natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That will be the position where such forms of discrimination are objectively necessary in order to avoid disturbing the financial equilibrium of the social-security system or to ensure coherence between the retirement-pension scheme and other benefit schemes.
Toteutettaessa asteittain miesten ja naisten tasaarvoisen kohtelun periaatetta sukupuoleen perustuva syrjintä voi tämän direktiivin mukaan olla perusteltua vain väliaikaisesti ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella.
If women taking early retirement at an age between 50 and 55 were credited with five years' contributions, without account being taken of the ordinary retirement age, the closer their entry
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa pääasiallisesti tietää, onko varhaiseläke-etuuksia
takes early retirement during the five years prior to the date on which she qualifies for a retirement pension would, as a matter of course, be entitled to a credit of five years' contributions.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan silloin kun jäsenvaltio määrittelee direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti erilaisen eläkeiän miehille ja naisille vanhuus- ja työeläkkeen myöntämiseksi, ala, jolla poikkeaminen sallitaan ja joka on direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritetty ilmaisulla "sen mahdollisia vaikutuksia muihin etuuksiin", kattaa vain muissa etuusjärjestelmissä olevat syrjivät säännökset, jos ne tarpeellisella ja objektiivisella tavalla liittyvät tähän eläkeikää koskevaan eroon.
into early retirement was to the ordinary pensionable age, the clearer it would become that those women would be receiving a definitive pension higher than that of women who had paid contributions until they reached the age of 55 and then retired, without being able to claim a credit of contributions.
Tämän vuoksi, silloin kun jäsenvaltio on kyseisen säännöksen nojalla määritellyt naisten eläkeiän 55 vuodeksi ja miesten 60 vuodeksi, on syytä tutkia, liittyykö muussa etuusjärjestelmässä kuin eläkejärjestelmässä oleva miesten tai naisten syrjintä objektiivisella ja tarpeellisella tavalla tähän eläkeikiä koskevaan eroon.
Consequently, even though women are entitled to work until they reach the age of 60, denying them a credit of contributions in respect of the period after the date on which they reach the age of 55, the age at which they are entitled to a retirement pension, is necessary in order to preserve the linkage between the retirementpensions scheme and the earlyretirement scheme in question.
Tämän jälkeen on syytä tutkia, onko tämän johdonmukaisuuden säilyttämiseksi tarpeellista kieltäytyä lukemasta täydentäviä eläkevakuutusmaksuja niiden naisten hyväksi, joilla tosiasiallisesti on oikeus työskennellä 60 vuoden ikään saakka, heidän täytettyään 55 vuotta, koska heillä tällöin on oikeus vanhuuseläkkeeseen.
Second, such a scheme is also liable to give rise to discrimination against men.
Näin on asianlaita, jos tämä syrjintä on objektiivisesti tarpeen, jotta vältettäisiin sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisentasapainon vaarantuminen tai jotta turvattaisiin työeläkejärjestelmien ja muiden etuusjärjestelmien välinen johdonmukaisuus.
Whereas a man taking early retirement at an age between 55 and 60 is only entitled to a credit of contributions covering the period from the date on which he takes early retirement until he reaches the ordinary pensionable age, a woman who also
On syytä todeta, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen lakisääteinen varhaiseläkejärjestelmä merkitsee naisten syrjintää heidän varhaiseläke-etuutensa laskemistavan ja siten heidän eläkkeensä määrän osalta.
'Where, pursuant to Article 7(l)(a) of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security, a Member State has set pensionable ages which differ according to sex, that provision aho allows it to provide that employees of an undertaking declared to be in critical difficulty may be credited with a maximum of five years' supplemental retirement contributions starting from their entry into early retirement until the date on which they reach the age at which they are entitled to a retirement pension, that is to say 55 years in the case of women and 60 years in the case of men, since the difference relating to sex in the method of calculating earlyretirement benefits L· objectively and necessarily linked to the setting of pensionable ages which differ for men and women.'
Pääasiassa kyseessä olevan syrjinnän osalta on todettava, että se liittyy objektiivisesti naisten ja miesten erilaisen eläkeiän määrittelyyn, koska se aiheutuu suoraan siitä, että eläkeikä on määritelty 55 vuodeksi naisten osalta ja 60 vuodeksi miesten osalta. Nimittäin sekä miehiin että naisiin sovellettavan säännön mukaan nämä voivat jäädä varhaiseläkkeelle viisi vuotta ennen eläkeiän saavuttamista, ja heidän hyväkseen luetaan täydentäviä eläkevakuutusmaksuja siitä lukien, kun he jäävät varhaiseläkkeelle, eläkeiän saavuttamiseen saakka.
Advocate General M.B.Elmer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 17 October 1996.
Toiseksi on todettava, että tällaisella järjestelmällä voitaisiin syrjiä myös miespuolisia työntekijöitä.
'Article 1(1) of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions, and Articles 3(l)(a) and 7(l)(a) of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security must be interpreted as not precluding a national earlyretirement scheme under which male and female employees in an undertaking declared to be in critical difficulty are entitled to be credited with up to five years' pension contributions from the date on which they cease work until they reach the age at which they are entitled to a retirement pension, which is 60 for men and 55 for women.'
Näin ollen on syytä todeta, että vaikka naisilla on tosiasiallisesti oikeus työskennellä 60 vuoden ikään saakka, kyseisten vanhuuseläke- ja varhaiseläkejärjestelmien johdonmukaisuuden säilyttämiseksi on tarpeellista kieltäytyä
Case C-178/95 Wiljo NV ν Belgian State Transport
lukemasta täydentäviä eläkevakuutusmaksuja näiden naisten hyväksi sen jälkeen, kun he ovat täyttäneet 55 vuotta, jolloin heillä on oikeus vanhuuseläkkeeseen.
It had therefore decided, on the basis of Article 8(3)(c) of the Regulation, to refuse to grant the requested exemption and to send a copy of the letter to the authorities managing the Belgian Scrapping Fund.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
By order of 6 June 1995, received at the Court on 8 June 1995, the Rechtbank van Koophandel (Commercial Court), Antwerp, referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of Council Regulation (EEC) No 1101/89 of 27 April 1989 on structural improvements in inland waterway transport (hereinafter 'the Regulation') and on the validity of a Commission decision of 6 May 1993 rejecting an application for exemption from the special contribution to the Scrapping Fund set up by Article 8(1)(a) of the Regulation.
'Jäsenvaltio saa, silloin kun se on määritellyt miesten ja naisten tasaarvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti erilaisen sukupuoleen perustuvan eläkeiän, tämän saman säännöksen mukaan säätää, että vakavissa vaikeuksissa olevaksi todetun yrityksen palkatuilla työntekijöillä on oikeus sähen, että heidän hyväkseen luetaan täydentäviä eläkevakuutusmaksuja enintään viiden vuoden ajalta siitä Uuden, kun he jäävät varhaiseläkkeelle, sähen saakka, kun he saavuttavat vanhuuseläkkeeseen oikeuttavan iän, eli naiset 55 vuoden ja miehet 60 vuoden iän, sälä sukupuoleen perustuva ero varhaiseläke-etuuksien laskentatavassa liittyy objektiivisella ja tarpeellisella tavalla miesten ja naisten erilaisen eläkeiän määrittelyyn.''
In the light of those arguments, the Rechtbank van Koophandel has referred questions to the Court for a preliminary ruling.
Julkisasiamies M.B.Elmer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 17 päivänä lokakuuta 1996.
On 19 January 1993 it submitted to the Commission, under Article 8(3)(c) of the Regulation, an application for exemption for the bringing into service of a bunkering vessel, the Smaragd.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee esitetyt kysymykset seuraavasti:
This rule, which applies to the addressees of a decision, such as Wiljo, was reiterated in the judgment in TWD Textilwerke Deggendorf ν Federal Republic of Germany [1994] ECR 1-833, in which the Court held that the principle established in the cases could, in certain circumstances, also apply to a recipient of State aid forming the subject-matter of a Commission decision addressed directly to the Member State alone in which the recipient was established.
"Miesten ja naisten tasaarvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY 1 artiklan 1 kohtaa sekä miesten ja naisten tasaarvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 3 artiklani kohdan a alakohtaa ja 7 artiklani kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että niissä ei kielletä sellaista kansallista varhaiseläkejärjestelmää, jonka mukaan sellaisten yritysten mies- ja naispuolisilla työntekijöillä, joiden on todettu olevan vakavissa vaikeuksissa, on oikeus siihen, että heidän hyväkseen luetaan täydentäviä eläkevakuutusmaksuja enintään viiden vuoden ajalta heidän palvelussuhteensa lakkauttamisesta siihen saakka, kun he täyttävät eläkeiän, joka on 60 vuotta miehillä ja 55 vuotta naisilla."
In the present case, it is not disputed that Article 8(3)(c) of the Regulation gives the Commission sole power to exempt specialized vessels, that Wiljo requested it to adopt a decision pursuant to that provision, that Wiljo did not apply under Article 173 of the Treaty for annulment of the Commission's decision of 6 May 1993 which was addressed to it, even though it could undoubtedly have done so, and that it has instead brought proceedings before the national court challenging the implementation of the Commission's decision by the Belgian authorities.
Ennakkoratkaisu Sisävesiliikenteen rakenteelliset parannukset—Erityinen maksu, jota eiperitä 'erikoisalusten'' osalta — Komission päätös, jolla hylättiin vapautushakemus — Päätös, jota ei riitautettu perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla — Päätöksen pätevyyden riitauttaminen kansallisessa tuomioistuimessa (viides jaosto) osalta suuresti poikennut tavanomaisista säiliöaluksista, joten alus tämän vuoksi lisäsi asetuksessa säädettyjen parannustoimenpiteiden soveltamisalaan kuuluvaa kalustokapasiteettia.
Thus it is clear that the national court's questions, which are identical to those set out by Wiljo in its application, are in fact designed to enable that court to appraise that argument and to rule on the validity of the Commission's finding, arrived at in its decision, that the Smaragd did not qualify as a specialized vessel within the meaning of Article 8(3)(c).
Näin ollen kyseinen komission jäsen päätti asetuksen 8 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella hylätä vapautushakemuksen ja lähettää jäljennöksen kirjeestä belgialaisen romutusrahaston hallinnosta vastaaville viranomaisille.
It follows from all those considerations that, by virtue of the principle of legal certainty, the national court is bound by the Commission's decision of 6 May 1993 addressed to Wiljo, according to which the Smaragd is not a specialized vessel within the meaning of Article 8(3)(c) of the Regulation.
Rechtbank van koophandel te Antwerpen on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 6.6.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.6.1995, viisi ennakkoratkaisukysymystä sisävesiliikenteen rakenteellisista parannuksista 27 päivänä huhtikuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1101/89 (jäljempänä asetus) tulkinnasta sekä kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa käyttöönotetusta, romutusrahastoon maksettavasta erityisestä maksusta tehdyn vapautushakemuksen hylkäämisestä 6.5.1993 tehdyn komission päätöksen pätevyydestä.
It is therefore necessary to examine whether the sole purpose of the questions referred to this Court is to enable the national court to resolve the question of the validity of the Commission's decision of 6 May 1993, or whether those questions also relate to the interpretation of the provisions defining the scope of the Regulation.
Tämän päätöksen johdosta belgialaiset viranomaiset vaativat Wiljoa maksamaan erityisen maksun romutusrahastoon.
As is clear from the order for reference, Wiljo maintained before the Rechtbank van
Wiljo nosti 6.4.1995 päivätyllä kannekirjelmällään kanteen tästä päätöksestä Rechtbank van koophandelissa.
In those circumstances, to alter the substance of the questions referred for a preliminary ruling in the way proposed by Wiljo would be incompatible with the Court's function under Article 177 of the Treaty and with its duty to ensure that the Governments of the Member States and the parties concerned are given the opportunity to submit observations, bearing in mind that, under that provision, only the order of the referring court is notified to the interested parties.
Kysymykset on esitetty asiassa, jossa kantajana on Wiljo NV (jäljempänä Wiljo) ja vastaajana Belgian valtio ja joka koskee jäljempänä mainitun erityisen maksun maksamista belgialaiseen romutusrahastoon.
'Where a Commission decision has been addressed to the owner of a vessel, finding that his vessel is not a specialized vessel within the meaning of Article 8(3)(c) of Council Regulation (EEC) No 1101/89 of 27 April 1989 on structural improvements in inland waterway transport, and the addressee has not brought an action under the fourth paragraph of Article 173 of the EC Treaty against the decision within the time-limit prescribed, that decision is binding on the national court.'
Wiljo teki 19.1.1993 komissiolle hakemuksen, jossa se vaati asetuksen 8 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla vapautusta huoltoaluksen liikkeellelaskun osalta; kyseisen aluksen nimi on moottorialus Smaragd.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 19 September 1996.
On huomautettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisöjen toimielimen tekemä päätös, jota se, jolle päätös on osoitettu, ei ole riitauttanut EY:n perustamissopimuksen 173 artiklassa määrätyssä määräajassa, tulee hänen osaltaan lopulliseksi.
'The national court is bound by a Commission decision addressed to an undertaking where that undertaking did not bring an action against that decision under the fourth paragraph of Article 173 of the
Tästä oikeuskäytännöstä, jota sovelletaan niihin, joille päätös on osoitettu, kuten Wiljoon, muistutettiin asiassa TWD Textilwerke Deggendorf 93.1994 annetussa tuomiossa, jossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että kyseisessä
Treaty but brings an action before the national court in which it challenges the Commission decision; there is therefore no need to rule on the questions referred by the national court.'
oikeuskäytännössä todettua periaatetta voitiin tietyissä olosuhteissa soveltaa sellaiseen tuen saajaan, joka on saanut sellaiselle yhdelle ainoalle jäsenvaltiolle, jonka alaisuuteen tämä tuen saaja kuuluu, suoraan osoitetun komission päätöksen kohteena olevaa valtion tukea.
30 January 1997 of the legislation applicable -Definition
Tämän johdosta on selvää, että Wiljo riitauttaa komission tekemän päätöksen pätevyyden kansallisessa tuomioistuimessa sillä perusteella, että se on asetuksen vastainen.
Preliminary ruling (Social security for migrant workers — Determination of employed and self-employed) (Fifth Chamber)
Tässä asiassa on selvää, että asetuksen 8 artiklan 3 kohdan c alakohdassa annetaan komissiolle yksinomainen valta myöntää erikoisaluksille vapautus, että Wiljo pyysi komissiota tekemään päätöksen tämän säännöksen mukaisesti, että Wiljo ei vaatinut komission 6.5.1993 tekemän, sille osoitetun päätöksen kumoamista perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla, vaikka se kiistatta olisi voinut tehdä niin, ja että se sen sijaan nosti kansallisessa tuomioistuimessa kanteen, jossa se riitautti sen, kuinka belgialaiset viranomaiset olivat soveltaneet kyseistä komission päätöstä.
'self-employment' in Title II of the regulation, concerning the determination of the legislation applicable.
On siis todettava, että kansallisen tuomioistuimen esittämien kysymysten, jotka ovat täysin samanlaiset kuin Wiljon kanteessaan esittämät kysymykset, tarkoituksena tosiasiallisesti on se, että kyseinen tuomioistuin voi niiden avulla tarkistaa tämän väitteen paikkansapitävyyden ja ratkaista sen, onko komission tässä päätöksessään tekemä sellainen toteamus pätevä, jonka mukaan Smaragd ei täyttänyt niitä ehtoja, jotka olivat välttämättömiä, jotta alusta pidettäisiin 8 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettuna erikoisaluksena.
By judgment of 6 June 1995, received at the Court on 26 June 1995, the Tribunal du Travail (Labour Court), Tournai, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 14a(2) of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 (hereinafter referred to as 'the regulation').
Kaikista edellä esitetyistä huomioista seuraa, että komission 6.5.1993 tekemä, Wiljolle osoittama päätös, jonka mukaan moottorialus Smaragd ei ole asetuksen 8 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu erikoisalus, sitoo oikeusvarmuuden periaatteen nojalla kansallista tuomioistuinta.
Article 13(1) of the regulation, which concerns the determination of the legislation applicable, provides that, subject to Article 14c, 'persons to whom (the) regulation applies' are to be subject to the legislation of a single Member State only, such legislation being determined in accordance with the provisions of Title II.
Näin ollen on tarkasteltava, onko ennakkoratkaisukysymyksillä muukin tarkoitus kuin auttaa kansallista tuomioistuinta ratkaisemaan komission 6.5.1993 tekemän päätöksen pätevyyttä koskeva kysymys eli koskevatko ennakkoratkaisukysymykset myös niiden säännösten tulkintaa, joilla määritellään asetuksen soveltamisala.
The question was raised in proceedings brought by (Inasti) against Mr Hervein and the Hervillier company concerning payment of social security contributions.
Kuten ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, on niin, että
Until October 1986, Mr Hervein, a French national residing in France, carried out the duties of Chairman/Director General and Director or Assistant Director of various companies established in France and Belgium.
Näin ollen se, että ennakkoratkaisukysymysten sisältöä muutettaisiin Wiljon ehdottamalla tavalla, olisi yhteensopimatonta yhteisöjen tuomioistuimelle perustamissopimuksen 177 artiklassa annetun tehtävän samoin kuin sen velvollisuuden kanssa, joka yhteisöjen tuomioistuimella on sen takaamisessa, että jäsenvaltioiden hallituksille ja asianosaisille annetaan mahdollisuus esittää huomautuksensa, ottaen huomioon se seikka, että ainoastaan ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevat päätökset annetaan tiedoksi asianosaisille.
By its question, the national court seeks to ascertain whether the activity in France of a person in Mr Hervein's situation constitutes employment or self-employment for the purposes of Articles 14a and 14c of the regulation.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
In those circumstances, as the Court has held in today's judgment in Case C-340/94 de Jaeck ν Staatsecretaris van Financiën [1997] ECR 1-0000, although the provisions of Title II refer to 'persons who are employed' (or 'engaged in paid employment') ('personnes qui exercent une activité salariée') or who are 'selfemployed' ('personnes qui exercent une activité non-salariée') rather than to 'employed' or 'selfemployed persons' ('travailleurs salariés'/'non-salariés'), a logical and consistent interpretation of the scope
'Aluksen omistajalle osoitettu komission päätös, jonka mukaan kyseinen alus ei ole sisävesiliikenteen rakenteellisista parannuksista 27päivänä huhtikuuta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1101/89 8 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu erikoisalus, sitoo kansalasta tuomioistuinta, kun se, jolle päätös on osoitettu, ei ole määrätyssä ajassa nostanut kannetta tätä päätöstä vastaan EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan nojalla."
ratione personae of the regulation and of the system of rules of conflict of laws which it establishes requires the terms in question of Title II to be interpreted in the light of the definitions in Article 1(a) of the regulation.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 19 päivänä syyskuuta 1996.
The Court ruled:
Julkisasiamies ehdottaa, että
'For the purposes of Articles 14a and 14c of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, "employed" and "self-employed'' should be understood to refer to activities which are regarded as such for the purposes of the social security legislation of the Member State in whose territory those activities are pursued'
"komission eräälle yritykselle osoittama päätös sitoo kansallista tuomioistuinta, kun kyseinen yritys ei ole nostanut perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla kannetta tätä päätöstä vastaan vaan kun se nostaa kansallisessa tuomioistuimessa kanteen, jolla se riitauttaa komission päätöksen; tämän vuoksi ei ole tarpeen vastata kansallisen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin."
He proposed that the Court should reply as follows:
30 päivänä tammikuuta 1997
'Self-employment referred to in Article 14a(2) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 July 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, in the version codified by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, is that regarded as such, for the purposes of the application of its social security scheme, by the legislation of the Member State in whose territory the activity is pursued.'
Ennakkoratkaisu Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Sovellettavan lainsäädännön määrääminen — Palkatun työn käsitteet ja itsenäisen ammatinharjoittamisen (viides jaosto)
In the light of the above reasoning, he further proposed that the Court should declare that:
Tällä kysymyksellä pyritään laajemmin selvittämään asetuksen II osaston, joka koskee sovellettavan lainsäädännön määräämistä, "palkatun työn" ja "itsenäisen ammatinharjoittamisen" käsitteitä.
The invalidity of those provisions cannot be relied on to call in question affiliation and the contributions payable in application thereof corresponding to periods prior to the delivery of the judgment declaring them invalid, except as regards workers or those entitled to claim under them who have already brought legal proceedings or made an equivalent claim in accordance with applicable national law prior to that date.'
Hervein, joka on Ranskan kansalainen ja jonka kotipaikka on Ranskassa, hoiti pääjohtajan ja hallintoneuvoston jäsenen tai hallintoneuvoston varapuheenjohtajan tehtäviä lokakuuhun 1986 asti eri yhtiöissä, jotka olivat sijoittautuneet Ranskaan ja Belgiaan.
Case T-7/94 Hilde Adriaenssens and Others ν Commission of the European Communities Staff case
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti: