natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With the presentation of its biodiversity strategy, the Community has moved from commitment to action and engaged itself in the integration of bio­diversity concerns into its policies.
Esittelemällä biologista monimuotoisuutta koskevan strategian yhteisö ryhtyi sanoista tekoihinja sitoutui sisällyttämään biologista monimuotoisuutta koskevia näkökohtia politiikkaansa.
Biodiversity is essential to life on earth.
Biologinen monimuotoisuus on välttämätöntä maapallon elämälle.
It is estimated that there are between 7 and 50 million different species on earth of which a mere 2 million have been described scientifically.
Maapallolla arvioidaan olevan 7-50 miljoonaa lajia, joista ainoastaan kaksi miljoonaa on määritelty tieteellisesti.
Unfortunately, biological diversity is disappearing faster now than at any time in the past.
Valitettavasti biologinen monimuotoisuus häviää nyt nopeammin kuin koskaan aikaisemmin.
The European Community is responsible for a number of policies that can have an important impact on bio­diversity and has not only a legal but also a moral obligation to respond to the need for urgent action.
Euroopan yhteisö on vastuussa useista politiikoista, joilla voi olla merkittävä vaikutus biologiseen monimuotoisuuteen, ja sillä on oikeudellisen velvoitteen lisäksi myös moraalinen velvoite toimia pikaisesti.
The planned initiatives should not relieve Member States of their own obligations but should aim to complement local and national initiatives.
Suunnitellut aloitteet eivät saa vapauttaa jä senvaltioita niiden omista velvoitteista, vaan niiden tarkoituksena olisi oltava paikallisten ja kansallisten aloitteiden täydentäminen.
The strategy which is summarised in the following pages stresses the ecological function of rural areas and the need to integrate biodiversity objectives into the common agricultural policy.
Jäljempänä tiivistettynä esitetyssä strategiassa korostetaan maaseutualueiden ekologista merkitystä ja tarvetta sisällyttää biologisen monimuotoisuuden suojelua koskevat tavoitteet yhteiseen maatalouspolitiikkaan.
In many cases, the continuation of agricultural activities is neces­sary to avoid losses of biodiversity and habitat degradation, but sometimes current methods of cultivation need adjustment.
Monissa tapauksissa maataloustoiminnan jatkami nen on tarpeen biologisen monimuotoisuuden häviämisen ja elinympäristön huononemisen välttämiseksi, mutta käytettyjä viljelymenetelmiä on joissakin tapauksissa syytä mukauttaa.
The strategy also points to the need to improve biological diversity through our fisheries policies and the need for sustainable forestry.
Lisäksi strategiassa korostetaan tarvetta lisätä biologista monimuotoisuutta kalastuspolitiikan avulla ja tarvetta kestävään metsänhoitoon.
In the context of regional policy, where the Community is a particularly important player, an integrated spatial plan­ning approach is a key element in preserving biodiversity when, for instance, large scale infrastructure projects are being car­ried out.
Aluepolitiikassa,jossa yhteisö on erityisen keskeinen toimija, alueellisen suunnittelun lähestymistapa on keskeinen tekijä biologisen monimuotoisuuden suojelemisessa, kun toteutetaan esimerkiksi laajaalaisia infrastruktuurihankkeita.
The strategy also considers the impact of our own policies on biodiversity in third countries and calls for biodiversity objectives to be put at the heart of our development and economic cooperation strategies.
Strategiassa otetaan myös huomioon yhteisön oman politiikan vaikutus kolmansien maiden biologiseen monimuotoisuuteen ja esitetään, että biologisen monimuotoisuuden suojelemista koskevia tavoitteita on pidettävä ensisijaisina kehitysyhteistyötä ja taloudellista yhteistyötä koskevissa strategioissa.
I know that maintaining biodiversity is seen as important by most citizens and I am committed to promoting the active involve­ment of citizens in the implementation of the strategy.
Tiedän, että useimmat kansalaiset pitävät biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä tärkeänä asiana, ja sitoudun edistämään kansalaisten aktiivista osallistumista strategian täytäntöönpanoon.
