natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A specific corollary of the latter concerns the car stock, which in Finland is the second oldest after Greece (-1).
Jälkimmäisen luonnollisena seurauksena voidaan mai­nita autokanta, joka on Suomessa EU:n toiseksi vanhin Kreikan jälkeen (3).
the aftermath of the recession leading to substantial pro­ductivity gains; high confidence boosted by a sound policy mix and participation in the euro; low wage and price inflationary expectations; public accounts on a sound footing, albeit the need for further fiscal consoli­dation still exists (as detailed in Section 5.2); and a high pool of unemployed human resources (')·
nen rakennemuutos taantuman jälkimainingeissa, joka johtaa huomattavaan tuottavuuden kasvuun, vahva luot­tamus, jota tukee terve talouspolitiikka ja euroalueeseen osallistuminen; alhaiset palkka­ ja hintainflaatio­odo­tukset; julkisen talouden hyvä tila, vaikka julkista taloutta on edelleen vahvistettava (tarkemmin luvussa 5.2) ja runsaasti työttömiä henkilöresursseja (')·
All the above factors suggest that Finland has a number of prerequisites to continue experiencing steady and high non-inflationary growth.
Kaikki edellä olevat tekijät viittaavat siihen, että Suomessa on hyvät edellytykset vakaan ja korkean talous­kasvun jatkumiselle inflaatiota kiihdyttämättä.
However, there are still a number of issues for concern.
Eräitä huo­lestuttavia piirteitä on kuitenkin edelleen olemassa.
Second, there are two much debated issues concerning investment: low investment in equipment and the trend towards growing outward direct investment.
Toiseksi investointeihin liittyy kaksi kiistanalaista piir­rettä: vähäiset laiteinvestoinnit ja ulkomaisten suorien sijoitusten kasvu.
Although investment in equipment grew very sharply in 1994-96, its level still remains clearly below that of the late 1980s.
Vaikka laiteinvestoinnit kasvoivat erittäin jyrkästi vuosina 1994—96, niiden taso on sel­västi edelleen 1980­luvun lopun tason alapuolella.
Moreover, since mid-1996, investment has grown clearly below GDP, which is in contrast to what could normally have been expected of a booming econ­omy (in 1997 and 1998), particularly in the face of high capacity utilisation rates and very high profitability.
Lisäksi vuoden 1996 puolivälin jälkeen investoinnit ovat kasvaneet selvästi kokonaistuotantoa hitaammin, mikä on ristiriidassa sen kanssa, mitä yleensä odotetaan voimakkaan talouskasvun oloissa (vuosina 1997 ja 1998) varsinkin, kun kapasiteetin käyttöaste on samalla ollut korkea ja kannattavuus erittäin hyvä.
First, the economy continues to show much duality.
Ensinnäkin talouden kaksijakoinen kehitys jatkuu.
In parallel with a very competitive and buoyant external sector, there is still much slack in the nontradable sec­tors, construction and services.
Hyvin kilpailukykyisen ja vahvan ulkoisen sektorin rin­nalla kotimarkkinasektorilla, rakentamisessa ja palvelu­aloilla on edelleen paljon vajaakäyttöä.
0) The pool of non-used human resources includes not only the unemployed but also those who. because of discouragement, have got out of the labour force.
(') Käyttämättömiin henkilöstöresursseihin eivät kuulu ainoastaan työttömät vaan myös ne, jotka ovat jääneet työvoiman ulkopuolelle kannustimien puutteessa.
Hence, the number of people of working age out of work better gauges that effect than the jobless figures alone (see Section 4 and Annex I).
Näin ollen ilman työtä olevien työikäisten ihmisten lukumäärällä voidaan arvioida vaikutusta paremmin kuin pelkästään työttömien lukumäärällä (luku 4 ja liite 1 ).
The economie and financial situation in Finland industry seems to be running two or three shifts, compared with 20 % in 1990.
Taloudellinen tilanne ja rahoitusmarkkinat
A number of explanations have been put forward to interpret the subdued investment in equipment.
Suomessa: Suomen haasteet EMU-ympäristössä
Many investment projects in the 1980s were inefficient.
Useat investointiprojektit olivat tehottomia 1980luvulla.
This can be explained by the artificially low cost of investment, on account of two factors: negative real interest rates and a corporate tax system which favoured debt financing over equity financing.
