natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It should be noted that this complaint presupposes that the Italian Republic was obliged to comply, as regards nightwork by women, with the Directive even before it denounced the Convention.
On todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kansallisen lainsäädännön ja yhteisön oikeuden säännösten — myös välittömästi sovellettavien — välistä ristiriitaa ei voida lopullisesti poistaa muuten kuin sellaisilla kansallisilla pakottavilla oikeussäännöillä, joilla on sama asema lainsäädännöllisessä hierarkiassa kuin niillä oikeussäännöillä, joita on muutettava, ja että direktiivin säännökset on toteutettava kiistattoman pakottavasti ja riittävän yksilöidysti, täsmällisesti ja selvästi, jotta täytettäisiin se oikeusvarmuutta koskeva edellytys,jonka mukaan tapauksessa, jossa direktiivin tarkoituksena on luoda oikeuksia yksityisille oikeussubjekteille, nämä voivat saada selville kaikki oikeutensa.
Since there was no cogent and detailed exposition, either in the pre-litigation procedure or in the application, of the considerations which led the Commission to take the view that the Italian Republic should have complied, as regards nightwork by women, with the provisions of the Directive even before it had denounced the Convention, the Italian Republic was unable effectively to put forward its defence to that complaint.
Koska komissio ei ole esittänyt oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn aikana eikä kannekirjelmässään johdonmukaisesti ja
By retaining in national law rules prohibiting nightwork by women, contrary to Article 5 of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Community law;
Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska se pitänyt voimassa miesten ja naisten tasa-arvohen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207¡ETY 5 artiklan vastaisesti lainsäädännön, jossa kielletään naisten yötyö.
The remainder of the application is dismissed as inadmissible;
Kanne jätetään nutitta osin tutkimatta.
The Italian Republic is ordered to pay the costs.'
Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 30 September 1997.
Lenz on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 30 päivänä syyskuuta 1997.
He proposed that the Court should declare the Italian Republic in breach of its obligations and order it to pay the costs.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee asian seuraavasti:
Case C-225/96 Commission of the European Communities ν Italian Republic Environment and consumers
Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska se pitänyt voimassa sisäisessä oikeusjärjestyksessään miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY 5 artiklan vastaisesti naisten yötyökieltoa koskevat säännökset.
Failure to transpose Directive 79/923/EEC
Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(Failure to fulfil obligations of shellfish waters) (Fifth Chamber)
Asia C-225/96 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta Ympäristö ja kuluttajat
By application lodged at the Court Registry on 28 June 1996, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that,
4 päivänä joulukuuta 1997 täytäntöönpanon
As the Commission considered that the Ministerial Decree of 27 April 1978 which the Italian authorities sent to it on 15 December 1981 did not meet the conditions laid down by the directive, particularly as regards the parameters to be monitored and the frequency of such monitoring, by letter of 9 September 1985 it asked those authorities to provide it with detailed information concerning the designation of shellfish waters.
"Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen -Direktiivin 79/923/ETY laiminlyönti — Simpukkavesiltä vaadittava laatu" (viides jaosto)
by failing to designate waters needing protection or improvement in order to support shellfish life and growth in accordance with Article 4 of Council Directive 79/923/EEC of 30 October 1979 (hereafter 'the directive') and/or to notify such designation to the Commission in accordance with Article 13 of the directive;
— se ei ole laatinut tämän direktiivin 5 artiklan mukaisesti ohjelmia pilaantumisen vähentämiseksi; ja koska
by failing to establish programmes in order to reduce pollution in accordance with Article 5 of the directive, and
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.6.1996 yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon jättämällään kannekirjelmällä kanteen, jossa se vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vahvistanut direktiivin 3 artiklan mukaisesti arvoja direktiivin liitteen 8 ja 9 kohdassa mainituille parametreille elohopeaa ja lyijyä lukuun ottamatta.
by failing to set values for the parameters listed at points 8 and 9 of the Annex to the directive other than for mercury and lead, in accordance with Article 3 of the directive,
Komissio katsoi, ettei 27.4.1978 tehty ministeriön päätös, jonka Italian viranomaiset olivat toimittaneet sille 15.12.1981, täyttänyt direktiivissä säädettyjä edellytyksiä erityisesti siltä osin, kuin kysymys oli valvottavista parametreistä ja tarkastusten tiheydestä, ja tämän vuoksi komissio pyysi 9.9.1985 päivätyllä kirjeellään näiltä viranomaisilta yksityiskohtaisia tietoja simpukanviljelyyn tarkoitettujen vesien nimeämisestä.
