natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Over the past decade or so, employ­ment seems to have increased at a much higher rate across the Union in the environmental sectors than in the rest of the economy.
Tämä merkitsee väistämättä muutoksia työtehtävissä ja toisi­naan myös lisätehtäviä kuten päästöjen ja jätteiden seurantaa ja testausta. Lisäksi se voi edel­
Indeed, between 1985 and 1992, the rate of net job creation in these sectors averaged over 3% a year, well over
­ tuotantoprosessien muuttami­nen ympäristönormeja vastaa­viksi
At a more disaggregated level, there were marked differences in the rate
Tuoreiden case­tutkimusten mu­kaan alan koulutus on edelleen puutteellista useimmissa jäsen­maissa.
Distribution of employment in environmental sectors in Member States, 1994
Työllisyyden jakautuminen ympäristöaloilla jäsenvaltioissa, 1994
D Recycling G Collection, purification & distribution of water ■ Instrument manufacturing ■ Sewage & refuse disposal, sanitation & other activities 2
Π Kierrätys Π Veden hankinta, puhdistus ja jakelu ■ Instrumenttiteollisuus ■ Jäteveden ja jätteiden käsittely, puhtaanapito ja muut toiminnot
0.5 addition to employment between 1985 and 1992, they nevertheless provided work for an extra 250 thousand in the Member States as a whole over this period. Moreover, it has been estimated that employ­ment in 'soft' environmental industries, such as nature con­servation, national heritage preservation and the provision of amenities such as parks and open spaces, which is not included in these figures, amounted to an addi­tional 250 to 500 thousand
Nykyisten ennusteiden mukaan vuoteen 2000 mennessä voi koko unionissa syntyä 250 000 uutta ympäristöalojen työpaikkaa, ja "pehmeän" ympäristöteollisuu­den eli luonnonsuojelun, kult­tuuriperinnön vaalimisen ja puistojen ja ulkoilualueiden ra­kentamisen piirissä voi syntyä suunnilleen yhtä monta työtilai­suutta (ECOTEC).
(ECOTEC), making a contribution of 5­7V2 % to the increase in total
Pylväiden päällä on ympäristöaloilla työskentelevien yhteismäärä (x1000)
GR Ρ NL Β DK E I L E12 IRL D F UK Figures at top of bars are total numbers employed in environmental sectors (1000s) employment.
Jos uuden lainsäädännön antaminen sekä sellaisten uusien verojen ja mak­sujen käyttöönotto, joiden tarkoi­
Section 2 The environment and employment
Jakso 2 Ympäristöjä työllisyys
Change in employment in environmental sectors in Member States, 1985-92
Työllisyyden muutos ympäristöaloilla jäsenvaltioissa, 1985 - 92
Annual change (%
Vuosimuutos (%
The increasing importance ac­corded to environmental issues is likely to affect the nature of jobs as well as the number.
12 r tuksena on maksattaa toiminnan todelliset kustannukset saastut­tajilla, viivästyvät, tai jos valvon­ta lievenee, aiempi kokemus selkeästi osoittaa, että myös ym­päristöön liittyvien toimintojen kasvu hidastuu ja työpaikkojen luonti näillä aloilla taantuu.
This will tend to have implications for the skills required of workers employed in particular activities across a wide area of the economy, not just in en­vironmental sectors or in those most affected by protective measures, which in turn will have consequences for education and training needs.
Kun pakkausjätteiden kierrätystä koskeva direktiivi vuoden 1994 lo­pussa astuu voimaan, jätehuollon investoinnit ja työpaikkojen luon­ti todennäköisesti vilkastuvat, mutta muilla alueilla, esimerkik­si päästöjen valvonnan osalta, tulevan lainsäädännön aikatau­lusta ja laajuudesta vallitsee vie­lä suuri epävarmuus.
In environmental management, in particular, there are a range of tasks which are likely to become more important, including:
Ρ GR UK E11 F L NL D Β DK IRL E Ks. kaavion 142 huomautus; jos tiedot eivät luotettavia, muutoksen on oletettu olevan nnlla- Π pi lisällä uiiRia ¡täisiä nçavaltintta
142 acquiring awareness of the rele­vant environmental legislation and keeping up to date on new regulations and standards in­troduced;
Niin kauan kuin asia ei ole näin, useimmat menneistä kokemuksista opiksi ottaneet yritykset viivyttävät to­sitoimiin ryhtymistä.
