natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Competition Council decided that DBU, which held a dominant position, was not entitled to the soleright to sell radio and television broadcasting rights to matches, since these broadcasting rights wereowned both by DBU and the various clubs.
Kilpailuneuvosto päätti, että koska DBU oli määräävässä asemassa oleva yritys, se ei voinut varata itselleen yksinoikeutta myydä radiointi- ja televisointioikeuksia tapahtumiin, joihin osallistuvat sekä DBU että jalkapalloseurat.
It was a condition for the sale of joint rights that there wasagreement between the rightholders.
Yhteisesti omistettujen oikeuksien myynti edellyttää oikeuksien haltijoiden sopivan myynnistä.
The Council also pointed out that the rights belonging solely toclubs could be sold by them without any involvement on the part of DBU.
Kilpailuneuvosto korosti lisäksi sitä, että oikeudet, jotka kuuluvat yksinomaan jalkapalloseuroille, on voitava myydä DBU:n puuttumatta asiaan.
However, DBU must not beprevented from discharging its duties under the rules of FIFA or UEFA insofar as these rules had beenaccepted by the Commission.
DBU:ta ei kuitenkaan saa estää noudattamasta FIFA:n tai UEFA:n sääntöjen mukaan sille kuuluvia ja Euroopan komission hyväksymiä velvollisuuksia.
The Competition Council refused to intervene in DBU's administration of its own matches since no abusehad been proved in this connection.
Kilpailuneuvosto kieltäytyi puuttumasta DBU:n toimimiseen omien turnausten hallinnoijana, sillä ei ole todisteita siitä, että asiaan liittyisi väärinkäytöksiä.
Regarding the terms of sponsorship agreements concluded by clubs and of referees' fees, the Competition Council considered that DBU's internal regulations should be amended to restrict the DBUboard's general power to require all terms to be submitted to it for approval so that those regulations nolonger authorised the adoption of decisions restricting clubs' commercial operations.
Kilpailuneuvosto katsoi, että DBU:n sääntöjä olisi muutettava seurojen tekemien sponsorointisopimusten ja jalkapalloerotuomareille maksettavien korvausten osalta rajoittamalla periaatetta, jonka mukaan johdolla on oikeus vaatia, että kaikille toimenpiteille on saatava sen hyväksyntä.
The clubs will infuture be able themselves to conclude sponsorship agreements which relate solely to clubs' rights and toconclude agreements on referees' fees.
Tällä pyritään siihen, että DBU ei voisi tulevaisuudessa vedota kyseisiin sääntöihin tehdessään seurojen liiketoimintaa rajoittavia päätöksiä.
Judgment of 30 January 1997 in Case No 188/96 UNESPA
Asiassa N:o 188/96, UNESPA, 30. tammikuuta 1997 annettu tuomio
The Competition Tribunal {Tribunal de Defensa de la Competencia - TDC) dismissed the appeal againstthe decision of 9 October 1996 of the Directorate-General for Economic Policy and Competition (the Competition Service - SDC).
Espanjan kilpailutuomioistuin hylkäsi talouspolitiikasta ja kilpailuasioista vastaavan pääosaston (kilpailuvirasto) 9. lokakuuta 1996 tekemää päätöstä vastaan esitetyn kanteen.
By that decision the SDC closed the file in the case involving a complaintagainst a putative infringement of Section 1 of the Competition Act (LDC), and of the Supplementary Agreement to the Spanish Convention on direct compensation (ASCIDE) between the motor-vehicleinsurers on the calculation of damage, concluded by the Spanish Association of Insurance Companies.
Kilpailuviraston päätöksessä määrättiin lopetettavaksi tutkimukset, jotka koskivat Espanjan vakuutusyhtiöiden yhdistyksen (Unión Española de Entidades Aseguradoras, UNESPA) tekemää ASCIDE-sopimusta (välittömiä vahingonkorvauksia koskevan sopimuksen täydennys) ja jotka oli aloitettu kilpailun suojaamisesta annetun lain 1 artiklan otaksuttua rikkomista koskevan valituksen perusteella.
The plaintiff complained that the ASCIDE had adversely affected him since his insurance companyassessed the damage to his vehicle at an amount below the true cost of repairs.
Kantelija väitti kärsineensä vahinkoa kyseisen sopimuksen takia, sillä vakuutusyhtiö oli arvioinut kantelijan ajoneuvolle aiheutuneet vahingot todellisia korjauskustannuksia pienemmiksi.
