natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The French authorities never paid him any child allowance.
Ranskan viranomaiset eivät ole maksaneet hänelle koskaan perheavustuksia.
In October 1988 Mr Kulzer applied to Freistaat Bayern for child allowance in respect of his daughter Stefanie under the Federal Law on child allowance ('the BKGG').
Lokakuussa 1988 Kulzer vaati Freistaat Bayerniltä perheavustusten maksamista tyttärelleen Stefanielle liittovaltion lapsilisälain BKGG:n mukaisesti.
That application and his subsequent objection were rejected on 27 July 1989 and 5 December 1989 respectively.
Tämä vaatimus ja Kulzerin myöhempi valitus hylättiin 27.7.1989 ja 5.12.1989 tehdyillä päätöksillä.
The question relating to Article 73 of the Regulation
Asetuksen 73 artiklaan liittyvä kysymys
Furthermore, according to Article 1(a) of the Regulation the terms 'employed person' and 'self-employed person' refer to 'any person', without qualification, who is insured under one of the social security schemes referred to in that article for the contingencies and on the conditions mentioned in that provision.
Lisäksi asetukseni artiklana kohdassa käsitteillä "palkattu työntekijä" ja "itsenäinen ammatinharjoittaja" tarkoitetaan ilman mitään rajoituksia "henkilöä", joka on vakuutettu yhdessä tässä artiklassa mainitussa sosiaaliturvajärjestelmässä kyseisessä säännöksessä mainittujen vakuutustapahtumien ja olosuhteiden varalta.
Likewise, under Article 2(1) and (3) the Regulation applies to employed or selfemployed persons and to civil servants who are or have been subject to the legislation of one Member State only.
Asetuksen 2 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaan asetusta sovelletaan palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja virkamiehiin, joihin sovelletaan tai on sovellettu yhden ainoan valtion lainsäädäntöä.
First, the national court essentially asks whether Article 73 of the Regulation, read in conjunction with Point I.C of Annex I thereto, is to be interpreted, for the purpose of the payment of child allowance under German legislation, as applying to a national of that Member State who under its legislation receives an old-age benefit as a retired civil servant, where that person has worked only in the Member State of which he is a national and his dependent child has moved within the Community with his former spouse.
Kansallinen tuomioistuin kysyy ensisijaisesti lähinnä sitä, onko asetuksen 73 artiklaa yhdessä saman asetuksen liitteessä I olevan I jakson C kohdan säännösten kanssa tulkittava Saksan lainsäädäntöön perustuvien perheavustusten maksamisen yhteydessä siten, että säännöksissä tarkoitetaan henkilöä, joka on tämän jäsenvaltion kansalainen ja joka saa tämän valtion
same way as that of employed persons would involve disregarding the terms of Annex I.
Tämän liitteen sanamuodostakin, jossa viitataan asetuksen 1 artiklan a kohdan ii alakohtaan, ilmenee, että ainoastaan niillä työntekijöillä, jotka on pakollisesti vakuutettu jossakin siinä mainituista järjestelmistä, on oikeus Saksan perheavustuksiin asetuksen III osaston 7 luvun nojalla.
Regulation applies since, civil servants are regarded, under the scheme of the Treaty, as employed persons.
Asetuksen N:o 1408/71 viidennen perustelukappaleen alkuperäisen sanamuodon mukaan asetuksessa säädetyissä kansallisen sosiaaliturvalainsäädännön yhteensovittamissäännöissä tarkoitetaan myös tilannetta, jossa työntekijän perheenjäsenet liikkuvat yhteisön alueella.
The question relating to Article 77 of the Regulation
Asetuksen 77 artiklaa koskeva kysymys
The term 'employed person', which appears in Article 73 of the Regulation, is defined in Article 1(a).
On tutkittava, voiko tällainen henkilö vedota asetuksen 73 artiklaan saadakseen Saksan laissa säädettyjä perheavustuksia.
The Court held in Case 129/78 Sociale Verzekeringsbank Amsterdam ν Lohmann [1979] ECR 853 that the term 'legislation' used in Article 77(2)(a) of the Regulation has the meaning stated in Article l(j) thereof.
Asiassa 129/78, Lohmann, 8.3.1979 antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että asetuksen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdassa käytetyllä käsitteellä "lainsäädäntö" on sama sisältö, joka on määritelty asetuksen 1 artiklan j kohdassa.