Change in employment by environmental sector in Member States, 1985-92
Työllisyyden muutos ympäristöalan mukaan jäsenvaltioissa, 1985 - 92
Annual change (%) D Recycling
Vuosimuutos (%)
ESP 1986-1992; I no data; P, GR, L, Β, DK, IRL: no reliable data for Recycling L. DK, IRL: no reliable data for water; P, GR, L: no reliable data for Instrument engineering
E ja Ρ 1986 - 1992; I ei tietoja; P. GR, L, Β, DK, IRL: ei luotettavia tietoja kierrätyksestä;
Section 2 The environment and employment heritage preservation and the provision of amenities such as parks and open spaces — the so-called 'soft' environmental industries — could contribute about the same number (ECOTEC estimate).
Jakso 2 Ympäristöjä työllisyys
Annex expanded, though by much less, adding around l'/2% to the Union's work force.
55­vuotiaiden ja sitä van­hempien määrässä ei ollut merkittäviä muutoksia.
This Annex contains more detailed analysis of a number of issues and supporting evidence for some of the conclusions reached in Part I of the Report.
Tässä liitteessä on yksityiskohtainen analyysi useista ky­symyksistä sekä aineistoa, joka tukee joitakin raportin osassa I esitettyjä päätelmiä.
The issues covered are:
Liitteessä käsitellään seu­raavia kysymyksiä:
• demographic trends and changes in participation;
­ väestön kehityssuunnat ja muutokset työmarkkinoille osallistumisessa,
the employment­intensity of growth in the Union as compared with the US and Japan;
Lisäksi jälleen Kreikkaa sekä Ruotsia lukuun otta­matta työvoimaan kuuluvien alle 25­vuotiaiden nuorten miesten ja naisten määrä supistui.
• changes in working time;
­ työajan muutokset,
• the rate of entry into self­employment and the rate of exit;
­ ryhtyminen yrittäjäksi ja yrittäjyydestä luopuminen,
• entry into part­time employment and temporary jobs;
­ siirtyminen osa­aikatyöhön ja tilapäistöihin
This pattern of change was in large degree repeated in all Member States.
­ työttömyysasteiden erot unionin eri alueiden välillä,
In all countries, except Denmark and Finland, an increase in the number of women aged between 25 and 54 was the major source of labour force growth over this period.
Iäkkäämpien ihmisten määrän muutoksissa oli kuitenkin jonkin verran eroja jäsenmaiden välillä, erityisesti miesten osalta.
In all countries, apart from Greece, the number of men in this age group also expanded.
Naisten kohdalla 55­vuotiaiden ja sitä vanhempien määrä kasvoi kaikkialla paitsi Ranskassa, Irlannissa, Lu­xemburgissa, Itävallassa ja Ruotsissa, joskin monissa ta­pauksissa vain vähän.
Moreover, in all countries apart from Greece again and Sweden, the number of young men and women under 25 in the labour force con­tracted.
Miesten määrä pieneni seitsemässä jäsenmaassa (Belgia, Ranska, Irlanti, Italia, Alankomaat, Itävalta ja Ruotsi) ja pysyi yhdessä muuttumattomana (Iso­Britannia).
the degree of overlap between temporary and part­time employment and the average duration of fixed­term con­tracts;
Vain neljässä maassa (Saksa, Kreikka, Lu­xemburg ja Portugali) oli merkittävää lisäystä.
• the growth of real labour costs and real wages in manu­facturing and non­manufacturing in relation to the growth of labour productivity over recent years;
­ todellisten työvoimakustannusten ja reaalipalkkojen kasvu teollisuudessa ja sen ulkopuolella suhteessa työn tuottavuuden kasvuun viimeksi kuluneina vuosina,
• the changes in the distribution of hours worked.
­ muutokset tehtyjen työtuntien jakautumisessa.
The change in the number of older people in the work force, however, differed somewhat between Member States, for men especially.
Tämänikäisten miesten määrä kasvoi vain hieman yli puolikertaisesti edellisen kauden kasvuun ver­rattuna.
