natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is questionable, however, if such a system should be accompanied, as in the European Parliament proposal, by an equalisation mechanism ensuring that national contributions would be proportional to each Member State's share in the GNP of the Union (').
On kuitenkin kyseenalaista, pitäisikö tällaiseen järjestelmään liittää Euroopan parlamentin ehdottama tasausmekanismi sen varmistamiseksi, että kansalliset rahoitusosuu det ovat suhteessa jäsenvaltion osuuteen unionin bruttokansantulosta (2).
If the idea is to tax the consumption of individuals, then the concept of national contributions should not enter into the equation.
Jos tarkoituksena on verottaa yksityistä kulutusta, laskelmiin ei tulisi sotkea kansallisia rahoitusosuuksia.
Other possible own resources — a form of withholding tax, a COi/energy tax, excise taxes, seigniorage, corporate and personal income taxes, new communication taxes — are discussed in Annex 2.
Ehdotuksen mukaan rahoitusosuuksien progressiivisuutta voitaisiin lisätä mukauttamalla BKT-varojen määräytymisperustetta käyttämällä kertoimia, jotka kuvastavat jäsenvaltioiden suhteellista vaurautta.
At this stage, it is important to note that, despite proposals made for new own resources, there is little consensus about which one(s) would be most appropriate.
Jäsenvaltiot voitaisiin myös jakaa luokkiin niiden suhteellisen vaurauden perusteella (esimerkiksi jäsenvaltiot, joissa kansantulo henkeä kohden on alle 90 prosenttia EUn keskiarvosta; jäsenvaltiot, joissa se on 90-100 prosenttia jne.), ja jokaiseen luokkaan voitaisiin soveltaa omaa muun tokerrointa.
This is a reflection of differences of views regarding the future orientation of European integration.
On väitetty, että tällainen uusi omien varojen laji voisi lopulta korvata alv-varat.
Greater progressivity in contributions could be achieved, according to the proposal, by adjust ing the base of the GNP resource through the use of coefficients reflecting each Member State's relative prosperity.
Muita mahdollisia omien varojen lähteitä, kuten säästöjen lähdeveroa, C02-/energiave-roa, seigniorage-veroa, valmisteveroja, yritysja henkilöveroja, uusia liikenneveroja, käsitellään liitteessä 2.
The adjustment can be complete (applying to the GNP resource) or partial (applying to only part of the GNP resource), and in the latter case progressivity would also be partial.
Tässä vaiheessa on tärkeää muistaa, että uutta omien varojen lähdettä koskevista ehdotuksista huolimatta sopivimmasta lähteestä ei ole päästy yksimielisyyteen.
Contributions to the EU budget would then be determined according to the new bases.
Tämä heijastaa erilaisia näkemyksiä Euroopan yhdentymisen tulevasta suunnasta.
It should be noted at the outset that the proposal does not entail the introduction of a new own resource as such but it provides for a significant modification of an existing resource (GNP).
Heti aluksi on syytä huomauttaa, että ehdotus ei merkitse uuden omien varojen lajin käyttöönottoa vaan sillä muutetaan merkittävästi jo olemassa olevaa tulolähdettä (BKTL).
A simulation of the impact of the pro posal on the budget contributions in 1996 and 1997 is presented in Table 4.
Ehdotuksen vaikutusta talousarvion rahoitus osuuksiin vuosina 1996 ja 1997 simuloidaan taulukossa 4.
A proposal to introduce progressivity in the system of own resources has been made by Spain.
Espanja on ehdottanut progressiivisuuden käyttöönottoa omien varojen järjestelmässä.
However, the proposal has an important drawback in that it does not acknowledge the nature of solidarity and its practice in the EU.
Ehdotus vaikuttaa ensi näkemältä houkuttelevalta, koska käytännöllisesti katsoen kaikkien jäsenvaltioiden kansalliset verojärjestelmät ovat jossain määrin progressiivisia.
Table 4 — Modifications of total national contributions relative to the present system Progressivity proposal applied to the GNP resource
Taulukko 4 — Kansallisten rahoitusosuuksien muutokset nykyiseen järjestelmään verrattuna Progressiivisuutta koskeva ehdotus sovellettuna BKTL­varoihin
(adaptation of the GNP base using the ecu index of GNP per head; the percentages indicate changes relative to present total contributions)
(BKTL:n määräytymisperustetta muutettu käyttäen vertailulukua, joka ilmoittaa ecumääräisen BKTL:n henkeä kohden; prosentit kuvaavat muutosta nykyiseen tilanteeseen verrattuna)
(') The technicalities of the proposal result in these countries marginally benefiting from the operation of the progressivity mechanism even if their index of GNP per head is slightly above 100 (see Annex 7).
(') Perusteita käsitellään tarkemmin liitteessä 7.
Budgetary balances (also called net balances), measured by the simple difference between contributions to and receipts from the EU budget, represent only a narrow view of, and fail to fully account for, the benefits accruing to Member States from participating in the EU(').
Budjettiaseman epätasapaino (jota kutsutaan myös nettobudjettiasemaksi), joka tarkoittaa jäsenvaltion yhteisön talousarvioon maksa­mien osuuksien ja talousarviosta saamien varojen erotusta, edustaa ainoastaan rajalli­sesti EU­jäsenyyden etuja eikä selitä niitä kokonaisuudessaan. (')
For example, CAP, structural operations and external expenditure benefit not only the immediate recipients but also give rise to spil­lover effects transcending national bor­ders^).
Talousarvioon kirjatuilla rahoitusvirroilla ei voida kuvata yhteisön politiikoista johtuvia myönteisiä kerrannaisvaikutuksia.
It is clear that their consideration would modify the assessment of the account­ing imbalances even if it is not possible to quantify the importance of these spillovers.
Esimerk­kinä mainittakoon, että yhteinen maatalouspo­litiikka, rakenteelliset toimenpiteet ja ulkoiset menot eivät hyödytä ainoastaan niiden välittö­miä saajia vaan niiden kerrannaisvaikutukset ulottuvat maan rajojen ulkopuolelle.
Recorded budgetary flows fail to account for positive externalities arising from EU policies.
(2) On sel­vää, että niiden huomioon ottaminen muuttaisi kirjanpidollisia epätasapainoa koskevia arvi­oita, vaikka kerrannaisvaikutusten merkitystä ei ole mahdollista määritellä lukuarvoin.
Graph 4a — Total allocated expenditure, VAT and GNP contributions (before UK correction) and total payments to the EU budget
Kuvio 4a — Kohdistuneet kokonaismenot, alv­ ja BKTL­rahoitusosuudet (ennen UK­korjausta) ja kokonaismaksut EU.n talousarvioon
(percentage of GNP; average 1995-97; the data for 'allocated expenditure' include administrative expenditure)
(%/BKTL, 1997: "kohdistuneita menoja" koskevat tiedot sisältävät hallintomenot.)
VAT and GNP contributions
UK alv- ja BKTL-osuudet kokonaismaksut EU:n talousarvioon
'Allocated expenditure' (payments from the EU budget)
"kohdistuneet menot" (maksut EU:n talousarviosta)
There are also difficulties associated with the identification of the ultimate beneficiaries of EU expenditure policies; for instance, CAP export restitutions do not necessarily benefit the residents of the country where they are paid.
On myös vaikeaa yksilöidä, ketkä viime kädessä hyötyvät EUn menopolitiikasta.
In addition, EU budget expenditure is heterogeneous and comparisons of total
Esi­merkiksi vientitukeen käytettävät YMP­menot eivät välttämättä hyödytä sen maan asukkaita,
(') See Annex 3 for a discussion.
(') Asiasta tarkemmin liitteessä 3. (:) Näihin vaikutuksiin kuuluvat vastaanottavassa jäsenval­tiossa kertyvien tulojen käyttö tuotteisiin, jotka on tuo­tettu toisessa jäsenvaltiossa, eri jäsenvaltioiden valuuttojen määräisten rahoitusvaateiden ostaminen jne.
amounts received have often limited meaning in appreciating the 'benefit' resulting from such payments: a given amount spent in pur­chasing goods and services does not bring the same advantages as the transfer of a grant of an equivalent amount.
jolle ne maksetaan. Lisäksi EUn talousarvio­menot ovat epäyhtenäisiä, ja kokonaismäärien vertailulla voidaan arvioida vain rajoitetusti niillä aikaansaadut "edut": hyödykkeiden ja palveluiden ostamiseen käytetystä rahamää­rästä ei synny samanlaisia etuja kuin saman­suuruisesta avustuksesta.
Similar problems appear on the revenue side: the country where customs duties are collected is not necessarily the one of residence of the economic agents ultimately bearing their burden.
Tulopuolella on samanlaisia ongelmia: maa, jossa tullimaksu peritään, ei välttämättä ole sama maa, jossa ne talouden toimijat asuvat, jotka viime kädessä kantavat tullimaksun taakan.
Graph 4b — EU expenditure (excluding administration), VA Τ and GNP contributions (before UK correction) and total payments to the EU budget
Kuvio 4b — EU.n menot (pl. hallinto) alv­ja BKTL­rahoitusosuudet (ennen UK­korjausta) ja kokonaismaksut EU.n talousarvioon (%/BKTL, 1997)
VAT and GNP contributions
"kokonaismenot pl. hallinto" (maksut EU:n talousarviosta)
Total expenditure excluding administration' (payments from the EU budget)
Erilaiset valinnat johtavat lukui­siin, yhtä päteviin budjettiaseman määritel­miin, jotka voivat tuottaa hyvinkin erilaisia tuloksia. (')
Nevertheless, the size of some of these imbal­ances has been at the centre of discussions for many years (2).
Eräiden maiden budjettiaseman epätasapai­non suuruus on kuitenkin herättänyt keskuste­lua useiden vuosien ajan.
In response, a compromise was struck in 1984 at the Fontainebleau meet­ing of the European Council.
(2) Ongelman ratkai­semiseksi päädyttiin kompromissiin vuoden 1984 Fontainebleaun Eurooppa­neuvostossa.
According to the conclusions of that meeting:
Kokouksen päätelmien mukaan:
( > ) See Annex 3 and European Commission (1997): 'Budget contributions, EU expenditure, budgetary balances and relative prosperity of the Member States', paper presented by President Santer to the Ecofin Council, 13 October.
Ks. liite 3 ja Euroopan yhteisöjen komissio: Talousarvion rahoitusosuudet. EU:n menot, buttjettitasapaino ja jäsenval­tioiden suhteellinen vauraus, 1997, puheenjohtaja Jacques Santerin esitelmä Ecofin­neuvostolle 13. lokakuuta.
The two definitions used in this report are the UK rebate definition (concept used in the calculation of the UK rebate) and the operational definition (difference between all moneys paid to and all moneys received from the bud­get excluding administrative expenditure and expenditure related to other EU institutions).
Tässä kertomuksessa käytetään kahta määritelmää: "Yhdistyneen kuningaskunnan hyvitysmenettclyn mukaisen budjettiase­man" määritelmä (UK­hyvityksen laskemisessa käytetty käsite) ja "operatiivisen budjettiaseman" määritelmä (kaikkien talousarvioon maksettujen ja siitä saatujen varo­jen erotus pl. hallinnolliset menot ja muihin EU:n toimi­elimiin liittyvät menot).
(2) The largest imbalances, although substantial in absolute terms, measured as a percentage of GNP are much smaller
"Viime kädessä menopolitiikka on se kes­keinen tapa, jolla budjettiaseman epätasa­paino voidaan ratkaista.
However, it has been decided that any Mem­ber State sustaining a budgetary burden which is excessive in relation to its relative prosperity may benefit from a correction at the appro­priate time(3).
On kuitenkin päätetty, että jos jonkin jäsen­valtion budjettitaakka on liiallinen sen suh­teelliseen vaurauteen nähden, se voidaan korjata sopivana ajankohtana." (3)
(J) See Fontainebleau European Council, 'Conclusions of the Presidency', Bulletin of the European Communities, than the regional budgetary positions existing within Member States.
) Vaikka suurimmat budjettiaseman epätasapainot ovat huomattavia absoluuttisesti mitattuna, niiden suhde BKTL:oon on paljon pienempi kuin jäsenvaltioiden alu­eellisten budjettiasemien suhde BKTL:oon.
A recent study conducted under contract for DG XIX indicates that, using a definition of regional budgetary positions comparable to that commonly used in the relationships between Member Slates and the EU budget, the average negative budgetary position of a region of northern Italy is equal to almost 4% of its GDP, while the average positive balance of a southern Ita­lian region is equal to around 7 %; see Pola.
PO XIX:n äskettäin teettämässä tutkimuksessa osoitettiin, että käy­tettäessä sellaista alueellisen budjettiaseman määritelmää, joka on rinnastettavissa jäsenvaltioiden ja EU:n talousar­vion välisestä suhteesta usein käytettyyn määritelmään. Pohjois­Italiassa sijaitsevan alueen keskimääräinen nega­tiivinen budjettiasema on noin 4 % suhteessa sen BKT:seen, kun taas Etelä­Italiassa sijaitsevan alueen kes­kimääräinen positiivinen budjettiasema on noin 7 %, ks. G. Pola (1998): The Regional incidence of a Central Budget ­ The Italian Case.
The reference to expenditure policy as the means of correcting budgetary imbalances reflects the prominent role that expenditure decisions have in their determination (see
Maaliskuussa 1998 neljä jäsenval­tiota ­ Saksa, Alankomaat, Itävalta ja Ruotsi ­ ilmoittivat katsovansa, että niiden budjetti­asemaa on pidettävä liian negatiivisena suhteessa niiden vaurauteen Fontainebleau­
Graphs 4a and 4b). Correcting budgetary imbalances through ad hoc mechanisms essen­tially amounts to a refusal to act directly on the sources of the imbalances.
Lopuksi neljännessä kappaleessa tarkastellaan keskeisiä vaihtoehtoja, joilla budjettiaseman epätasapainoa voidaan kor­jata: Yhdistyneen kuningaskunnan korjausme­kanismin asteittainen poistaminen, muutokset talousarviosta maksettaviin menoihin ja kor­jausmekanismin soveltaminen kaikkiin jäsen­valtioihin, joilla on suuri budjettiaseman epä­tasapaino.
Graph 5 — Negative balances of some Member States
Kuvio 5 — Eräiden maiden negatiivinen budjettiasema
(UK rebate definition; percentages of GNP; United Kingdom before correction)
(UK­hyvitysmenettelyn mukainen budjettiasema; %/BKTL; UK ennen korjausta)
In the present part of the report, the first sec­tion reviews the performance of the correction mechanism in favour of the United Kingdom set up following these decisions.
2.1 Yhdistyneen kuningaskunnan budjettiaseman epätasapaino (l)
The third section provides some indications of the possible effects of the Agenda 2000 reforms on the budgetary imbalances of the five countries examined in the previous two sections.
Yhdistyneen kuningaskunnan budjettiaseman epätasapaino oli usein poliittisen keskustelun aiheena noin vuosikymmenen ajan (vuosina
The budgetary imbalance of the United King­dom was at the centre of the political debate for about a decade (1974­84), frequently pro­voking stalemates in the EU decision­making process.
1974­1984) ja jarrutti usein EUn päätöksente­koa.
The question was finally settled at the Fontainebleau European Council of 1984 and the resulting rebate mechanism constitutes an integral part of the own resources decisions taken subsequently.
Asia ratkaistiin lopulta vuonna 1984 Fontainebleaun Eurooppa­neuvostossa, jossa perustettu hyvitysmekanismi on ollut olennai­nen osa sittemmin tehdyissä omien varojen päätöksissä.
The rebate was reviewed in 1988 and 1992 and on both occasions the European Council decided that it should be continued.
Hyvitystä tarkistettiin vuosina 1988 ja 1992 ja molemmissa tapauksissa Eurooppa­neuvosto päätti, että sitä jatketaan.
Graph 6 — Share of the United Kingdom in VA Τ and GNP payments and in EU allocated expenditure
Kuvio 6 — Yhdistyneen kuningaskunnan osuus (alv-ja BKTL-) maksuista ja EU.n (kohdistuneista) menoista
(percentage of totals; accruals figures; 1995-97: provisional figures; 1998: forecasts)
(% kokonaismääristä laskettuna Mode de calcul -menetelmän mukaisesti (KOM 88, SEC(88) 926 ja myöhemmät muutokset), suoriteperusteiset luvut 1995-97, alustavat luvut, 1998: ennuste)
Payments by the EU compensation — has fluctuated substantially since 1985 by around half a point of GNP for the imbalance and 0.3 % of GNP for the rebate (').
B^BB maksut EU:lta lisäksi myös Yhdistyneen kuningaskunnan osallistumisesta EUn solidaarisuuden edistämiseen ja sen muihin politiikkoihin aiheutuvia vaikutuksia.
Graph 6 shows developments in the shares of the United Kingdom in payments to the EU budget and in EU expenditure over the period 1987-98.
Jos vastaisuudessa otettaisiin käyttöön kappaleessa 2.4.2 hahmoteltu menopuolen korjaus (YMP:n suorien tukien osittainen korvaaminen), tämä seikka tulisi vielä tärkeämmäksi.
Graph 7 shows that the mechanism has been effective in substantially reducing the negative balance of the United Kingdom.
Kuviosta 7 näkyy, että mekanismi on tehokkaasti ja huomattavasti pienentänyt Yhdistyneen kuningaskunnan negatiivista budjettiasemaa, mutta hyvityksen jälkeenkin Yhdistynyt kuningaskunta on suurempi nettomaksaja EUn talousarvioon kuin jäsen maat, joilla on parempi maksukyky.
However, even after the rebate the United Kingdom remains a larger net contributor to the EU budget than Member States with a higher capacity to pay.
Viime vuosina neljällä jäsenvaltiolla on ollut yhtä suuri budjettiaseman epätasapaino kuin Yhdistyneellä kuningaskunnalla (kuvio 8).
Graph 7 — Budgetary balance of the United Kingdom
Kuvio 7 — Yhdistyneen kuningaskunnan negatiivinen budjettiasema
(UK rebate definition; percentages of GNP; actual data, see Annex 4 and Annex 8, Table 7; 1998: forecast)
(Lopullisen UK-korvauksen jälkeinen budjettiasema; %/BKTL, ks. liite 4 ja liite 8, taulukko 7; 1998: ennuste)
( < ) See Annex 4 for a more detailed analysis of the evolution of the UK rebate and an explanation of its variability.
-· ennen hyvitystä i^^™ hyvityksen jäikeen rahoitusosuus, joten se vääristää rahoitusosuusjärjestelmää siten suhteellinen maksukyky) on EUn keskitasolla ja ylittää sen varmasti EUn tulevan laajentumisen jälkeen. (')
acteristic which, although not new or unexpected, ought to be underlined.
Mekanismiin liittyy myös teknisiä epäkohtia ja perustavanlaatuisempi systemaattinen piirre, jota pitäisi korostaa, vaikka se ei olekaan uusi tai odottamaton.
D Changes in the composition of EU spending have modified the rationale of the compensation.
Teknisistä epäkohdista voidaan todeta, että
D the definition of the EU expenditure to be used in the calculation of the compensation ('allocated expenditure') also includes administrative expenditure whose nature is substantially different from the rest of EU spending and whose inclusion in any calculation of the budgetary imbalances has often been questioned (2);
D hyvityksen laskemisessa käytetty EUn menojen määritelmä ("kohdistuneet menot") sisältää myös hallintomenoja, jotka ovat luonteeltaan hyvin erilaisia EUn muihin menoihin verrattuna ja joiden sisällyttäminen budjettiaseman epätasapainon laskemiseen on usein kyseenalaistettu (2) ja
D The budgetary imbalance of the United Kingdom is no longer unique. In 1984 the imbalance of the United Kingdom, before cor rection, was the largest in the Community.
D hyvityksen vuoksi Yhdistyneen kuningaskunnan rahoitusosuus edustaa pienempää osaa sen tuloista kuin muiden jäsenvaltioiden
D allocated expenditure is defined in a way which may provoke a small, but quite unjustified, increase in the rebate at the time of enlargement.
D kohdistuneet menot on määritelty siten, että se voi aiheuttaa pienen, mutta täysin perusteettoman, hyvityksen korotuksen laajentumisen yhteydessä.
With enlargement, some expenditure flows directed to the new Member States (e.g. PHARE), which are currently considered 'external expenditure' and therefore do not enter into the calculation of the rebate, will be replaced by payments under internal poli cies which enter into the calculation.
Uusien jäsenvaltioiden liittyessä EUhun ne alkavat osallistua täysi painoisesti EU-politiikkoihin, jolloin jotkin näihin maihin suuntautuvista menoeristä (esim.
D The gap in relative prosperity between the United Kingdom and some other large contri butors to the EU budget has narrowed.
Phare-määrärahat) lakkaavat.
The United Kingdom has a relative prosperity (and a corresponding relative capacity to pay) around the EU average and will certainly be above this mark after the forthcoming enlargement of the EU(')·
Tämä johtaisi kyseisten menojen luokittelemiseen ulkoisten menojen (joita ei oteta huomioon hyvityksen laskemisessa) sijasta sisäisiin menoihin (jotka otetaan huomioon), mikä kas vattaisi suoraan Yhdistyneen kuningaskunnan saamaa hyvitystä.
(') International comparisons of income are made by comparing the levels of GNP per head of different countries.
(') Tuloja vertaillaan kansainvälisellä tasolla vertailemalla eri maiden henkeä kohti laskettua BKTL:a.
These comparisons need a common 'numéraire' which is usually arrived at through the use of current exchange rates or especially computed conversion rates — the socalled 'purchasing power parities' (PPPs) — which take into account the differences in the price levels.
Näissä vertailuissa tarvitaan yhteistä arvonmittaa ja usein päädytään käyttämään käypiä valuuttakursseja tai erityisellä tavalla laskettuja muuntokursseja - nk. ostovoimapariteetteja (PPP) - joissa otetaan huomioon hintatasojen erot.
Data based on current exchange rates provide a measure of actual income and are therefore the best proxy for the ability to pay.
Käy piin valuuttakursseihin perustuvat tiedot mittaavat varsinaisia tuloja ja ne ovat siten paras maksukykyä kuvaava muuttuja.
Data based on PPP estimates measure the real income of the average citizen of a country when he/she spends it in his/her country.
Ostovoimapariteettiarvioihin perustuvat tiedot mittaavat keskimääräisen kansalaisen reaalituloja silloin, kun hän käyttää tulonsa omassa maassaan.
The Fontainebleau agreement does not specify the measure to be used.
Fontaine-bleau-sopimuksessa ei määritellä käytettävää mittaustapaa.
The EU uses both measures.
EU:ssa käytetään molempia tapoja.
PPP data are used in identifying Objective 1 regions and the beneficiaries of the Cohesion Fund; current exchange rates are used in the calculations of budget ary contributions and in the identification of the countries benefiting from the lower level of capping of their VAT bases.
Ostovoimapariteettiin perustuvia tietoja käytetään yksilöimään "tavoitteen 1" kohdealueet ja koheesiorahaston edunsaajat; käypiä valuuttakursseja käytetään budjetin rahoitusosuuksia laskettaessa ja määriteltäessä maat, jotka hyötyvät alhaisemmaksi rajatusta alv-määräytymisperusteesta.
(2) For this and other difficulties in defining budgetary imbal ances, see Annex 3.
(2) Tästä ja muista budjettiaseman epätasapainon määrittelemisen vaikeuksista tarkemmin liitteessä 3.
In any case, it would be neces sary to at least simplify the financing provisions and ensure that the VAT rate of call will no longer depend on the size of the rebate (see Section 1.3.1).
Rahoitusmääräyksiä on joka tapauksessa yksinkertaistettava, ja alvkanta on pidettävä erillään hyvityksen määrästä (kohta 1.3.1).
Germany, the Netherlands, Austria, and Sweden have recently indicated that they consider their negative budgetary positions as excessive 'relative to their prosperity' and, therefore, should be candidates for a correction under the Fontainebleau agreement.
Saksa, Alankomaat, Itävalta ja Ruotsi ovat äskettäin ilmaisseet katsovansa, että niiden negatiivinen budjettiasema on liian suuri "suhteessa niiden vaurauteen" ja sen vuoksi niille pitäisi maksaa hyvitystä Fontainebleau-sopi-muksen nojalla.
In addition, these countries underlined their dissatisfaction with the present situation where other Member States of similar capacity to contribute to the EU budget show much smaller negative balances or even positive ones.
Lisäksi nämä maat korostivat tyytymättömyyttään nykyiseen tilanteeseen, jossa muilla yhtä rahoituskykyisillä mailla on paljon pienempi negatiivinen tai jopa positiivinen budjettiasema.
Graph 8 confirms that these four countries do indeed record significant budgetary imbalances.
Kuvio 8 vahvistaa, että näiden neljän maan budjettiasema on hyvin negatiivinen.
Graph 8 — Budgetary balances of the UK, Germany, the Netherlands, Austria and Sweden
Kuvio 8 — UK.n, Saksan, Alankomaiden, Itävallan ja Ruotsin nettobudjettiasema
(UK rebate definition; before UK rebate; percentages of GNP)
(UK-hyvityksen mukainen; ennen UK-hyvitystä; %/BKTL)
and services, including EU budget contribu­tions (')·
EUn talous­arvion rahoitusosuus. (2)