That provision therefore does not cover the statutes, regulations or other provisions or measures relating to the categories of benefits referred to in Article 4(4) of the Regulation which include, in particular, special schemes for civil servants and persons treated as such.
Tällä säännöksellä ei siis tarkoiteta lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai muita toimia, jotka liittyvät asetuksen 4 artiklan 4 kohdassa mainittuihin etuusluokkiin, joihin kuuluvat muun muassa virkamiesten tai sellaisina pidettävien henkilöiden erityisjärjestelmät.
It appears from the actual wording of that annex, to which Article 1 (a)(ii) of the Regulation refers, that only workers compulsorily insured under one of the schemes mentioned therein are entitled to German family allowances in accordance with Chapter 7 of Title III of the Regulation.
Vaikka asetuksen 73 artikla ei nimenomaisesti koske virkamiehiä, pääasian kantajan kaltaisen henkilön asema on pääsääntöisesti rinnastettava asetuksen 1 artiklan a kohdassa tarkoitettujen palkattujen työntekijöiden asemaan, koska virkamiehiä pidetään perustamissopimuksen järjestelmässä palkattuina työntekijöinä.
That conclusion does not, however, preclude a person drawing a pension under a special scheme for civil servants and persons treated as such from relying on Article 77(2)(a) of the Regulation if he also receives another old-age benefit covered by that provision.
Asetuksen liitteessä I olevan I jakson C kohdan mukainen määritelmä kuitenkin syrjäyttää tämän määritelmän silloin, kun perhe-etuuksien maksamiseen toimivaltainen laitos on asetuksen III osaston 7 luvun mukaan saksalainen.
Accordingly, to allow a retired civil servant, such as the plaintiff in the main proceedings, to rely on Article 73 in order to receive German family allowances on the ground that the situation of civil servants must generally be treated in the
Tämä päätelmä ei kuitenkaan sulje pois sitä mahdollisuutta, että henkilö, joka saa eläkettä virkamiesten tai sellaisina pidettävien henkilöiden erityisjärjestelmän perusteella, voisi vedota asetuksen 77 artiklan 2 kohdan a alakohtaan, jos hän saa muutakin tässä säännöksessä tarkoitettua vanhuusetuutta.
Article 77(2) (a) of Regulation No 1408/71, as amended, is to be interpreted as not covering the situation of a person who draws a pensum only under a special scheme f or civil servants and persons treated as such.'
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heitän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin asetus on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/83, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna 30 päivänä lokakuuta 1989 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3427/89 sekä 30 päivänä huhtikuuta 1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1247/92, 73 artiklaa yhdessä saman asetuksen liitteessä I olevan I jakson C kohdan säännösten kanssa on
(1) A person claiming social security benefits can, in principle, come within the personal scope of application of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as modified and consolidated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 and as further modified by Council Regulation (EEC) No 3427/89 of 30 October 1989, even if he has never lived or worked in a Member State other than his own, where all the material facts are not confined to the territory of that Member State, as, for example, when a family member in respect of whom benefits are claimed resides in another Member State.
tulkittava Saksan lainsäädäntöön perustuvien perheavustusten maksamisen yhteydessä siten, että säännöksissä ei tarkoiteta henkilöä, joka on tämän jäsenvaltion kansalainen ja joka saa tämän valtion lainsäädännön mukaan eläkkeellä olevana virkamiehenä vanhuusetuutta, silloin kun kyseinen henkilö on työskennellyt vain siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on, ja kun hänen huollettavanaan oleva lapsi on liikkunut yhteisön alueella hänen entisen puolisonsa kanssa.
(3) A retired civil servant who is a person covered by Regulation No 1408/71 within the meaning of Article 2(3) is not entitled to family benefits in respect of members of his family who are residing in another Member State where he does not fulfil the requirements of Annex I, point I, C, (a).
Muutetun asetuksen N:o 1408/71 77 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, ena siinä ei tarkoiteta sellaista henkilöä, joka saa eläkettä yksinomaan virkamiesten tai sellaisina pidettävien henkilöiden erityisjärjestelmän perusteella.
(4) No factor can be identified such as to affect the validity of Annex I, point I, C, (a) to Regulation No 1408/71.
Julkisasiamies N. Fennelly on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 23 päivänä lokakuuta 1997.