Whereas for women, the number aged 55 and over increased everywhere apart from France, Ireland, Luxembourg, Austria and Sweden, though in many cases only slightly, for men, the numbers declined in seven Member States (Belgium, France, Ireland, Italy, the Netherlands, Austria and Sweden) and remained unchanged in another (the UK).
Samanaikaisesti työvoimaan kuuluvien alle 25­vuotiaiden nuorten miesten ja naisten määrä pieneni huomattavasti voimakkaammin kuin vuosina 1987­1990, miesten osalta 60% enemmän, naisten kohdalla kaksinker­
Only in four countries (Germany, Greece, Luxem­bourg and Portugal) was the increase significant.
Väestön kehityssuunnat, osallistuminen työmarkkinoille ja työvoiman kasvu
143 Change in the labour force by age and sex in Member States, 1987-90
143 Työvoiman muutos jäsenvaltioissa iän ja sukupuolen mukaan 1987-90
Demographic trends, participation and labour force growth
6 r % työvoimasta 1987
The evidence of the 1980s and early 1990s strongly suggests that labour force growth is not independent of the growth of employment.
1980­luvulta ja 1990­luvun alusta saadut kokemukset viittaavat selkeästi siihen, että työvoiman kasvu riippuu työllisyyden kasvusta.
Accordingly, any assessment of the Union's work force in future years, and of unemployment, is depend­ent on what is projected about the prospects for job creation.
Tämän vuoksi unionin tulevien vuo­sien työvoiman määrääjä työllisyyttä koskevat arviot riip­puvat aina siitä, millaisiksi työpaikkojen luonnin näkymät ennustetaan.
Ignoring this interrelationship is liable to result in an overestimate of the fall in unemployment as employment expands.
Jos tätä suhdetta ei oteta huomioon, on tu­loksena luultavasti liian suuri arvio työttömyyden laskus­ta työllisyyden kasvaessa.
SF: 25-49 and 50+; D excludes new Länder
SF: 25-49 ja 50+; D: lukuun ottamatta uusia osavaltioita (Länder
In the growth period between 1987 and 1990, the main source of the expansion in the labour force was the increase in women in the 25­54 age group.
Näitä lisäyksiä tasoitti osittain alle 25­vuotiaiden nuorten miesten ja naisten määrän huomattava pieneneminen,
Separating the effects on the labour force of changes in population and participation
Väestön ja työvoimaan osallistumisen muutosten työvoimaan kohdistuvien vaikutusten erottaminen toisistaan
In the period of slow employment growth between 1990 and 1994, the pattern of change was different in a number of respects.
Kuten edelliselläkin kaudella sama yleinen suuntaus tois­tui useimmissa jäsenmaissa.
Women aged 25­54 still represented the main source of labour growth (Graph 144).
Luxemburgia lukuun otta­matta työvoimaan kuuluvien alle 25­vuotiaiden nuorten miesten ja naisten määrä supistui jatkuvasti kaikissa jä­senmaissa, ja useimmissa muutos oli huomattava.
The number of men of this age rose by only just over half the rate of increase in the earlier period.
Työvoimamuutosten selittyminen väestö­ ja osallistumisasteen muutoksilla
At the same time, the number of young men and women under 25 in the labour force declined by a much higher rate than between 1987 and 1990 — 60% higher in the case of men, over twice as high in the case of women.
55­vuotiaiden ja sitä vanhempien työvoimaan kuuluvien miesten määrä pieneni kaikissa jäsenmaassa lukuun otta­matta Saksaa, Kreikkaa, Irlantia ja Suomea (Itävallan osalta tietojen epäjatkuvuus estää päätelmien teon).
A contraction in the number of men in the work force aged 55 and over reinforced the effect of the decline in young people.
Pudo­tus oli erityisen selvä Tanskassa, Espanjassa ja Italiassa.
The number of women in this age group continued to expand, though only at two­thirds of the rate of increase in the earlier period.
55­vuotiaiden ja sitä vanhempien naisten määrä pieneni vain viidessä maassa — Tanskassa, Espanjassa, Ranskas­sa, Italiassa ja Ruotsissa.
As in the earlier period, this general pattern was repeated in the majority of Member States.
Muutokset työmarkkinoille osallistumisessa ja työikäisessä väestössä
The data in this section, as well as in the Report itself, come from the Community La­bour Force Surveys for the years in question.
Tämän jakson tiedot, kuten koko raportinkin, ovat peräisin kyseisiä vuosia koskevista yhteisön työvoimatutkimuksista.
Because these relate to private households and tend to exclude people living elsewhere, such as the armed forces, they differ sightly from the usual statistics on demography.
Koska näissä tutkimuk­sissa käsitellään yksityisiä kotitalouksia eikä niissä oteta huomioon muualla — esimerkiksi armeijassa — olevia ihmisiä, ne poikkeavat jon­kin verran tavallisista väestötilastoista.
They also differ slightly from the figures for the labour force derived from the employment and unemployment data used to examine changes over time elsewhere in this Report.
Ne ovat myös hieman erilaisia kuin työvoimaluvut, jotka on saatu työttömyys­ ja työllisyystiedoista, joita on käytetty tietyllä ajanjaksolla tapahtuneiden muutosten tutkimiseen tämän raportin muissa osissa.
These dif­ferences, however, are likely to have only a small effect on the results of the analysis, particularly as regards the relative import­ance of changes in the different age groups
Näillä eroilla on kuitenkin todennäköises­ti vain vähäinen vaikutus analyysin tuloksiin, erityisesti eri ikäryhmien muutosten suhteelli­sen merkityksen osalta.
Changes in participation and working­age population
Kun työvoiman muutokset jaetaan näihin kahteen syyhyn, nähdään, että ensisijainen tekijä ovat muutokset työmark­kinoille osallistumisen asteessa.
One problem in distinguishing between the effect on the labour force of changes in working­age population and changes in par­ticipation of people of working age is that the concept of working age is an imprecise one.
Kun erotellaan toisistaan työikäisen väestön ja työvoimaan osallistumisen muutosten vaikutuk­set työvoimamuutoksiin, yksi vaikeuksista on käsitteen 'työikä' epämääräisyys.
Though it is customary to define this in terms either of those aged between 15 and 64 or of those aged 15 and over, there are difficulties with both definitions.
Vaikka työ­ikäiset tavallisesti määritellään 15­64 ­vuotiaiksi tai yli 15­vuotiaiksi, on kummassakin määritelmässä ongelmia.
These arise not only because rates of participation are much lower for younger and older people than they are for those in the middle, but because the extent of the difference varies significantly both be­tween countries and over time.
Ongelmia ei aiheuta ainoastaan se, että työvoimaan osallistumisen aste on paljon alhaisempi nuorten ja vanhojen kuin keski­ikäisten kohdalla, vaan myös se, että nämä erot vaihtelevat huomattavasti maan ja ajankohdan mukaan.
Any definition of working­age population is, therefore, liable to give a misleading impression of differences in participation rates between countries and of the changes in population from which the labour force is drawn.
Määriteltiinpä työikäinen väestö miten tahansa, se voi antaa harhaanjohta­van kuvan työvoimaan osallistumisen asteesta eri maissa ja muutoksista siinä väestössä, josta työvoima on lähtöisin.
A key question arising from the above is how far the changes which have occurred are the result of demographic trends — ie of a changing rate of growth of working­age population — as opposed to changes in the rate of participation in the labour force of those of working age (see Box).
Kuten osan I jaksossa 2 huomattiin, työmarkkinoille osal­listuminen kasvoi yleisesti jaksolla 1987­1990, mikä tuotti 1,9 miljoonan hengen lisäyksen unionin työvoimaan. Jak­solla 1990­1994 työmarkkinoille osallistuminen laski, jol­loin työvoima väheni 3 miljoonalla.
144 Change in the labour force by age and sex in Member States, 199094
144 Työvoiman muutos jäsenvaltioissa iän ja sukupuolen mukaan 1990-94
% labour force in 1990
% työvoimasta 1990
To overcome this problem, population is divided into age groups as well as between men and women and is then effectively weighted by the rate of participation for each group.
Näiden ongelmien ratkaisemiseksi väestö on jaettu ryhmiin iän ja sukupuolen mukaan, ja tämän jälkeen painotettu kunkin ryhmän työvoi­maan osallistumisasteen mukaisesti.
On this basis, the change in population weighted by participation rates at the begin­ning of the period indicates what would have happened to the labour force had these rates remained unchanged.
Näin jakson alussa vallinneella työvoimaan osallistu­misasteella painotettu väestön muutos osoittaa, mitä olisi työvoimassa olisi tapahtunut, jos nämä asteet olisivat pysyneet ennallaan.