Only when all segments of society and all levels of government work together can we bring about the changes required to achieve sustainable development and maintain the richness of our bio­diversity.
Ainoastaan silloin, kun yhteiskunnan kaikki kerroksetja hallinnon ta sot työskentelevät yhdessä, voidaan saada aikaan tarvittavia muutoksia kestävän kehityksen hyväksi ja biologisen monimuotoisuu den rikkauden säilyttämiseksi.
Member of the European Commission, responsible for the environment and nuclear safety i
Komission j äsen, Ympäristö, ydinturvallisuus
OVERALL APPROACH
YLEINEN LÄHESTYMISTAPA
On 4 February 1998, the European Commission adopted a communication on a European Community biodiversity strategy ('the strategy').
Euroopan komissio hyväksj^tiedonannon biologista monimuotoisuutta koskevasta Euroopan unionin strategiasta 4. helmikuuta 1998 ("strategia").
The aims of this strategy are to anticipate, prevent and attack at source the causes of significant reductions in and losses of biodiversity.
Kyseisen strategian tavoitteena on biologisen monimuotoisuuden huomattavan vähenemisen ja häviämisen syiden ennakoiminen sekä ehkäiseminen ja torjuminen niiden lähteellä.
This should help, firstly, to reverse present downward trends in biodiversity resources and secondly, to achieve a satisfactory level of conservation for species and ecosystems, including ecosystems within agriculture ('agro-ecosystems'), both within and outside the territory of the European Union.
Tämän pitäisi ensinnäkin vaikuttaa siten, että nykyinen biologisen monimuotoisuuden vähentymiskehitys kääntyisi päinvastaiseksija toiseksi saavutettaisiin tyydyttävä taso lajien ja ekosystee mien;suojelussa, mukaan lukien maatalouden ekosysteemit sekä Euroopan unionin sisällä että sen ulkopuolella.
In devising the strategy, account has also been taken of the relevant objectives set out in the wider pan-European landscape and biological diversity strategy.
Strategiaa laadittaessa huomioon on otettu myös yleiseurooppalaisessa maisemaaja biologista monimuotoisuutta koskevassa strategiassa esitetyt asiaa koskevat tavoitteet.
Alongside this Community strategy, on 14 February, the European Commission sent to the Secretariat of the Convention on Biological Diversity ('the convention'), a first report on implementation of the convention within the European Community ('the report').
Tämän yhteisön strategian ohella Euroopan komissio lähetti biologisen monimuotoisuuden suojelua koskevan yleissopimuksen sihteeristölle ensimmäisen kertomuksen yleissopimuksen täytäntöönpanosta Euroopan yhteisössä ("kertomus").
That report sets out what the Community has done up to now to implement the convention and is therefore an important background document for the strategy.
Kertomuksessa esitetään yhteisön tähän mennessä toteuttamat toimet yleissopimuksen täytäntöönpanemiseksi,ja se on näin ollen strategian tärkeä tausta-asiakirja. ta-asiakirja.
This booklet summarises the contents of the strategy and gives a short account (in accompanying boxes) of some of the existing initiatives described in the report.
Tässä esitetään strategian tiivistelmä ja lyhyt selostus joistakin kertomuksessa kuvatuista aloitteista (tekstiin liitetyissä kehyksissä).
Why do we need to integrate biodiversity into other policies?
Miksi biologisen monimuotoisuuden suojelu on sisällytettävä muuhun politiikkaan?
During the last few decades, reduction in and losses of biodiversity have accelerated dramatically.
Viime vuosikymmenten aikana biologisen monimuotoisuuden väheneminen on lisääntynyt voimakkaasti.
Existing measures have proved to be insufficient to reverse present trends.
Nykyiset toimenpiteet ovat osoittautuneet riittämättömiksi vallitsevi en suuntausten muuttamiseen.
The underlying causes of this problem lie in the design and implementation of a number of sectoral and horizontal policies.
Ongelman syyt ovat joidenkin alakohtaisten ja laaja-alaisten politiikkojen suunnittelussa ja täytäntöönpanossa. töönpanossa.