Se johtuu keinotekoisen alhaisista investointikustannuksista, jotka johtuivat kahdesta tekijästä: negatiivisesta reaalikorosta ja yritysverotuksesta, joka suosi vieraan pääoman ehtoista rahoitusta oman pää oman ehtoisen rahoituksen kustannuksella.
To avoid taxes, firms were readier to incur debts and undertake too risky investments.
Verojen välttämiseksi yritykset olivat halukkaampia kartuttamaan velkaa ja ryhtymään liian suuria riskejä sisältäviin investointeihin.
The corporate tax reform in 1993, based on tax neutrality, removed incentives to overinvest through debt financing.
Verotuksen neutralisoimiseen perustuva yritysverotuksen uudistaminen vuonna 1993 poisti kannustimet ryhtyä liian suuriin investomteihin velkarahoituksella.
The removal of those two distortions led to a rise in capital productivity and a lowering in the optimal capital-output ratio as compared with its level 10 years ago.
Näiden kahden vääristymän korjaaminen nosti pääoman tuottavuutta ja alensi optimaalista pääomakerrointa verrattuna sen tasoon kymmenen vuotta sitten.
There may have been a wait-and-see attitude towards EMU.
Investointitoiminta 1980-luvulla keskittyi palveluihin (ala oli silloin hyvin velkaantunut), mutta näin ei ole ollut viime vuosina.
An initial argu ment, mentioned above, relates to the possible constraints of insufficient raw material for the paper and pulp industry.
liittyy paperi- ja selluteollisuuden raaka-aineen riittämättömyyden mahdollisesti aiheuttamiin rajoitteisiin.
Second, the outward investment would reflect the internationalisation efforts of Finnish entrepreneurs in an increasingly global market.
Toiseksi sijoitukset ulkomaille olisivat osoitus suomalaisyritysten kansamvàÏstymispyrkimyksista markkinoiden muuttuessa yhä globaaleimmiksi.
This would be matched by the trend of a parallel increase in foreign ownership of Finnish firms.
Tähän liittyisi vastaava ulkomaalaisomistuksen lisäys suomalaisissa yrityksissä.
A third, more worrying partial explanation could lie in some shortcomings of the Finnish economy, rendered more important in the face of its peripheral situation and small domestic mar ket.
Kolmas, huolestuttavampi osaselitys voisi olla eräät Suomen talou den heikot kohdat, joiden merkitys korostuu Suomen syrjäisen sijainnin ja pienten kotimarkkinoiden vuoksi.
According to a study released in March 1998 by the Confederation of Finnish Employers on the basis of a wider study from the European Employers' Confederation, UNICE, Finland's weakest spots were high unemployment, steep taxation, high public expenditure and public sector workforce and short working hours (')· The pitfall of high taxes may appear surprising, given that the tax rate on corporate profits and capital gains (28 %) is relatively low by international standards.
Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton maaliskuussa 1998 julkistamassa tutkimuksessa, joka perustuu UNICEn (Union of Industrial and Employers' Confederations of Europe, Euroopan teollisuuden ja työnantajien keskusjärjestöjen liitto) laajaan tutkimukseen, todetaan, että Suomen talouden suurimmat heikkoudet ovat suuri työttömyys, ankara verotus, suuret julkiset menot ja suuri julkisen sek torin henkilöstömäärä sekä lyhyt työaika (')· Se, että korkea verotus on eräs Suomen heikkouksista, saattaa olla yllättävää, koska kansainvälisesti tarkasteltuna yritys- ja pääoma tulojen verotus (28 %) on suhteellisen kevyttä.
However, it is possible that companies also pay attention to the overall level of taxation, which is high in Finland (:).
On kuiten kin mahdollista, että yritykset ottavat ottaneet huomioon myös verotuksen yleisen tason, joka on Suomessa korkea (2).
If this were the case, cutting payroll taxes would be favourable not only for improving job search
Jos näin on, työn verottamisen keventäminen ei suosisi ainoastaan työllistymistä ja lisäisi palveluiden kysyntää, vaan lisäisi myös investointeja (3).
New products now focus more on research and know-how (electronics, telecommunications) and require less physical capital.
Uudet tuotteet perustuvat nyt enemmän tutkimukseen ja taitotietoon (elektroniikka, tietoliikenne) ja vaativat vähemmän fyysistä pääomaa.
In this perspective, investment would not necessarily have diminished; it could just have been redirected from its physical component towards R & D and human capital in general, which is not well captured in the statistics.
Tässä mielessä investoinnit eivät välttämättä olekaan vähentyneet vaan ehkä suuntautuneet fyysisistä investoinneista tutkimus- ja keUtystoimintaan ja inliimilliseen pääomaan yleensä, mikä ei ilmene selkeästi tilastoista.
) The top marginal income tax rate is 38 % in State taxation.
(') Saman tutkimuksen mukaan Suomen kilpailukyvyn tärkeimmät tekijät ovat korkeatasoinen koulutus, hyvä tele- ja tietoliikenteen infrastruktuuri, panostaminen innovaatioihin ja julkisen alijäämän ja velan hallinnassa saavutettu edistys. (:) Korkein marginaalinen tuloveroaste on 38 prosenttia valtion verotuksessa.
The fiat tax rate on capital income is 28 ÇÍ-.
Pääomatulojen kiinteä veroaste on 28 prosenttia.
The proportional municipal tax rates range between 15 and 19.75 r/c according to the municipality, implying thai the top marginal rate of taxation on wages and salaries approaches 60r/c. Among
Erilaisista sosiaaliturvamaksuista voidaan mainita työntekijöiden eläkemaksut ja työllisten 4,7 prosentin työttömyysvakuutusmaksu, jotka ovat 1,4 prosenttia palkkamenoista.
Investment in the forest industry would be much constrained by the availability of timber (a controversial issue) and the uncertainty about the future availability and price of electricity (also a controversial issue related to the ongoing debate on nuclear energy).
Metsäteollisuuden investointeja rajoittaa paljon puun saatavuus (kiistanalainen asia) ja epävarmuus sähkön saatavuudesta ja lunnasta tulevaisuudessa (myös kiistelty asia, joka liittyy käynnissä olevaan ydinenergiakeskusteluun).
The scarcity of raw materials would thus partly explain why the forest industry has invested much abroad.
Raaka-aineiden niukkuus selittäisi näin ollen osittain sen, miksi metsäteollisuus on tehnyt runsaasti sijoituksia ulkomaille.
In theory, the capacity utilisation ratio could hence be higher than 100 %.
Teoriassa kapasiteetin käyttö aste voisi olla yli 100 prosenttia.
Indeed, at present, about 50 % of the metal
Verovähennysten sijaan perheet saavat lapsilisiä ja muita etuuksia.
Macroeconomic and structural changes since the 1980s and boosting the demand for services but also for enhancing investment (')■
Kokonaistaloudelliset ja rakenteelliset muutokset 1980luvun jälkeen
Without denying the merits of each one of the previous arguments per se, private capital outflows have to be seen as a mirroring counterpart of the large current account surplus of Finland, based on a sizeable finan­cial surplus of the corporate sector.
Vähättelemättä edellä esitettyjen väitteiden ansioita yksityisen pääoman ulosvirtausta on pidettävä vasti- neena yrityssektorin huomattavan rahoitusylijäämään perustuvan vaihtotaseen suurelle ylijäämälle Suomessa.
This decision is seen to have been influenced by the lower taxes in Finland and the use of the euro in Finland since the start. While in the Nordic context tax considerations seem to be playing in favour of Finland, the situation could be different for decisions on a wider geographical scale.
Tästä näkökulmasta pääomasijoituksia ulkomaille suoriña sijoituksina pikemmin kuin lyhytaikaisina sijoituksina voitaisiin pitää ennemmin myönteisenä kuin kielteisenä piirteenä.
Whereas fiscal policy remained broadly neutral through­out the recession and until Finland joined the EU in 1995, the conduct of monetary policy and the exchange rate regime changed much during the recession.
Finanssipolitiikka pysyi yleisesti ottaen neutraalina koko taantuman ajan siihen saakka kunnes Suomi liittyi EU:hun vuonna 1995, mutta rahapolitiikan harjoittami­nen ja valuuttakurssijärjestelmä muuttuivat paljon taan­tuman aikana.
Finnish industrial sector. In May 1991, the exchange rate peg to a basket of foreign currencies was replaced by pegging the Finnish markka to the official ecu.
1991 markan kiinnitys ulkomaan valuutoista muodostet­tuun koriin korvattiin kiinnittämällä markka viralliseen ecuun.
It was hoped that the unilateral peg to the ecu would con­tribute to the credibility and stability of the exchange rate.
Yksipuolisen ecukytkennän toivottiin auttavan valuuttakurssin uskottavuuden ja vakauden vahvistami­sessa.
The peg was abandoned in the EMS crisis, which led to the floating of the Finnish markka in September 1992 (see Annex 3 for a more detailed account).
Kiinnityksestä luovuttiin Euroopan valuuttajärjes­telmän kriisin yhteydessä, joka johti Suomen markan kelluttamiseen syyskuussa 1992 (tarkempi selvitys raha­politiikasta on liitteessä 3).
After some months without a clear nominal anchor, in February 1993 the Bank of Finland announced an infla­tion target of around 2 % for the underlying inflation, to become effective from 1995, allowing for some lags in the impact of monetary policy.
Markka oli sen jälkeen joita­kin kuukausia ilman nimellisankkuria, mutta helmi­kuussa 1993 Suomen Pankki ilmoitti, että rahapolitiikan tavoitteena on noin 2 prosentin pohjainflaatio. Inflaatiotavoite oli voimassa vuodesta 1995 lähtien raha­politiikan vaikutuksen viiveiden vuoksi.
Graph 9: Shortterm and longterm interest rates, and consumer prices (12-month changes) (') τ
Kuvio 9: Suomi, lyhyet ja pitkät korot, kuluttajahinnat (12 kk:n muutos) O
(') Values as at March each year.
(') Luvut jokaisen vuoden maaliskuulta.
Sources: Interest rates: Commission services; CPI: Statistics Finland.
Lähde: korot, komissio, KHI, Tilastokeskus.
Macroeconomic policy in the 1990s and lower interest rates.
1990luvulla hyvässä kierteessä.
CPI inflation hence fell to less than 0.5 % by the end of 1995.
Sittemmin KHI-inflaatio hidastui alle 0,5 prosenttiin vuoden 1995 loppuun mennessä.
Since then, inflationary expectations appear to have adjusted to a steady low level.
Sen jälkeen inflaatio-odotukset näyttävät vakiintuneen alhaiselle tasolle.
The two following general wage rounds, i.e. the one settled in 1995 for the period October 1995 to January 1998 and the most recent one, settled in the autumn of 1997 for the period until the end of 1999, led to moderate increases in negotiated wages of around 2 % per annum.
Kahdella seuraavalla tulopoliittisella kierroksella, joista ensimmäinen oli vuonna 1995 ja koski ajanjaksoa lokakuusta 1995 tammikuuhun 1998 ja toinen syksyllä 1997, jolloin sovittiin työehdoista vuo den 1999 loppuun saakka, sovittiin maltillisista palkan korotuksista, noin 2 prosenttia vuodessa.
The economic circumstances favoured the transition towards a low-inflation regime.
Talouden tilanne oli suotuisa rahapoliittisen regiimin siirtymiselle tavoittelemaan hidasta inflaatiota.
Indeed, in a context of very depressed demand and soaring unemployment, the sharp currency depreciation did not feed into higher import prices.
Valuutan jyrkkä heikentyminen ei siirtynytkään tuontihintoihin erittäin heikon kysynnän ja jyrkästi kasvavan työttömyyden oloissa.
Moreover, in mid-1993 the markka began to recover, supported by the booming exports and the improvement in the external accounts.
Lisäksi vuoden 1993 puolivälissä markka alkoi vahvistua nopeasti kasvavan viennin ja vahvistuvan ulkoisen tasapainon tukemana.
Price and wage inflation fell rapidly: CPI inflation came down from more than 7 % in early 1990 to close to zero in early 1994, hence meeting the Bank of Finland target well ahead of schedule and so allowing for parallel cuts in interest rates (see Graph 9).
Hinta- ja palkkainflaatio hidastuivat nopeasti: KHI-inflaatio hidastui 1990luvun alun reilusta 7 prosentista lähelle nollaa vuoden 1994 alussa, ja siten Suomen Pankin tavoite saavutettiin etuajassa. Se mahdollisti vastaavan korkotason alenemisen (kuvio 9).
In this new context of financial stability, Finland joined the exchange rate mechanism of the European Monetary System on 14 October 1996.
Suomi liittyi Euroopan valuuttajärjestelmän (EMS) valuuttakurssimekanismiin (ERM) uudessa, vakaassa rahapoliittisessa tilanteessa 14. lokakuuta 1996.
