natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 1993, the rate at which public sector workers accrued pension rights was reduced.
Vuonna 1993 julkisen sektorin työntekijöiden eläkeoikeuksien karttumista supistettiin.
Changes introduced in 1996 in the method of calculating the pensionable wage, which determines the level of a person's employment pension benefits, were estimated to reduce average future pension bene­fits.
Vuonna 1996 uudistettiin työeläkkeiden suuruuteen vaikuttavan eläkepalkan laskentamenetelmää, minkä arvioidaan pienentävän tulevia keskimää räisiä eläkkeitä.
Early retirement benefits were reduced, and the index to which pensions are linked was modi­fied in 1996.
Varhaiseläkkeitä alennettiin, ja indeksiä, johon eläkkeet on sidottu, muutettiin vuonna 1996.
The Ministry of Finance (1995) esti­mated that the 1996 package should reduce pen­sion expenditure by nearly 2 % of GDP in the long run.
Valtiovarainministeriö (1995) arvioi vuoden 1996 paketin vähentävän eläkemenoja lähes 2 prosenttia suhteessa BKT:hen pitkällä tähtäimellä. täimellä.
A particular feature of the Finnish employment pension system is the employers' right to 'rebor­row' a large part of their pension contributions from the pension companies.
Suomen työeläkejärjestelmän erityispiirre on takaisinlainaus eli työnantajat voivat lainata takaisin suuren osan eläkemaksuistaan eläkelaitoksilta.
Until the beginning of the 1990s, the interest rate charged on such reborrowing was quite favourable compared with alternative borrowing rates, and the pension sys­tem hence contributed to boosting companies' investment.
Takaisinlainauksen korko oli 1990luvun alkuun saakka varsin suotuisa verrattuna vaihtoehtoisiin lainakorkoihin, ja siten eläkejärjestelmä osaltaan kannusti yritysten investointitoimintaa.
In the early 1980s, relending to com­panies accounted for as much as 90 % of the employment pension companies' investments (Puttonen, 1996).
Takaisinlainauksen osuus oli jopa 90 prosenttia työeläkelaitosten sijoituksista 1980-luvulla (Puttonen 1996).
During the 1990s, companies' reborrowing declined sharply (3).
1990luvulla yritysten takaisin lainaus väheni jyrkästi (3).
The possibilities for pension companies to invest in equity were constrained by the employment pension compa­nies' limited working capital and by the volatility of Finnish stock prices, which made the associ­ated investment risk high (Puttonen, 1996).
Eläkelaitosten mahdollisuuksia sijoittaa osakkeisiin rajoitti työeläkelaitosten vähäinen toimintapääoma ja Suomen osa kemarkkinoiden epävakaus, jonka vuoksi osakesijoittamiseen liittyi suuria riskejä (Puttonen 1996).
Faced with limited alternative investment opportunities, the pension companies increasingly shifted their investment to central government bonds.
Koska eläkelaitoksilla ei ollut paljon vaihtoehtoja, ne siirsivät sijoituksiaan yhä enemmän valtion obligaatioihin.
At pre­sent, over 40 % of the pension companies' assets, or some 15 % of GDP, are invested in central gov­ernment bonds.
Tällä hetkellä yli 40 prosenttia eläkelaitosten varoista eli noin 15 prosenttia suhteessa BKT:hen on sijoitettu valtion obligaatioihin. hin.
A reform, which entered into force in January 1997, sought to promote a diversification of the employment pension companies' investment portfolios.
Tammikuussa 1997 voimaan tulleella uudistuksella pyrittiin edistämään työeläkelaitosten sijoitussalkkujen hajauttamista.
If the pension companies earned a higher return on their assets.
Jos eläkelaitosten varallisuus tuottaisi korkeamman tuoton.
At the end of 1997, the employ­ment pension funds' assets equalled 40 % of GDP.
Vuoden 1997 lopussa työeläkerahastojen varallisuus oli 40 prosenttia suhteessa BKT:hen.
The pension companies in the private employment pensions scheme have to earn an administratively set rate of return on their funds.
Yksityiseen työeläkejärjestelmään kuuluvien eläkelaitosten on hankittava hallinnollisesti määrätty tuotto varoilleen.
This 'minimum required rate of return', which is determined by the Ministry of Social Affairs and Health, is currently 5.5 %.