The adoption of the strategy is the first step; it defines a framework for action in relevant Community policy areas and instruments to achieve integration of biodiversity concerns.
Ensimmäinen vaihe on strategian hyväksyminen,jolloin määritellään asianmukaisia aloja koskeva yhteisön politiikan toimintakehysja biologista monimuotoisuutta koskevien aiheiden yhdentämiseen tarvittavat välineet.
The second step is the development and implementation of action plans and other measures by the actors (in particular the Commission services) responsible for the policy areas and instruments concerned.
Toinen vaihe on kyseisistä politiikan aloistaja keinoista vastuussa olevien toimijoiden (erityisesti komission yksiköiden) toteuttama toimintasuunnitelmien ja muiden toimenpiteiden kehittäminen ja täytäntöönpano.
Progress in the implementation of the strategy, and the performance of the action plans and other measures, will be monitored and assessed using biodiversity indicators and measurable targets.
Toimintasuunnitelmien ja muiden toimenpiteiden täytäntöönpanon ja toimenpiteiden tehoa seurataan ja arvioidaan käyttämällä biologisen monimuotoisuuden indikaattoreita ja mitattavissa olevia tavoitteita.
This will provide guidance on what further action is needed.
Näin saadaan tietoja tarvittavista lisätoimista.
What does the strategy say?
Mitä strategiaan sisältyy?
The strategy first defines general objectives in the four horizontal policy areas set out in the convention: vention:
Strategiassa määritellään ensin yleistavoitteet neljän yleissopimuksessa esitetyn laaja-alaisen politiikan alalla:
• conservation and sustainable use of biodiversity • sharing of benefits arising out of the use of genetic resources • research, identification, monitoring and exchange ofinformation • education, training and awareness.
• biologisen monimuotoisuuden suojelu ja kestävä käyttö • geneettisten voimavarojen käytöstä saatavan hyödyn jakaminen • tutkimus, ongelmien tunnistaminen, seuranta ja tiedonvaihto • kasvatus, koulutus ja tietoisuuden lisääminen.
The strategy then focuses on the integration of biodiversity concerns into relevant sectoral policies.
Sen jälkeen strategiassa keskitytään biologista monimuotoisuutta koskevien aiheiden sisällyttämiseen asianmukaisiin alakohtaisiin politiikkoihin.
It sets out sectoral policy objectives, which should be achieved through specific action plans or other measures for the following policy areas:
Siinä määritellään seuraavilla politiikan aloilla tavoitteet, jotka olisi saavutettava erityisillä toimintasuunnitelmilla tai muilla toimenpiteillä:
• conservation of natural resources • agriculture • fisheries • regional policies and spatial planning • forests • energy and transport • tourism • development and economic cooperation.
• luonnonvarojen suojelu • maatalous • kalastus • aluepolitiikka ja aluesuunnittelu • metsät • energia ja liikenne • matkailu • kehitysyhteistyö ja taloudellinen yhteistyö.
These objectives reflect a recognition that there is a major gap in existing Community conservation policies concerning the impacts of relevant sectoral policy measures on biodiversity, both inside and outside protected areas.
Näistä tavoitteista käy ilmi, että yhteisön nykyisessä luonnonsuojelupolitiikassa on suuria puutteita, jotka koskevat alakohtaisen po litiikan toimenpiteiden vaikutusta biologiseen monimuotoisuuteen sekä suojeltujen alueiden sisä- että ulkopuolella.
HOW WILL THE STRATEGY BE IMPLEMENTED?
KUINKA STRATEGIA PANNAAN TÄYTÄNTÖÖN?
The European Commission will be responsible for developing the action plans and other measures to ensure that the sectoral and horizontal objectives are met.
Euroopan komissio on vastuussa toimintasuunnitelmien kehittämisestä ja muista toimenpiteistä, joillavarmisretaan oilla varmistètaai alakohtaisten ja laaja-alaisten tavoitteiden saavuttaminen.
Responsibility for the individual action plans and other measures will fall to the Commission service in charge of the relevant policy area.
Vastuu yksittäisistä toimintasuunnitelmista ja muista toimenpiteistä on kyseisest_BAR_ politiikasta vastaavalla komission yksiköllä.