The difference between this and the actual change indicates the ag­gregate effect of changes in rates of participation.
Tämän ja to­dellisen muutoksen ero osoittaa työvoimaan osallistumisasteissa tapahtuneiden muutosten kokonaisvaikutuksen.
More formally, the change in the labour force over any period is sub­divided between the population effect, measured by a­i(P­P­i), and the participation effect, (a­a­i)P for all age groups, where a is the rate of participation in a given age group, Ρ is the population of that age and the subscripts refer to the base period.
MuodoHisemmin esitettynä tämä tarkoittaa, että työvoiman muutos tietyllä ajanjaksolla jaetaan kaavalla a.,(P­P.,) mitattuun väestövaikutukseen ja kaavalla (a­a.,)P mitattuun työvoimaan osallis­tumisen vaikutukseen kaikkien ikäryhmien osalta siten, että a on työvoimaan osallistumisen aste tietyssä ikäryhmässä, Ρ on tämän ikäinen väestö ja alaindeksit viittaavat perustana ole­vaan ajanjaksoon.
SF: 25-49 and 50*; A, S: 1990-93
SF: 25­49 ja 50»: A. S: 1990-93
Sub-dividing the change in the labour force between these two sources shows that changes in rates of participation are the primary factor.
Liite sestä kohdistuu alle 65-vuotiaisiin ja erityisesti niihin, jotka ovat iältään jäsenmaiden virallisen eläkeikärajan alla.
Member States in the three preceding years, in seven it increased, including in Denmark, Germany, Luxembourg, Finland and the UK, in all of which the decline in subsequent years was significant (Graphs 149 and 150).
Toisin sanoen suuri osa tästä vähentymisestä johtuu siitä, että edelliseen ajanjaksoon verrattuna selvästi useammat siirtyivät varhaiseläkkeelle, vaikka useissa jäsenmaissa oli vanhusten kasvavan määrän vuoksi kustannussyistä luovuttu varhaiseläkkeelle siirtymiseen kannustavasta politiikasta, jolla pyrittiin vapauttamaan työpaikkoja nuorille.
As indicated in Part I, Section 2, there was an overall rise in participation over the period 1987 to 1990 which added 1.9 million to the Union labour force.
Vaikuttaa siltä, että työpaikkojen saatavuuden heikentyminen painoi tällä jaksolla enemmän kuin taloudellisten houkuttimien heikentyminen.
Examining changes in participation by age group, the sharp decline in participation which occurred in the 1990 to 1994 period arose principally among young people, both men and women, and among men in the 25 to 54 age bracket.
Tutkittaessa muutoksia työmarkkinoille osallistumisessa ikäryhmittäin nähdään, että vuosina 1990-1994 tapahtunut jyrkkä pudotus kohdistui pääasiassa nuoriin, sekä miehiin että naisiin, ja 2554 -vuotiaisiin miehiin.
The former was responsible by itself for a fall in the total labour force in the Union of some 3.3 million over this period, a considerably higher figure than over the previous three years (600 thousand).
Jälkimmäinen ryhmä vastasi yksinään noin 3,3 miljoonan pudotuksesta unionin kokonaistyövoimasta tällä kaudella, mikä on huomattavasti enemmän kuin edeltävinä kolmena vuotena (600 000).
Though some of this rise might be due to a genuine increase in the desire of young people to raise their qualification and basic skill levels, it also almost certainly reflects a reduction in the availability of suitable employment opportunities.
Vaikka osa tästä muutoksesta saattaisikin olla seurausta nuorten halusta parantaa koulutustaan ja ammattitaitonsa perustaa, on melko varmaa, että se myös kuvastaa sopivien työpaikkojen saatavuuden heikentymistä.
In this regard, it is especially notable that much of the fall in participation occurred in those Member States which experienced the largest decline in employment
Tässä suhteessa on erityisesti huomattava, että työmarkkinoille osallistuminen laski eniten niissä jäsenmaissa, joissa koettiin suurin työllisyyden vähentyminen — erityisesti Espanjassa, Saksassa, Italiassa, Suomessa, Ruotsissa ja Isossa-Britanniassa.
