natgillin/translations-raw huggingface dataset:
13 Sixth, the staff register and the individual accounts must be kept either at one of the workplaces, or at the address in Belgium at which the employer is registered in the records of a body responsible for the collection of social security contributions, or at the place of residence or registered office of the employer in Belgium, or, in the absence thereof, at the place of residence in Belgium of a natural person who, as the employer's agent or servant, keeps the staff register and the individual accounts.
13 Kuudenneksi on todettava, että henkilöstöluetteloa ja henkilökohtaisia tilejä on pidettävä joko jossakin työpaikoista tai siinä paikassa, jonka työnantaja on antanut osoitteekseen rekisteröidessään itsensä Belgiassa sosiaaliturvamaksujen perimisestä vastaavassa laitoksessa, taikka työnantajan toimi- tai kotipaikassa Belgiassa, tai jollei näitä ole, sellaisen luonnollisen henkilön kotipaikassa Belgiassa, joka pitää henkilöstöluetteloa ja henkilökohtaisia tilejä työnantajan asiamiehenä tai edustajana.
In addition, the employer is required to give advance notice, by registered letter, to the Chief District Inspector of the Social Law Inspectorate of the Ministry of Employment and Labour for the district in which those documents are to be kept (Articles 8, 9 and 18 of the Royal Decree of 8 August 1980).
Työnantajan on lisäksi etukäteen ilmoitettava kirjatulla kirjeellä työllisyys- ja työministeriön työsuojelupiirin piiritarkastajalle siitä, missä piirissä näitä asiakirjoja pidetään (8.8.1980 tehdyn kuninkaan päätöksen
14 According to the information supplied to the Court by the Belgian Government at the hearing, an employer established in another Member State who employs workers in Belgium is required in any event to appoint an agent or servant to keep the relevant documents either at one of the workplaces or at his place of residence in Belgium.
14 Belgian hallituksen yhteisöjen tuomioistuimelle istunnossa antamien tietojen mukaan silloin, kun toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen työnantajan palveluksessa on Belgiassa työntekijöitä, työnantajan on aina nimettävä asiamies tai edustaja, joka pitää kyseisiä asiakirjoja joko jossakin työpaikoista tai kotipaikassaan Belgiassa.
15 Seventh, the employer is required to retain, for a period of five years, the social documents comprising the staff register and the individual accounts, in the form
15 Seitsemänneksi on todettava, että työnantajan on pidettävä viiden vuoden ajan työntekijöitä koskevia asiakirjoja, jotka käsittävät henkilöstöluettelon ja henki-
However, if the employer ceases to employ workers in Belgium, he is required to keep those documents at his place of residence or registered office in Belgium or, failing that, at the place of residence of a natural person in Belgium.
Jos työnantajan palveluksessa ei enää ole työntekijöitä Belgiassa, sen on pidettävä nämä asiakirjat toimi- tai kotipaikassaan Belgiassa taikka, jollei näitä ole, luonnollisen henkilön kotipaikassa Belgiassa.
The employer is required to give advance notice to the Chief District Inspector of the Social Law Inspectorate of the Ministry of Employment and Labour for the district in which the documents are to be kept (Articles 22 to 25 of the Royal Decree of 8 August 1980).
Työnantajan on lisäksi ilmoitettava tästä etukäteen kirjatulla kirjeellä työllisyys- ja työministeriön sen työsuojelupiirin piiritarkastajalle, jossa näitä asiakirjoja aiotaan säilyttää (8.8.1980 tehdyn kuninkaan päätöksen 22—25 §).
16 The abovementioned obligations concerning the retention of social documents become applicable only where an employer established in another Member State ceases to employ workers in Belgium.
16 Tältä osin mainitut velvollisuudet työntekijöitä koskevien asiakirjojen säilyttämisestä alkavat vasta sitten, kun muuhun jäsenvaltioon sijoittautuneen työn antajan palveluksessa ei enää ole työntekijöitä Belgiassa.
17 Eighth, criminal penalties for infringement of the aforesaid provisions are laid down in Article 11 of Royal Decree No 5 of 23 October 1978, Article 25(1) of the Law of 8 April 1965, Article 15(2) of the Law of 16 November 1972, Articles 56 and 57 of the Law of 5 December 1968 on agreements and joint committees and Article 16(1) of the Law of 7 January 1958, as amended by the Law of 18 December 1968 concerning subsistence protection funds.
17 Kahdeksanneksi on todettava, että kyseisten säännösten rikkominen on säädetty rangaistavaksi 23.10.1978 tehdyn kuninkaan päätöksen nro 5 11 §:ssä, 8.4.1965 annetun lain 25 §:n 1 momentissa, 16.11.1972 annetun lain 15 §:n 2 momentissa ja työehtosopimuksista ja sekakomiteoista 5.12.1968 annetun lain 56 ja 57 §:ssä ja 7.1.1958 annetun lain, jota on muutettu toimeentuloturvarahastoista 18.12.1968 annetulla lailla, 16 §:n 1 momentissa.
18 Lastly, all legislation providing for the protection of workers constitutes publicorder legislation within the meaning of the first paragraph of Article 3 of the
Lopuksi on todettava, että kaikki työntekijöiden suojelua koskevat lainsäännökset ovat osa Belgian siviililain 3 §:n 1 momentissa tarkoitettua yleistä jär-
Belgian Civil Code, to which all persons within the territory of Belgium are therefore subject.
jestystä ja turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä, jota siis sovelletaan kaikkiin Belgian alueella oleviin henkilöihin.
19 Arblade and Leloup carried out works in connection with the construction of a complex of silos, with a capacity of 40 000 tonnes, for the storage of white crystallised sugar on the site belonging to Sucrerie Tirlemontoise at Wanze in Belgium.
19 Arblade ja Leloup ovat tehneet valkoisen kristallisokerin varastoimiseen tarkoi tetun 40 000 tonnin vetoisen siilokompleksin rakennustöitä Sucrerie tirlemontoisen rakennuskohteessa Wanzessa Belgiassa.
20 To that end, Arblade deployed a total of 17 workers on that site from 1 January to 31 May 1992 and from 26 April to 15 October 1993.
20 Arblade lähetti tälle työmaalle tätä tarkoitusta varten tilapäisesti työhön yhteensä 17 työntekijää 1.1.—31.5.1992 sekä 26.4.—15.10.1993.
Leloup likewise deployed nine workers from 1 January to 31 December 1991, from 1 March to 31 July 1992 and from 1 March to 31 October 1993.
Leloup lähetti myös sinne tilapäisesti työhön yhdeksän työntekijää 1.1.—31.12.1991, 1.3.—31.7.1992 sekä 1.3.—31.10.1993.
21 In the course of checks carried out on the site in 1993, the representatives of the Belgian Social Law Inspectorate requested Arblade and Leloup to produce various social documents provided for under the Belgian legislation.
21 Tällä työmaalla vuonna 1993 tehtyjen tarkastusten yhteydessä Belgian työsuojeluhallinnon tarkastusyksiköt pyysivät Arbladea ja Leloup'ta esittämään useita Belgian lainsäädännössä edellytettyjä työntekijöitä koskevia asiakirjoja.
Arblade and Leloup considered that they were not obliged to produce the documents requested.
Arblade ja Leloup katsoivat, ettei niillä ollut velvollisuutta esittää vaadittuja asiakirjoja.
They maintained, first, that they had complied with all the French legislation and, second, that the Belgian legislation and rules in issue were contrary to Articles 59 and 60 of the Treaty.
Ne väittivät nimittäin ensinnäkin, että ne toimivat täysin Ranskan lainsäädännön mukaisesti, ja toiseksi, että Belgian lainsäädännön kyseiset sään nökset olivat perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan vastaisia.
Leloup did produce, on 2 December 1993, the staff register kept pursuant to French law.
Leloup esitti kuitenkin 2.12.1993 Ranskan lainsäädännön säännösten mukaisesti pidetyn henkilöstöluettelon.
Arblade and Leloup were prosecuted before the Tribunal Correctionnel de Huy for noncompliance with the abovementioned obligations imposed by the Belgian legislation.
Koska Arblade ja Leloup eivät olleet noudattaneet edellä mainittuja Belgian lainsäädännön säännöksiä, niitä vastaan nostettiin syyte Tribunal correctionnel de Huyssa.
24 The Tribunal Correctionnel de Huy considered that an interpretation of Community law was needed in the two cases; it therefore decided to stay proceedings and, in Case C-369/96, to refer the following questions to the Court:
24 Koska Tribunal correctionnel de Huy katsoi, että näiden kummankin asian rat kaiseminen edellytti yhteisön oikeuden tulkintaa, se päätti lykätä näiden asioiden käsittelyä ja esittää asiassa C-369/96 seuraavat kysymykset:
25 Similarly, in Case C-376/96, the national court decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court:
siitä huolimatta, että tämän yrityksen on samojen työntekijöiden ja samojen toimintakausien osalta jo täytettävä sijoittautumisvaltiossaan velvollisuudet, jotka vaikka eivät olekaan samanlaisia, ovat kuitenkin tavoitteensa vuoksi vastaavia ?
(a) to appoint an agent or servant responsible for keeping the individual accounts of employees who provide services there;
25 Kansallinen tuomioistuin päätti myös asiassa C-376/96 lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat kysymykset:
(h) to issue an individual record for each worker, where that undertaking is already subject to requirements which, while not identical, are at least comparable as regards their objective, in respect of the same workers and for the same periods of activity, in the State in which it is established ?
TUOMIO 23.11.1999 — YHDISTETYT ASIAT C-369/96 JA C-376/96 d) pitämään henkilökohtaista tiliä kutakin työntekijää varten, e) pitämään erityistä henkilöstöluetteloa, f) laatimaan työsäännöt, g) säilyttämään työntekijöitä koskevia asiakirjoja (henkilöstöluettelo ja henkilökohtaiset tilit) näitä yrityksen asiamiehenä tai edustajana hallussaan pitävän luonnollisen henkilön Belgiassa olevassa kotipaikassa, h) antamaan kullekin työntekijälle henkilökohtaisen rekisterikirjan, siitä huolimatta, että tämän yrityksen on samojen työtekijöiden ja samojen toimintakausien osalta jo täytettävä sijoittautumisvaltiossaan velvollisuudet, jotka vaikka eivät olekaan samanlaisia, ovat kuitenkin tavoitteensa vuoksi vastaavia ?
26 By order of the President of the Court of 6 June 1997 the two cases were joined for the purposes of the oral procedure and the judgment.
26 Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.6.1997 antamalla määräyksellä nämä kaksi asiaa yhdistettiin suullista käsittelyä sekä tuomion antamista varten.
27 By its questions, which may appropriately be considered together, the national court is asking, in essence, whether Articles 59 and 60 of the Treaty preclude a Member State from imposing, inter alia by means of publicorder legislation, obligations on an undertaking established in another Member State and temporarily carrying out works in the first State which require it:
27 Kansallinen tuomioistuin kysyy näillä kysymyksillä, joita on syytä käsitellä yhdessä, ennen kaikkea, onko perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan vastaista, että jäsenvaltio velvoittaa, vaikka kyse olisikin yleistä järjestystä ja turvallisuutta koskevasta lainsäädännöstä, alueellaan tilapäisesti töitä suorittavan, toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen,
— to pay its workers the minimum remuneration applicable to their activities fixed by the collective labour agreement in force in the host Member State, to pay in relation to each worker employers' contributions in respect of "timbres-intempéries" and "timbres-fidélité", and to issue each worker with an individual record;
— maksamaan tähän jäsenvaltioon tilapäisesti työhön lähetetyille työntekijöilleen vähimmäispalkkaa, jonka määrä on vahvistettu harjoitettuun toimintaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa sovellettavassa työehtosopimuksessa, maksamaan kustakin työntekijästä sääolosuhde- ja toimialauskollisuuskorvauksia koskevat työnantajamaksut ja antamaan kullekin työntekijälle hen kilökohtaisen rekisterikirjan,
— to draw up labour regulations, a special staff register and, in respect of each worker deployed, an individual account;
— laatimaan työsäännöt ja erityisen henkilöstöluettelon, pitämään henkilö kohtaista tiliä kutakin lähetettyä työntekijää varten ja
— to arrange for the social documents (staff register and individual accounts) relating to the workers deployed in the host Member State where the works are carried out to be kept and retained at the residence, in that host Member State, of a natural person who is to keep those documents as its agent or servant, in circumstances where that undertaking is already subject, in the Member State in which it is established, to requirements which are comparable as regards their objective and which relate to the same workers and the same periods of activity.
— antamaan tehtäväksi pitää ja säilyttää palvelut vastaanottavaan jäsenval tioon tilapäisesti työhön lähetettyjä työntekijöitä koskevia asiakirjoja (henkilöstöluettelo ja henkilökohtaiset tilit) sellaisen luonnollisen henkilön kotipaikassa, jolla on kotipaikka tässä vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja joka pitää näitä asiakirjoja yrityksen asiamiehenä tai edustajana, siitä huolimatta, että tämän yrityksen on samojen työtekijöiden ja samojen toi mintakausien osalta jo täytettävä jäsenvaltiossa, johon se on sijoittautunut, vel vollisuudet, jotka ovat tavoitteensa vuoksi vastaavia.
Preliminary observations
Alustavat toteamukset
The Belgian Government submits that Articles 59 and 60 of the Treaty should be interpreted in the light of Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services (OJ 1997 L 18, p.
Belgian hallitus väittää, että tulkittaessa perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklaa on käytettävä apuna palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työnteki jöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 96/71/EY (EYVL 1997, L 18, s.
1), inasmuch as that directive gives concrete expression to, and codifies, the current state of Community law relating to mandatory rules for the provision of minimum protection.
1), koska siinä täsmennetään yhteisön oikeuden nykytilaa vähimmäis suojaa koskevien pakottavien sääntöjen osalta ja toteutetaan kodifiointi tältä osin.
Directive 96/71 was not in force at the time when the matters in the main proceedings took place.
Direktiivin 96/71/EY säännökset eivät kuitenkaan olleet voimassa pääasian tosiasian tapahtuma-aikana.
As regards the second question referred in each of the two cases, concerning the classification of the provisions at issue as publicorder legislation under Belgian law, that term must be understood as applying to national provisions compliance with which has been deemed to be so crucial for the protection of the political, social or economic order in the Member State concerned as to require compliance therewith by all persons present on the national territory of that Member State and all legal relationships within that State.
Mitä tulee kummassakin asiassa esitettyyn toiseen kysymykseen, joka liittyy siihen, että riidanalaisten säännösten määritetään Belgian oikeudessa kuuluvan yleistä järjestystä ja turvallisuutta koskevaan lainsäädäntöön, tällä viimeksi mainitulla ilmauksella on katsottava tarkoitettavan niitä kansallisia säännöksiä, joiden noudattamista on pidetty olennaisen tärkeänä kyseisen jäsenvaltion poliittisen, sosiaalisen tai taloudellisen järjestelmän turvaamiseksi, minkä vuoksi niiden noudattamista voidaan vaatia kaikilta tämän jäsenvaltion alueella olevilta henkilöiltä tai kaikkien sen alueeseen kohdistuvien oikeussuhteiden osalta.
31 The fact that national rules are categorised as publicorder legislation does not mean that they are exempt from compliance with the provisions of the Treaty; if it did, the primacy and uniform application of Community law would be undermined.
31 Vaikka kansalliset säännöt kuuluisivatkin yleistä järjestystä ja turvallisuutta koskevaan lainsäädäntöön, niillä ei kuitenkaan voida poiketa perustamissopimuksen määräyksistä, sillä muuten loukattaisiin yhteisön oikeuden ensisijaisuutta ja haitattaisiin sen yhtenäistä soveltamista.
ARBLADE AND OTHERS into account by Community law only in terms of the exceptions to Community freedoms expressly provided for by the Treaty and, where appropriate, on the ground that they constitute overriding reasons relating to the public interest.
ottaa huomioon tällaisten kansallisten lainsäädäntöjen perustana olevat syyt ainoastaan, kun on kyse yhteisön oikeuden mukaisiin vapauksiin nimenomaisesti perustamissopimuksessa määrätyistä poikkeuksista ja tarvittaessa yleistä etua koskevista pakottavista syistä.
