natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By letter of 26 February 1997, the applicant requested the Director-General to confirm that the application for access had been granted within the meaning of Article 2(2) of Decision 94/90 and that the one-month period referred to was necessary only to enable the documents to be compiled.
12 Kantaja pyysi 26.2.1997 päivätyllä kirjeellään kyseisen pääosaston pääjohtajaa vahvistamaan, että asiakirjapyyntöön oli suostuttu päätöksen 94/90/EHTY, EY, Euratom 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja että pääjohtajan mainitsema kuukauden ajanjakso tarvittaisiin ainoastaan kyseisten asiakirjojen keräämiseen.
Since no reply was forthcoming, the applicant, by letter of 14 March 1997, applied to the Secretary-General of the Commission for review of the intention to refuse access, as provided for in Article 2(2) of Decision 94/90.
13 Koska tähän kirjeeseen ei vastattu, kantaja uudisti päätöksen 94/90/EHTY, EY, Euratom 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla pyyntönsä 14.3.1997 päivätyssä kirjeessään komission pääsihteerille.
The Secretariat-General replied on 24 April 1997 that the application would be dealt with as rapidly as possible but that it would probably be more than a month before the applicant would receive a reply.
14 Pääsihteeristön 24.4.1997 päivätyssä vastauksessa todettiin, että tämä pyyntö käsiteltäisiin mahdollisimman nopeasti, mutta vastauksen antamiseen kantajalle kuluisi silti todennäköisesti yli kuukausi.
By letter of 25 April 1997, the applicant stated that the failure by the Secretary-General to reply within one month following lodgement of the application for review constituted a decision rejecting its application.
15 Kantaja totesi 25.4.1997 päivätyssä kirjeessään, että jos pääsihteeri ei vastaa uudistettuun pyyntöön kuukauden kuluessa tämän pyynnön tekemisestä, pyyntö katsotaan hylätyksi.
In a letter of 30 April 1997 the Secretary-General forwarded a number of Commission documents but refused to hand over the minutes of the Committee on the ground that the Commission was not their author.
16 Pääsihteeri lähetti 30.4.1997 päivätyssä kirjeessään kantajalle tietyt komission asiakirjat, mutta hän kieltäytyi toimittamasta komitean pöytäkirjoja sen vuoksi, että komissio ei ollut niitä laatinut.
The Secretary-General also referred to the Committee's internal regulation, which stated that its work was confidential.
Lisäksi hän ilmoitti, että komitean työjärjestyksen mukaan komitean työskentely on luottamuksellista.
On 6 May 1997 the applicant requested the Secretary-General to confirm that the documents forwarded constituted all the documents deemed accessible, to indicate who was the author of the Committee's minutes, and to forward to it the Committee's internal regulation.
17 Kantaja pyysi 6.5.1997, että pääsihteeri vahvistaisi toimittaneensa kantajalle kaikki luovutettavissa olevat asiakirjat ja ilmoittaisi, ketä on pidettävä kyseisten pöytäkirjojen laatijana; lisäksi kantaja pyysi, että pääsihteeri toimittaisi sille komitean työjärjestyksen.
The Secretariat-General confirmed, by letter of 15 May 1997, that it had sent to the applicant all documents which DG XXI had in its possession, with the exception of the Committee's minutes.
18 Pääsihteeristö vahvisti 15.5.1997 päivätyssä kirjeessään kantajalle, että kantajalle oli toimitettu kaikki ne asiakirjat, jotka olivat pääosasto XXI:n hallussa, lukuun ottamatta komitean pöytäkirjoja.
The Secretariat-General refused to hand over the Committee's internal regulation on the ground that the Commission was not the author of that document.
Pääsihteeristö kieltäytyi toimittamasta kantajalle komitean työjärjestystä sillä perusteella, että komissio ei ole tämän asiakirjan laatija.
Finally, it reiterated that, under that regulation, the Committee's proceedings are confidential.
Lopuksi se muistutti, että tämän työjärjestyksen mukaan komitean työskentely on luottamuksellista. sellista.
By letters of 30 May 1997, the applicant requested access to the minutes in question from the customs authorities of each Member State.
19 Kantaja pyysi 30.5.1997 päivätyillä kirjeillään jokaisen jäsenvaltion tulliviranomaisilta kyseisiä pöytäkirjoja.
By document lodged at the Court Registry on 25 November 1997, the Kingdom of Sweden applied for leave to intervene in support of the form of order sought by the applicant.
21 Ruotsin kuningaskunta on pyytänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 25.11.1997 toimittamallaan väliintulohakemuksella lupaa saada osallistua oikeudenkäyntiin tukeakseen kantajan vaatimuksia.
By order of 12 December 1997 the President of the First Chamber of the Court of First Instance granted it leave to intervene.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtaja on hyväksynyt tämän hakemuksen 12.12.1997 antamallaan määräyksellä.
By decision of 11 November 1998, the Court decided to assign the case to the First Chamber, Extended Composition.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on päättänyt 11.11.1998 tekemällään päätöksellä siirtää asian laajennetun ensimmäisen jaoston käsiteltäväksi.
Following the report of the Judge-Rapporteur, the Court (First Chamber, Extended Composition) decided to open the oral procedure without any preparatory inquiry.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on päättänyt esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella aloittaa suullisen käsittelyn ilman edeltäviä asian selvittämistoimia.
However, by way of measures of procedural organisation, the Court requested the defendant and the Council to reply in writing to a number of questions prior to the hearing.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kuitenkin prosessin]ohtotoimena pyytänyt vastaajaa ja neuvostoa vastaamaan kirjallisesti tiettyihin kysymyksiin ennen asian suullista käsittelyä.
The defendant and the Council did so within the time allowed for the purpose.
Vastaaja ja neuvosto ovat vastanneet näihin kysymyksiin asetetun määräajan kuluessa.
Commission thus confirmed to the Court that it had sent to the applicant on 20 November 1997 certain documents which it had, by an oversight, failed to forward to it.
Komissio on vastannut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjallisiin kysymyksiin 13.11.1998 päivätyssä kirjeessään ja vahvistanut toimittaneensa kantajalle 20.11.1997 tiettyjä asiakirjoja, jotka komissio oli epähuomiossa jättänyt sille toimittamatta.
It stated that it was not holding any other pertinent documents.
Lisäksi komissio totesi, ettei sillä ollut enää muita merkityksellisiä asiakirjoja.
The hearing took place on 19 January 1999.
Suullinen käsittely pidettiin 19.1.1999.
The parties presented oral argument and replied to the questions put by the Court.
Tässä istunnossa kuultiin asianosaisten ja väliintulijoiden lausumat ja vastaukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen esittämiin suullisiin kysymyksiin.
Forms of order sought by the parties
Asianosaisten ja väliintulijoiden vaatimukset
— annul the Commission decision of 15 May 1997, or in the alternative the Commission decision of 30 April 1997, refusing the applicant access to certain documents;
— kumoaa 15.5.1997 tehdyn komission päätöksen tai toissijaisesti kumoaa 30.4.1997 tehdyn komission päätöksen, joissa komissio kieltäytyi toimittamasta kantajalle tiettyjä asiakirjoja
The Kingdom of Sweden, as intervener, claims that the Court should annul the Commission decision of 15 May 1997.
Ruotsin kuningaskunta vaatii väliintulijana, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaisi 15.5.1997 tehdyn komission päätöksen.
The subjectmatter of the dispute
Kanteen kohteen täsmentäminen
Following the Commission's reply of 13 November 1998, the applicant confirmed, at the Court's request during the hearing, that the subjectmatter of the dispute related exclusively to the minutes of the Committee.
Komission 13.11.1998 antaman vastauksen jälkeen kantaja on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pyynnöstä täsmentänyt suullisessa käsittelyssä, että kanne koskee ainoastaan komitean pöytäkirjoja.
In that connection, it is clear from its content that the letter of 15 May 1.997 is merely a confirmation of the decision of 30 April 1997 refusing to forward the minutes of the Committee.
31 Tältä osin 15.5.1997 päivätystä kirjeestä ilmenee, että tällä kirjeellä ainoastaan vahvistetaan 30.4.1997 tehty päätös, jolla kieltäydyttiin toimittamasta kantajalle komitean pöytäkirjoja.
The letter also refers to the refusal to forward the internal regulation of the Committee, but that regulation does not feature among the documents in question.
Tässä kirjeessä mainitaan myös siitä, ettei kantajalle toimiteta komitean työjärjestystä, mutta työjärjestys ei kuulu niihin asiakirjoihin, joita kanne koskee.
Finally, it also contains some additional explanations and information.
Lisäksi tässä kirjeessä on tiettyjä selityksiä ja lisätietoja.
In light of the foregoing, the only act open to challenge for the purposes of Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 230 EC) is the decision of 30 April 1997 (hereinafter 'the contested decision').
32 Edellä esitetyn perusteella ainoa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) tarkoitettu kannekelpoinen toimi on 30.4.1997 tehty päätös (jäljempänä riidanalainen päätös).
Next, the Court notes that neither the application nor the reply makes it possible to determine whether the applicant is raising a plea concerning the legality of the rule on authorship (see paragraph 7 above).
33 Lisäksi on todettava, ettei kannekirjelmän tai kantajan vastauskirjelmän perus teella voida päätellä, vetoaako kantaja laatijasäännön laillisuutta koskevaan perusteeseen (ks. edellä 7 kohta).
It was established in this regard during the oral procedure that the applicant is not raising such a plea.
Suullisessa käsittelyssä on selvitetty tältä osin, ettei kantaja vetoa tällaiseen perusteeseen.
The applicant puts forward two pleas in law in support of its action.
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.
The first plea in law alleges infringement of Article 190 of the EC Treaty (now Article 253 EC) and the second infringement of Decision 94/90.
Ensimmäinen niistä koskee EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan (josta on tullut EY 253 artikla) rikkomista, ja toinen niistä koskee päätöksen 94/90/EHTY, EY, Euratom rikkomista.
The first plea in law: infringement of Article 190 of the Treaty
Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee perustamissopimuksen 190 artiklan rikkomista
The applicant submits that the contested reasoning such as to lead to its annulment.
Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on puutteellisesti perusteltu, minkä vuoksi se on kumottava.
The Court points out that, according to consistent caselaw, the obligation to state reasons means that the reasoning of the Community authority which adopted the contested measure must be shown clearly and unequivocally so as to enable the persons concerned to ascertain the reasons for the measure in order to protect their rights and the Community judicature to exercise its power of review (see Case T-124/96 Interporc v Commission [1998] ECR II-231, paragraph 53).
On syytä muistuttaa, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perusteluvel­vollisuudella tarkoitetaan sitä, että perusteluissa on selvästi ja yksiselitteisesti ilmaistava yhteisön toimielimen tekemän toimenpiteen perustelut siten, että henkilöille, joita toimenpide koskee, selviää sen syyt, jotta he voivat puolustaa oikeuksiansa, ja että yhteisöjen tuomioistuimet voivat valvoa toimenpiteen lail­lisuutta (asia T­124/96, Interporc ν. komissio, tuomio 6.2.1998, Kok. 1998, s. II­231, 53 kohta).
In the present case, the Commission provided reasons for the contested decision by referring to the rule on authorship and by confirming that, by virtue of that rule, the applicant's request was inadmissible on the ground that the author of the documents sought was a third party.
37 Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa komissio on perustellut riidanalaista päätös­tään viittaamalla laatijasääntöön ja toteamalla, että laatijasäännön vuoksi kan­tajan pyyntöä ei voida hyväksyä, koska kantajan pyytämät asiakirjat eivät ole komission laatimia.
Such reasoning is sufficiently clear to enable the party concerned to understand why the Commission did not forward to it the documents at issue.
Tällainen perustelu on niin selkeä, että asianomainen voi ymmärtää, miksi komissio ei ole toimittanut sille kyseisiä asiakirjoja.
It follows that the first plea in law must be rejected.
Tämän vuoksi ensimmäinen kanneperuste on hylättävä.
The second plea in law. infringement of Decision 94/90
Toinen kanneperuste, joka koskee päätöksen 94/90/EHTY, EY, Euratom rik­komista
Arguments of the parties
Asianosaisten ja väliintulijan väitteet ja niiden perustelut
The applicant submits, primarily, that the Commission infringed the provisions of Decision 94/90 through its refusal, in reliance on the rule on authorship, to grant access to the minutes of the Committee.
Kantaja väittää ensi sijassa, että komissio on rikkonut päätöksen 94/90/EHTY, EY, Euratom määräyksiä, kun se on laatijasäännön perusteella kieltäytynyt antamasta kantajalle tilaisuutta tutustua komitean pöytäkirjoihin.
It notes in this regard that the Commission draws up the minutes of the Committee.
40 Kantaja väittää tältä osin, että komissio laatii komitean pöytäkirjat.
By virtue of this work, the Commission is, materially and intellectually, the author of those documents.
Tämän laatimistyön vuoksi komissiota on kantajan mukaan pidettävä aineellisesti ja henkisesti näiden asiakirjojen laatijana.
The fact that the Committee approves those documents does not suffice to confer on it the status of author.
Se, että komitea hyväksyy nämä asia kirjat, ei ole riittävä peruste sille päätelmälle, että se olisi niiden laatija.
It points out that the Chairman of the Committee is a Commission official.
Se muistuttaa, että komitean puheenjohtaja on komission virkamies.
Similarly, it is a Commission representative who convenes the Committee, draws up its agenda, distributes documents to members and performs secretarial duties.
Vastaavasti komission edustaja huolehtii komitean koolle kutsumisesta, esityslistan laatimisesta, kokousasiakirjojen toimittamisesta komitean jäsenille ja sihteeripalveluista.
Finally, all correspondence intended for the Co mm it tee must be addressed to the Commission and marked for the attention of the Committee Chairman.
Lisäksi kaikki komitealle lähetettävät kirjeet on osoitettava komissiolle, joka toimittaa kirjeen tiedoksi komitean puheenjohtajalle.
The Commission denies that it refused the access to the Committee minutes requested by the applicant.
Komissio kiistää, että se olisi evännyt kantajalta mahdollisuuden tutustua komitean pöytäkirjoihin.
It states that, in its letter of 30 April 1997, it confined itself to informing the applicant that the minutes of the Committee were not 'Commission documents'.
Komissio korostaa, että se on 30.4.1997 päivätyssä kirjeessään ainoastaan ilmoittanut kantajalle, että komitean pöytäkirjat eivät ole "komission asiakirjoja".
It argues in this regard that the reference to the rule on authorship has the effect of drawing a distinction between the person in possession of a document and the author of that document.
Tältä osin komissio väittää, että viittauksella laatijasääntöön tehdään ero asia kirjan haltijan ja sen laatijan välillä.
It contends that Decision 94/90 is applicable only to those documents of which it is the author.
Komission mukaan päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom on sovellettavissa ainoastaan sellaisiin asiakirjoihin, joiden laatija komissio on.
That is a condition sine qua non for the admissibility of any request for access.
Tämä on ehdoton edellytys asiakirjapyyntöjen tutkittavaksi ottamiselle.
In this case, the Commission merely pointed out that the request for access to the Committee minutes was inadmissible.
Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa komissio on ainoastaan todennut, ettei se voi tutkia pyyntöä saada tutustua komitean pöytäkirjoihin.
The Commission denies that it is the author of the minutes.
Komissio kiistää olevansa kyseisten pöytäkirjojen laatija.
It acknowledges that it provides the secretarial services for the Committee and, in that capacity, records
Se myöntää tosin hoitavansa komitean sihteeristön tehtäviä, ja tässä ominaisuudessa se pitää pöytä-
JUDGMENT OF 19. 7.
TUOMIO 19.7.1999 —ASIA T-188/97 kirjaa kokousten sisällöstä.
1999 — CASE T-188/97 the content of the meetings in the minutes. However, the mere fact that it undertakes this technical work is not in itself sufficient to confer authorship on it, since that is determined by 'intellectual possession' of the text.
Silti pelkkä tällaisista teknisluonteisista tehtävistä vastaaminen ei komission mukaan riitä perusteeksi sille päätelmälle, että komissio olisi näiden asiakirjojen laatija, koska laatija määräytyy asiakirjan "älyllisen hallinnan" eikä fyysisen hallinnan perusteella.
The Committee approves the minutes and, as the applicant itself acknowledges, is solely responsible for its deliberations.
Komitea hyväksyy itse pöytäkirjansa, ja — kuten myös kantaja myöntää — komitea on täysin itsenäinen päätöksenteossaan.
The Commission cannot, therefore, be the author of those documents in the intellectual sense.
Tämän vuoksi komissio ei katso olevansa älyllisessä mielessä näiden asiakirjojen laatija.
The Commission further rejects the applicant's argument that the Committee is merely an 'emanation' of the Commission.
Komission mukaan tässä perustelussa on jätetty huomiotta ns. komitologiakomiteoiden rooli, tehtävät ja asema yhteisön toimielinjärjestelmässä.
According to the provisions of Council Decision 87/373/EEC of 13 July 1987 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (OJ 1987 L 197, p.
Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 13 päivänä heinäkuuta 1987 tehdyn neuvoston päätöksen 87/373/ETY (EYVL L 197, s.
33, hereinafter 'the "comitology" decision'), the committees established pursuant to that decision assist the Commission in the adoption of implementing measures under powers conferred by the Council.
33; jäljempänä komitologiapäätös) mukaan tämän päätösten mukaisesti perustetut komiteat avustavat komissiota, kun se päättää täytäntöönpanotoimista neuvoston sille siirtämien toimivaltuuksien nojalla.
The Commission infers from the use of the verb 'assist' that these committees cannot be considered to constitute an integral part of the Commission.
Komission mukaan siitä, että päätöksessä on käytetty verbiä "avustaa", on pääteltävä, että näitä komiteoita ei voida pitää erottamattomana osana komissiota.
The Customs Code Committee is composed of representatives of the Member States and was brought in to being, not by the Commission, but by Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code (OJ 1992 L 302, p. 1).
47 Tullikoodeksikomitea muodostuu jäsenvaltioiden edustajista, eikä komissio ole perustanut tätä komiteaa, vaan se on perustettu yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).
Consultation of this Committee is an essential procedural requirement, breach of which constitutes a procedural irregularity rendering the measures so adopted liable to annulment.
Tämän komitean kuuleminen on olennainen menettely määräys, jonka rikkominen on sellainen menettelyvirhe, joka voi olla perusteena toteutettujen toimenpiteiden kumoamiselle.
The Swedish Government states that 'comitology' committees assist the Commission in the exercise of the powers which the Council has delegated to the Commission.
Ruotsin hallitus toteaa, että komitologiapäätökseen perustuvat komiteat avustavat komissiota neuvoston sille delegoimien toimivaltuuksien käyttämisessä.
From the organisational and administrative point of view, those committees must therefore be regarded as an integral part of the Commission.
Ruotsin hallituksen mukaan on katsottava, että nämä komiteat ovat organisatorisesti ja hallinnollisesti erottamaton osa komissiota.
The Swedish Government further points out that if 'comitology' committees were to be regarded as separate bodies, this would mean that the documents of such committees would fall outside the scope of the rules adopted in relation to public access to Council and Commission documents.
Ruotsin hallitus väittää lisäksi, että jos komitologiakomiteoiden katsottaisiin olevan täysin itsenäisiä elimiä, tämän seurauksena näiden komiteoiden asiakirjoihin ei enää sovellettaisi niitä oikeusääntöjä, jotka koskevat komission ja neuvoston asiakirjojen julkisuutta.
An individual wishing to obtain access to the work of the committees would then be dependent on the committees' exercise of their own discretion, without any possibility of judicial review.
Olisi täysin komiteoiden vapaassa harkinnassa, antavatko ne tietoja yksityisille, jotka haluavat tietoja komiteoiden asia kirjoista, eikä yksityisillä olisi mahdollisuutta saattaa tällaisia tiedonsaannista tehtyjä päätöksiä tuomioistuinten tutkittavaksi.
Such an interpretation would frustrate the principle of transparency and for that reason can scarcely have been the intention of the signatories of Declaration No 17 or of the authors of the declarations of the European Council in Birmingham and Edinburgh in 1992 {EC Bulletin 10-1992, p.
Tällainen tulkinta tekisi mahdottomaksi avoimuusperiaatteen soveltamisen ja olisi ristiriidassa julistuksen N:o 17 allekirjoittajien päämäärien ja niiden Eurooppa-neuvoston lausumien kanssa, jotka se on esittänyt vuonna 1992 Birminghamissa ja Edinburghissa pidetyissä kokouksissa (EY:n tiedote 10/1992, s.
9, and EC Bulletin 12-1992, p.
9, ja 12/1992, s.
7) and in Copenhagen in 1993 {EC Bulletin 6-1993, p. 16).
7) ja vuonna 1993 Kööpenhaminassa pidetyssä kokouksessa (EY:n tiedote 6/1993, s. 16).
The Commission ought, for that reason, to have examined the substance of the request submitted by the applicant and determined whether the documents requested could be disclosed.
Komission olisi siksi pitänyt tutkia kantajan pyyntö ja ratkaista, voidaanko sille antaa tilaisuus tutustua kyseisiin asiakirjoihin.
Decision 94/90 and the Code of Conduct through its refusal to grant that access by invoking the provisions of the Committee's internal regulation dealing with the confidentiality of the Committee's proceedings, without examining the respective interests of the parties involved.
TUOMIO 19.7.1999 — ASIA T­188/97 tännesääntöjä, kun se on jättänyt toimittamatta kyseiset asiakirjat vedoten komitean työjärjestyksen määräyksiin komitean työskentelyn luottamukselli­suudesta ja kun se ei ole tutkinut kyseisten osapuolten intressejä.
It should be borne in mind at the outset, first, that Declaration No 17 and the Code of Conduct lay down the general principle that the public should have the greatest possible access to documents held by the Commission and the Council and, second, that Decision 94/90 is a measure conferring on citizens the right of access to documents held by the Commission (WWF UK v Commission, cited above, paragraph 55).
53 Aluksi on syytä todeta, että julistuksessa N:o 17 ja käytännesäännöissä vahvis­tetaan se pääperiaate, että yleisöllä on oltava mahdollisuus saada mahdollisim­man laajalti tietoja komission ja neuvoston hallussa olevista asiakirjoista; lisäksi päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom on toimi, jolla annetaan kansalaisille oikeus tutustua komission hallussa oleviin asiakirjoihin (em. asia WWF UK v. komissio, tuomion 55 kohta).
Next, it is important to note that where a general principle is established and exceptions to that principle are laid down, those exceptions must be construed and applied strictly, so as not to frustrate the application of the general principle (WWF UK v Commission, cited above, paragraph 56, and Interporc v Commission, cited above, paragraph 49).
Seuraavaksi on todettava, että kun on vahvistettu pääperiaate ja siihen poik­keuksia, poikkeuksia on tulkittava ja sovellettava suppeasti, jottei pääperiaatteen soveltamista estettäisi (ks. vastaavasti em. asia WWF UK v. komissio, tuomion 56 kohta, ja em. asia Interporc ν. komissio, tuomion 49 kohta).