However, the Commission takes the view that, although that Legislative Decree largely transposes the directive into national law, the transposition is not complete.
se ei ole nimennyt 30 päivänä lokakuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/923/ETY (jäljempänä direktiivi) 4 artiklan mukaisesti niitä vesialueita, jotka tarvitsevat suojelua tai parantamista, jotta mahdollistettaisiin simpukoiden elämä ja kasvu, ja/tai se ei ole ilmoittanut näin nimetyistä vesialueista komissiolle direktiivin 13 artiklan mukaisesti;
The Commission application.
Italian tasavalta antoi 27.1.1992 direktiivin soveltamisasetuksen (decreto-legge) nro 131.
wording of the directive to support an interpretation which would allow Member States not to designate all shellfish waters; that would, moreover, be contrary to its purpose, which is the protection of the environment and the abolition of unequal conditions of competition.
Komissio on kuitenkin katsonut, että vaikka tällä asetuksella täytäntöönpannaan kyseinen direktiivi suurelta osin, direktiiviä ei kuitenkaan täytäntöönpanna kokonaisuudessaan.
Article 4 of the directive provides that Member States are to designate shellfish waters, that is to say, the coastal and brackish waters they consider to need protection or improvement in order to support shellfish.
Toisin kuin Italian hallitus on väittänyt, nimeämisvelvollisuus on kuitenkin olemassa aina silloin, kun mainitut edellytykset täyttyvät.
As for the other heads of the Commission's action, the Italian Republic does not deny that it has failed to fulfil its obligations and states that implementing measures will be notified shortly.
Tämän jälkeen komissio nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
Member States do have a certain discretion in ascertaining that those conditions (the need for protection or improvement) obtain, within the parameters set in the Annex to the directive.
Muiden komission väitteiden osalta on todettava, että Italian tasavalta ei ole kiistänyt jättäneensä noudattamatta velvollisuuksiaan ja että se on esittänyt, että täytäntöönpanotoimenpiteistä ilmoitetaan lähiaikoina komissiolle.
However, contrary to the claims made by the Italian Government, waters must be designated if those conditions obtain. There is nothing in the
Simpukkavesien osalta on todettava, että direktiivin 4 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on nimettävä nämä vedet eli ne murto- ja rannikkovedet, joiden jäsenvaltiot katsovat tarvitsevan suojelua tai parantamista, jotta mahdollistettaisiin simpukoiden elämä ja kasvu.
By failing to designate waters needing protection or improvement in order to support shellfish Ufe and growth in accordance with Article 4 of Council Directive 79/923/EEC of 30 October 1979 on the quality required of shellfish waters; by failing to establish programmes in order to reduce pollution in accordance with Article 5 of Directive 79/923, and by failing to set values for the parameters listed at points 8 and 9 of the Annex to Directive 79/923 other than for mercury and lead, in accordance with Article 3 of Directive 79/923, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Directive
Italian tasavalta ei ole noudattanut simpukkavesiltä vaadittavasta laadusta 30 päivänä lokakuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/923/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska
The Italian Republic is ordered to pay the costs.'
— pilaantumisen se ei ole laatinut tämän direktiivin 5 artiklan mukaisesti ohjelmia vähentämiseksi; ja koska
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 25 September 1997.
— se ei ole vahvistanut tämän direktiivin 3 artiklan mukaisesti arvoja direktiivin liitteen 8 ja 9 kohdassa mainituille parametreille elohopeaa ja lyijyä lukuun ottamatta.
He proposed that the Court should declare the Italian Republic in breach of its obligations and order it to pay the costs.
Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
Joined Cases C-253/96 to C-258/96 Helmut Kampelmann and Others ν Landschaftsverband Westfalen-Lippe and Others Social policy
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 25 päivänä syyskuuta 1997.
Directive 9115331EEC -Article
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin
Preliminary ruling (Obligation to inform (Fifth Chamber) had been incorrect and that their work in fact corresponded to a lower category which did not qualify them for higher grading in accordance with the applicable collective agreements.
1) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska
By orders of 9 July 1996, the Landesarbeitsgericht (Regional Labour Court), Hamm, referred to the Court for a preliminary ruling a number of questions on the interpretation of Article 2(2)(c) of Council Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 (hereinafter 'the Directive').