Case C-175/97 Commission of the European Communities ν French Republic Transport
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa seuraavasti:
(Directive 93189/EEC on the application by Member States of taxes on certain vehicles used for the carriage of goods by road and tolls and charges for the use of certain infrastructures
Henkilö, joka vaatii sosiaaliturvaetuuksia, kuuluu pääsääntöisesti sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin asetus on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/83, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna 30 päivänä lokakuuta 1989 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3427/89, henkilölliseen soveltamisalaan, vaikka hän ei olisi koskaan asunut tai työskennellyt muussa kuin omassa jäsenvaltiossaan silloin, kun kaikki tosiseikat eivät ole tapahtuneet kyseisen jäsenvaltion alueella, esimerkiksi silloin, kun se perheenjäsen, jolle etuuksia vaaditaan, asuu toisessa jäsenvaltiossa.
The Court observes, to begin with, that the French Government does not deny that the measures necessary to transpose the Directive into domestic law have not yet been adopted.
Jos eläkkeellä olevaan virkamieheen sovelletaan tai on sovellettu sellaista jäsenvaltion lainsäädäntöä, johon asetusta N:o 1408/71 sovelletaan, jonkun 4 artiklan 1 kohdassa mainitun sosiaaliturvan alan osalta, hän on asetuksen soveltamisalaan kuuluva henkilö, vaikka saakin eläkettä virkamiesten erityisjärjestelmästä.
By application lodged at the Court Registry on 5 May 1997, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt, or in any event by failing to notify, within the prescribed time-limit, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 93/89/EEC of 25 October 1993 (hereinafter 'the Directive'), the French Republic had failed to fulfil its obligations under the EC Treaty and under that directive.
Eläkkeellä olevalla virkamiehellä, joka kuuluu asetuksen N:o 1408/71 soveltamisalaan 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla, ei ole oikeutta perhe-etuuksiin niiden perheenjäsentensä osalta, jotka asuvat toisessa jäsenvaltiossa, jos hän ei täytä liitteessä I olevan I jakson C kohdan a alakohdan edellytyksiä.
Finally, in so far as the finding of a Member State's failure to fulfil its obligations is not
Asiaa tarkasteltaessa ei ole ilmennyt mitään seikkaa, joka vaikuttaisi asetuksen N:o 1408/71 liitteessä I olevan I jakson C kohdan a alakohdan pätevyyteen.
consequences on other Member States.
Asia C-175/97 Euroopan yhteisöjen komissio ν.
In those circumstances, the Commission's action must be held to be well founded.
Tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa annettu direktiivi 93/89/ETY — Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti (viides jaosto)
Advocate General A. La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 16 December 1997.
Aluksi on todettava, että Ranskan hallitus ei kiistä sitä, ettei direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteitä ole vielä toteutettu.
He proposed that the Court should:
Tämän vuoksi komission kannetta on pidettävä perusteltuna.
Grant the application and order the French Republic to pay the costs.
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Articles 4(l)(a), 5(l)(a), 7 and 10(a) of Council Directive 69Æ35/EEC of 17 July 1969 ('the Directive').
Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
business, it is none the less necessary for the carrying on of that business.
Julkisasiamies A. La Pergola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 16 päivänä joulukuuta 1997.
Those questions were raised in proceedings between Soiree!
Ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin hyväksyy kanteen ja velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
The first two questions
5 päivänä maaliskuuta 1998
It is therefore a tax imposed on account of an essential formality connected with a company's legal form.
— Yhtiöpääoman osittaisen maksamisen osoittavasta asiakvjasta
By its first two questions, which it is appropriate to consider together, the national court is essentially asking whether the Directive precludes the charging of duty of 0.5% on the notarial deed recording the contribution of part of the share capital paid up after the formation of a capital company, where duty of 1% has already been charged on the whole of the nominal value of the share capital.
Ennakkoratkaisu Direktiivi 69/335/ETY kannettava vero (kuudes jaosto) perustettaessa oli jo kannettu 1 prosentin suuruinen vero yhtiöpääoman koko nimellisarvosta.
Furthermore, even if neither the payment of the outstanding part of the share capital nor its recording by notarial deed constitutes a preliminary formality required before a capital company can carry on business, the fact remains that in order for the company to carry on business it is necessary to register the contribution of previously unpaid share capital.
Tribunal Superior de Justicia de Madrid on esittänyt 3.7.1996 tekemällään päätöksellä kolme ennakkoratkaisukysymystä 17 päivänäheinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (jäljempänä direktiivi) 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan, 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan, 7 artiklan ja 10 artiklan a alakohdan tulkinnasta.
It follows that although the Member States may, in accordance with Article 5(l)(a) of the Directive, postpone the charging of capital duty until the contributions have been effected, they may not impose taxes on a document recording the subsequent contribution to a capital company of part of the share capital, which has already borne capital duty.
Nämä kysymykset ovat tulleet esille Solred SA:n ja Administración General del Estadon välisessä asiassa, joka koskee veron kantamista yhtiöpääoman loppuosan maksamisen osoittavasta notaarin vahvistamasta asiakirjasta tapauksessa, jossa koko yhtiöpääoma oli merkitty yhtiötä perustettaessa.
By its third question, the national court asks whether the provisions of the Directive give rise to rights upon which individuals may rely before national courts and whether those courts are obliged to leave unapplied provisions of national law incompatible therewith.
Kahdessa ensimmäisessä kysymyksessään, joita on tarkasteltava yhdessä, kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko direktiivin vastaista kantaa 0,5 prosentin suuruista veroa sellaisesta notaarin vahvistamasta asiakirjasta, joka osoittaa, että pääomayhtiön perustamisen jälkeen on maksettu osa yhtiöpääomasta, kun tätä yhtiötä
Article 10 of the Directive, read in the light of the last recital in the preamble, prohibits in particular indirect taxes with the same characteristics as capital duty.
On huomattava, että direktiivin 10 artiklassa, tarkasteltuna direktiivin viimeisen perustelukappaleen valossa, kielletään erityisesti pääoman hankinnasta suoritettavan veron ohella kannettavat ja sitä vastaavat välilliset verot.
It thus applies, inter alia, to taxes in any form which are payable in respect of the formation of a capital company or an increase in its capital (Article 10(a)), or in respect of registration or any other formality required before the commencement of business, to which a company may be subject by reason of its legal form (Article 10(c)).
Näitä ovat muodostaan riippumatta muun muassa verot, joita on maksettava pääomayhtiön perustamisesta tai pääoman korottamisesta (10 artiklan a alakohta) tai rekisteröinnistä taikka muista toiminnan harjoittamiseen liittyvistä menettelyistä, joita yhtiöltä saatetaan edellyttää sen oikeudellisen muodon vuoksi (10 artiklan c alakohta).
That latter prohibition is justified by the fact that, even though the taxes in question are not imposed on capital contributions as such, they are nevertheless imposed on account of formalities connected with the company's legal form, in other words on account of the instrument employed for raising capital, so that their continued existence would similarly risk frustrating the aims of the Directive.
Tämä viimeinen kielto on perusteltavissa sillä, että vaikka kyseiset verot eivät sinänsä kohdistu pääoman hankintaan, niitä kuitenkin kannetaan yhtiön oikeudelliseen muotoon liittyvien menettelyjen vuoksi, toisin sanoen pääoman hankinnassa käytettävän keinon perusteella, joten tällaisenkin verotuksen voimassaolon jatkaminen vaarantaa direktiivin tavoitteiden toteutumisen.
jurisdiction, apply Community law in its entirety and protect rights which the latter confers on individuals and must accordingly set aside any provision of national law which may conflict with it, whether prior or subsequent to the Community rule,
Kolmannessa kysymyksessään kansallinen tuomioistuin tiedustelee, muodostuuko direktiivin säännösten perusteella yksityisille sellaisia oikeuksia, joihin he voivat vedota kansallisissa tuomioistuimissa, ja onko kansallisten tuomioistuinten jätettävä soveltamatta näiden säännösten kanssa ristiriidassa olevat kansalliset säännökset.
The Court has consistently held that every national court must, in a case within its
Vaikka kysymys ei muodollisesti olekaan pääomayhtiöiden toiminnan harjoittamisen edellytykseksi asetetusta menettelystä, pääoman korotusten rekisteröinti on silti ehtona tämän toiminnan harjoittamiselle ja jatkamiselle.
Article 10 of Directive 69/335, as amended, gives rise to rights on which individuals may rely before national courts.
Vaikka rekisteröidyistä oikeustoimista kannettava vero onkin yleinen välillinen vero, pääasian kaltaisessa tilanteessa se kohdistuu kuitenkin niihin notaarin vahvistamiin asiakirjoihin, jotka ovat edellytyksenä vielä maksamatta olevan pääoman suorittamisen rekisteröimiselle ja näin ollen osakkeiden täysimääräiselle maksamiselle.
Those courts are obliged to leave unapplied provisions of national law incompatible therewith.'
Kyseessä on siis vero, jonka maksuunpanon perusteena on kyseisten yhtiöiden oikeudellinen muoto.
(1) Properly construed, Article 10 of Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969 precludes the levying of 0.5% duty when part of the share capital remaining to be paid up is contributed, where capital duty has already been charged at the time the company was formed on the whole of the nominal value of the share capital at the highest rate permitted under the directive.
Lopuksi on vielä korostettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisestijokainen kansallinen tuomioistuin on toimivaltansa rajoissa velvollinen soveltamaan yhteisön oikeutta kokonaisuudessaan ja suojaamaan yhteisön oikeuden yksityisille oikeussubjekteille perustamia oikeuksia ja jättämään soveltamatta kaikki sellaiset kansallisen lain säännökset, jotka mahdollisesti ovat ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa riippumatta siitä, onko nämä säännökset annettu aikaisemmin vai myöhemmin kuin kyseinen yhteisön oikeussääntö.
(2) Article 10 of Directive 69/335 is sufficiently clear, precise and unconditional for individuals to be able to rely on in proceedings against State authorities and for application by the court in place of the national provisions that are incompatible with that article.
Tästä seuraa, että vaikka direktiivin 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan jäsenvaltiot voivat lykätä veronkannon toimittamisen panoksen suorittamiseen saakka, ne eivät voi verottaa sellaista asiakirjaa, joka osoittaa yhtiöpääoman jäljellä olevan osan tulleen maksetuksi, jos koko yhtiöpääomasta on jo kannettu pääoman hankintaveroa.
Court of First Instance
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
Case T-146/96 Maria da Graça De Abreu ν Court of Justice of the European Communities Staff Regulations of Officials
Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY 10 artiklaa, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna 10 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, on tulkittava siten, että sen vastaista on kantaa 0,5 prosentin suuruista veroa sekaisesta
Probationary officials —Appointment of former temporary agent — Retention of seniority in step - Principle of equal treatment — Plea of illegality (Second Chamber)
notaarin vahvistamasta asiakirjasta, joka osoittaa, että pääomayhtiön perustamisen jälkeen on maksettu osa yhtiöpääomasta, kun tätä yhtiötä perustettaessa oli jo kannettu 1 prosentin suuruinen vero yhtiöpääoman koko nimellisarvosta.
Case T-221/96 Immacolata Manzo-Tafaro ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
2) Direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan perusteella, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna, yksityisille muodostuu sellaisia oikeuksia, joihin he voivat vedota kansallisissa tuomioistuimissa.
Officials - Refusal to promote — Consideration of comparative merits — Age and seniority taken into consideration (Fourth Chamber)
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa esitettyihin kysymyksiin seuraavasti:
Preliminary ruling Ufficio del Giudice di Pace di Genova — Compatibility with Arts 3(f) and (g), 5 and 85 of the EC Treaty — National rulesproviding for compulsory tariffs for the road transport of goods to be approved and implemented by the public authority, on the basis of proposals from a committee representing the majority of the operators concerned
Direktiivin 69/335/ETY 10 artikla on sisällöltään riittävän selvä, täsmällinen ja ehdoton, jotta yksityiset voivat vedota siihen valtionhallintoa vastaan ja jotta kansalliset tuomioistuimet voivat soveltaa sitä direktiivin kanssa ristiriidassa olevien kansallisen lain säännösten sijasta.
It is not contrary to Articles 3(f) and (g), 5, 85 or 86 of the EC Treaty for national rules to provide that compulsory tariffs for the road transport of goods should be approved and implemented by the public authority, on the basis of proposals from a committee representing the majority of the operators concerned, as long as the necessary measures are taken so that those tariffs are fixed in accordance with
Koeajalla olevat virkamiehet — Entisen väliaikaisen toimihenkilön nimitys — ikälisien säilyminen — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Lainvastaisuusväite (toinen jaosto)
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 5 March 1998.
5 päivänä maaliskuuta 1998
He proposed that the Court should reply as follows:
—Asioiden vertailu —Tanja virkaiän huomioon