Action plans will be in place by February 2000, two years after the Commission formally adopted the strategy.
Toimintasuunnitelmien on oltava valmiit vuoden 2000 helmikuussa, eli kahden vuoden kuluttua siitä, kun komissio hyväksyi strategian.
They will be pre ley will be presented and published as Commission communications to the Council and to the Parliament and will include legislative proposals where necessary.
Ne esitellään ja julkaistaan komission tiedonantoina neuvostolle ja Euroopan parlamentille, ja niihin sisältyy tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia. säädäntöehdotuksia.
The core policy areas of conservation of natural resources, agriculture, fisheries and development and economic cooperation will be the subject of specific plans.
Toimintasuunnitelmien aiheina ovat keskeiset politiikan alat, eli luonnonvarojen suojelu, maatalous, kalastus sekä kehitysyhteistyö ja taloudellinen yhteistyö.
In the other policy areas, the horizontal and sectoral objectives will be integrated directly into existing policy guidelines and initiatives.
Muiden politiikkojen alalla laaja-alaiset ja alakohtaiset tavoitteet sisällytetään suoraan nykyisiin poliittisiin suuntaviivoihin ja aloitteisiin.
Thereafter, assessments of progress in implementing the strategy and the individual plans will take place in line with the plan ning cycle of the policy area concerned.
Tämän jälkeen arvioidaan strategian ja yksittäisten toimintasuunnitelmien täytäntöönpanon edistyminen kyseisen politiikan alan suunnittelun mukaisesti.
The Commission will incorporate these assessments into regular reports.
Komissio sisällyttää nämä arvioinnit säännöllisiin kertomuksiin.
• set priorities for action inside and outside the Community; • examine the biodiversity issues arising from enlargement of the Community into central and eastern Europe; • set out clear tasks, targets and mechanisms for assessing how well the strategy is being implemented using indicators defined by the Commission.
• esitetään toiminnan painopistealueet yhteisön alueella ja sen ulkopuolella • tarkastellaan biologista monimuotoisuutta koskevia aiheita, jotka liittyvät yhteisön laajentumiseen Keski- ja Itä-Eurooppaan • esitetään selvät tehtävät, tavoitteet ja menetelmät strategian täytäntöönpanon arvioimiseksi käyttämällä siinä komission määritte lemiä indikaattoreita.
They will be based on:
Nämä indikaattorit perustuvat
• a review of how existing initiatives affect species and ecosystems; • a precautionary approach where knowledge is incomplete; • an examination of the socioeconomic implications of recommended measures; • involvement of interest groups such as industry associations and NGOs; • respect for the knowledge and practices of indigenous and local communities which embody traditional lifestyles that help to sustain biodiversity.
• niiden vaikutusten tarkasteluun, joita nykyisillä aloitteilla on lajeihin ja ekosysteemeihin • varovaisuuteen silloin, kun tietoa on liian vähän • suositeltujen toimenpiteiden yhteiskunnallis-taloudellisten vaikutusten tarkasteluun • eturyhmien, kuten elinkeinojärjestöjen ja hallituksista riippumattomien järjestöjen osallistumiseen • niiden alkuperäis-ja paikallisyhteisöjen tietämyksen ja käytäntöjen kunnioittamiseen, jotka edistävät biologisen monimuotoisuu den säilyttämistä.
HORIZONTAL POLICY OB, BJECTIVES
POLITIIKAN TAVOITTEET:
The objectives include:
Tavoitteisiin sisältyvät
Conservation and sustainable use of biological diversity t
Biologisen monimuotoisuuden suojelu ja kestävä käyttö
The first step is to support the development of networks of designated areas, where wild species enjoy special conservation measures.
Tärkeinipänä tavoitteena on lajien ja ekosysteemien suojelu niiden alkuperäisillä esiintymispaikoilla ("in siru").
Here, the Community is already developing a network called Natura 2000.
Ensimmäinen askel on tukea sellaisten alueiden verkoston kehittämistä, joilla luonnonvaraisia lajeja suojellaan erityisten suojelutoimien avulla, rnteisö Kehittää parhaillaan Natura 2000 -verkostoa.
However, species and habitats also need to be preserved elsewhere, outside the protected areas.
Lajeja ja elinympäristöjä on kuitenkin suojeltava muuallakin, eli suojelualueiden ulkopuolella.
In addition, some species need extra conservation measures away from their natural habitats (ex situ).
Lisäksi jotkin lajit edellyttävät erityisiä suojelutoimenpiteitä luonnonmukaisen elinympäristönsä ulkopuolella ("ex situ").
That involves facilities like gene banks, captive breeding centres, zoos and botanical gardens.
Niitä ovat esimerkiksi geenipankit, valvotut jalostuskeskukset, eläintarhat ja kasvitieteelliset puutarhat.
These can play a very valuable role, as long as they are linked to schemes that re-introduce such species into their natural habitats or other kinds of in situ work.
Niillä voi olla suuri merkitys,jos ne yhdistetäänjärjestelmiin, joissa lajeja istutetaan uudelleen niiden luonnolliseen elinympäristöön, tai muuhun tämänkaltaiseen "in siru" -toimintaan.
Where society benefits from the use of genetic resources, we must ensure that the benefits are shared in a fair and equitable way among providers and users of these resources.
Jos yhteiskunta hyötyy geneettisten varojen käytöstä, on varmistuttava siitä, että hyötyjaetaan tasapuolisestija oikeudenmukaisesti voimavarojen toimittajien ja käyttäjien kesken.
This touches on issues such as access to genetic resources, distribution of the benefits of biotechnology, transfer of technology, technical and scientific cooperation, and the knowledge and practices of indigenous peoples and local communities which uphold traditional lifestyles.
Tämä koskee geneettisten voimavarojen käyttöoikeutta, bioteknologiasta saatavan hyödynjakamista, teknologiansiirtoa, teknistä ja tieteellistä yhteistyötä sekä perinteistä elämäntapaa noudattavien alkuperäiskansojen ja paikallisyhteisöjen tietoja ja käytäntöjä- jä-
• promoting international collaboration; • helping countries where genetic resources originate; • promoting technology which supports biodiversity.
Yleisesti ottaen on varmistettava se, että biologisen monimuotoisuuden resursseihin vaikuttavassa ihmisen toiminnassa ote taan huomioon kestävä kehitys.
Overall, we must make sure that human activities that impinge upon biodiversity resources are sustainable.
Tärkeä lähtökohta on tehokas järjestelmä suunnitelmien, politiikkojen ja hankkeiden vaikutusten arvioimiseen.
A key starting point to this is an effective system for assessing the impacts of plans, policies and projects.
Tähän on sisällytettävä myös tuotantoon ja kulutustapoihin vaikuttavien verojen ja tukien vaikutukset.
This also needs to include the effects of taxes and subsidies that influence production and consumption patterns.
Biologista monimuotoisuutta vahingoittavat tekijät on tunnistettava, ja niitä on sitten joko vältettävä tai vähennettävä mahdollisimman paljon.
Impacts that might damage biodiversity must be identified and then either avoided or minimised.
On löydettävä kustannustehokkaimmat tavat biologisen monimuotoisuuden suojelemiseksi.
The most cost-effective ways of preserving biodiversity need to be found.
Vero-ja tukijärjestelmien on kannustettava tuottajia ja kuluttajia toimimaan biologista monimuotoisuutta tukevalla tavalla.
Tax and subsidy mechanisms need to encourage producers and consumers to act in ways that support biodiversity.
• kansainvälisen yhteistyön edistäminen • niiden maiden auttaminen, joista geneettiset voimavarat ovat peräisin • biologista monimuotoisuutta edistävän teknologian edistäminen.
Box 1: Conservation, sustainable use and sharing of benefits: some existing initiatives
Kehys 1: Suojelu, kestävä kehitys ja hyödyn jakaminen: nykyisiä aloitteita
The habitats directive (92/43) and birds directive (79/409) (see box 4 on page 13 on Natura 2000).
• Luontotyyppidirektiivi (92/43/ETY) ja lintudirektiivi (79/409/ETY) (katso Natura 2000:ta käsittelevä kehys sivulla 13).
