natgillin/translations-raw huggingface dataset:
"Don't you do have this genius of an uncle living near here?
"Mutta teidän perheessännehän on se nero, joka asuu tässä lähistöllä.
Isn't he a doctor or a professor or something like that?"
Eikös hän ole tohtori tai professori tai jotain sellaista?" "Aarne-setä!" huudahti Anne.
Angela exclaimed.
"Joo, hän on fysiikan tohtori."
"Yes, he is a Doctor of Physics."
"No, jaa, puolet talosta on vähän liioiteltua", sanoi Anne.
"Doesn't he do all those tests which blow up half his house?"
"Ikkunat hän on kuitenkin usein rikkonut."
Paul asked excitedly.
Anne katsoi kelloaan: "Hän asuu ihan tässä lähellä.
"Well, half the house is exaggerating a bit," said Angela, "but he often has broken windows".
Mennään katsomaan, onko hän kotona." He seisoivat vähän ajan kuluttua ison kauniin talon edustalla.
Angela looked at her watch.
Ovelle johti muutama porras.
"He lives just around the corner.
He nousivat portaat hitaasti ja näkivät oven vieressä kyltin, jossa luki "Tri A. Tomi."
Let's see if he's in."
Pauli oli nyt vähän hermostunut.
Soon they were standing in front of a beautiful large house with some steps leading up to the front door.
"Menemmekö tosiaan sisälle...?" hän kysyi ja katsoi Annea levottomana.
They went slowly up the steps and, at the top, they saw a door-plate with a name on it: Dr. A. Tom.
"Totta kai", Anne vastasi epäröimättä painettuaan voimakkaasti ovikellon nappia.
He was impressed by the big house and the grand-sounding name.
Vähän ajan kuluttua ovi avautui, ja Annen setä seisoi ovella.
"Should we really...?" he asked, casting an anxious glance at Angela.
Hän näytti aivan erilaiselta kuin miltä Pauli oli kuvitellut professorien näyttävän. Hän ei ollut iso
"Yes, of course," said Angela in her determined way, and firmly pulled the brass knob of the door bell.
10-12-VU0TIAAT ja laiha silmälasipäinen mies eikä hänellä ollut pukua eikä hän näyttänyt hajamieliseltä.
A few seconds later the door opened and there stood Angela's uncle. He was quite different from the professor Paul had imagined.
Sen sijaan hän oli pyylevä ystävällisennäköinen mies, jolla oli yllään t-paita.
After he had invited them in, Angela explained that they found it difficult to understand what their physics teacher had told them about radiation.
Hän pyysi Paulin ja Annen sisälle, ja Anne selitti hänelle, että heillä oli vaikeuksia ymmärtää, mitä fysiikan opettaja oli heille kertonut.
"You're right, it is a difficult subject", the scientist admitted.
Se on vaikea aihe", myönsi hän.
"But first of all, take your tops off and sit down over here.
"Mutta riisukaa ensin takkinne ja istuutukaa.
It's not cold because I have just turned on the heater.
Täällä ei ole kylmä, sillä olen juuri laittanut kamiinan päälle.
I think you'll find it's warm enough".
Ette varmasti palellu."
Paul and Angela took off their tops and sat down near Uncle Arnold, who gave them a big smile.
Pauli ja Anne riisuivat takkinsa ja istuutuivat lähelle Aarne-setää, joka hymyili heille ystävällisesti.
"If you want to know more about radiation", he said, "why don't we start with things around us.
"Jos haluatte tietää lisää säteilystä", hän sanoi, "aloitetaan vaikka siitä, mitä on ympärillämme.
You see that heater there? Well, it gives out
Näettekö tuon kamiinan?Hyvä!
A heater gives out radiation radiation that we can feel on our faces, hands, arms and legs.
Se lähettää ympäristöönsä säteilyä, jonka voimme tuntea käsillämme, käsivarsillamme ja jaloillamme.