This further helped to narrow the longterm interest rate differential to the German rate, whereas the shortterm differential has since remained close to zero.
Tämä auttoi edelleen kaventamaan pitkien korkojen eroa suhteessa Saksan pitkiin korkoihin, ja lyhyiden korkojen ero on siitä lähtien pysytellyt lähes nollassa.
In turn, the Finnish markka, after having been under some appreciation pressure in January 1997, has remained stable around its ERM central parity since late 1997.
Suomen markka, johon kohdistui vahvistumispaineita tammikuussa 1997, on säilynyt vakaana ERM-keskuskurssis-saan vuoden 1997 lopulta lähtien.
In 1994, two events threatened the transition towards the new regime of exchange rate stability and low inflation.
Vuonna 1994 uutta valuutta-ja hintavakautta tavoittelevaa regiimiä uhkasi kaksi tapahtumaa.
First, in the spring, the worldwide bond turmoil hit Finland hard, as other peripheral European countries, leading to a rise in longterm interest rates of 400 basis points, hence bringing them back to their level of early 1993.
Ensinnäkin keväällä maailmanlaajuinen joukkolainamarkkinoiden myllerrys iski kovaa Suomeen samoin kuin muihinkin reunamaihin ja johti pitkien korkojen nousuun 400 pisteellä, jolloin ne olivat jälleen vuoden 1993 alun tasolla.
Second, after a general wage freeze throughout 1992-93, the wage round in the autumn of 1994 led to fairly high wage increases (4 to 5 %).
Toiseksi vuosien 1992-93 yleisen palkkajäädytyksen jälkeen syksyn 1994 työehtosopimusneuvotteluissa sovittiin melko korkeista palkankorotuksista (4—5 %).
At the same time, inflation expectations showed signs of a rise, and housing and stumpage prices increased sharply.
Samaan aikaan inflaatio-odotukset näyttivät lisääntyvän ja kantohinnat ja asuntojen hinnat olivat nousseet jyrkästi.
The implications of these developments on future inflation prompted the Bank of Finland to increase its tender rate in several steps from around 5 % in the autumn of 1994 to 6 % in the summer of 1995.
Torjuakseen tämän kehityksen vaikutuksen tulevaan inflaatioon Suomen Pankki nosti huutokauppakorkoansa useassa erässä noin 5 prosentista syksyllä 1994 6 prosenttiin kesällä 1995.
However, notwithstanding some sharp increases in property prices in 1996 and 1997 and continued strong rises in asset prices until mid-1998, inflation remained low and has continued so, with the underlying inflation rate well below the Bank of Finland target of 2 %.
Inflaatio pysyi kuitenkin hitaana huolimatta asuntojen hintojen jyrkästä noususta vuonna 1996 ja 1997 ja varallisuushintojen jatkuvasta vahvasta noususta vuo den 1998 puoliväliin saakka. Inflaatio on myös jatkunut hitaana ja pohjainflaatio on selvästi Suomen Pankin 2 prosentin tavoitteen alapuolella.
This could be partly explained by:
Tämä johtunee osittain seuraavista syistä:
• declining import prices;
• tuontihintojen alenemisesta;
• growth composition, based more on exports than on private consumption;
• kasvun tekijöistä, sillä kasvu on perustunut enemmän vientiin kuin yksityiseen kulutukseen; yritysten rahoituskuluista, jotka ovat alentuneet nimelliskorkojen laskun ansiosta;
The interest rate hikes had some dampening effect on the economic recovery in 1995 and early 1996 ('): GDP growth decelerated from a rate of 5.1 % in 1995 to 3.6 % in 1996, the lowest rate since 1994.
Korkojen nostoilla vaimennettiin talouden elpymistä jonkin verran vuonna 1995 ja vuoden 1996 alussa ('): kokonaistuotannon kasvu hidastui vuoden 1995 5,1 pro sentista 3,6 prosenttiin vuonna 1996, joka oli alin kas vuvauhti vuoden 1994 jälkeen.
However, as from 1995, the common anti-inflationary stance by the Bank of Finland and the new government led to a balanced policy mix aiming at low and stable inflation.
Vuodesta 1995 lähtien Suomen Pankin ja uuden hallituksen yhteinen inflaationvastainen politiikka johti tasapainoiseen talouspolitiikkaan, jonka tavoitteena oli hidas ja vakaa inflaatio.
Indeed, in 1995 the new government included the Bank of Finland's inflation target explicitly in its programme and adopted a package of spending cuts.
Vuonna 1995 uusi hallitus ottikin Suomen Pankin inflaatiotavoitteen nimenomaisesti hallitusohjelmaansa ja sopi menojen leikkauksista.
This reduced inflation expectations and contributed to a decline in longterm interest rates: the 10-year bond yield differ ential to the German Bund fell from around 3 percentage points in early 1995 to just over 1 percentage point in late summer 1998 (see Annex 3, Graph 52).
Tämä alensi inflaatio-odotuksia ja myötävaikutti pitkien korkojen laskuun: 10 vuoden joukkolainojen tuottoero kapeni suhteessa Saksaan noin kolmesta prosenttiyksiköstä vuoden 1995 alussa reiluun yhteen prosenttiyksikköön kesän 1998 lopulla (kuvio 3 rahapolitiikkaa käsittelevässä liitteessä).
Moreover, falling food prices associated with the accession of Finland to the EU and lower interest rates reinforced each other in a virtuous circle of lower inflation the fact that despite strong economic growth since 1994, the level of activity has just recovered from its level of the late 1980s and is in line with trend output;
Lisäksi Suomen EU-jäsenyyteen liittyvä ruuan hinnan lasku ja korkojen aleneminen vahvistivat toisi aan hitaamman inflaation ja alhaisempien korkojen vuodesta 1994 jatkuneesta vahvasta talouskasvusta huolimatta toimeliaisuuden taso on juuri
) The risks of'overheating were mainly raised in late 1997 and early 1998, when the economy was booming and share prices were rising sharply.
) Ylikuumenemisen vaara kasvoi lähinnä vuoden 1997 lopulla ja vuoden 1998 alussa, jolloin talous kasvoi voimakkaasti ja osakehinnat nousivat jyrkästi.
(') Other factors which explain the slowdown in economic growth in Finland in 1996 include the pause in the international business cycle and unfavourable developments in forest prices.
f) Muita Suomen talouskasvun hidastumista vuonna 1996 selittäviä tekijöitä olivat kansainvälisen suhdannekehityksen katko ja metsätuotteiden hintojen epäsuotuisa kehitys.
The economic and financial situation in Finland the fact that although some bottlenecks of quali­fied people tend to emerge, on the whole there are still many idle human resources in Finland.
• vaikka koulutetusta työvoimasta on jonkin verran pulaa, Suomessa on edelleen paljon käytettävissä olevia työvoimaresursseja.
in housing and real estate prices.
ristymät näillä aloilla.
If these were to rise excessively, the consequence would be a decline in nominal prices which would hurt banks, in addition to some of their customers.
Jos asuntojen ja kiinteistöjen hinnat nousevat Uikaa, se saattaa johtaa nimellishintojen laskuun, mikä olisi vahingollista pankkien ja lisäksi joidenkin niiden asiakkaiden kannalta.
In this case, subsidies to con­struction activity, particularly to owner-occupied hous­ing, which at present distort incentives against rented housing and hence penalise labour mobility should be discontinued.
Sellaisessa tilan teessa olisi lakkautettava rakennustoiminnan (erityisesti omistusasumisen) tukeminen, mikä tällä hetkellä vääristää vuokra-asumisen kannustimia ja siten haittaa työvoiman liikkuvuutta.
On the other hand, to prevent outright general inflationary pressures or sectoral excess demand from feeding into generalised overheating pres­sures, further fiscal tightening might be called for, although fiscal policy should not be primarily con­ceived as a fine-tuning instrument.
Toisaalta jotta voitaisiin estää suora naisten yleisten inflaatiopaineiden tai toimialakohtaisen liikakysynnän siirtyminen yleisiin ylikuumenemispaineisiin, finanssipohtiikkaa olisi ehkä kiristettävä entisestään, vaikka finanssipolitiikkaa ei tulisikaan pitää etupäässä talouspolitiikan hienosäätövälineenä.
More fundamental, however, seems to be the fact that a regime change could have taken place in Finland, show­ing up in low and stable inflationary expectations.
Perustavanlaatuisempi syy lienee kuitenkin se, että Suomessa on ehkä tapahtunut järjestelmämuutos, mikä näkyy alhaisina ja vakaina inflaatio-odotuksina.