The reduction in the numbers of young people was reinforced by a decline in participation of men, both in the 25 to 54 age group, which served to reduce the labour force by over 1.2 million, and in the 55 and over age group, which served to reduce it by over 900 thousand, some 700 thousand more than in the three years before.
Nuorten määrän vähenemistä korosti miesten työvoimaan liittymisen väheneminen sekä ikäryhmässä 25-54, mikä pienensi työvoimaa yli 1,2 miljoonalla, että 55-vuotiaiden ja sitä vanhempien ryhmässä, mikä pienensi työvoimaa yli 900 000 hengellä, lähes 700 000 enemmän kuin kolmena edellisenä vuotena.
The above analysis indicates that the slowdown in the rate of employment growth after 1990 significantly reduced the growth of the labour force across the Union and in a number of Member States resulted in an absolute reduction in the numbers involved.
Edellä oleva analyysi osoittaa, että työllisyyden kasvu vauhdin hidastuminen vuoden 1990 jälkeen pienensi merkittävästi työvoiman kasvua kaikkialla unionin alueella ja johti useissa jäsenmaissa työvoiman absoluuttisen määrän pienentymiseen.
The evidence of the last period of economic recovery in the latter part of the 1980s strongly suggests that increased labour force growth is likely as the rate of net job creation rises.
Talouden edellisen elpymän ajalta 1980luvun lopulta saadut kokemukset viittaavat selvästi siihen, että työpaikkojen luontivauhdin kasvaessa työvoiman määrä todennäköisesti myös kasvaa.
An important question is how rapid this increase is likely to be.
On tärkeää tietää, miten nopeaa tämä kasvu todennäköisesti on.
The answer depends on a number of issues, in particular, on:
Vastaus tä hän kysymykseen riippuu monista seikoista, erityisesti siitä,
These changes were common to most Member States.
Nämä muutokset olivat yhteisiä useimmille jäsenmaille.
In most countries, rates of participation among young people under 25 declined markedly in the period 1990 to 1994, in some cases — Greece, Spain and Portugal — offsetting a rise in the labour force which would have resulted from demographic trends.
Useimmissa maissa alle 25vuotiaiden osallistuminen työ markkinoille väheni merkittävästi vuosina 1990-1994. Joissain tapauksissa — Kreikassa, Espanjassaja Portugalissa — tämä tasoitti työvoiman lisäyksen, joka olisi seurannut väestön kehityssuunnasta.
Only in Luxembourg, the Netherlands and Austria did the participation of young people rise over this period and only in Belgium and Ireland was the fall in participation less than over the previous three years.
Nuorten työmarkkinoille osallistuminen kasvoi tänä aikana ainoastaan Lu xemburgissa, Alankomaissa ja Itävallassa, ja ainoastaan Belgiassa ja Irlannissa osallistumisen vähentyminen oli pienempää kuin kolmena edellisenä vuotena.
In most cases, it was substantially more (Graphs 145 and 146).
Useimmiten vähennys oli selvästi suurempaa (kaaviot 145 ja 146).
• whether the rise in participation of women in the 25 to 54 age group will continue at the same rate as over the past 10 to 15 years;
- jatkuuko 2554 -vuotiaiden naisten työvoimaan liittymisen kasvu samalla vauhdilla kuin viimeksi kuluneina 10-15 vuotena,
• how far men of prime working age who have left the (official) labour force will be attracted back as employ ment prospects improve;
- kuinka paljon parhaassa työiässä olevista miehistä, jotka ovat poistuneet (virallisesta) työvoimasta, palaa ta kaisin työmahdollisuuksien parantuessa,
Similarly, for men aged 25 to 54, the rate of participation fell in all Member States, except for Greece and Austria, between 1990 and 1994.
Samoin 2554 -vuotiaiden miesten kohdalla työmarkkinoille osallistumisen aste laski Kreikkaa ja Itävaltaa lu kuun ottamatta kaikissa jäsenmaissa vuosina 1990-1994.
The fall was particularly pronounced in Denmark, Ireland, Italy, Luxembourg and Sweden, in each case amounting to an effective reduction in the labour force of over 1% in these four years.
Lasku oli erityisen selvää Tanskassa, Irlannissa, Italiassa, Luxemburgissa ja Ruotsissa, joissa kaikissa tämä aiheutti yli 1% suuruisen työvoiman supistumisen näiden neljän vuoden aikana.