natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, as regards breach of the principles of legal certainty, protection of legitimate expectations and good administration, and as regards, also, misuse of powers and abuse of process, suffice it to state that the applicants have not adduced the slightest evidence of such irregularities.
Mitä tulee lopuksi oikeusvarmuuden, luottamuksen suojan ja hyvän hallintotavan periaatteiden loukkaamiseen ja harkintavallan ja menettelyn väärinkäyttöön, on riittävää todeta, että kantajat eivät ole esittäneet vähäisintäkään selvitystä tällaisten lainvastaisuuksien näyttämiseksi toteen.
In those circumstances, it must be held that the plea of illegality raised against Article 1(2) of Regulation No 519/94 is manifestly unfounded.
Näissä olosuhteissa on katsottava, että asetuksen N:o 519/94 1 artiklan 2 kohtaa koskeva lainvastaisuusväite ei selvästi ole perusteltu.
The plea of illegality raised against Article 3(2) of Regulation No 747/94
Kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 747/94 3 artiklan 2 kohdan lainvastaisuutta taisuutta
Article 3(2) of Regulation No 747/94 provides that the reference period for the purposes of demonstrating status as a traditional importer of products originating in China and subject to the Community quotas laid down in Annex II to Regulation No 519/94 'shall comprise calendar years 1991 and 1992'.
On muistettava, että asetuksen N:o 747/94 3 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kalenterivuosia 1991 ja 1992 käytetään viiteajanjaksona, joka oikeuttaa asetuksen N:o 519/94 liitteessä II tarkoitettujen yhteisön kiintiöiden alaisten ja Kiinasta peräisin olevien tuotteiden perinteisen maahantuojan aseman saamiseen.
In this connection, the applicants point out in the application that, contrary to what is indicated in the sixth recital of Regulation No 747/94, the years 1991 and 1992 did not constitute an appropriate reference period since the Commission had full details of the imports for 1993, with which it could have established a later reference period which better reflected trade flows.
Tältä osin kantajat väittävät kanteessaan, että, toisin kuin asetuksen N:o 747/94 johdanto-osan kuudennessa perustelukappaleessa todetaan, vuodet 1991 ja 1992 eivät sovellu viiteajanjaksoksi, koska komissiolla oli käytettävissään kattavat ja edustavat tiedot vuoden 1993 tuonneista, mikä olisi antanut sille mahdollisuuden vahvistaa tavaroiden kauppavirtojen osalta uudemman ja edustavamman vii teajanjakson.
The Commission maintains that the Court of Justice, in its judgment in United Kingdom ν Council, rejected the plea, raised by the United Kingdom, to the effect that the fixing of the 1994 quotas at the import levels for 1991 infringed the principle of proportionality in so far as the quotas were designed to cause a reduction in imports of approximately 50% in relation to 1993.
Komissio väittää, että yhteisöjen tuomioistuin on edellä mainitussa asiassa Yhdistynyt kuningaskunta vastaan neuvosto antamassaan tuomiossa hylännyt perusteen, johon Yhdistynyt kuningaskunta vetosi ja jonka mukaan vuoden 1994 kiintiöiden vahvistaminen vuonna 1991 toteutuneiden tuontimäärien tason mukaan loukkaa suhteellisuusperiaatetta, koska kyseisillä kiintiöillä tavoitellaan noin 50 prosentin laskua tuontimäärissä vuoteen 1993 verrattuna.
The Commission states, in this regard, that 1993 was not a typical year owing, amongst other things, to the significant rate of increase in imports revealed by the first available statistics.
Tältä osin komissio korostaa, että vuosi 1993 ei ollut luonteeltaan edustava muun muassa ensimmäisistä käytettävissä olevista tilastoista ilmenevästä tuonnin huomattavasta kasvusta johtuen.
For that reason, the Commission had excluded 1993 from the reference period to be taken into consideration for determining the traditional imports.
Komissio oli tästä syystä sivuuttanut kyseisen vuoden eikä ottanut sitä huomioon viiteajanjaksona perinteisten tuontimäärien vahvistamiseksi.
Since the Court of Justice considered that the 1994 quotas could be fixed at the level of imports achieved in 1991, the Commission cannot be criticised for not taking 1993 into account as a reference period.
Koska yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että vuoden 1994 kiintiöt voitiin määrätä vuonna 1991 toteutuneiden tuontimäärien tason mukaan, komissiota ei voida arvostella siitä, että se ei ole ottanut vuotta 1993 huomioon viiteajanjaksona.
The plea raised by the applicants is therefore rendered devoid of substance.
Kanneperuste, johon kantajat vetoavat, on siten komission mukaan menettänyt kaiken asiasisältönsä.
31 The Court notes that the Court of Justice, in paragraph 88 of its judgment in United Kingdom ν Council, held that the level of protection afforded by the quotas fixed in Annex II to Regulation No 519/94 did not exceed what was necessary in order to attain the objectives pursued by the Council.
31 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että yhteisöjen tuomioistuin katsoi edellä mainitussa asiassa Yhdistynyt kuningaskunta vastaan neuvosto annetun tuomion 88 kohdassa, että asetuksen N:o 519/94 liitteessä II säädetyistä kiintiöistä johtuvan suojan taso ei ylittänyt sitä, mikä oli tarpeen neuvoston tavoittelemien päämäärien saavuttamiseksi.
In paragraph 89 of the judgment, the Court of Justice held that the Council was right to consider that, faced with the pressure exerted by imports of toys from China, mere surveillance measures would be insufficient to protect the interests of the Community industry.
Saman tuomion 89 kohdassa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että neuvosto oli perustellusti voinut tulla siihen tulokseen, että pelkät valvontatoimet eivät riitä suojaamaan yhteisön teollisuuden intressejä Kiinasta peräisin olevan lelutuonnin aiheuttamaa painetta vastaan.
In paragraph 90 the Court of Justice added that, by fixing the import quotas at the level of the 1991 imports, which was considerably higher than that of the previous years, the Council sought to balance the need to protect the Community industry with maintaining an acceptable level of trade with China in a manner that was not open to criticism by the Court of Justice.
Tuomion 90 kohdassa yhteisöjen tuomioistuin totesi lisäksi, että vahvistamalla tuontikiintiöt vuonna 1991 toteutuneelle tasolle, joka ylitti merkittävästi edeltävien vuosien tason, neuvosto on pyrkinyt sovittamaan yhteen yhteisön teollisuuden suojaamistarpeen ja tarpeen säilyttää Kiinan kanssa käytävä kauppa hyväksyttävällä tasolla. Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan tätä toimintaa ei voida pitää lainvastaisena.
It is therefore clear, from paragraphs 88 to 90 of the judgment in United Kingdom ν Council, that it was reasonable for the Council to fix the quotas contained in Annex II to Regulation No 519/94, at the level of the 1991 imports.
Edellä mainitussa asiassa Yhdistynyt kuningaskunta vastaan neuvosto annetun tuomion 88—90 kohdasta ilmenee näin ollen, että neuvosto saattoi asetuksen N:o 519/94 liitteessä II laillisesti säätää kiintiöt vuonna 1991 toteutuneiden tuontimäärien tasolle.
Conse­quently, the Commission cannot be criticised for not having taken the year 1993 into account in Article 3(2) of Regulation no 747/94, which defines the reference period for the purposes of demonstrating status as a traditional importer of products originating in China and subject to the Community quotas laid down in Annex II to Regulation No 519/94.
Komissiota ei voida siten arvostella siitä, ettei se ottanut huomioon vuotta 1993 asetuksen N:o 747/94 3 artiklan 2 kohdassa, jossa määritellään viiteajanjakso, joka oikeuttaa asetuksen N:o 519/94 liitteessä II tarkoitettujen yhteisön kiintiöiden alaisten ja Kiinasta peräisin olevien tuotteiden perinteisen maahantuojan aseman saamiseen.
The plea of illegality raised against Article 3(2) of Regulation No 747/94 is therefore manifestly unfounded.
Asetuksen N:o 747/94 3 artiklan 2 kohtaa koskeva lainvastaisuusväite ei näin ollen selvästi ole perusteltu.
It follows from all the foregoing that the claims for the annulment of Article 1 of Regulation No 1012/94 and Article 1 of Regulation No 1225/94, since they are based solely on the plea of illegality raised against Article 1(2) of Regulation
Edellä esitetystä seuraa, että asetuksen N:o 1012/94 1 artiklan ja asetuksen N:o 1225/94 1 artiklan kumoamisvaatimukset, jotka perustuvat yksinomaan asetuksen N:o 519/94 1 artiklan 2 kohtaan ja asetuksen N:o 747/94 3 artiklan
No 519/94 and Article 3(2) of Regulation No 747/94, must be dismissed as manifestly unfounded in law.
2 kohtaan kohdistuviin lainvastaisuusväitteisiin, on hylättävä, koska ne ovat selvästi täysin perusteettomia.
The claims for compensation are also manifestly unfounded in law because the contested regulations are not vitiated by any illegality of a nature such as to cause the Community to incur liability.
Myöskin vahingonkorvausvaatimukset ovat selvästi täysin perusteettomia, koska riidanalaiset asetukset eivät ole lainvastaisia tavalla, joka voisi synnyttää yhteisön korvausvastuun.
Since the applicants have been unsuccessful, they must be ordered to bear their own costs and, jointly and severally, to pay those of the Commission and the Council, which have applied for costs.
Koska kantajat ovat hävinneet asian, ne on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja yhteisvastuullisesti komission ja neuvoston oikeudenkäyntikuluista näiden vaatimusten mukaisesti.
Under the first subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure, Member States which have intervened in the proceedings shall bear their own costs.
Työjärjestyksen 87 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan jäsen valtiot, jotka ovat asiassa väliintulijoina, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
The Kingdom of Spain shall therefore bear its own costs.
Näin ollen Espanjan kuningaskunta velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Under the third subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure, the Court may order an intervener other than a Member State or an institution to
Työjärjestyksen 87 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan mukaan ensim mäisen oikeusasteen tuomioistuin voi määrätä, että muu väliintulija kuin jäsen-
TYCO TOYS AND OTHERS V COMMISSION AND COUNCIL bear its own costs.
TYCO TOYS YM. v. KOMISSIO JA NEUVOSTO valtio tai toimielin vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
In this case it is ordered that the interveners Toys Manufacturers of Europe and Hasbro UK Ltd shall bear their own costs.
Esillä olevassa asiassa on syytä määrätä, että väliintulijat Toys Manufacturers of Europe ja Hasbro UK Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fifth Chamber, Extended Composition) hereby orders:
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (laajennettu viides jaosto) on määrännyt seuraavaa:
Joined Cases T­189/95, T­39/96 and T­123/96
Yhdistetyt asiat T-189/95, T-39/96 ja T-123/96
Service pour le Groupement d'Acquisitions (SGA) ν Commission of the European Communities
Service pour le groupement d'acquisitions (SGA) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(Competition — Distribution of motor vehicles — Examination of complaints — Action for a declaration of failure to act, for annulment and for compensation)
Kilpailu — Autojen jälleenmyynti — Kantelujen tutkiminen — Laiminlyönti-, kumoamis- ja vahingonkorvauskanne
Judgment of the Court of First Instance (First Chamber), 13 December 1999 11­3591
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.12.1999
Actions for annulment — Actionable measures — Meaning — Measures producing binding legal effects — Administrative proceeding in implementation of the competi­tion rules — Failure of the Commission to respond to a request to act — Not an actionable measure
Kumoamiskanne — Kannekelpoiset toimet — Kannekelpoisten toimien käsite — Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia — Kilpailusääntöjen soveltamista koskeva hallinnollinen menettely — Se, että komissio ei ryhdy toimenpiteisiin sille tehdyn toi menpidepyynnön johdosta, ei ole kannekelpoinen toimi
(EC Treaty, Art. 173 (now, after amendment, Art. 230 EC); Council Regulation No 17; Commission Regulation No 99/63)
(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla); neuvoston asetus N:o 17; komission asetus N:o 99/63)
Competition — Administrative proceedings — Investigation of complaints — Order of priority assigned by the Commission — Account taken of the Community interest in the investigation of a case — Discretion enjoyed by the Commission — Commission obliged to state reasons for a decision not to investigate a complaint further — Decision subject to judicial review
Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Kantelujen tutkiminen — Asioiden tärkeys järjestykseen asettaminen komissiossa — Asian tutkintaan liittyvän yhteisön edun huomioon ottaminen — Komission harkintavalta — Velvollisuus perustella päätös asian käsittelyn lopettamisesta — Tuomioistuinvalvonta
(EC Treaty, Art. 190 (now Art. 253 EC); Council Regulation No 17, Art. 3)
(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla); neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla)
SUMMARY — JOINED CASES T­189/95, T­39/96 AND Τ­123/96
TIIVISTELMÄ — YHDISTETYT ASIAT T-189/95, T-39/96 JA T-123/96 rikkomi
Actions for annulment — Pleas in law — Breach of essential procedural require­ments — Court may consider that question of its own motion
Kumoamiskanne — Kanneperusteet — Olennaisten menettelymääräysten nen — Peruste, jonka tuomioistuin tutkii viran puolesta
Competition — Administrative proceedings — Investigation of complaints — Account to be taken of the Community interest in the investigation of a case — Factors to be taken into account — Need to clarify the legal position relating to the sector concerned — Motor vehicle distribution sector — Commission entitled, where several complaints allege similar unlawful conduct on the part of several undertakings, to investigate one complaint only — Open to the other complainants to apply to the national courts
Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Kantelujen tutkiminen — Asian tutkintaan liittyvän yhteisön edun huomioon ottaminen — Arviointiperusteet — Tarve selventää kyseiseen toimialaan sovellettavia oikeussääntöjä — Ajoneuvojen jälleenmyynti — Komission mahdollisuus tutkia ainoastaan yksi useasta sellaisesta kantelusta, jotka koskevat kilpailusääntöjen rikkomisia, joihin usean yrityksen väitetään syyllistyneen — Muiden kantelijoiden mahdollisuus saattaa asia kansallisen tuomioistuimen tutkittavaksi
(Council Regulation No 17, Art. 3)
(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla)
Competition — Administrative proceedings — Termination of infringements — Adop­tion of interim measures — Powers of the Commission — Conditions governing the exercise of those powers
Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Kilpailusääntöjen rikkomisen lopettaminen — Väliaikaisiin toimenpiteisiin ryhtyminen — Komission toimivallan käyttämisen edellytykset lytykset
(Council Regulation No 17, Art. 3(1))
(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohta)
In respect of proceedings in implemen­tation of the competition rules, since neither Regulation No 17 nor Regula­tion No 99/63 provide that failure on the part of the Commission to respond to a request to act may amount to a decision, its declining to do so cannot be construed as an actionable measure.
Kilpailusääntöjen soveltamismenettelyn osalta asetuksessa N:o 17 ja asetuksessa N:o 99/63 ei säädetä siitä, että se, että komissio ei vastaa toi menpidepyyntöön, vastaisi päätöstä, joten kannekelpoisena toimena ei voida pitää sitä, että komissio jättää vastaa matta tällaiseen pyyntöön.
The acts or decisions against which an action for annulment may be brought under Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 230 EC) are those measures which produce binding legal effects capable of affect­ing the applicant's interests by bringing about a significant change in his legal position.
Perustamissopimuksen 173 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) tarkoitettuja kanne kelpoisia toimia tai päätöksiä ovat sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vai kuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi.
Mere silence on the part of an institution cannot produce such effects unless express provision is made by Community law for it to do so.
Pelkällä toimielimen toimimattomuudella ei voi olla tällaisia vaikutuksia, ellei tällaisesta vaikutuksesta säädetä nimen omaisesti yhteisön oikeussäännössä.
Where the Commission assigns differ­ent priorities to complaints submitted to it under Article 3 of Regulation No 17, it is entitled not only to decide the order in which the complaints are to be examined but also to reject a complaint for lack of a sufficient Com­munity interest in further investigation of the case.
Kun komissio päättää asettaa käsiteltävänään olevat kantelut tärkeysjärjestykseen, se voi paitsi asettaa ne järjestykseen, jonka mukaan ne tutkitaan, myös hylätä kantelun sillä perusteella, että yhteisön intressi ei ole niin suuri, että se vaatisi asian käsittelyn jatka mista.
The discretion enjoyed by the Commis­sion for that purpose is not unlimited, however.
Komissiolle tältä osin kuuluva harkintavalta ei kuitenkaan ole rajaton.
Where there are no such express provi­sions laying down a deadline by which an implied decision is deemed to have been taken and prescribing the tenor of the decision, an institution's inaction cannot be deemed to be equivalent to a decision without calling into question the system of remedies instituted by the Treaty.
Kun ei ole olemassa tällaisia nimen omaisia oikeussääntöjä, joissa säädettäisiin määräajasta, jonka päättyessä implisiittisen päätöksen on katsottava syntyneen, ja joissa määriteltäisiin tämän päätöksen sisältö, toimielimen toimimattomuutta ei voida rinnastaa päätökseen, koska muussa tapauksessa vaarannettaisiin perustamissopimuksella käyttöön otettu oikeussuojakeinojen järjestelmä.
is under an obligation to state reasons if it declines to continue with the examination of a complaint, and the reasons stated must be sufficiently precise and detailed to enable the Court of First Instance effectively to review the Commission's use of its discretion to define priorities.
riittävän täsmälliset ja yksityiskohtai­set, jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on mahdollista tehok­kaasti valvoa tapaa, jolla komissio on käyttänyt harkintavaltaansa määritel­lessään asioiden tärkeysjärjestystä.
That review may not lead the Court of First Instance to substitute its assess ment of the Community interest for that of the Commission, but focuses on whether the contested decision is based on materially incorrect facts, or is vitiated by an error of law, a manifest error of appraisal or misuse of powers.
Tämä valvonta ei saa johtaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois­tuin korvaa komission yhteisön intres­siä koskevan arvioinnin omalla ar­vioinnillaan, vaan sillä pyritään selvit­tämään, ettei riidanalainen päätös perustu virheellisiin aineellisiin seik­koihin tai ettei siihen liity oikeudellista virhettä, ilmeistä arviointivirhettä tai harkintavallan väärinkäyttöä.
To that end, it is legitimate for the Commission to take account not only of the seriousness of the alleged infringement and of the extent of the measures of investigation required in order to prove it, but also of the need to clarify the legal position relating to conduct alleged in the complaint and to define the rights and obligations under Community law of the various eco nomic operators affected by that conduct. duct.
Komissio saa arvioidessaan yhteisön intressiä kantelun tutkimiseen ottaa huomioon väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden ja sen olemas­saolon toteennäyttämiseksi edellytettä­vien selvittämistoimien laajuuden lisäksi tarpeen selventää kantelussa tarkoitettuihin toimenpiteisiin liittyvää oikeudellista tilannetta ja määritellä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta niiden eri taloudellisten toimijoiden oikeudet ja velvollisuudet, joita toi­menpiteet koskevat.
The Court of First Instance may of its own motion consider the question of infringement of essential procedural requirements and, in particular, of the procedural guarantees conferred by Community law.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi omasta aloitteestaan tutkia olennaisen menettelymääräyk­sen rikkomisen ja erityisesti yhteisön oikeusjärjestyksessä annettujen menet­telyllisten takeiden loukkaamisen.
In order to evaluate the Community interest in investigating a complaint submitted to it pursuant to Article 3 of Regulation No 17, the Commission must balance the significance of the alleged infringement as regards the functioning of the common market, the probability of its being able to establish the existence of the infringe ment and the extent of the investigative
Sen arvioimiseksi, edellyttääkö yhteisön etu komissiolle asetuksen N:o 17 3 artiklan nojalla tehdyn kan­telun tutkimista, komission on punnit­tava keskenään väitetyn kilpailusään­töjen rikkomisen merkitystä yhteis­markkinoiden toiminnalle, sitä toden­näköisyyttä, että komissio voi todeta kilpailusääntöjen rikkomisen tapahtu­neen, ja niiden tutkintatoimenpiteiden laajuutta, jotka ovat tarpeen, jotta se
When investigating a complaint alleging infringement of Article 85 of the Treaty in the motor vehicle sector, since the respective rights and obligations of the authorised agents, car manufacturers and dealers have been defined and set out in the block exemption regulations, by a Commission communication and by judgments of both the Court of Justice and the Court of First Instance, the Commission is entitled to reach the conclusion — and commits no manifest error in so doing — that the national courts and administrative authorities were capable of dealing with the infringements alleged in the complaint and of protecting the com plainant's rights under Community law.
Kun komission tutkittavaksi on saa­tettu kantelu, jossa väitetään perusta­missopimuksen 85 artiklaa rikotun ajoneuvojen jälleenmyynnin alalla, on katsottava, että koska valtakirjan saa­neiden välittäjien, autonvalmistajien ja jälleenmyyjien oikeudet ja velvollisuu­det on määritelty ja täsmennetty ryh­mäpoikkeusasetuksissa, komission tie­donannossa sekä ensimmäisen oikeus­asteen tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä, komissio voi ilmeistä virhettä teke­mättä katsoa, että kansalliset tuo­mioistuimet ja viranomaiset kykenevät tutkimaan kantajan kantelussaan esiin tuomat kilpailusääntöjen rikkomiset ja suojelemaan sen yhteisön oikeuteen perustuvia oikeuksia.
SUMMARY — JOINED CASES T­189/95, T­39/96 AND Τ­123/96 decide, pursuant to Article 3(1) of that Regulation, whether it is necessary to adopt interim measures when these are requested.
TIIVISTELMÄ — YHDISTETYT ASIAT T-189/95, T-39/96 JA T-123/96 asetuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti, onko ryhdyttävä väliaikaisiin toimenpiteisiin.
Thus, where the Commission is faced with a situation where numerous fac­tors give rise to a suspicion of anti­competitive conduct on the part of several large undertakings in the same economic sector, it is entitled to con­centrate its efforts on one of the under­takings concerned, whilst at the same time indicating to the economic opera­tors who may have suffered damage as a result of the anti­competitive conduct of the other parties concerned that it was open to them to bring an action in the national courts.
Kun komissio on tilanteessa, jossa useat seikat antavat syyn epäillä useiden samalla alalla toimivien suuryritysten menettelevän kilpailuoikeuden vastaisella tavalla, sillä on oikeus keskittää voimansa asianomaisista yrityksistä yhteen ja ilmoittaa niille taloudellisille toimijoille, joille muiden kilpailusääntöjä rikkovien yritysten toi menpiteet mahdollisesti aiheuttavat vahinkoa, että niiden on saatettava asia kansallisten tuomioistuinten käsiteltäväksi. väksi.
It is for the Commission, in the perfor­mance of the supervisory task confer­red upon it by the Treaty and Regula­tion No 17 in competition matters, to
Komission on käyttäessään perusta missopimuksessa ja asetuksessa N:o 17 sille kilpailuasioiden osalta myönnettyä valvontavaltaa päätettävä kyseisen
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (First Chamber) 13 December 1999 *
13 päivänä joulukuuta 1999 *
In Joined Cases T-189/95, T-39/96 and T-123/96,
Yhdistetyissä asioissa T­189/95, T­39/96 ja T­123/96,