The closer you get to it the more you feel the radiation.
Mitä lähempänä olette, sitä paremmin tunnette sen.
Why don't you try it and see?"
Kokeilkaapa itse."
Angela and Paul went nearer to the heater.
Pauli ja Anne menivät kamiinan luo.
"Yes, I can feel it", Angela said.
"Joo, tunnen sen tosiaan", sanoi Anne. "Au!", huusi Pauli.
He had got too close!
Hän oli mennyt liian lähelle.
"That sounds just like the sun", Angela said.
"Se on ihan kuin aurinko", sanoi Anne.
"I know that the sun gives out radiation too.
"Tiedän, että myös aurinko lähettää säteilyä.
You can feel it especially in the summer when you are playing outside.
Sen voi tuntea erityisesti kesällä, kun leikkii ulkona.
But you have to be careful not to stay in the sun too long, otherwise your skin burns.
On oltava varovainen, sillä jos auringossa viipyy liian kauan, se voi polttaa ihon.
Like last year, Paul, when you got sunburnt".
Muistatko Pauli, sinullehan kävi niin viime kesänä?"
"Yes, I remember", Paul said, "I forgot to put on suntan oil".
"Joo, muistan kyllä. Unohdin laittaa aurinkovoidetta."
Uncle Arnold started to say something but suddenly they heard a loud noise.
Aarne-setä alkoi puhua, mutta yhtäkkiä he kuulivat kovan äänen.
Everything was shaking, even the windows.
Kaikki tärisi, myös ikkunat.
"What was that?" Paul asked as the noise died away.
"Mikä se oli?" kysyi Pauli, kun ääni vaimeni ja hävisi.
"It was a low-flying jet", explained Uncle Arnold.
"Se oli matalalla lentävä lentokone.", selitti Aarne-setä.
He thought for a few seconds, then asked: "By the way, did you know that sound is a kind of radiation, too?
Hän mietti hetken ja kysyi sitten: "Tiesittekö muuten, että myös ääni etenee aaltoina ja on eräänlaista säteilyä?
I can give you a simple demonstration in my laboratory.
Voin näyttää sen teille pikaisesti laboratoriossani.
Let's go over there now".
Mennään heti sinne."
When they arrived at the laboratory, Uncle Arnold pointed to a ruler on a table.
Kun he olivat päässeet laboratorioon, Aarne-setä näytti heille viivainta, joka oli asetettu pöydälle.
"You see that ruler, Angela?
"Näetkö tämän viivaimen, Anne?
Well, move it so that one end hangs over the edge.
Laita se pöydälle niin, että osa siitä roikkuu ilmassa.
Hold the ruler down firmly, then pull down the end.
Pidä toista päätä tiukasti pöytää vasten ja taivuta vapaata päätä alaspäin.
Watch what happens when you let go".
Katso tarkkaan, mitä tapahtuu, kun päästät toisen pään ylös."
Angela did what Uncle Arnold said.
Anne teki, mitä setä neuvoi.
Sound travels through the air in the form of waves
Ääni etenee ilmassa aaltoina
"When I let the ruler go, it started to shake and made a noise".
"Antakaas, kun minä selitän", sanoi Aarne-setä.
"Let me explain", said Uncle Arnold. "You made the ruler vibrate and this set up vibrations in the surrounding air.
"Sait viivaimen värähtelemään, mistä aiheutuu värähtelyä ympärillä olevassa ilmassa.
These fanned out until some of the vibrating air particles hit your ear drum.
Nämä värähtelyt levisivät laajemmalle, ja osa värähtelevistä ilmahiukkasista osui tärykalvoosi.
The more the ruler vibrates, the stronger and louder the sound becomes.
Mitä enemmän viivain värähtelee, sitä voimakkaampi ja kovempi ääni syntyy.
In other words, sound travels through the air in the form of waves, just like other kinds of radiation".
Toisin sanoen: ääni liikkuu ilmassa aaltoina, aivan kuten muukin säteily." valo
"Well", he went on, "it must be quite late now - it's getting dark already.
"No, niin", jatkoi hän, "nyt on varmaan jo aika myöhä. On jo pimeää.
You have to go home, I expect.
Teidän on varmaan aika mennä kotiin.
I'll put the light on so you can see where your tops are".
Sytytän valot, että löytäisitte takkinne."
When the light had come on, Uncle Arnold explained that the light from the lamp was also a kind of radiation.
Kun valot olivat päällä, Aarne-setä selitti, että lampun tuottama valoon myös eräänlaista säteilyä.
"So you see," he said, "there is more radiation around us than you realised".
"Kiitos paljon, Aarne-setä", sanoi Anne.
"Well, thank you, Uncle Arnold", said Angela, "we'll come and see you again tomorrow".
"Tulemme huomenna uudestaan käymään."
"Yes, please do", replied her uncle, "because then I want to tell you something about another type of radiation, one which is more complicated.
"Tulkaa toki", sanoi hänen setänsä, "sillä haluaisin kertoa teille toisentyyppisestä säteilystä, joka on hieman monimutkaisempaa.
To explain it, we need the time-space machine".
Kun kerron teille siitä, tarvitsemme aikakonetta."
Paul and Angela looked at each other.
Pauli ja Anne katsoivat toisiaan.
"What on earth is that?" they exclaimed.
"Mitä ihmettä tuo tarkoitti?" he huudahtivat.
Λ lamp emits light, which is a kind of radiation
Lamppu säteilee valoa, joka on yksi säteilyn tyyppi
10-12 YEARS three types of radiation which are
10-12-VUOTIAAT säteilystä, jota olet oppinut lisää kolmentyyppisestä ympärillämme:
In this lesson you learned about around you: • sound • heat • light
7a//ä oppitunnilla esiintyy kaikkialla • ääni • lämpö • valo
The lesson dealt with sound, heat and light.
Oppitunnilla käsiteltiin ääntä, lämpöä ja valoa.
Look at the table below.
Katso alla ole vaa taulukkoa.
In the first column you can see the three kinds of radiation.
Ensimmäisessä sarakkeessa on esitetty nämä kolme säteilytyyppiä.
For each kind of radiation write down various sources in the second column and different ways of protecting yourself in the third column.
Toisessa sarakkeessa on esitetty niiden lähteitä ja kolmannessa sarakkeessa keinoja suojautua niiltä.
Like most birds, bats catch and eat insects; bats, however, are able to catch flying insects at night by emitting a high-frequency sound which bounces off the insects.
Kuten useimmat linnutkin, lepakot pyydystävät hyönteisiä ruoakseen. Lepakot voivat pyydystää lentäviä hyönteisiä myös yöllä.
This is a form of echo-location.
Tämä on eräänlaista kaikuluotausta.
Make a drawing showing what happens
Piirrä kuva tästä.
SOURCES OF RADIATION
SUOJAUTUMISKEINOT
MEANS OF PROTECTION
SÄTEILYTYYPIT
Light
SÄTEILYLÄHTEET ääni lämpö valo
10-12 YEARS
1 CM 2-VUOTIAAT
At the end of the lesson the pupil: • can describe what Becquerel discovered • can describe where ionizing radiation comes from • can say what radioactivity is • can identify the becquerel as the unit of activity of a radioactive substance.
Oppitunnin jälkeen oppilaat • osaavat sanoa, mitä Becquerel keksi • tietävät, mistä säteily on peräisin • osaavat selittää, mitä radioaktiivisuus on • tietävät, että becquereliä käytetään aktiivisuuden yksikkönä.
Chapter 1: Historical introduction Chapter 2: The structure of the atom Chapter 4: Radioactivity and ionizing radiation
1. luku: Katsaus historiaan 2. luku: Atomin rakenne 4. luku: Radioaktiivisuus ja ionisoiva säteily
This second lesson deals with the discovery of ionizing radiation.
Tällä toisella oppitunnilla käsitellään sitä, miten ionisoiva säteily keksittiin.
Paul and Angela accompany Uncle Arnold on a journey back in time and space in order to be present at the precise moment of Becquerel's discovery of ionizing radiation.
Pauli ja Anne seuraavat Aarne-setää matkalle menneisyyteen.
Begin the lesson by reading the introduction.
He palaavat siihen hetkeen, jolloin Becquerel keksi ionisoivan säteilyn.
Go over the material on non-ionizing radiation presented in the previous lesson.
Lukekaa oppitunnin aluksi johdanto. Seuraavaksi on hyvä käydä läpi edellisellä oppitunnilla käsitelty ionisoimatonta säteilyä koskeva materiaali.
Also tell the pupils that this lesson is about the discovery of another kind of radiation, known as ionizing radiation.
Oppilaille kannattaa selittää, että tällä oppitunnilla on kyse toisentyyppisen säteilyn keksimisestä ja että tätä säteilyä kutsutaan ionisoivaksi säteilyksi.
Ask them to read the story about Becquerel's discovery.
Pyytäkää seuraavaksi oppilaita lukemaan tarina Becquerelista.
The lesson may be expanded to include additional information about Becquerel, or you may choose to include other discoveries concerning ionizing radiation and to discuss these (consult Chapter 1 of the Technical Supplement).
Oppitunnilla voidaan antaa lisätietoja Becquerelista tai kertoa muista ionisoivan säteilyn alalla tapahtuneista keksinnöistä. (Ks. teknisen liitteen 1. luku.)
ANSWERS of two
kaksi radioaktiivista
B_BAR_ Give the names WSÆ radioactive substances.
Mainitse ainetta.
What did Professor Becquerel discover? He discovered that a particular kind of substance, which we now call uranium, emits ionizing radiation.
(Hän havaitsi, että on olemassa erityistä ionisoivaa säteilyä lähettävää ainetta, jota kutsutaan nykyään uraaniksi.)
How did Professor make this discovery ?
Miten professori Becquerel teki löytönsä?
Uranium left marks photographic plates.
(Uraani oli jättänyt jälkiä valokuvauslevylle.) vylle.)
LESSON ccurs naturally.
Sitä kutsutaan ionisoivaksi säteilyksi.
We call it onizing radiation. et us join Paul and Angela again and see how they learn about ionizing radiation.
Pauli ja Anne oppivat tällä oppitunnilla lisää tästä aiheesta.
sound, heat and light, which are all types of nonzing radiation which j can either see, feel or hear.
OPPITUNTI oimatonta a voidaan untea tai kuulla, a ovat kaikille tuttuja n muotoja.
But there is another kind of invisible radiation which is present in our daily lives.
On in olemassa myös oisentyyppistä säteilyä, jota esiintyy kaikkialla.
Most of it
Se on useimmiten luonnosta
P aul and Angela arrived at Uncle Arnold's place.
P auli ja Anne tulivat tapaamaan Aarne-setää.
He had promised to tell them more about another kind of radiation.
Hän oli luvannut kertoa heille enemmän toisentyyppisestä säteilystä.
"Hi, Uncle Arnold," Angela said, "here we are again.
"Hei Aarne-setä", sanoi Anne. "Tässä me ollaan.
We are curious to know what else you want to tell us about radiation".
Haluaisimme tietää, mitä kerrottavaa sinulla vielä on meille säteilystä."
"Well, come in," said Uncle Arnold, "I wasn't expecting you this early but it doesn't matter — I have just finished one of my experiments.
"Tulkaa vain sisälle", sanoi Aarne-setä, "en odottanut teitä näin aikaisin, mutta ei se mitään. Olen juuri saanut yhden kokeeni päätökseen.
Yes, I promised to tell you something about ionizing radiation, didn't I?
Enkös minä luvannut puhua teille ionisoivasta säteilystä?
It is a rather difficult subject, but I know what we can do.
Se on erittäin vaikea aihe, mutta minä tiedän jo, mitä teemme.
We can go and see a famous physicist in my tispama".
Voimme mennä tapaamaan erästä kuuluisaa fyysikkoa AIKOllani." aikakone
"In your what!"
"Eikös se tarkoita konetta, jonka avulla voi matkustaa ajassa?" kysyi Anne.
Paul and Angela both exclaimed.
"Suurin piirtein", myönsi setä.
"In my tispama", said Uncle Arnold, "it's what I call my time-space machine for short"
"Aikakoneella voi matkustaa maailmankaikkeudessa ja missäpäin tahansa maailmassa ja liikkua ajassa eteen-ja taaksepäin."
"Isn't that a machine for travelling through space?" Angela asked.
"Onko se ihan oikeasti totta?" kysyi Pauli epäuskoisena.
"More or less", her uncle admitted.
"Kyllä se on aivan totta", vakuutti Aarne-setä.
"Is that really true?" asked Paul disbclievingly.
"Tulkaa perässä niin näette koneen."
"Yes, it's really true, Paul", Uncle Arnold assured him.
Pauli ja Anne olivat nyt hyvin uteliaita ja seurasivat Aarne-setää.
"If you follow me, you can see the machine straightaway".
Kun he olivat tulleet laboratorioon, Aarne-setä meni huoneen takaosaan.
When they go to his laboratory, Uncle Arnold walked to the back where there was a big glass ball looking like the cockpit of a helicopter, with an opening in it.
Siellä oli iso lasipallo, joka muistutti helikopterin ohjaamoa.
Through this opening, in the middle of the ball, they could see a panel full of buttons and dials.
Pallossa oli aukko, jonka kautta näki pallon sisälle — siellä oli paneeli, joka oli täynnä nappuloita ja kuvaruutuja.
"Why don't you get in?" said Uncle Arnold.
"Miksi ette tule sisälle?" kysyi setä.
"What are we going to do, uncle?" asked Angela, as they stepped through the narrow opening of the glass ball.
"Mitä nyt tapahtuu?" kysyi Anne astuessaan ahtaasta aukosta sisälle palloon.
"We are going to see a French scientist.
"Menemme tapaamaan etevää ranskalaista tiedemiestä, jonka nimi on Becquerel.
His name is Becquerel and he played a very important part in discovering that other type of radiation I talked about
Hänellä oli tärkeä tehtävä sen toisen säteilylajin löytämisessä, josta teille puhuinjajota nimitetään 'ionisoivaksi säteilyksi'."
"Will we back in time for supper?" Paul started to say, but it was already too late.
"Tulemmeko ruoka-aikaan takaisin?" alkoi Pauli sanoa, mutta silloin oli jo liian myöhäistä.
Uncle Arnold pushed some buttons and they felt a strange tingling sensation in their stomachs and heads.
Aarne-setä painoi paria nappulaa, ja he tunsivat merkillistä pistelyä päässään ja vatsassaan.
During their journey, which was accompanied by lots of roars and flashes, Angela saw her uncle turning various buttons.
Matkan aikana kuului jyrinää ja näkyi salamoita, ja Anne näki setänsä vääntävän muutamia nappuloita.
"What's the matter, uncle?" asked Angela.
"Mitä oikein tapahtuu?" kysyi Anne.
"Well, as you can see on this time-clock, we are now in the 19th century".
"Kuten näet tästä kellosta, olemme nyt 1800-luvulla."
Uncle Arnold pushed some buttons and said: "Well, we're now in 1896 and, if my calculations are right, we are somewhere near Henri Becquerel's laboratory."
Aarne-setä paineli lisää nappuloita ja sanoi: "Ja nyt olemme vuodessa 1896.
They got out of the rather cramped time-space machine and saw that they had landed in a square.
Jos olen oikeassa, olemme lähellä Henri Becquerelin laboratoriota."
"Let's just take a look over there" , Uncle Arnold suggested, "that looks like a laboratory to me."
"Käydäänpäs katsomassa tuolla", sanoi Aarne-setä, "minusta se näyttää laboratoriolta."
Outside a building they saw a door-plate with these words on it written in large letters: "Professor H. Becquerel.
Rakennuksen ulkopuolella oli kyltti, jossa luki isoin kirjaimin "Professori H. Becquerel, fyysikko".
Physicist". Angela was just about to knock when she heard a noise from inside.
Anne oli juuri koputtamaisillaan ovelle, kun hän kuuli sisältä kovan äänen.
A second later the door burst open and a man in a white coat was thrown out and fell down the steps.
Ovi avattiin vähän ajan kuluttua äkkinäisesti, ja valkoiseen asuun pukeutunut mies heitettiin ulos.
"I don't need a lazybones like you!" thundered a man with a beard and flashing eyes who was dressed in a dark suit.
Hän kieri portaat alas. "En tarvitse täällä sinunkaltaisiasi laiskureita!" raivosi parrakas, eloisakatseinen mies, joka oli pukeutunut tummaan pukuun.
"Not only that, you muck up more tests than anyone else. Bungler! Nom de Dieu!"
"Puhumattakaan siitä, että olet tärvellyt enemmän kokeita kuin kukaan muu.
Then he went back in and slammed the door.
Sitten hän palasi sisälle ja läimäytti oven kiinni.
He was so angry that he had not even noticed the three visitors standing there.
Hän oli niin vihainen, ettei hän ollut lainkaan huomannut kolmea vierailijaa.
Fortunately, the man at the bottom of the stairs appeared not to have broken anything in the fall because he had got up immediately.
Onneksi portaat alas kierinyt mies ei näyttänyt saaneen murtumia, sillä hän oli heti jaloillaan.
As he flicked the dust off his white coat, he muttered: "That man is completely crazy".
Hän kopisteli takkinsa puhtaaksi ja mutisi: "Tuo mies on pähkähullu!"
"Why do you say that?" asked Uncle Arnold, who had come up to the man to help him clean his coat.
"Miksi sanotte noin?" kysyi Aarne-setä, joka oli tullut auttamaan häntä puhdistamaan vaatteitaan.
"Why?
"Miksikö?
Well, just because he is!" answered the man, who began to get excited.
Koska hän on todella mielipuoli", sanoi mies, joka alkoi nyt kiihtyä,
"He always blames me when things go wrong"."What kind of things?" Uncle
"hän haukkuu aina minua, kun jokin menee pieleen."
Arnold wanted to know.
"Kuten esimerkiksi mikä?" kysyi Aarne-setä.
"Anything that ever goes wrong while I'm around, and then he says I'm responsible", the man said.
"Jos jokin menee vikaan, kun minä olen lähistöllä, sanoo hän, että se oli minun vikani.
"Just take the other day!
Niin kuin nyt tässä yhtenä päivänä!
That business with the photographic plates*!"
Sattui se juttu valokuvauslevyjen* kanssa."
"Photographic plates?" asked Angela in her best French accent.
"Valokuvauslevyjen?" kysyi Anne.
"Yes, the professor had stored a few photographic plates in a dark cupboard.
"Niin, professori oli asettanut muutamia valokuvauslevyjä pimennyskomeroon.
As you probably know, photographic plates must be kept in a dark place away from the light.
Kuten ehkä tiedättekin, valokuvauslevyjä on säilytettävä pimeässä.
If they are exposed to light, they can't be used again.
Jos ne joutuvat valon kanssa kosketuksiin, niitä ei voi enää käyttää.
Today, Professor Becquerel opened the cupboard to develop the plates and saw that they had been exposed because there were dark marks on them.
Professori Becquerel avasi tänään komeron oven kehittääkseen levyt ja havaitsi, että ne olivat joutuneet kosketuksiin valon kanssa, sillä niissä oli tummia jälkiä.
He was furious!
Hän oli raivoissaan!
And just guess who got the blame?
Ja arvatkaa vain, ketä hän syytti?
Right, I did.
Minua tietysti.
Photographic plates are light-sensitive plates and, just like unexposed film, should not be exposed to ordinary daylight otherwise the pictures taken will be spoilt.
Valokuvauslevyt ovat herkkiä valolle. Niitä — samoin kuin valottamatonta filmiä -saa altistaa päivänvalolle, sillä muuten otetut kuvat tuhoutuvat.
The man shook his head indignantly. "Was there anything else in the cupboard?"
"Oliko kaapissajotakin muutakin?" kysyi Aarne­setä.
Uncle Arnold enquired.
"Kyllä.
"Yes", the man answered, "a week before he stored those plates in the cupboard I was told to put a small lump of rock** in it".
Viikkoa ennen kuin hän asetti levyt kaappiin, hän pyysi minua laittamaan sinne pienen määrän jotakin ainetta*.
"I remember that quite clearly", he went on.
Muistan sen oikein hyvin", jatkoi hän.
"Anyway, it doesn't matter anymore, he has thrown me out.
"Eipä sillä kuitenkaan enää ole väliä, koska hän antoi minulle potkut.
By the way, who are you?" he asked.
Mutta keitä te oikein olette?" kysyi hän.
"My name is Jean, can I offer you something to drink?
"Minun nimeni on Jean. Voisinko tarjota teille jotakin juotavaa?
There is a nice little cafe over there".
Tässä lähellä on viihtyisä pieni kahvila."
They introduced themselves and then ordered some drinks.
He esittäytyivät ja tilasivatjuotavaa.
Jean, who was now looking a bit more cheerful, began to talk about what had happened to the plates.
Jean näytti nyt ystävällisemmältäja alkoi kertoa, mitä levyjen kanssa oikein oli tapahtunut.
"Maybe that substance I put into the cupboard had something to do with it.
"Ehkä sillä aineella, jota laitoin kaappiin, on jotakin tekemistä levyjen kanssa.
The photographic plates looked as if they had been exposed to light because they could not be used again.
Valokuvauslevyt näyttivät siltä kuin ne olisivat joutuneet kosketuksiin valon kanssa, eikä niitä siis voi enää käyttää.
The substance I put in must have given off some kind of light.
Sen aineen on täytynyt aiheuttaa jonkinlaista valoa.
But that doesn't make sense, does it !"
Mutta eihän siinä ole mitään järkeä!"
"Maybe you can do it again as an experiment", Uncle Arnold suggested.
"Ehkäpä voisitte toistaa tämän kaiken kokeen avulla", ehdotti Aarne­setä.
"Well," said Jean, "I'll go back to Professor Becquerel and tell him what I think has happened.
"Hyvä on", sanoi Jean, "menen takaisin professori Becquerelin luoja kerron, mitä minun mielestäni tapahtui.
He can't blame me now for that dark spots on the plates".
Sitten hän ei voi enää syyttää minua niistä tahroista valokuvauslevyissä."
He said goodbye to the three strange visitors and went back to Professor Becquerel's house.
Hän hyvästeli kolme matkailijaa ja meni takaisin professori Becquerelin luo.
A few days later Jean saw the Professor jump for joy when he repeated the test, and found that the piece of uranium left a mark on a photographic plate.
Muutaman päivän kuluttua Jean näki professorin hyppivän ilosta toistettuaan kokeen ja havaittuaan, että uraanipala oli aiheuttanut jäljet valokuvauslevylle.
By then our travellers in time and space were already on their way home.
Tällöin aikamatkailijamme olivat jo paluumatkalla.
After they had got back they talked about their adventure.
Kotiin palattuaan he puhuivat seikkailustaan.