— se ei ole nimennyt simpukkavesiltä vaadittavasta laadusta 30 päivänä lokakuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/923/ETY 4 artiklan mukaisesti niitä vesiä, jotka tarvitsevat suojelua ja parantamista, jotta mahdollistettaisiin simpukoiden elämä ja kasvu;
Mr Kampelmann, Mr Tilsch, Mr Klingelhöfer and Mr Schmidt then applied to the appropriate Arbeitsgericht (Labour Court) for a declaration establishing their advancement to a higher grade.
— se ei ole laatinut direktiivin 5 artiklan mukaisesti ohjelmia pilaantumisen vähentämiseksi; ja koska
Those applications were dismissed on the ground that the applicants had not provided proof that they had the necessary length of service in their grade and category of activity to qualify for advancement to a higher grade on the basis of satisfactory service, as sought.
— se ei ole vahvistanut direktiivin 3 artiklan mukaisesti arvoja direktiivin liitteen 8 ja 9 kohdassa mainituille parametreille elohopeaa ja lyijyä lukuun ottamatta; ja
Cases C-257/96 and C-258/96
2) velvoittaa Italian korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Mr Schade and Mr Haseley are employed respectively by Stadtwerke Witten and Stadtwerke Altena.
Yhdistetyt asiat C-253/96-C-258/96 Helmut Kampelmann ym. v. Landschaftsverband Westfalen-Lippe ym. Sosiaalipolitiikka
Cases C-253/96 to C-256/96
- Direktiivin
Mr Kampelmann, Mr Tilsch, Mr Klingelhöfer and Mr Schmidt are technicians employed by the Landschaftsverband.
Ennakkoratkaisu "Tietojen ilmoittaminen työntekijöille - Direktiivi 91/533/ETY 2 artiklan 2 kohdan c alakohta" (viides jaosto)
In 1992, however, their employers refused to take that classification into account for the purpose of advancement to a higher grade on the basis of satisfactory service, on the ground that their duties had been incorrectly assessed and could not qualify them for such advancement.
Landesarbeitsgericht Hamm on esittänyt 9.7.1996 tekemällään päätöksellä useita ennakkoratkaisukysymyksiä 14 päivänä lokakuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/553/ETY (jäljempänä direktiivi) 2 artiklan 2 kohdan c alakohdan tulkinnasta.
Mr Schade and Mr Haseley then applied to the appropriate Arbeitsgericht for a declaration establishing their advancement to a higher grade.
C-257/96, jossa kantajana on Stadtwerke Witten GmbH ja vastaajana Schade, ja asiassa C-258/96, jossa kantajana on Haseley ja vastaajana Stadtwerke Altena GmbH; asiat koskevat sitä, että kantajien työnantajat ovat kieltäytyneet ylentämästä kantajia ylempään palkkaluokkaan, koska he eivät työnantajien mukaan ole osoittaneet, että heille olisi kertynyt tarpeellinen määrä palvelusvuosia asianmukaista alaryhmää ja pätevyyttä vastaavista tehtävistä, työnantajien useita vuosia aiemmin näille työntekijöille antamista vastakkaisista kirjallisista tiedoista huolimatta.
Each of them was notified in writing by the employer of his grade and category of activity. Some years later, in 1991 and 1992, they applied for promotion to a higher grade but their applications were refused by the Landschaftsverband on the ground that the previous assessment of their category of activity
Nämä kysymykset on esitetty useissa asioissa eli asioissa C-253/96—C-256/96, joissa kantajina ovat Kampelmann, Tilsch, Klingelhöfer ja Schmidt ja vastaajana Landschaftsverband Westfalen-Lippe (jäljempänä Landschaftsverband), asiassa
Mr Hascley's application, was dismissed on the ground that he had not provided proof that the work he performed met the relevant criteria for the activity in the grade in question.
Asiat C-253/96-C-256/96 tuomioistuimessa, jotta heidät luokiteltaisiin ylempään palkkaluokkaan.
The first and fourth questions
Kampelmann, Tilsch, Klingelhöfer ja Schmidt ovat Landschaftverbandin palveluksessa olevia teknisiä toimihenkilöitä.
In the present case, the Directive was transposed into German law by a Law of 20 July 1995.