Tämä vaadittu vähimmäistuotto, jonka sosiaali- ja terveysministeriö päättää, on tällä hetkellä 5,5 prosenttia.
Over extended periods of time, the required rate of return has been lower than the relevant market rates or, for example, the yield on government bonds (see OECD, 1997. p. 75).
Vaadittu tuotto on ollut pitkään markkinakorkoa tai esim. valtion obligaatioiden tuottoa alhaisempi (OECD 1997, s. 75).
In international comparisons, the rates of return on the pension funds in Finland tend to be quite low, partly because the Finnish pension companies have invested a smaller part of their assets in equity than is the case in many other countries. In 1996, 8 % of the employment pen­sion funds' assets were invested in shares in Finland (')■
Kansainvälisesti tarkasteltuna Suomen eläkerahastojen tuotto on yleensä aika alhainen, osittain siksi, että suomalaiset eläkelaitokset ovat sijoittaneet pienemmän osan varallisuudestaan oman pääoman ehtoisiin arvopapereihin kuin eläkelaitokset useissa muissa maissa.
) In the OECD (1997) simulation, the baseline real rate of return was 3 9c and assumed inflation 2.5 9c per year.
(2) OECD:n (1997) simulaatiossa perusrcaalituotto oli 3 prosenttia ja oletettu inflaatio 2.5 prosenttia vuodessa.
(This would correspond to the current nominal required rate of return of 5.5 9c.)
(Tämä vastaisi nykyisiä nimellistä tuottovaatimusta, joka on 5,5 prosenttia.)
The funds continued to increase their financial assets, which rose from 37 9c of GDP in 1995 to 65 % in 2030.
Rahastot kasvattivat edelleen rahoitusvarallisuutlaan, joka nousi 37 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 1995 65 prosenttiin vuonna 2030.
In the alternative scenario, the real rate of return was raised by 2 percentage points, while the contributions were reduced by an amount equal to 1 9c of GDP.
Vaihtoehtoisessa skenaariossa reaalituottoa korotettiin 2 prosenttiyksikköä samalla kun maksuja vähennettiin määrällä, joka vastaa 1 prosenttia suhteessa BKT:hen.
This led to financial assets equal to 70 9c of GDP in 2030.
Tämä johti siihen, että rahoitusvarat olivat 70 prosenttia suhteessa BKT:hcn vuonna 2030.
(') The liberalisation of capital movements in the second half of the 1980s gave Finnish companies access to foreign borrowing.
(3) Kun pääomaliikkeet vapautettiin 1980luvun loppupuolella, suomalaiset yritykset saivat ottaa lainaa ulkomailta.
During the 1990s, the Finnish market rates have declined significantly and have become more attractive to many companies than reborrowing from pension funds.
Suomen markkinakorot ovat laskeneet huomattavasti 1990luvulla ja lainaaminen markkinoilta on alkanut kiinnostaa yrityksiä enemmän kuin takaisinlainaus eläkerahastoista.
Moreover, the requirement of bank guarantees or credit insurance since 1993 may have reduced companies' willingness or ability to make use of the relending facility.
Lisäksi pankkitakauksen ja luottovakuuden vaatimus vuodesta 1993 lähtien on ehkä vähentänyt yritysten halukkuutta tai kykyä käyttää takaisinlainausta.
Equity holdings of pension funds differ significantly across countries: in 1995. shares accounted for less than 3 % of pension funds' total portfolios in Germany and Italy, while in the United Kingdom, the United States and Belgium, more than half of the pension funds' portfolios were invested in shares (Group of Ten. 1998. p. 26).
Eläkerahastojen oman pääoman ehtoisten arvopapereiden omistus vaihtelee huomattavasti eri maissa: vuonna 1995 eläkerahastojen sijoituksista oli alle 3 prosenttia osakesijoituksia Saksassa ja Italiassa, kun taas Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
In France, the Netherlands, Sweden.
Ranskassa, Alankomaissa, Ruotsissa, Sveitsissä, Japanissa ja Kanadassa 14-30 prosenttia eläkerahastojen sijoituksista oli osakkeita.
Switzerland, Japan and Canada, 14 to 30 % of the pension funds' portfolios consisted of shares.
Eläkerahastojen sijoitusten kaskimääräinen reaalituotto G10tutkimukseen (op.cit., s.
The average real return on the pension funds' portfolios in 11 industrialised countries included in a Group of Ten study (op. cit., p.
31) sisältyneissä 11 teollistuneessa maassa oli 6-11 prosenttia vuosina 1984-1996.
31) varied between 6 and 11 % in 1984­96, with the exception of Switzerland, where the rate of return was 4%.
Poikkeuksena oli Sveitsi, jossa tuotto oli 4 prosenttia.
retirement age (2).
Julkinen talous ja finanssipolitiikan toteuttaminen maan tällä hetkellä alhaista keskimääräistä eläkeikää (2).
In general, flexibility and individual arrangements should be encouraged in an individual's retirement choice, while the financial incentive struc­ture with regard to the different retirement options should reflect in an appropriate way the costs to the pension system.
vuutta ja yksilöllisiä järjestelyjä, kun taas eläkejärjestel­män kustannusten tulisi näkyä asianmukaisesti eläke­vaihtoehtojen rahoituksellisessa kannustinjärjestel­mässä.
Finally, within the limits of prudence and taking due account of the risks involved, the possi­bilities of earning a higher rate of return on the pension funds should be exploited.
Toiminnan vakauden ja riskit huomioon ottaen olisi myös hyödynnettävä eläkerahastojen mahdolli­suuksia ansaita korkeampaa tuottoa.
Thus, a number of different policies can contribute to easing future pressure on the pension contribution rates.
Tulevia eläkemaksuihin kohdistuvia paineita voidaan siten helpottaa useilla eri tavoilla.
Policies which support employment growth are essen­tial.
Keskeisellä sijalla ovat työllisyyden kasvua tukevat keinot.
Measures which discourage an early withdrawal from the labour market, for instance by offering a parttime pension as an alternative to full-time retirement, would help in raising the currently low-average effective
Aikaista vetäyty­mistä työmarkkinoilta ehkäisevät toimet, esim. osa­aika­eläke täyden eläkkeen vaihtoehtona, auttaisivat nosta­
The tax revenues to GDP ratio rose since the 1980s until the beginning of the 1990s (see Graph 39).
Verotulot suhteessa BKT:hen nousivat 1980­luvulta 1990­luvun alkuun (kuvio 39).
In the first half of the 1980s, the ratio of taxes and social
Verojen ja sosiaaliturva­maksujen suhde BKT:hen oli noin 40 prosenttia 1980­
0 As part of the comprehensive incomes policy agreement of November 1997, a temporary arrangement was agreed on whereby the employer is required to try and provide a possibility of parttime work for workers willing to move to parttime retirement.
(2) Marraskuussa 1997 tehdyssä tuporatkaisussa sovittiin väliaikaisesta järjestelystä, jolla edellytetään, että työnantaja pyrkii järjestämään mahdollisuuden osa­aikatyöhön niille työntekijöille, jotka haluavat siirtyä osa­aikaiselle eläkkeelle.
In the same context, the minimum age for parttime retirement was reduced to 56 years (as from July 1998).
Samalla alennettiin osa­aikaeläkkeen vähimmäisikävaatimusta 56 vuoteen (heinäkuusta 1998 lähtien).
(') Until the end of 1996. the rules governing pension funds stipulated that the funds should grow by the annual actuarial 'funding rate' — not less, but not more.
(') Vuoden 1996 loppuun saakka eläkerahastoja koskevissa säännöissä määrättiin, että rahastojen tulee kasvaa vuosittaisen rahoituskoron verran ­ei enempää, ei vähempää.
Pension companies' investment returns in excess of the funding rate were mainly used to finance current pension benefits or, to a lesser extent, were returned to employers as a contribution rebate.
Eläkevakuutusyhtiöiden rahoituskoron ylittävä sijoitusluotto käytettiin pääasiassa nykyisten eläkkeiden maksamiseen ja osa niisiä palautettiin työnantajille alentamalla heidän maksujaan.
Actual inflation often exceeded the funding rale, reducing the real value of the pension funds.
Tosiasiallinen inflaatio ylitti usein rahoituskoron, mikä alensi eläkerahastojen reaaliarvoa.
As from January 1997, the funding rate was reduced from 5 % to 3 %, and the pension companies are temporarily (1997-99) allowed to use their investment returns in excess of 3 % to strengthen their solvency.
Tammikuusta 1997 rahoituskorko alennettiin 5 prosentista 3 prosenttiin ja eläkevakuutusyhtiöt saavat väliaikaisesti (1997­1999) käyttää 3 prosenttia ylittävän sijoitusten tuoton maksukykynsä vahvistamiseen.
Moreover, the practice of using excess investment returns to finance current pension payments was abandoned: now the total of the pension companies' investment returns is used to increase their capital.
Lisäksi luovuttiin käytännöstä käyttää ylimääräisiä sijoitusluottoja eläkemaksujen rahoittamiseen: nyt eläkevakuutusyhtiön koko tuotto käytetään niiden pääoman korottamiseen.
Graph 39: Government tax revenues and total revenues, 1985-97
Kuvio 39: Julkisen talouden verotulot ja kokonaistulot vuosina 1985­1997
This reform, together with the introduction of a flatrate tax on capital income in 1993, substantially reduced the taxation of dividends.
Suomessa: Suomen haasteet EMU-ympäristössä mattavasti osinkoverotusta.
The present tax system is neutral between debt and share financing, but retained profits are double-taxed (first as corporate income and later as a capital gain of the shareholders) (·').
Nykyinen verojärjestelmä on neutraali vieraan ja oman pääoman ehtoisen rahoituksen välillä, mutta jakamatonta voittoa verotetaan kaksinkertaisesti (ensin yritystulona ja myöhemmin osakkeenomistajien pääomavoittona) (3).
security contributions to GDP was around 40 %.
luvun alkupuolella.
By 1990, the ratio had risen to 46 %. During the 1990s the ratio has stayed broadly stable.
Vuoteen 1990 mennessä suhde nousi 46 prosenttiin ja on pysynyt yleisesti ottaen vakaana 1990-luvulla.
In 1997, the ratio was 47 % of GDP.
Vuonna 1997 se oli 47 prosenttia suhteessa BKT:hen.
Intensifying tax competition and the need to encourage employment call for a further decline in the tax ratio in the future.
Kiristyvä verokilpailu ja tarve kan nustaa työllisyyttä edellyttävät veroasteen alenemista tulevaisuudessa.
Table 21 illustrates the importance of different types of taxes as revenue sources.
Taulukossa 21 kuvataan erityyppisten verojen merkitystä tulolähteenä.
The most important source of tax revenue is the income tax, which covers both per sonal and corporate income, and accounts for more than a third of total tax revenues.
Tärkein verotulojen lähde on tulo vero, joka kattaa sekä henkilökohtaiset tulot että yritystulot ja jonka osuus on kaikista verotuloista yli kolmannes.
The share of social security contributions in total tax revenues increased until 1994, and despite the decline in their share since then, they still account for almost a third of the total.
Sosiaaliturvamaksujen osuus kaikista verotuloista kasvoi vuoteen 1994 saakka ja vaikka niiden osuus on alentunut sen jälkeen, se on edelleen lähes kolmannes kokonaistuloista.
VAT and excise duties bring in more than one quarter of total tax revenues (')·
Arvonlisä- ja valmisteverojen osuus kokonaisverotuloista on yli neljännes (')·
In the progressive tax system which applies to earned income, the two main reforms introduced in the 1990s were to reduce or eliminate a range of different deduction rights (often related to the family situation or households' interest expenditure), and to reduce the marginal tax rates.
Progressiiviseen verojärjestelmään, jota sovelletaan ansiotuloihin, tehtiin kaksi tärkeää uudistusta 1990luvulla: erilaisia vähennyksiä (jotka usein liittyivät per heen tilanteeseen tai kotitalouden korkomenoihin) vähennettiin tai poistettiin ja marginaaliveroastetta alennettiin.
In addition to these, the progression in the system was regulated through the way in which inflation was allowed to affect the tax brackets.
Näiden lisäksi järjestelmän progressiivisuutta säänneltiin siten, että inflaation annettiin vaikuttaa vero luokkiin.
In 1992-93, consumer prices rose by over 5 %, while the nominal tax brackets remained unchanged.
Vuosina 1992-1993 kuluttajahinnat nousivat yli 5 prosenttia, mutta nimelliset veroluokat säilyivät muuttumattomina.
Hence, progression tightened as a taxpayer with an unchanged real income could enter into an upper bracket with a higher marginal tax rate.
Niinpä progressio kiristyi, kun vero velvollinen, jonka reaalitulot säilyivät muuttumattomina, saattoi joutua korkeampaan veroluokkaan, jossa marginaaliveroaste oli korkeampi.
The opposite happened between 1994-97, when income tax progression was eased through successive inflation adjustments, which raised the brackets altogether by over 10 %.
Vuosina 1994-1997 kehitys oli päinvastaista, kun tuloverotuksen progressiota kevennettiin peräkkäisillä inflaatiokorjauksilla, jotka nostivat luokkien tulorajoja yhteensä yli 10 pro senttia.
Over the same period, consumer prices rose only by 4 %.
Saman ajanjakson aikana kuluttajahinnat nousi vat ainoastaan 4 prosenttia.
The inflation adjustment made to the brackets in 1998 corresponds to the expected 2 % inflation rate.
Vuonna 1998 veroluokkiin tehty inflaatiokorjaus vastaa odotettua 2 prosentin inflaatiota. laatiota.
The income tax is paid by employees, corporations, pensioners, self-employed and other natural persons and by decedents' estates.
Tuloveroja maksavat työntekijät, yritykset, eläkeläiset, yksityisyrittäjät ja muut luonnolliset henkilöt ja kuolinpesät.
Apart from wages and salaries and capital income, pensions and various social security allowances are also subject to the income tax.
Palkkojen ja pääomatulojen lisäksi tuloveroa maksetaan myös eläkkeistä ja erilaisista sosiaalietuuksista.
In 1993, the income tax system was transformed into a dual system, where total income is divided into earned income, which is subject to progressive tax rates, and capital income, which is subject to a flatrate tax.
Vuonna 1993 tuloverojärjestelmä muutettiin kaksiosaiseksi, jossa kokonaistulot on jaettu ansiotuloihin, joihin sovelletaan progressiivista verotusta, ja pääoma tuloihin, joista peritään kiinteää veroa.
The flatrate capital income tax applies to individuals' interest income, dividends, capital gains and most other types of capital income, but also corporate profits are subject to the same rate.
Kiinteää pääomatuloveroa sovelletaan yksittäisen henkilön korkotuloihin, osinkoihin, pääomavoittoihin ja useimpiin muihin pääomatuloihin, mutta myös yritysten voittoihin.
In the 1993 reform, the tax rate was set at 25 %, which implied a significant lowering of the nominal tax rate on corporate income.
Vuoden 1993 uudistuksessa veroasteeksi määrättiin 25 prosenttia, mikä merkitsi huomattavaa yritystulojen nimellisveroasteen alennusta.
Nevertheless, because of the simultaneous broadening of the tax base and the elimination of many deductions, the effective taxation of corporate profits did not change much.
Siitä huolimatta yritysten voittojen efektiivinen verotus ei muuttunut paljon, koska veropohjaa laajennettiin samaan aikaan ja useat verovähennykset poistettiin.
The introduction of a dual income tax system in 1993 simplified the taxation of capital income by eliminating many tax breaks, and increased the neutrality of the system by the adoption of a single flatrate tax on almost all types of capital income.
Kaksiosaisen tuloverojärjestelmän käyttöönotto vuonna 1993 yksinkertaisti pääomatulojen verotusta, koska se poisti monet aukot verotuksessa ja lisäsi järjestelmän neutraaliutta ottamalla käyttöön yhden kiinteän veroasteen, jota sovelletaan lähes kaikkiin pääomatuloihin.
However, after the introduction of a low proportional tax rate on all capital income (the rate was raised from 25 to 28 % in 1996), the difference between the tax burden on earned income (especially the highest marginal tax rates) and on capital income has been quite significant.
Sen jälkeen kun kaikkiin pääomatuloihin oli alettu soveltaa alhaista suhteellista veroa (veroastetta nostettiin 25 prosentista 28 prosenttiin vuonna 1996), ansiotulojen verotuksen (erityisesti korkeimmat marginaaliveroasteet) ja pääomatulojen verotuksen ero on varsin merkittävä.
The large differ ence between the tax rates may create incentives, for example for entrepreneurs to shift revenues from labour income to capital income and avoid tax contributions.
Hyvin suuri veroasteiden ero saattaa kan nustaa esim. yrittäjiä muuttamaan työtulot pääomatuloiksi verojen välttämiseksi.
Until the early 1990s, the tax system clearly favoured corporations' debt financing over share financing or retained profits (2).
Verojärjestelmällä suosittiin selvästi yritysten velkarahoitusta osake- tai tulorahoituksen kustannuksella 1990luvun alkuun saakka (2).
At least partly as a consequence of the differential tax treatment of debt and equity, Finnish companies heavily relied on debt financing.
Ainakin osittain velka- ja osa kerahoituksen erilaisen verokohtelun vuoksi suomalaiset yritykset käyttivät runsaasti velkarahoitusta.
A reform in 1990 eliminated the double taxation of dividends: corporations pay the flatrate capital income tax on their profits, and this is fully credited to the shareholders.
Vuonna 1990 toteutettu uudistus poisti osinkojen kaksoisverotuksen: yritykset maksavat kiinteän pääomatuloveron voitostaan ja tämä hyvitetään täysimääräisesti osakkeenomistajille.
In addition, a property tax exists, but it is insignificant as a revenue source (0.08 % of total tax revenues in 1995), as very few individuals exceed the limit above which net wealth becomes taxable.
Suomessa kannetaan myös omaisuusveroa, mutta se on tulonlähteenä merkityksetön (0,08 prosenttia kokonais verotuloista vuonna 1995), sillä hyvin harvat ihmiset ylittävät rajan, jonka ylittävä nettovarallisuus on vero tettavaa.
The inheritance and
Perintö- ja lahjavero on ainoastaan lievästi
(') Data in Table 21 and Graph 39 come from different sources (Eurostal and the national accounts respectively), and the lax ratios arc not exactly the same.
(') Taulukon 21 ja kuvion 39 tiedot ovat eri lähteistä (taulukon tiedot ovat Eurostatista ja kuvion tiedot kansantalouden tilinpidosta), ja verokannat eivät ole aivan samat.
(2) Before the 1993 reform, interest income was either lax exempt or subject to a 15 % withholding tax. while the tax burden on income from dividends
) Ennen vuoden 1993 uudistusta korkotulot olivat joko verovapaita tai niistä kannettiin 15 prosentin lähdevero, kun taas osinkotulojen verorasitus saattoi korkeimmillaan ylittää 60 prosenttia (Valtiovarainministeriö, 1993).
(') For more details on the capital income tax reform, see Ministry of Finance (1993, Chapter 6) and Koskenkylä ( 1993).
(3) Pääomatuloverotuksen uudistamisesta tarkemmin ks. Valtiovarainministeriö (1993, 6. luku) ja Koskenkylä (1993).
Public finances and implementation of fiscal policy real estate tax as a revenue source may strengthen in the future, not least because real estate is the least mobile of all tax bases.
Julkinen talous ja finanssipolitiikan toteuttaminen kiinteistöveron yhä suurempaan käyttöön tulonlähteenä tulevaisuudessa ­ eikä vähiten sen vuoksi, että kiinteis­töt ovat vähiten liikkuva veroperusta.
gift tax displays only mild progression, while the tax rates are higher for more distant family members.
progressiivinen, mutta etäisempien sukulaisten veroas­teet ovat korkeampia kuin lähiomaisten.
Since 1995, customs duties have been collected for the EU instead of the Finnish Government.
Vuodesta 1995 tulleja on kerätty EU:lle Suomen valtion sijasta.
In April 1998, the government presented a bill on the immediate abolition of the stamp duty on bank loans.
Huhtikuussa 1998 hallitus antoi esityksen pankki­lainojen leimaveron välittömästä poistamisesta.
It is considered that this type of stamp duty, which brings revenues of some 0.2 % of GDP annually, will come under pressure when Finland participates in the single currency, and interna­tional banking markets integrate further.
Arveltiin, että tämäntyyppiseen leimaveroon, jonka vuosittainen tuotto on noin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, kohdistuisi paineita Suomen liittyessä euro­alueeseen ja kansainvälisten pankkimarkkinoiden yhdentyessä edelleen.
The relative importance of social security contributions as a source of revenue rose during the recession of the early 1990s, when increased social expenditure was fol­lowed by an increase in the contribution rates.
Sosiaaliturvamaksujen suhteellinen merkitys tulonläh­teenä kasvoi taantuman aikaan 1990­luvun alussa, jol­loin maksuja korotettiin sosiaalimenojen kasvun vuoksi.