The SDC, in closing thefile in the case, indicated that the ASCIDE was one which insurance companies acceded to voluntarily, inorder to speed up payment of compensation to their customers and it was therefore ultimately beneficialto the latter.
SDC lopetti valituksen käsittelyn, sillä se katsoi, että ASCIDE-sopimuksessa on kyse sopimuksesta, johon vakuutusyhtiöt voivat liittyä vapaasti halutessaan nopeuttaa vahingonkorvausten maksamista asiakkailleen, mikä hyödyttää loppujen lopuksi kuluttajia.
Moreover, the Agreement had been notified to DG IV, which, in a comfort letter, consideredthat the conditions for exemption in accordance with Article 85(3) were fulfilled.
Sopimuksesta oli lisäksi ilmoitettu komission pääosasto IVlle, joka ilmoitti hallinnollisessa kirjeessä katsovansa, että sopimus täyttää perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset poikkeuksen myöntämiseksi.
Finally, the disputebetween the insured and the insurance company should be settled before the ordinary civil courts.
Vakuutuksenottajan ja hänen vakuutusyhtiönsä väliset riita-asiat on sitä paitsi vietävä tavallisen siviilituomioistuimen käsiteltäväksi.
Judgments of 26 May and 22 December 1997 in Cases MC 21/97 and MC25/97 Tabacalera/McLane
Asioissa MC 21/97 ja MC25/97, Tabacalera/MCLANE, 26. toukokuuta ja 22. joulukuuta 1997 annetut tuomiot
On 16 May the TDC authorised the interim measures sought by the SDC, at the request of the plaintiff, McLane Espana S.A., in the investigation of practices believed to be in breach of Sections 1 and 6 of the LDC and of Articles 85(1) and 86.
LANE ESPAÑA S.A.:n pyynnöstä asiassa, jota tutkittiin, koska oli aihetta epäillä, että kyse oli LDC:n 1 ja 6 artiklan ja perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan ja 86 artiklan vastaisista menettelytavoista.
It also ordered Tabacalera to provide supplies for McLane, onnon-discriminatory terms, from the entire range of manufactured tobacco produced by it for a six-monthperiod.
Kilpailutuomioistuin määräsi lisäksi TABACALERAn toimittamaan MC. LANElle syrjimättömin ehdoin kaiken kuuden kuukauden aikana valmistamansa tupakan.
In addition, it also requested the SDC to examine the contracts under which Tabacalera producesmanufactured tobacco on the market in question (mainland Spain and the Balearic Islands) for othercompanies.
Kilpailutuomioistuin pyytää lisäksi kilpailuvirastoa tutkimaan sopimukset, joita TABACALERA soveltaa valmistaessaan kyseisillä markkinoilla (Pyreneiden niemimaa ja Baleaarit) tupakkaa muita yhtiöitä varten.
Tabacalera holds a monopoly in the manufacture of tobacco on that market and holds a de facto dominantposition in the wholesale distribution and importation of manufactured tobacco.
TABACALERAlla on monopoliasema tupakanvalmistajana kyseisillä markkinoilla ja tosiasiallinen määräävä asema valmistetun tupakan tukkukaupassa ja maahantuonnissa.
In terms of thecomplaint, although in 1995 McLane was duly authorised to operate as a distributor, it was preventedfrom doing so by Tabacalera's refusal to supply it and by the exclusive distribution contracts concludedbetween Tabacalera and other tobacco companies.
Valituksessa väitetään, että vaikka MC. LANE oli saanut vuonna 1995 luvan toimia jakelijayrityksenä, se ei voinut harjoittaa kyseistä toimintaa TABACALERAn kieltäydyttyä toimittamasta sille valmistamiaan tuotteita ja koska TABACALERA oli tehnyt muiden tupakka-alan yhtiöiden kanssa yksinmyyntisopimuksia.
In view of Tabacalera's dominant position, its refusal to provide supplies is sufficient proof of practicesrestricting competition.
Koska TABACALERA oli määräävässä asemassa, sen kieltäytymistä myymästä tupakkaa MC.
Since the complaint is manifestly well founded and in view of the serious losscaused to the plaintiff and the period of time (three years) for which the authorisation was granted to it,the adoption of the abovementioned preventive measures is justified.
LANElle voidaan pitää riittävänä osoituksena siitä, että kyse oli kilpailua rajoittavasta menettelytavasta. Koska kanne oli ilmeisen perusteltu, koska kantelijalle aiheutui huomattavaa vahinkoa ja koska MC.