The questions referred
Ennakkoratkaisukysymykset
It is common ground, first, that Arblade and Leloup, who are established in France, moved, within the meaning of Articles 59 and 60 of the Treaty, to another Member State, namely Belgium, in order to carry on activities of a temporary nature there and, second, that their activities are not wholly or principally directed towards the latter State with a view to avoiding the rules which would apply to them if they were established within its territory.
On kiistatonta, että Arblade ja Leloup, jotka ovat sijoittautuneet Ranskaan, ovat menneet toiseen jäsenvaltioon, esillä olevassa asiassa Belgiaan, EY:n perusta missopimuksen 59 ja 60 artiklassa tarkoitetulla tavalla harjoittaakseen siellä tilapäistä toimintaa, ja, että niiden toiminnat eivät ole kokonaan tai pääasiallisesti suuntautuneet tähän jäsenvaltioon tarkoituksena välttyä sellaisten sääntöjen soveltamisesta, joita niihin sovellettaisiin, jos ne olisivat sijoittautuneet kyseisen jäsenvaltion alueelle.
Even if there is no harmonisation in the field, the freedom to provide services, as one of the fundamental principles of the Treaty, may be restricted only by rules justified by overriding requirements relating to the public interest and applicable to all persons and undertakings operating in the territory of the State where the service is provided, in so far as that interest is not safeguarded by the rules to which the provider of such a service is subject in the Member State where he is
Vaikka tätä alaa ei ole yhdenmukaistettu, palvelujen tarjoamisen vapautta perustamissopimuksen mukaisena perustavanlaatuisena periaatteena voidaan rajoittaa vain yleistä etua koskevien pakottavien syiden perusteella annetuilla säännöksillä, joita sovelletaan kaikkiin vastaanottavassa jäsenvaltiossa toimiviin henkilöihin tai yrityksiin, silloin kun tätä etua ei suojella palvelujen tarjoajaan sen sijoittautumisvaltiossa sovellettavin säännöksin (ks. erityisesti asia 279/80,
The overriding reasons relating to the public interest which have been acknowledged by the Court include the protection of workers (see Webb, cited above, paragraph 19, Joined Cases 62/81 and 63/81 Seco v EVI [1982] ECR 223, paragraph 14, and Case C-113/89 Rush Portuguesa [1990] ECR I-1417, paragraph 18), and in particular the social protection of workers in the construction industry (Guiot, paragraph 16).
Yhteisöjen tuomioistuimen jo vahvistamiin yleistä etua koskeviin pakottaviin syihin kuuluu työntekijöiden suojelu (ks. em. asia Webb, tuomion 19 kohta; yhdistetyt asiat 62/81 ja 63/81, Seco ja Desquenne & Girai, tuomio 3.2.1982, Kok. 1982, s. 223, 14 kohta ja asia C-l 13/89, Rush Portuguesa, tuomio 27.3.1990, Kok. 1990, s. 1-1417, 18 kohta) ja erityisesti rakennusalan työnte kijöiden suojelu (em. asia Guiot, tuomion 16 kohta). 37
However, overriding reasons relating to the public interest which justify the substantive provisions of a set of rules may also justify the control measures needed to ensure compliance with them (see, to that effect, Rush Portuguesa, cited above, paragraph 18).
Kuitenkin niillä yleistä etua koskevilla pakottavilla syillä, joilla voidaan perus tella lainsäädännön aineellisia säännöksiä, voidaan myös perustella näiden säännösten noudattamisen turvaamiseksi tarvittavia valvontatoimenpiteitä (ks. vastaavasti em. asia Rush Portuguesa, tuomion 18 kohta).
39 It is therefore necessary to consider, in turn, whether the requirements imposed by national rules such as those at issue in the main proceedings have a restrictive effect on freedom to provide services, and, if so, whether, in the sector under consideration, such restrictions on freedom to provide services are justified by overriding reasons relating to the public interest.
On syytä siten selvittää järjestyksessä, onko pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella kansallisella lainsäädännöllä asetetuilla vaatimuksilla rajoittavia vaikutuksia palvelujen vapaaseen tarjontaan, ja tarvittaessa, voidaanko kyseisen toiminnan alalla perustella tällaisia palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittamisia yleiseen etuun liittyvillä pakottavilla syillä.
If they are, it is necessary, in addition, to establish whether that interest is already protected by the rules of the Member State in which the service provider is established and whether the same result can be achieved by less restrictive rules (see, in particular, Säger, paragraph 15, Kraus, cited above, paragraph 32, Gebbara, cited above, paragraph 37, Guiot, cited above, paragraph 13, and Reisebüro Broede, cited above, paragraph 28).
Myöntävässä tapauksessa on lisäksi selvitettävä, turvataanko yleinen etu jo palvelujen tarjoajan sijoittautumisjäsenvaltion säännöksillä ja voidaanko sama lopputulos saavuttaa vähemmän pakottavien säännösten avulla (em. asia Säger, tuomion 15 kohta; em. asia Kraus, tuomion 32 kohta; em. asia Gebhard, tuomion 37 kohta; em. asia Guiot, tuomion 13 kohta ja em. asia Reisebüro Broede, tuomion 28 kohta).
— payment of the minimum remuneration,
— vähimmäispalkan maksaminen,
— payment of contributions to the 'timbresintempéries' and 'timbresfidélité' schemes and the drawing-up of individual records,
— sääolosuhde- ja toimialauskollisuusjärjestelmien maksujen maksaminen ja henkilökohtaisten rekisterikirjojen laatiminen,
— the keeping of social documents, and
— työntekijöitä koskevien asiakirjojen pitäminen ja
— the retention of social documents.
— työntekijöitä koskevien asiakirjojen säilyttäminen.
Payment of the minimum remuneration
Vähimmäispalkan maksaminen
41 As regards the obligation on an employer providing services to pay his workers the minimum remuneration fixed by a collective labour agreement applying in the host Member State to the activities carried on, it must be recalled that Community law does not preclude Member States from extending their legislation, or collective labour agreements entered into by both sides of industry, relating to minimum wages, to any person who is employed, even temporarily, within their territory, regardless of the country in which the employer is established, and, moreover, that Community law does not prohibit Member States from enforcing those rules by appropriate means (Seco, cited above, paragraph 14, Rush Portuguesa, paragraph 18, and Guiot, paragraph 12).
41 Palveluja tarjoavan työnantajan velvollisuudesta maksaa lähetetyille työnteki jöilleen vähimmäispalkkaa, jonka määrä on vahvistettu harjoitettuun toimintaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa sovellettavassa työehtosopimuksessa, on muistutettava, että jäsenvaltiot voivat yhteisön oikeutta loukkaamatta ulottaa vähimmäispalkkaa koskevan lainsäädäntönsä, tai työmarkkinaosapuolten välillä tehdyt työehtosopimukset, koskemaan kaikkia alueellaan pysyvästi tai tilapäisesti työskenteleviä henkilöitä riippumatta siitä, mihin maahan työnantaja on sijoittautunut, eikä yhteisön oikeudessa myöskään kielletä jäsenvaltioita vaatimasta näiden sääntöjen noudattamista asianmukaisia keinoja käyttämällä (em. asia Seco ja Desquenne & Girai, tuomion 14 kohta; em. asia Rush Portuguesa, tuo mion 18 kohta ja em. asia Guiot, tuomion 12 kohta). 42
It follows that the provisions of a Member State's legislation or collective labour agreements which guarantee minimum wages may in principle be applied to employers providing services within the territory of that State, regardless of the country in which the employer is established.
Näin ollen jäsenvaltion lainsäädännön tai työehtosopimusten tietynsuuruisen vähimmäispalkan takaavia säännöksiä tai määräyksiä voidaan periaatteessa soveltaa työnantajiin, jotka tarjoavat palveluja tämän jäsenvaltion alueella, riippumatta siitä, mihin maahan ne ovat sijoittautuneet.