkistaa, olisiko näistä syistä, jotka ilmenevät erityisesti vuokrasopimusten automaattisena jatkamisena, pikemminkin syytä ottaa huomioon majoituksen todellinen kokonaiskesto kuin sen vuokrasopimukseen kirjattu kesto.
that they will pay the costs incurred.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
'Article 13.B(b)(l) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: umform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonJ^äverojärjestelrnä^hdenmukainen määräytymisperuste—17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s.
1) may be construed as meaning that the provision of shortterm accommodation for guests is taxable, as constituting the provision of accommodation in sectors with a function similar to that of the hotelsector.
1) 13 artiklan Β kohdan b alakohdan 1 alakohtaa voidaan tulkita siten, että muiden kuin läheisten lyhytaikainen majoittaminen hotellialaa vastaavalla alalla on verollista.
In that regard, Article 133(b)(1) does not preclude taxation in respect of agreements concluded for a period of less than six months, if that duration is deemed to reflect the parties' intention.
Tältä osin 13 artiklan B kohdan b alakohdan 1 alakohdan kanssa ei ole ristiriidassa se, että verotusta sovelletaan sopimuksiin, jotka on solmittu alle kuudeksi kuukaudeksi, kun tämän keston on katsottava ilmentävän osapuolten tarkoitusta.
It is, however, for the national court to determine whether, in a case before it, certain factors (such as the automatic renewal of the letting agreement) suggest that the duration stated in the letting agreement does not reflect the parties' true intention, in which case the actual total duration of the accommodation, rather than that specified in the letting agreement, would have to be taken into consideration.'
Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on kuitenkin tarkistaa, ettei sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa ole seikkoja (kuten vuokrasopimuksen automaattinen jatkaminen), jotka osoittavat, että vuokrasopimukseen kùjattu kesto ei ilmennä osapuolten todellista tarkoitusta, jolloin olisi otettava pikemminkin huomioon majoituksen todellinen kokonaiskesto kuin vuokrasopimukseen kajottu kesto.
He was of the opinion that the questions referred by the Finanzgericht München should be answered as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee esitetyt kysymykset seuraavasti:
A national rule subjecting to VAT the provision of shortterm accommodation to guests, that is to say, the provision of accommodation otherwise than under an agreement providing for a minimum stay of six months, is compatible with Article 13B(b)(l) of the Sixth VAT Directive.
Kansallinen säännös, joka saattaa arvonlisäveron alaiseksi vieraille tarjottavan lyhytaikaisen majoituksen, toisin sanoen muutoin kuin vähintään kuuden kuukauden oleskelua edellyttävän sopimuksen nojalla tarjottavan majoituksen, on kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdan 1 alakohdan mukainen.
Case C-92/96 Commission of the European Communities v Kingdom of Spain Environment and consumers
Asia C-92/96 Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta Ympäristö ja kuluttajat
12 February 1998
12 päivänä helmikuuta 1998
(Failure to fulfil obligations - Directive 76/160/EEC - Quality of bathing water)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen —Direktiivi 76/160/ETY— Uimaveden laatu (viides jaosto)
(Fifth Chamber) forms part of the derogations provided for in the directive, with the result that those considerations cannot usefully be relied upon to justify a failure to fulfil the obligation imposed by the directive on the Member States regarding the quality of bathing water.
uimaveden laatu Espanjan sisävesistöissä saadaan kyseisen direktiivin 3 artiklassa vahvistettujen raja-arvojen mukaiseksi.
By application lodged at the Court Registry on 22 March 1996, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to take all necessary measures to ensure that the quality of inshore bathing waters in Spain conforms to the limit values set in Article 3 of Council Directive 76/160/EEC of 8 December 1975.
Direktiivin ensimmäisen perustelukappaleen mukaan direktiivin tavoitteena on ympäristön ja yleisen terveyden suojelemiseksi vähentää uimaveden saastumista ja suojalla tällaista vettä, jottei sen laatu huononisi edelleen.
The purpose of the directive, as stated in the first recital in the preamble thereto, is to protect the environment and public health by reducing the pollution of bathing water and protecting such water against further deterioration.
Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaan uimaveden laatu oli saatettava 3 artiklan mukaisesti vahvistettujen raja-arvojen mukaiseksi kymmenen vuoden kuluessa direktiivin tiedoksiantamisesta.
Article 5(2) of the directive, on the other hand, expressly provides that deviations from the values referred to in Article 3 are not to be taken into consideration when they are the result of abnormal weather conditions.
Direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa säädetään sitä vastoin nimenomaisesti, että poikkeamia 3 artiklassa tarkoitetuista arvoista ei oteta huomioon silloin, kun ne johtuvat poikkeuksellisista sääoloista.
In that regard, an abnormal drought could, by making it impossible to improve the quality of bathing water, constitute abnormal weather conditions within the meaning of that provision.
Tältä osin on huomattava, että poikkeuksellinen kuivuus voisi kuulua poikkeuksellisiin sääoloihin tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla, jos se tekisi mahdottomaksi uimaveden laadun parantamisen.
Under Article 4(1) of the directive, the quality of bathing water must conform to the limit values set in accordance with Article 3 within a period of ten years following notification of the directive.
Aluksi on todettava, että komission väitteiden mukaan, joita Espanjan hallitus ei ole kiistänyt, direktiivissä vahvistettuja raja-arvoja ei ole noudatettu merkittävässä osassa makean veden uintialueita Espanjassa.
However, Article 5(2) of the directive constitutes an exception to the obligation to achieve the result set out by the directive and must, therefore, as the Commission was right to point out, be strictly interpreted.
Direktiivin 5 artiklan 2 kohta on kuitenkin poikkeus velvollisuudesta saavuttaa direktiivissä vahvistettu tulos, ja tätä säännöstä on siten tulkittava suppeasti, kuten komissio on perustellusti todennut.
In particular, the weather conditions relied upon must be abnormal and the deviations from the values set must be the result of such conditions.
Niiden sääolojen, joihin vedotaan, on oltava poikkeuksellisia, ja arvoista poikkeamisen on oltava tällaisten sääolojen seurausta.
The first point to note is that the Commission has stated, without being challenged by the Spanish Government, that the limit values set by the directive have not been complied with in a large number of freshwater bathing areas in Spain.
On syytä korostaa, että direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaista velvollisuutta koskevista poikkeuksista säädetään ainoastaan saman artiklan 3 kohdassa sekä direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa ja 8 artiklassa.
In this case, the Spanish Government has not provided any specific evidence, for the individual regions concerned, either of the abnormal nature of the alleged drought or of the resultant inability on the part of the authorities to achieve the minimum standard for bathing water imposed by the directive, even by undertaking further efforts.
Espanjan hallitus ei tässä asiassa ole kuitenkaan esittänyt mitään täsmällisiä tietoja, joilla kunkin asianomaisen alueen osalta voitaisiin näyttää toteen yhtäältä, että väitetty kuivuus on poikkeuksellinen, ja toisaalta, että kuivuuden vuoksi viranomaisten on mahdotonta edes lisäponnisteluin saavuttaa direktiivissä asetettua uimaveden vähimmäislaatua.
Furthermore, the only derogations from the obligation laid down in Article 4(1) of the directive are those provided for in Articles 4(3), 5(2) and 8, whose provisions are summarised above. It follows that the directive requires the Member States to take steps to ensure that certain results are attained, and that, apart from those derogations, they cannot rely on particular circumstances to justify a failure to fulfil that obligation.
Tältä osin on todettava, että se seikka, että voimassaolevaan lainsäädäntöön suunnitellaan muutoksia, tai se seikka, että jäsenvaltioille on myönnetty pitempi määräaika tähän direktiiviin erittäin kiinteästi liittyvän yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun direktiivin 91/271/ΕΤΎ tiettyjen määräysten noudattamisen osalta, taikka vielä se seikka, että sosiaaliset tottumukset ovat muuttuneet siten,
Accordingly, the Spanish Government has failed to establish that the fact that the bathing water in question does not meet the requirements laid down is wholly or at least largely attributable to 'abnormal weather conditions' within the meaning of Article 5(2) of the directive.
On siten todettava, että Espanjan hallitus ei ole näyttänyt toteen, että kyseessä olevien uimavesien vaatimustenvastaisuus aiheutuu kokonaan tai ainakin suurilta osin "poikkeuksellisista sääoloista" direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
In that regard, neither the fact that the amendment of existing legislation is envisaged, nor the fact that the Member States are allowed a longer period in which to comply with certain provisions of Council Directive 91/271/EEC of 21 May 1991 concerning urban waste water treatment, with which, it is argued, Directive 76/160 is closely connected, nor the change in social habits said to have resulted in bathers abandoning a large number of bathing areas,
Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tarvittavia säännöksiä, joilla uimaveden laatu Espanjan sisävesistöissä saadaan kyseisen direktiivin 3 artiklan mukaisesti vahvistettujen raja-arvojen mukaiseksi
Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 2 October 1997.
Lenz on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 2 päivänä lokakuuta 1997.
By failing to take all the necessary measures to ensure that the quality of inshore bathing waters in Spain conforms to the limit values set in Article 3 of Council Directive 76/160/EEC of 8 December 1975 concerning the quality of bathing water, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tarvittavia säännöksiä, joilla taataan se, makean uimaveden laatu Espanjassa saadaan uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY 3 artiklassa vahvistettujen raja-arvojen mukaiseksi.
The Kingdom of Spain is ordered to pay the costs.
Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Preliminary ruling (Freedom to provide services — Competition holding a port terminal concession) (Fifth Chamber) company is also authorised to carry out dock work.
Ennakkoratkaisu Palvelujen tuhoamisen vapaus —Kilpailu —Erityisoikeudet tai yksinoikeudet — Yritykset, joilla on toimilupa satamaterminaalin pitämiseen (viides jaosto) jolle valtio on tarkoitettuna yrityksenä, myöntänyt yksinoikeuden.
By order of 12 April 19%, the Pretura Circondariale, La Spezia, referred to the Court for a preliminary ruling three questions concerning Articles 59, 86 and 90 of that Treaty.
Pretura Circondariale di La Spezia, on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 12.4.1996 tekemällään päätöksellä kolme ennakkoratkaisukysymystä EY:n perustamissopimuksen 59, 86 ja 90 artiklan tulkinnasta.
The first point to note is that an undertaking with a monopoly in the supply of labour to other undertakings authorised to carry out dock work is an undertaking which has been granted exclusive rights by the State within the meaning of Article 90(1) of the Treaty.
Tässä artiklassa määrätään tällaisten yritysten osalta, että jäsenvaltiot eivät toteuta eivätkä pidä voimassa mitään toimenpidettä, joka on ristiriidassa perustamissopimuksen, etenkin sen kilpailua koskevien määräysten kanssa.
The national court asks essentially whether Community law precludes a national provision whereby the right to supply temporary labour to other undertakings operating in the port in which it is established is reserved to a dock-work company, having regard to the fact that that
Kansallinen tuomioistuin tiedustelee lähinnä sitä, onko yhteisön oikeuden kanssa ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jolla yritykselle varataan oikeus tarjota tilapäistä työvoimaa muille yrityksille siinä satamassa, jossa se toimii, kun tällä yhtiöllä itselläänkin on lupa harjoittaa satamapalvelutoimintaa.
That article provides that in the case of such undertakings Member States shall neither enact nor maintain in force any measure contrary to the rules contained in the Treaty, in particular those relating to competition.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kuitenkin yrityksen, jolla on lakiin perustuva monopoli merkittävällä osalla yhteismarkkinoita, voidaan katsoa olevan perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitetussa määräävässä markkinaasemassa.
scheme laid down by the 1994 Law does not merely grant the former dock-work company now reconstituted the exclusive right to supply temporary labour to terminal concessionaires and to other undertakings authorised to operate in the port but also enables it, to compete with them on the market in dock services, such former dock-work company now reconstituted will have a conflict of interest.
Aluksi on todettava, että sellaista yritystä, jolla on monopoli työvoiman tarjoamisessa muille sellaisille yritykselle, joilla on lupa harjoittaa satamapalvelutoimintaa, on pidettävä sellaisena perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdassa
It is settled law that an undertaking having a statutory monopoly in a substantial part of the common market may be regarded as having a dominant position within the meaning of Article 86 of the Treaty.
Kyseessä olevien markkinoiden määrittelemisen osalta ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, että kyse on markkinoista, jotka koskevat konttirahtiin
That is because merely exercising its monopoly will enable it to distort in its favour the equal conditions of competition between the various operators on the market in dock-work services.
Ottaen huomioon liikenteen määrä kyseisessä satamassa, joka konttiliikenteen osalta on oletettavasti Välimeren merkittävin satama, ja sataman merkitys yhteisön sisäiselle kaupalle, kyseisten markkinoiden voidaan katsoa olevan yhteismarkkinoiden merkittävä osa.
The result is that the company in question is led to abuse its monopoly by imposing on its competitors in the dock-work market unduly high costs for the supply of labour or by supplying them with labour less suited to the work to be done.
satamapalveluyhtiölle, jonka yhtiömuoto on muutettu, annetaan paitsi yksinoikeus tarjota tilapäistä työvoimaa terminaalitoimiluvan haltijoille ja muille yrityksille, jolla on lupa toimia satamassa, myös lupa kilpailla satamapalvelujen markkinoilla, tämä entinen satamapalveluyhtiö, joka yhtiömuoto on muutettu, on tilanteessa, jossa sen edut ovat ristiriidassa keskenään.
As regards the definition of the market in question, it appears from the order for reference that it is that of the organisation on behalf of third persons of dock work relating to container freight in the port of La Spezia.
Kyseinen yhtiö on nimittäin käyttäessään asemassa, jossa vääristämään satamapalvelujen toimivien eri taloudellisten yhdenvertaisia toimintamahdollisuuksia omaksi edukseen.
Next, it should be recalled that although merely creating a dominant position by granting exclusive rights within the meaning of Article 90(1) of the Treaty is not in itself incompatible with Article 86, a Member State is in breach of the prohibitions contained in those two provisions if the undertaking in question, merely by exercising the exclusive rights granted to it, is led to abuse its dominant position or when such rights are liable to create a situation in which that undertaking is led to commit such abuses.
Seuraavaksi on syytä todeta, että vaikka pelkkä määräävän aseman luominen yksinoikeuksia myöntämällä perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ei sellaisenaan ole 86 artiklan vastaista, jäsenvaltio rikkoo näihin kahteen määräykseen sisältyviä kieltoja, jos yritys pelkästään sille myönnettyjä yksinoikeuksia harjoittamalla joutuu käyttämään määräävää asemaansa väärin tai jos kyseiset oikeudet voivat aiheuttaa tilanteen, joka saa kyseisen yrityksen käyttämään asemaansa väärin.
In view of that it is clear that in so far as the
Tältä osin on todettava, että kun vuoden 1994 lain mukaisessa järjestelmässä entiselle
'Articles 86 and 90 of the EC Treaty must be interpreted as precluding a national provision which reserves to a dock-work company the right to supply temporary labour to other undertakings operating in the port in which it is established, when that company is itself authorised to carry out dock work.'
EY:n perustamissopimuksen 86 ja 90 artiklaa on tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jossa satamapalveluyhtiölle varataan oikeus tarjota tilapäisiä työvoimaa muille yrityksille siinä satamassa, jossa se toimii, kun tällä yhtiöllä itselläänkin on lupa harjoataa satamapalvelutoimintaa.
Advocate General N. Fennelly delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 9 October 1997.
Julkisasiamies N. Fenncllv on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 9 päivänä lokakuuta 1997.
In the light of the foregoing, I recommend that the following answers be provided to the questions referred by the Pretura Circondariale, La Spezia:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymyksiin seuraavasti:
Article 59 of the Treaty precludes national legislation which prohibits an undertaking holding a port terminal concession from having recourse, in order to supply port services to port users established in other Member States, to work done by other undertakings authorized to carry out activities at ports with the exception of reconstituted versions of the type of dock-work company involved in Case C-179/90 Merci Convenzionali Porto di Genova, unless the indispensability and appropriateness, for the purpose of ensuring the protection of dock workers at Italian ports, of granting such an exclusive right to the reconstituted companies concerned can be established.
ollessa kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneita satamapalveluyhtiöitä sekä ottaessa palvelukseensa satamatyöntekijöiksi ainoastaan tämän jäsenvaltion kansalaisia, ja joissa toisaalta tosiasiassa velvoitetaan nämä yhtiöt ottamaan entiset satamatyöntekijänsä takaisin palvelukseensa ennen muita työnhakijoita, syrjitään kansallisuuteen perustuen Italian satamissa työnhakuun halukkaita muita kuin italialaisia satamatyöntekijöitä, ja tämän johdosta ne ovat ristiriidassa perustamissopimuksen 48 artiklan kanssa, paitsi jos ne ovat perusteltavissa jollakin 48 artiklan 3 kohdassa esitetyllä muulla kuin taloudellisella syyllä.
(2) If the Court does not agree with the above recommendations in respect of the first question, I do not suggest that it provide any specific answer to the second question but, instead, propose that the third question be answered as follows:
Jollei yhteisöjen tuomioistuin anna ensimmäiseen kysymykseen edellä ehdotettua vastausta, en ehdota annettavaksi erillistä vastausta toiseen kysymykseen,vaan ehdotan ennemmin vastattavaksi kolmanteen kysymykseen seuraavasti:
Article 90(1) of the Treaty, in conjunction with Article 86 of the Treaty, precludes national rules which grant an undertaking, permitted to carry out port activities on behalf of port users, an exclusive right, under conditions which it is free to determine, to provide temporary labour to other undertakings authorised to provide similar port services for the benefit of users at a port of the size and importance for intraCommunity trade of the Port of La Spezia in Italy.
Sellaiset kansalliset säännökset ovat ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdan ja perustamissopimuksen 86 artiklan kanssa, joista myönnetään satamapalvelutoiminnan harjoittamiseen ja palveluiden tarjoamiseen sataman käyttäjille oikeutetulle yritykselle yksinoikeus tilapäisen työvoiman tarjoamiseen itse vapaasti määri namillaan ehdoilla muille yrityksille, jotka ovat oikeutettuja tarjoamaan samanlaisia satamapalvelulta kooltaan ja merkitykseltään yhteisönsisäisessä kauppavaihdossa Italian La Spezian kaltaisen sataman käyttäjille.
Preliminary ruling (Social security -Articles 12(2) and 46a of Regulation (EEC) No 1408/71 — National rules against overlapping - Benefits of the same kind)
Ennakkoratkaisu Sosiaaliturva — Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohta ja 46 a artikla — Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset — Samanlaiset etuudet (viides jaosto)
By judgment of 7 November 19%, the Tribunal du Travail (Labour Court), Charleroi, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 12(2) of Council
Ensimmäisellä ennakkoratkaisukysymyksellä halutaan pääasiallisesti tietää ensinnäkin, onko asetusten N:o 1408/71 säännösten vastaista soveltaa sellaista etuuksien päällekkäisyyden estävää jäsenvaltion säännöstä, jonka mukaisesti tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaan myönnetyn jälkeenjääneen etuuden, joka on laskettu etuudensaajan kuolleen puolison työuran perusteella, laskemisessa otetaan huomioon toisessa jäsenvaltiossa jälkeenjääneen eläkkeensaajan itsensä ansaitsemat etuudet, jotka olisi määriteltävä sen jäsenvaltion, jossa