Council Regulation (EC) No 338/97 on the implementation in the Community of the Convention on International Trade in Endangered Species regulates import and export of some 30 000 endangered wild plant and animal species and their products.
• Neuvoston asetus (ETY) N:o 338/97 luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä; asetus koskee noin 30 000 luonnonvaraista kasvi- ja eläinlajia ja niistä saatavia tuotteita.
The financial instrument LIFE has provided support for the Community's environment policies since 1992 and includes a budget line specifically dedicated to nature conservation.
• Ympäristöalan rahoitusvälineellä LIFElla on tuettu yhteisön ympäristöpolitiikkaa vuodesta 1992, ja se sisältää erityisesti luonnonsuojeluun tarkoitetun budjettikohdan.
Much of the inventory work for Natura 2000, and projects involving the preparation of management plans for proposed Natura 2000 areas, have benefited from LIFE funding.
Suuri osa Natura 2000:n inventointityöstä ja hankkeista, joihin sisältyy ehdotettujen Natura 2000 -alueiden hallinnointisuunnitelma, ovat saaneet LIFE-rahoitusta.
The second phase of the LIFE programme runs from 1996 to the end of 1999, with a total budget of ECU 450 million, of which 46 % has been allocated to nature conservation.
LIFE-ohjelman toinen vaihe kestää vuodesta 1996 vuoden 1999 loppuun, ja sen kokonaismäärärahat ovat 450 miljoonaa ecua, joista 46 prosenttia on kohdennettu luonnonsuojeluun.
• Council Directive 90/219/EEC on the contained use of genetically modified micro-organisms applies internationally recognised procedures to the use of such micro-organisms in research laboratories and industrial facilities.
• Neuvoston direktiivissä 90/219ÆTY geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa sovelletaan kansainvälisesti tunnustettuja menettelyjä tällaisten mikro-organismien käyttöön laboratorio- ja teollisuusolosuhteissa.
A sister directive. Directive 90/220/EEC, requires prior notification of the deliberate release of genetically modified organisms for field trials and of the marketing of products that contain, or consist of, such organisms.
Sen rinnakkaisdirektiivi 90/220/ETY edellyttää ennakkoilmoittamista geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön kenttätutkimuksissaja sellaisten tuotteiden kaupan pitämisessä, jotka sisältävät kyseisiä organismeja tai jotka koostuvat niistä.
directive on environmental impact assessment of actions (Council Directives 85/337/EEC and 97/11/EC) requires assessment of the rironmental impacts of certain development projects before they can be undertaken.
• Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetut direktiivit (neuvoston direktiivit 85/337/ETY ja 97/1 l/EY) edellyttävät tiettyjen kehittämishankkeiden ympäristövaikutusten arvioimista ennen kuin hankkeita voidaan toteuttaa.
Education, training and awan bareness
Kasvatus, koulutus ja tietoisuuden lisääminen
Without greater awareness of the problems among key economic actors and the public at large, it will be difficult to implement the convention.
Yleissopimusta on vaikea panna täytäntöön ilman entistä suurempaa tietoisuutta talouden avaintoimijoiden ja kansalaisten ongelmista.
We must therefore make people more aware of what is at stake in terms of biodiversity reduction and loss, and attempt to change attitudes and behaviour.
Sen vuoksi on lisättävä ihmisten tietoisuutta siitä, mitä biologisen monimuotoisuuden väheneminen ja häviäminen oikeastaan tarkoittaa,ja asenteitaja käyttäytymistä on pyrit tävä muuttamaan.
This is an area where NGOs can play an important role.
Kansalaisjärjestöillä on tässä merkittävä asema.
There is also a need to ensure that technical training programmes are kept up to date with developing knowledge.
On myös varmistettava se, että teknilliset koulutusohjelmat ovat ajan tasalla tietämyksen kehittymisen kanssa.
At present, we do not fully understand all the processes underlying biodiversity.
Tällä hetkellä biologisen monimuotoisuuden perustana olevia prosesseja ei ymmärretä täysin.