On 22 December the TDC, acting on the proposal of the SDC, issued a fresh interlocutory order to Tabacalera SA to provide supplies to McLane Espana SA, for a period of six months onnon-discriminatory terms, of all manufactured tobaccos sold under its brands and in the event ofnon-compliance to pay a fine of ESP 150 000 per day.
Kilpailutuomistuin päätti 22. joulukuuta toteuttaa kilpailuviraston ehdotuksesta uusia väliaikaisia toimenpiteitä, joiden mukaan TABACALERA S.A. määrättiin toimittamaan MC. LANE ESPAÑA SA.:lle syrjimättömin ehdoin kaiken kuuden kuukauden aikana tuotemerkeillään valmistamansa tupakan 150 000 Espanjan pesetan päiväsakon uhalla.
The TDC intends to apply the interlocutory order after the period of six months laid down in thejudgment of 26 May (MC 21/97) if the circumstances in which the December interlocutory order wasmade continue.
Kilpailutuomioistuin ehdotti, että nämä uudet väliaikaiset toimenpiteet pannaan täytäntöön 26. toukokuuta annetussa tuomiossa (MC 21/97) määrättyjen toimenpiteiden toteuttamiselle asetetun kuuden kuukauden jakson päätyttyä, jos havaitaan, että joulukuussa toteutettua toimenpidettä vastaavan väliaikaisen toimenpiteen toteuttamiseen johtaneet olosuhteet ovat pysyneet ennallaan.
Judgment of 29 July 1997 in Case No 185/96, Radio Formula (merger)
Asiassa N:o 185/96, Radio Formula, 29. heinäkuuta 1997 annettu tuomio yrityskeskittymä)
In this judgment the TDC dismissed the applications submitted by a number of plaintiffs against thedecision of the SDC of 11 October 1996 partially closing the investigation of the Grupo Prisa and Antena 3 of Radio S.A. concerning putative infringements of Sections 6 and 7 of the LDC and Article 86.
Kilpailutuomioistuin hylkäsi tässä tuomiossa useiden osapuolten jättämän kanteen, joka koski kilpailuviraston 11. l#okakuuta 1996 tekemää päätöstä PRISAa ja d'ANTENA 3 de Radio S.A:a koskevan asian käsittelyn lopettamisesta niiden väitteiden osalta, joiden mukaan kyseiset yhtiöt ovat soveltaneet LDC:n 6 ja 7 artiklan ja perustamissopimuksen 86 artiklan kanssa ristiriidassa olevia menettelytapoja.
The actions in question took place in July 1992, when Grupo Godo, the majority shareholder in Antena 3Radio, and Grupo Prisa, the majority shareholder in Sociedad Espaiiola de Radiodifusion (SER),concluded a cooperation agreement; the enterprises controlled by the two groups carried out a sharetransfer, making Prisa an indirect minority shareholder of Antena 3 Radio.
Tutkimusten kohteena olevat toimet toteutettiin heinäkuussa 1992, jolloin ANTENA 3 Radio -konsernin pääosakkaana oleva GODO-yhtymä ja Sociedad Española de Radiodifusiónin (jäljempänä 'SER') pääosakkaana oleva PRISA-yhtymä tekivät yhteistyösopimuksen. Kyseisten yhtymien määräysvallassa olevat yritykset luovuttivat PRISAlle osakkeita, joiden kautta PRISA sai epäsuorasti ANTENA 3 Radion vähemmistöosakkuuden.
In November 1993 agreements were signed concerning the merger between SER and Antena 3 Radio,whereby management of the two chains were transferred to Sociedad de Servicios Radiofonicos Union Radio S.A.; the agreements were voluntarily notified to the SDC.
Marraskuussa 1993 allekirjoitettiin sopimukset SER:in ja ANTENA 3 Radion muodostamasta yrityskeskittymästä, johon sisältyi näiden kahden ketjun hallinnan siirto Sociedad de Servicios Radiofónicos UNION RADIO S.A.:lle, mistä ilmoitettiin vapaaehtoisesti kilpailuvirastolle.
The Spanish Council of Ministersdecided not to raise any objection to the merger provided certain conditions were met.
Ministerineuvosto päätti, että se ei vastusta kyseistä yrityskeskittymää, jos tietyt edellytykset täytetään.