Ensimmäinen ja neljäs kysymys
Between 30 June 1993, the date by which it should have been transposed, and 20 July 1995, individuals were entitled to rely on the relevant provisions of the Directive directly before the national courts in order to enforce, as a minimum level of guarantee, the rights which the Directive attaches to one or other of the categories of information to be notified to the employee by virtue of Article 2(2)(c).
Ensimmäisellä ja neljännellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy, sitooko direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus, siltä osin kuin työntekijälle on ilmoitettu työsopimuksen tai työsuhteen olennaiset kohdat ja erityisesti 2 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tiedot, työnantajaa niin kauan kunnes se näyttää toteen, että ilmoitetut tiedot ovat virheellisiä.
By its first and fourth questions, the national court wishes to know whether the notification referred to in Article 2(1) of the Directive, in so far as it informs an employee of the essential aspects of the contract or employment relationship and, in particular, of the points listed in Article 2(2) (c), is binding on the employer until such time as he has proved that it was incorrect.
Useiden vuosien kuluttua asianosaiset hakivat vuosina 1991 ja 1992 ylennystä ylempään palkkaluokkaan, mutta Landschaftverband eväsi heiltä ylennyksen sillä perusteella, että heille aiemmin ilmoitettu työtä koskeva arvio oli virheellinen ja että heidän työnsä työnantajan mukaan tosiasiassa vastasi sellaista alemmantasoista työtä, jota ei voitu ottaa huomioon luokiteltaessa työntekijöitä ylempään palkkaluokkaan sovellettavien työ- tai virkaehtosopimusten mukaan.
Since the date on which it was transposed, individuals can no longer rely on those provisions unless the national implementing measures are incorrect or inadequate in the light of the Directive.
Tämän johdosta Kampelmann, Tilsch, Klingelhöfer ja Schmidt nostivat toimivaltaisessa työasioita käsittelevässä tuomioistuimessa kanteen, jossa vaadittiin, että heidät oli luokiteltava ylempään palkkaluokkaan.
In that regard, the Landschaftsverband, the German Government and the Commission have pointed out that the German legislature chose the option in Article 2(2)(c)(ii) of the Directive by requiring the employer to give written notification of 'the designation or general description of the work to be done by the employee'.
Kanteet hylättiin sillä perusteella, etteivät kantajat olleet osoittaneet, että heille tosiasiallisesti olisi kertynyt kyseisen palkkaluokan ja alaryhmän töistä sellainen määrä palvelusvuosia, joka on edellytyksenä sille, että ne voisivat vaatia vaadittua ylennystä.
The national courts must apply and interpret their national rules on the burden of proof in the light of the purpose of the Directive, giving the notification referred to in Article 2(1) such evidential weight as to allow it to serve as factual proof of the essential aspects of the contract of employment or employment relationship, enjoying such presumption as to its correctness as would attach, in domestic law, to any similar document drawn up by the employer and communicated to the employee.
Kansallisten tuomioistuinten tehtävänä on soveltaa ja tulkita todistustaakkaa koskevia kansallisia sääntöjä direktiivin tavoitteiden mukaisesti ja katsoa, että direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla ilmoituksella on sellainen todistusvoima, että ilmoituksen voidaan katsoa olevan sellainen asiakirja, josta ilmenee, mitä työsopimuksen tai työsuhteen olennaiset kohdat tosiasiassa ovat, ja että sillä näin ollen on sellainen totuusarvo, joka on verrattavissa siihen totuusarvoon,joka kansallisessa oikeusjärjestyksessä liitetään työnantajan laatimaan ja työntekijälle antamaan vastaavaan asiakirjaan.
Consequently, individuals may rely on Article 2(2)(c)(ii) of the Directive directly before the national courts, even after the entry into force of the implementing Law.
Schade on Stadtwerke Wittenin palveluksessa ja Haseley Stadtwerke Altenan palveluksessa.
Since, however, the Directive does not itself lay down any rules of evidence, proof of the essential aspects of the contract or employment relationship cannot depend solely on the employer's notification under Article 2(1).
Koska direktiivissä itsessään ei säädetä todistustaakan jakautumisesta, on lisättävä, ettei työsopimuksen tai työsuhteen olennaisten kohtien selvittäminen voi riippua pelkästään siitä ilmoituksesta, jonka työnantaja on tehnyt direktiivin 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
The employer must therefore be allowed to bring any evidence to the contrary, by showing that the information in the notification is either inherently incorrect or has been shown to be so in fact.
Työnantajan on näin ollen sallittava esittää kaikki vastanäyttö ja näyttää joko, että ilmoituksessa olleet tiedot ovat sellaisenaan virheellisiä, tai että ne ovat tosiseikkojen muuttuessa muuttuneet virheellisiksi.
It is clear from the second question that the referring court wishes in substance to know whether individuals may rely on Article 2(2)(c) of the Directive directly before the national courts.
Haseleyn työnantaja ilmoitti Haseleylle vuonna 1987 ja Schaden työnantaja Schadelle vuonna 1991 kirjeitse, että heidät oli ylennetty palkkataulukon ylempään palkkaluokkaan.
The provisions in question here are unconditional and sufficiently precise to enable individuals to rely on them directly before the national courts either where the Member State has failed to transpose the Directive into national law within the prescribed period or where it has not done so correctly.
Toisesta ennakkoratkaisukysymyksestä ilmenee, että kansallinen tuomioistuin haluaa lähinnä tietää, voivatko yksityiset oikeussubjektit välittömästi vedota direktiivin 2 artiklan
served by requiring the employer to give fresh notification of the essential aspects of a preexisting employment relationship or contract, after the measures transposing the Directive had entered into force, when those aspects have already been notified to the employee in question and have not changed,
On todettava, että direktiivin 2 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädetyn toisen vaihtoehdon mukaan työnantaja on velvollinen ilmoittamaan palkatulle työntekijälle lyhyen määritelmän tai kuvauksen työstä. On kuitenkin todettava, että työn nimike ei yksinään aina vastaa työntekijän suorittaman työn edes lyhyttä määritelmää tai kuvausta.
A national provision which exempts an employer from the obligation to inform an employee, even if the employee has requested the information, in a situation where there is a preexisting document or contract containing the essential aspects referred to in the Directive, is compatible with Article 9(2).
On todettava, että kyseiset säännökset ovat ehdottomia ja riittävän täsmällisiä, jotta yksityiset oikeussubjektit voivat välittömästi vedota niihin kansallisissa tuomioistuimissa silloin, kun valtio ei ole pannut kansallisessa oikeudessaan direktiiviä täytäntöön säädetyssä määräajassa, tai silloin, kun se on pannut direktiivin virheellisesti täytäntöön.
The Court ruled:
Viides ennakkoratkaisukysymys
The notification referred to in Article 2(1) of Council Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employers obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship, in so far as it informs an employee of the essential aspects of the contract or employment relationship and, in particular, of the points listed in Article 2(2) (c), enjoys the same presumption as to its correctness as would attach, in domestic law, to any similar document drawn up by the employer and communicated to the employee.
Viidennellä ennakkoratkaisukysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy lähinnä sitä, onko direktiivin 9 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että sen perusteella jäsenvaltiot voivat vapauttaa työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa kirjallisesti työntekijälle työsopimuksen tai työsuhteen olennaiset kohdat, myös silloin, kun työntekijä pyytää niiden ilmoittamista, jos ennen direktiivin täytäntöönpanosäädöstenvoimaantuloalaaditussa asiakirjassa tai työsopimuksessa jo mainitaan nämä kohdat.
The employer must none the less be allowed to bring any evidence to the contrary, by showing that the information in the notification ¿v either inherently incorrect or has been shown to be so in fact.
Direktiivin täytäntöönpanon jälkeisen ajan osalta on todettava, että yksityiset oikeussubjektit voivat tehokkaasti vedota direktiivin kyseisiin säännöksiin vain silloin, jos kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet eivät ole direktiivin kannalta virheettömiä tai riittäviä.
It is not open to a Member State to transpose Article 2(2)(c)(ii) of the Directive in such a way as to allow the employer, in every case, to confine the information to be notified to the employee to a mere job designation.
Ottaen huomioon direktiivin tavoitteen olisi tarpeetonta velvoittaa työnantaja ilmoittamaan uudelleen, direktiivin täytäntöönpanosäädösten voimaantulon jälkeen, jo olemassaolevan työsuhteen tai työsopimuksen olennaiset kohdat, kun nämä kohdat, jotka eivät ole muuttuneet, on jo ilmoitettu kyseiselle työntekijälle.
Advocate General G. Tesauro delivered his Opinion at the sittinp of the Fifth Chamber on 9 October 1997.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti: