natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It submits that it cannot be assumed from the case-law of the Court, according to which an action for failure to act becomes devoid of purpose when the defendant institution has adopted a position in the course of proceedings, that there was no failure to act before.
Sen mielestä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, jonka mukaan laiminlyöntikanteella ei ole enää kohdetta, jos vastaajana oleva toimielin on tehnyt asiassa ratkaisun oikeudenkäynnin aikana, ei voida päätellä, ettei laiminlyöntiä olisi aikaisemmin ollut olemassa.
Accordingly, the action for damages has not become devoid of purpose.
Tästä syystä vahingonkorvauskanne ei ole menettänyt kohdettaan.
40 The applicant accuses the Commission of having dealt with its complaint in a dilatory manner, notwithstanding its having provided comprehensive evidence.
40 Kantaja katsoo komission viivytelleen sen kantelun käsittelemisessä, vaikka kantaja oli toimittanut sille täydellisen todistusaineiston.
It claims that the Commission's failure to act is causing it damage by delaying the proceedings brought before the French courts against PSA for payment of the applicant's liabilities of FRF 14 million.
Se väittää komission laiminlyönnin aiheuttavan sille vahinkoa, koska PSA:ta vastaan Ranskan tuo­mioistuimissa aloitettu oikeudenkäyntimenettely sen 14 miljoonan FRF:n suu­ruisten velkojen maksamiseksi viivästyy.
The damage caused by the Commission's failure to act can be assessed as the interest on FRF 14 million at a rate of 10%, that is to say EUR 200 000 per annum.
Komission laiminlyönnin aiheuttama vahinko voidaan arvioida korkona, joka kertyy 14 miljoonan FRF:n summasta 10 prosentin korkokannalla, eli 200 000 euroksi vuodessa.
It adds that it is not entitled to claim compensation for that damage in the national courts.
Se lisää, ettei se voi vaatia kansallisissa tuomioistuimissa korvausta tästä vahingosta.
41 Under Article 19 of the Statute of the Court of Justice and Article 44(l)(c) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, all applications must indicate the subjectmatter of the proceedings and include a brief statement of the grounds relied on.
41 EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan kanteessa on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja yhteenveto seikoista, joihin kanne perustuu.
The information given must be sufficiently clear and precise to enable the defendant to prepare his defence and the Court of First Instance to decide the case, if appropriate without further information.
Tämän maininnan on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja jotta ensimmäisen oikeusasteen tuo­mioistuin voi antaa asiassa ratkaisun tarvittaessa ilman täydentäviä tietoja.
42 In order to satisfy those requirements, an application seeking compensation for damage caused by a Community institution must state the evidence from which the conduct alleged against the institution can be identified, the reasons for which the applicant considers there is a causal link between that conduct, the damage it
42 Näiden vaatimusten täyttämiseksi kannekirjelmässä, jolla pyritään saamaan korvaus yhteisön toimielimen aiheuttamista vahingoista, on mainittava seikat, joiden perusteella voidaan tunnistaa kantajan moittima toimielimen toiminta, syyt, joiden takia kantaja arvioi, että toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on
In this case, in its pleadings the applicant accuses the Commission of having dealt with its complaint in a dilatory manner and claims that the delay caused it damage.
Tässä tapauksessa kantaja väittää kirjelmissään komission viivytelleen kantajan kantelua käsitellessään ja tämän viivyttelyn aiheuttaneen kantajalle vahinkoa.
However, as regards the nature and scope of that damage and the causal link, the applicant merely alludes, without further particulars, to an action for damages which it has brought against PSA in the French courts.
Kantaja tyytyy vahingon laadun ja laajuuden sekä syy-yhteyden osalta viittaa maan ilman muita täsmennyksiä vahingonkorvauskanteeseen, jonka se on nostanut PSA:ta vastaan Ranskan tuomioistuimissa.
The applicant also refers, in this context, to 'payment of its liabilities' without, however, specifying the basis of its action in national law.
Kantaja viittaa tässä yhteydessä myös "sen velkojen maksamiseen" täsmentämättä, mihin se perustaa kanteensa kansallisessa oikeudessa.
Nor does it give any detail as to the stage the proceedings have reached or the defence raised by PSA.
Se ei ilmoita myöskään konkreettisesti sitä, missä vai heessa tämä oikeudenkäynti on, eikä sitä, mitä perusteita PSA on esittänyt puolustuksekseen.
It is true that it claims that its action for damages in the national courts will be delayed until the Commission has ruled on its complaints, but it gives no concrete indication as to the influence of any decision by the Commission on the decision to be taken by the national court.
Se kylläkin väittää, että kansallisen tuomioistuimen päätöstä vahingonkorvauksesta on lykätty siihen saakka, kun komissio antaa ratkaisun sen kantelusta, mutta ei esitä mitään konkreettista tietoa siitä, mikä vaikutus komission -mahdollisella päätöksellä olisi ratkaisuun, jonka kansallinen tuo mioistuin tekee.
Furthermore, it mentions an application for a stay of proceedings made by PSA but provides no detail as to the date of, or grounds for, that application, or as to its actual or possible outcome.
Se mainitsee lisäksi, että PSA on esittänyt vaatimuksen asian käsittelyn lykkäämisestä, täsmentämättä millään tavoin vaatimuksen esittämisen ajankohtaa tai perusteluja ja sitä, mikä ratkaisu vaatimukseen on annettu tai saatettaisiin antaa.
The application therefore does not identify the nature and scope of the harm which the applicant alleges it has suffered or the causal link between that alleged harm and the conduct of which it accuses the Commission.
Kannekirjelmän perusteella ei siis voida saada selville sen vahingon laatua ja laajuutta, jonka kantaja katsoo itselleen aiheutuneen, eikä yksilöidä syy-yhteyttä tämän oletetun vahingon ja komission riidanalaisen käyttäytymisen välillä.
It does not therefore enable the Community judicature to exercise judicial review or the Commission to defend itself.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei siis voi sen perusteella harjoittaa val vontaansa eikä komissio varmistaa asianmukaista puolustautumistaan.
It follows that the requirements of Article 19 of the Statute of the Court of Justice and Article 44(1 )(c) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance have not been fulfilled.
Tästä seuraa, että EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklassa ja ensim­mäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdassa asetetut edellytykset eivät täyty.
Accordingly, the action for damages is inadmissible.
Näin ollen vahingonkorvauskanne on jätettävä tutkimatta.
Case T-45/96
Asia T­45/96
This action for a declaration of failure to act has become devoid of purpose since, first of all, the Commission, on 27 January 1997, sent the applicant a letter under Article 6 of Regulation No 99/63 and, secondly, a final decision dismissing the applicant's complaint was adopted on 5 January 1999.
Tällä laiminlyöntikanteella ei ole enää kohdetta, koska komissio on osoittanut kantajalle 27.1.1997 asetuksen N:o 99/63/ETY 6 artiklassa tarkoitetun tiedok­siannon ja koska kantajan kantelun hylkäävä lopullinen päätös tehtiin 5.1.1999.
There is therefore no need to rule on the application for a declaration of failure to act.
Laiminlyöntikanteesta ei siis ole enää tarpeen antaa ratkaisua.
The applications for annulment and damages
Kumoamis- ja vahingonkorvausvaatimukset
50 In Case T-45/96 and T-190/95, the applicant seeks exactly the same relief in relation to the same alleged decisions and compensation for the same damage.
50 Kantaja esittää asioissa T-45/96 ja T-190/95 samat vaatimukset, jotka koskevat samoja oletettuja päätöksiä ja saman vahingon korvaamista.
In support of those claims, it relies on the same pleas in law and arguments.
Se vetoaa vaati mustensa tueksi samoihin kanneperusteisiin ja perusteluihin.
51 It follows that the claims for annulment and damages in Case T-45/96 are inadmissible for the same reasons as those given in Case T-190/95.
51 Tästä seuraa, että asiassa T-45/96 esitetyt kumoamis- ja vahingonkorvausvaatimukset on jätettävä tutkimatta samoista syistä kuin asiaa T-190/95 tutkittaessa on esitetty.
Since the applicant has been unsuccessful in Case T-190/95, it must be ordered to pay the costs pursuant to Article 87(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Koska kantaja on hävinnyt asian T-190/95, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
In Case T-45/96, there is no further need to determine the application for failure to act, so that the Court is free to rule on costs, in accordance with Article 87(6) of the Rules of Procedure.
Asiassa T-45/95 ei ole enää tarpeen antaa ratkaisua laiminlyöntikanteesta, joten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi määrätä oikeudenkäyntikuluista harkintansa mukaan työjärjestyksen 87 artiklan 6 kohdan nojalla.
However, the applicant has been unsuccessful in its application for annulment and damages.
Kantajan kumoamis- ja vahingonkorvausvaatimukset on sitä vastoin jätetty tutkimatta.
In those circumstances, the Court of First Instance considers it appropriate to apply Article 87(3) of the Rules of Procedure and to order each party to bear its own costs.
Tästä syystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että on sovellettava työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohtaa ja määrättävä, että kukin asianosainen vastaa omista kuluistaan.
Joined Cases T­9/96 and T­211/96
Yhdistetyt asiat T-9/96 ja T-211/96
Européenne Automobile SARL ν Commission of the European Communities
Européenne automobile SARL vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
Judgment of the Court of First Instance (First Chamber), 13 December 1999 II­3642
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.12.1999
(EC Treaty, Art. 190 (now Art. 253 EC); Council Regulation No 17, Art. 3)
(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla); neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla) rikkomi
SUMMARY — JOINED CASES T-9/96 AND T-211/96
TIIVISTELMÄ — YHDISTETYT ASIAT T-9/96 JA T-211/96
Competition — Administrative proceedings — Investigation of complaints — Account to be taken of the Community interest in the investigation of a case — Factors to be taken into account — Need to clarify the legal position relating to the sector concerned — Motor vehicle distribution sector — Commission entitled, where several complaints allege similar unlawful conduct on the part of several undertakings, to investigate one complaint only — Open to the other complainants to apply to the national courts (Council Regulation No 17, Art. 3) whether the contested decision is based on materially incorrect facts, or is vitiated by an error of law, a manifest error of appraisal or misuse of powers.
Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Kantelujen tutkiminen — Asian tutkintaan liittyvän yhteisön edun huomioon ottaminen — Arviointiperusteet — Tarve selventää kyseiseen toimialaan sovellettavia oikeussääntöjä — Ajoneuvojen jälleenmyynti — Komission mahdollisuus tutkia ainoastaan yksi useasta sellaisesta kantelusta, jotka koskevat kilpailusääntöjen rikkomisia, joihin usean yrityksen väitetään syyllistyneen — Muiden kantelijoiden mahdollisuus saattaa asia kansallisen tuomioistuimen tutkittavaksi (Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla) tämään, ettei riidanalainen päätös perustu virheellisiin aineellisiin seikkoihin tai ettei siihen liity oikeudellista virhettä, ilmeistä arviointivirhettä tai harkintavallan väärinkäyttöä.
Where the Commission assigns differ ent priorities to complaints submitted to it under Article 3 of Regulation No 17, it is entitled not only to decide the order in which the complaints are to be examined but also to reject a complaint for lack of a sufficient Com munity interest in further investigation of the case.
Kun komissio päättää asettaa käsiteltävänään olevat kantelut tärkeysjärjestykseen, se voi paitsi asettaa ne järjestykseen, jonka mukaan ne tutkitaan, myös hylätä kantelun sillä perusteella, että yhteisön intressi ei ole niin suuri, että se vaatisi asian käsittelyn jatka mista.
The Court of First Instance may of its own motion consider the question of infringement of essential procedural requirements and, in particular, of the procedural guarantees conferred by Community law.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi omasta aloitteestaan tutkia olennaisen menettelymääräyksen rikkomisen ja erityisesti yhteisön oikeusjärjestyksessä annettujen menettelyllisten takeiden loukkaamisen.
The discretion enjoyed by the Commission for that purpose is not unlimited, however.
Komissiolle tältä osin kuuluva harkintavalta ei kuitenkaan ole rajaton.
Accordingly, the Commission is under an obligation to state reasons if it declines to continue with the examination of a complaint, and the reasons stated must be sufficiently precise and detailed to enable the Court of First Instance effectively to review the Commission's use of its discretion to define priorities.
Komissiota sitoo perusteluvelvollisuus sen kieltäytyessä jatkamasta kantelun käsittelyä, ja perustelujen on oltava riittävän täsmälliset ja yksityiskohtaiset, jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on mahdollista tehokkaasti valvoa tapaa, jolla komissio on käyttänyt harkintavaltaansa määritellessään asioiden tärkeysjärjestystä.
In order to evaluate the Community interest in investigating a complaint submitted to it pursuant to Article 3 of Regulation No 17, the Commission must balance the significance of the alleged infringement as regards the functioning of the common market, the probability of its being able to establish the existence of the infringe ment and the extent of the investigative measures required for it to perform, under the best possible conditions, its task of making sure that Articles 85 and 86 of the Treaty (now Articles 81 EC and 82 EC) are complied with.
Sen arvioimiseksi, edellyttääkö yhteisön etu komissiolle asetuksen N:o 17 3 artiklan nojalla tehdyn kan telun tutkimista, komission on punnittava keskenään väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen merkitystä yhteismarkkinoiden toiminnalle, sitä todennäköisyyttä, että komissio voi todeta kilpailusääntöjen rikkomisen tapahtuneen, ja niiden tutkintatoimenpiteiden laajuutta, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi täyttää parhaalla mahdollisella tavalla velvollisuutensa valvoa EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) noudattamista.
When investigating a complaint alleging infringement of Article 85 of the Treaty in the motor vehicle distribution sector, since the respective rights and obligations of the authorised agents, car manufacturers and dealers have been defined and set out in the block exemption regulations, by a Commission communication and by judgments of both the Court of Justice and the Court of First Instance, the Commis
Kun komission tutkittavaksi on saa­tettu kantelu, jossa väitetään perusta­missopimuksen 85 artiklaa rikotun ajoneuvojen jälleenmyynnin alalla, on katsottava, että koska valtakirjan saa­neiden välittäjien, autonvalmistajien ja jälleenmyyjien oikeudet ja velvollisuu­det on määritelty ja täsmennetty ryh­mäpoikkeusasetuksissa, komission tie­donannossa sekä ensimmäisen oikeus­
Thus, where the Commission is faced with a situation where numerous factors give rise to a suspicion of anticompetitive conduct on the part of several large undertakings in the same economic sector, it is entitled to concentrate its efforts on one of the under takings concerned, whilst at the same time indicating to the economic operators who may have suffered damage as a result of the anticompetitive conduct of the other parties concerned that it was open to them to bring an action in the national courts.
Kun komissio on tilanteessa, jossa useat seikat antavat syyn epäillä usei­den samalla alalla toimivien suuryri­tysten menettelevän kilpailuoikeuden vastaisella tavalla, sillä on oikeus kes­kittää voimansa asianomaisista yrityk­sistä yhteen ja ilmoittaa niille talou­dellisille toimijoille, joille muiden kil­pailusääntöjä rikkovien yritysten toi­menpiteet mahdollisesti aiheuttavat vahinkoa, että niiden on saatettava asia kansallisten tuomioistuinten käsiteltä­väksi.
JUDGMENT OF 13. 12.
TUOMIO 13.12.1999 — YHDISTETYT ASIAT T-9/96 JA T-211/96
In Joined Cases T­9/96 and T­211/96,
Yhdistetyissä asioissa T-9/96 ja T-211/96,
Européenne Automobile SARL, a company incorporated under French law, established in Carcassonne, France, represented by Jean­Claude Fourgoux, of the Paris Bar, with an address for service in Luxembourg at the Chambers of Pierrot Schiltz, 4 Rue Béatrix de Bourbon, applicant, ν
Européenne automobile SARL, Ranskan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Carcassonne (Ranska), edustajanaan asianajaja Jean-Claude Fourgoux, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Pierrot Schütz, 4 rue Béatrix de Bourbon, kantajana, vastaan
APPLICATION for annulment of the Commission's decision of 9 October 1996 dismissing a complaint made by the applicant under Article 85 of the EC Treaty (now Article 81 EC) and for compensation for damage,
KOMISSIO joissa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 9.10.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla hylättiin EY:n perustamissopi­muksen 85 artiklaan (josta on tullut EY 81 artikla) perustunut kantajan kantelu, ja määräämään vahingonkorvausta,
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (First Chamber), composed of: B. Vesterdorf, President, J. Pirrung and M. Vilaras, Judges, Registrar: A. Mair, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 2 March 1999, gives the following
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit J. Pirrung ja M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 2.3.1999 pidetyssä suullisessa käsittelyssä esitetyn, on antanut seuraavan tuomion
According to the information it has provided, the applicant, Européenne Automobile SARL, sells second-hand vehicles and is also an authorised intermediary in France for the purposes of Commission Regulation (EEC) No 123/85 of 12 December 1984 on the application of Article 85(3) of the
Kantaja Européenne automobile SARL toimii oman ilmoituksensa mukaan Ranskassa sekä käytettyjen ajoneuvojen myyjänä että ETY:n perustamissopi­muksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyn­tiä ja huoltopalveluja koskevien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1984
On 31 January 1994 Auto Cité, a Peugeot concessionaire in Carcassonne, France, obtained judgment against the applicant in the Tribunal de Commerce de Carcassonne (Carcassonne Commercial Court) in a matter of unfair competition on the ground that the applicant failed to comply with the requirements of Regulation No 123/85 in relation to parallel imports of cars from another Member State.
Tribunal de commerce de Carcassonne antoi 31.1.1994 Auto Cité -yhtiön, joka on Peugeot-merkin jälleenmyyjä Carcassonnessa (Ranska), kanteesta tuomion, jossa kantajan katsottiin harjoittaneen vilpillistä kilpailua, koska se ei ollut noudattanut asetuksen N:o 123/85 mukaisia toisesta jäsenvaltiosta peräisin ole vien autojen rinnakkaistuontia koskevia edellytyksiä.
On 27 July 1994 the applicant lodged a complaint with the Commission under Article 3(2) of Council Regulation No 17 of 6 February 1962: First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty (OJ, English Special Edition, First Series 1959-1962, p.
Kantaja teki 27.7.1994 komissiolle 6.2.1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus, EYVL 1962, 13, s.
87), against the manufacturer of Peugeot and Citroën cars (hereinafter 'PSA').
204, jäljempänä asetus N:o 17) 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kantelun, joka koski Peugeot- ja Citroën-merkkisten ajoneuvojen valmistajaa (jäljempänä PSA).
On 8 June 1995 the Cour d'Appel (Court of Appeal) of Montpellier overturned the judgment of the Tribunal de Commerce de Carcassonne of 31 January 1994 and gave judgment against the concessionaire.
Cour d'appel de Montpellier kumosi Tribunal de commerce de Carcassonnen 31.1.1994 antaman tuomion 8.6.1995 antamallaan tuomiolla ja hylkäsi jälleenmyyjän kanteen.
By letter of 27 September 1995 the applicant formally called upon the Commission to pursue its complaint.
Kantaja kehotti 27.9.1995 päivätyssä vaatimuskirjeessään komissiota tutkimaan sen kantelun.
On 24 January 1996 the applicant brought an action in the Court for a declaration that the Commission had failed to act and for compensation for damage (Case T-9/96).
Se nosti 24.1.1996 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen, jossa se vaati ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan komission laiminlyönnin ja määräämään vahingonkorvausta (asia T-9/96).
On 28 March 1996 the Commission sent the applicant a letter pursuant to Article 6 of Regulation No 99/63/EEC of the Commission of 25 July 1963 on the hearings provided for in Article 19(1) and (2) of Council Regulation No 17 (OJ, English Special Edition, First Series 1963-64, p. 47).
Komissio osoitti 28.3.1996 kantajalle neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyistä kuulemisista 25 päivänä heinäkuuta 1963 annetun asetuksen N:o 99/63/ETY (EYVL 1963, 127, s.
On 26 April 1996 the applicant submitted its comments thereon.
Kantaja esitti 26.4.1996 huomautuksensa tästä tiedoksiannosta.
By decision of 9 October 1996 the Commission dismissed the applicant's complaint.
Komissio hylkäsi kantajan kantelun 9.10.1996 tekemällään päätöksellä.
By an application registered at the Court Registry on 17 December 1996 the applicant brought an action for annulment of that decision and for compensation for damage (Case T-211/96).
Kantaja nosti kanteen, joka saapui ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 17.12.1996 ja jossa se vaati kyseisen päätöksen kumoamista ja vahingon kor­vaamista (asia T­211/96).
By order of 21 January 1999 the President of the First Chamber of the Court of First Instance decided to join the cases for the purposes of the oral procedure and judgment.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 21.1.1999 antamalla määräyksellä asiat yhdistettiin suullista käsittelyä ja tuo­mion antamista varten.
10 The parties presented oral argument and answered the questions put to them by the Court at the hearing in open court on 2 March 1999.
10 Asianosaisten lausumat ja vastaukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin kuultiin 2.3.1999 pidetyssä istunnossa.
11 In Case T-9/96 the applicant claims that the Court should:
11 Kantaja vaatii asiassa T­9/96, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— declare that the Commission failed to act;
— toteaa komission laiminivönnin:
— order the Commission to pay it EUR 200 000 by way of damages;
— määrää komission suorittamaan kantajalle 200 000 euron suuruisen vahingonkorvauksen ja
12 The Commission contends that the Court should:
12 Komissio vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— in the alternative, declare the application devoid of purpose and, further more, unfounded;
— toissijaisesti toteaa, että kanteella ei ole kohdetta ja että se on lisäksi perusteeton ja
13 In Case T-211/96 the applicant claims that the Court should:
13 Kantaja vaatii asiassa T-211/96, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— annul the decision of 9 October 1996;
— kumoaa 9.10.1996 tehdyn päätöksen;
— find the Commission liable for non-contractual damage and award the applicant the sum of EUR 246 000;
— toteaa komission olevan sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa ja määrää kantajalle maksettavaksi 246 000 euron suuruisen summan ja
— dismiss the action as inadmissible as regards non-contractual liability of the Commission;
— jättää kanteen tutkimatta siltä osin kuin kyse on komission vahingonkor­vausvastuun syntymisestä;