The acts occurringin 1992 were in the meantime reported to the SDC on the ground that they infringed Section 6 of the LDC by reinforcing Prisa's dominant position on the radio-broadcasting market and, in the alternative, of Section 1 of the LDC and, in so far as the practices affected intra-Community trade, Articles 85(1) and
Kilpailuvirastolle ilmoitettiin kuitenkin sittemmin, että vuonna 1992 toteutettu toiminta rikkoo LDC:n 6 artiklaa vahvistaessaan PRISAn määräävää asemaa radiolähetysmarkkinoilla ja toissijaisesti LDC:n 1 artiklaa sekä myös perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa ja 86 artiklaa vaikuttaessaan yhteisön sisäiseen kauppaan.
The SDC considered that the facts relied upon did not amount to the acquisition of control of Antena 3Radio by Prisa and that moreover they did not constitute an infringement of Section 6 of the LDC, so thatthe LDC closed the file in the case.
Kilpailuvirasto katsoi, että tutkimuksen kohteena olevat toimenpiteet eivät aiheuttaneet ANTENA 3 Radion määräysvallan siirtymistä PRISAlle, ja että ne eivät myöskään rikkoneet LDC:n 6 artiklaa, millä perusteella oli tehty päätös valituksen käsittelyn osittaisesta lopettamisesta.
The operation in question could only be considered an agreementconcluded between competitors, as specified in Section 1 of the LDC.
Toimenpiteet oli katsottava LDC:n 1 artiklassa tarkoitetuksi kilpailijoiden väliseksi sopimukseksi.
In its judgment the TDC found that there was evidence that a merger was carried through in 1992.
Kilpailutuomioistuin totesi päätöksessään, että on saatu todisteita siitä, että vuonna 1992 toteutetussa liiketoimessa oli kyse yrityskeskittymästä.
Sincenotification of mergers is voluntary under Spanish competition law and the investigation of mergers isincompatible with the procedure followed in the case of practices restricting competition, the facts of thecase could not be deemed contrary to Section 6 of the LDC or consequently to Article 86.
KILPAILUSÄÄNTÖJEN SOVELTAMINEN EUROOPAN UNIONISSA vastaisina eikä siten myöskään perustamissopimuksen 86 artiklan vastaisina.
The applicationunder Section 7 of the LDC was also dismissed.
Myös LDC:n 7 artiklan perusteella esitetty kanne hylättiin.
Judgments of 11, 12, 14, 24, and 28 November in Cases 233, 234, 235, 236 and 237 (Montres Rolex)
Asioissa N:o 233, 235, 234, 237 ja 236, Montres Rolex, 11., 12., 14., 24. ja 28. marraskuuta tehdyt päätökset
In the proceedings initiated following the complaint submitted by several independent watch-retailersagainst Rolex de Espafia S.A., Farlabo Relojeria S.A. (the Ebel brand) and S.M.H. S.A. (the Rado and Tissot brands) on the grounds that those enterprises had refused to sell them spare parts for the brandsdistributed by them, the TDC, in five identical cases, partially quashed the reporter's order staying theproceedings against Rolex de Espana S.A. The stay of proceedings was granted because the standardcontracts used in setting up the distribution network of Montres Rolex S.A., the parent company of Rolexde Espafia, had been notified to the Commission seeking negative clearance or exemption under Article 85(3) and the Commission had not yet taken a decision.
Kilpailutuomioistuin teki useiden itsenäisten kellosepänliikkeiden esittämän valituksen perusteella käsiteltäväksi otetussa asiassa, joka koski Rolex de España SA.:ta, Farlabo Relojería S.A.: (Ebeltuotemerkki) ja S.M.H. SA.:ta (Rado- ja Tissot-tuotemerkit) ja jonka mukaan nämä yritykset olivat kieltäytyneet myymästä valituksen tehneille kellosepänliikkeille vaihto-osia näiden tuotemerkkivalikoimaan kuuluviin kelloihin, viisi samanlaista päätöstä peruuttaakseen osittain esittelijän määräyksen, jolla lykättiin Rolex de España SA.:ta koskevaa menettelyä. Lykkäyspäätöksellä pyrittiin ottamaan huomioon se, että kyseisen yhtiön emoyhtiön Montres Rolex S.A.:n jakeluverkon perustana olevista vakiosopimuksista oli ilmoitettu komissiolle puuttumattomuustodistuksen tai poikkeuksen myöntämistä varten perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja että komissio ei ollut antanut lausuntoa tästä asiasta.
The TDC considered that the Commission should be consulted in accordance with the Commissionnotice of 15 October 1997 to obtain a preliminary opinion and indicated that, if the opinion were notissued within three months, the stay of proceedings would be lifted and the procedure would continue.
Kilpailutuomioistuin oli sitä mieltä, että kilpailuviraston oli kuultava komission 15. lokakuuta 1997 julkaiseman tiedonannon mukaisesti komissiota, joka antaa asiasta väliaikaisen lausunnon, ja ilmoitti, että jos lausuntoa ei anneta kolmen kuukauden kuluessa, lykkäys kumotaan ja menettelyä jatketaan.
In 1997 the Finnish authorities did not directly apply Article 85(1) or Article 86.
Suomen toimivaltaiset kilpailuviranomaiset eivät soveltaneet suoraan perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa tai 86 artiklaa vuonna 1997.
However, on 15 Januarythe Office of Free Competition granted an exemption for an agreement on the round-timber tradeapplicable until 30 April 1999 concluded by the enterprises which were members of the Central Union of Agriculture and Forestry Producers (Maa- ja metsataloustuottajain Keskusliitto MTK ry) and of the Federation of Forestry Industries (Metsdteollisuus ry).
Kilpailuvirasto myönsi kuitenkin 15. tammikuuta 1997 poikkeusluvan Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto ry.n (MTK) ja Metsäteollisuus ry.n raakapuukauppaa koskevalle yksityiskohtaiselle sopimusjärjestelmälle 30. huhtikuuta 1999 saakka.
On 16 December 1996 the Commission had issueda comfort letter, authorising the parties to implement a plan for the round-timber trade for a period of fiveyears.
Euroopan komissio oli 16. joulukuuta 1996 antanut hallinnollisella kirjeellä kyseisille osapuolille luvan puukauppamallin toteuttamiseen viideksi vuodeksi.
The exemption granted by the Office under the Act on Competition Restrictions is in line with the Commission's opinion.
Kilpailuviraston kansallisen kilpailunrajoituslain nojalla myöntämä poikkeuslupa vastaa sisällöltään komission lausuntoa.
In its decision of 13 June, the Competition Council imposed on the Finnpap Trade Association (FinnpapMarkkinointiyhdistys) and its members, Metsa-Serla, Myllykoski, Veitsiluoto (now Enso) and Yhtyneet Paperitehtaat (now UPM-Kymmene) fines amounting in all to F1M 5.5 million by reason of theconclusion of an agreement on prices under the aegis of the Trade Association and of measures restrictingproduction.
Kilpailuneuvosto tuomitsi 13. kesäkuuta 1997 antamallaan päätöksellä Finnpap-Markkinointiyhdistyksen sekä sen jäsenyritykset Metsä-Serlan, Myllykosken, Veitsiluodon (nykyinen Enso) ja Yhtyneet Paperitehtaat (nykyinen UPM-Kymmene) maksamaan seuraamusmaksua yhteensä 5,5 miljoonaa Suomen markkaa yhdistyksen yhteydessä harjoitetusta hintayhteistyöstä sekä toimenpiteistä tuotannon rajoittamiseksi.
The decision dealt with the Finnish markets in paper for periodicals and fine paper sold byroll.
Päätös koski aikakauslehtipaperin ja rullatavarana myydyn hienopaperin markkinoita Suomessa.
Lastly, the Competition Council, by decision of 24 October, imposed a fine of FIM 5 million on Valio Oyfor abuse of its dominant position on the market in rnilk products in Finland (milk, cream and curdled
Kilpailuneuvosto määräsi 24. lokakuuta 1997 tekemällään päätöksellä Valio Oy:n maksamaan seuraamusmaksua 5 miljoonaa Suomen markkaa määräävän aseman väärinkäytöstä Suomen nestemaitotuotteiden (maidot, kermat ja piimät) markkinoilla.
APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION milk).
KILPAILUSÄÄNTÖJEN SOVELTAMINEN JÄSENVALTIOISSA
Agreements and abuses of a dominant position
Kilpailunrajoitukset ja määräävän aseman väärinkäyttö
The Community rules were applied in four proceedings before the Competition Council (Conseil de la Concurrence) as court of first instance.
Yhteisön kilpailusääntöjä sovellettiin kilpailuneuvostossa suoraan neljään menettelyyn.
Agreements
Kilpailunrajoitukset
In three decisions,127the Competition Council held that restrictive clauses in distribution contracts wereunlawful under Article 85(1).
Kilpailuneuvosto julisti kolmessa päätöksessään128jakelusopimuksiin sisältyvät kilpailua rajoittavat ehdot laittomiksi perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan nojalla.
The clauses which were liable to affect trade between Member States contained the following terms: in two cases, absolute territorial protection;in the third case, a requirement of specialisation which was considered discriminatory in that itreserved the selective distribution of Rolex products to traditional outlets and jewellers and not toany other categories of traders.
Näissä ehdoissa, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, määrättiin seuraavaa : kahdessa asiassa ehdoton aluesuoja kolmannessa asiassa erikoistumisvaatimus, jota pidettiin syrjivänä siksi, että se varasi Rolextuotteiden valikoivan jakelun perinteisille kello- ja kultasepänliikkeille ja jätti kaikki muut liiketyypit jakelun ulkopuolelle.
Abuse of a dominant position
Määräävän aseman väärinkäyttö
The practice of the original operator, France Telecom, in granting free access to the Numeris network toits own subsidiary, Transpac, was held to be an abuse of a dominant position under Article 86.128
Perinteikkään teletoiminnan harjoittajan France Telecomin käytäntö, jonka mukaan sen tytäryhtiö Transpac sai Numéris-verkon maksutta käyttöönsä, katsottiin perustamissopimuksen 86 artiklan nojalla129 määräävän aseman väärinkäytöksi.
Transpac's advantage was liable to affect its tenders at the expense of the competing technology, VSTA,offered by a British Telecom subsidiary.
Tämä etu saattoi vaikuttaa Transpaciin tekemiin tarjouksiin British Telecomin tytäryhtiön tarjoaman kilpailevan VSTA-teknologian kustannuksella.
The Commission was requested to refer the Promodes/Casino case to the competent French authoritiessince the new entity threatened to create a dominant position in a number of customer catchment areas inthe food distribution trade.
Komissiota pyydettiin siirtämään asian Promodès/Casino käsittely kansallisille viranomaisille, sillä liiketoimi uhkaa luoda osapuolille määräävän aseman useille elintarvikkeiden jakelun hankinta-alueille.
It acceded to the request, which is the second occasion on which France hasapplied Article 9 of Regulation No 4064/89 (the first occasion being in 1994 in the Holdercim/Cedestcase).
Komissio aikoo vastata myönteisesti tähän pyyntöön, jonka seurauksena Ranskassa sovelletaan toista kertaa asetuksen N:o 4064/89 9 artiklaa (kyseistä artiklaa sovellettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994 asiassa Holdercim/Cedest).
Although the Competition and Market Authority has been empowered, after the promulgation of Act No52 of 6 February 1996 (Section 54), to apply Articles 85(1) and 86 directly, relying on the powers and theprocedures available to"*it for the application of the national antitrust rules, it has not yet adopted anydecisions in application of those provisions in the areas within its jurisdiction.
Vaikka kilpailuja markkina-asioista vastaava viranomainen on 6 päivänä helmikuuta 1996 annetun lain N:o 52 (54 artikla) hyväksymisestä saakka voinut soveltaa suoraan perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa ja 86 artiklaa käyttämällä valtuuksia ja menettelyjä, joiden avulla se voi soveltaa kansallista kilpailunrajoituslainsäädäntöään, se ei vielä ole tehnyt näiden määräysten nojalla päätöksiä toimivaltaansa kuuluvilla aloilla.
Decisions No 97 D-21 of 25 March 1997, No 97 D-68 of 23 September 1997 and No 96 D-72 of 11 November 1996.Decision No 97 D-53 of 1 July 1997.
Päätökset N:o 97 D-21, tehty 25. maaliskuuta 1997, N:o 97 D-68, tehty 23. syyskuuta 1997 ja N:o 96 D-72, tehty II. marraskuuta 1996.
In the Netherlands the national authorities did not apply Articles 85 and 86 during the reference period.
Alankomaissa ei ole sovellettu hajautetusti perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa kertomuksen kattaman jakson aikana.
Eurocard's appeal wassubmitted against the decision of the Minister of Economic Affairs, acting on a complaint, whereby Eurocard was refused exemption under the Decree on horizontal agreements on prices.
Muutoksenhakuelin hylkäsi myös VISAn, American Expressin ja Diners Clubin jättämät kanteet, jotka koskivat samankaltaisia valitusten perusteella tehtyjä päätöksiä.