natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The so-called "rights of the defence", which ensure that the process will be fair, are not limited to the protection of firms under investigation after the fact-finding process is over and when the Commission is moving towards a final decision (para. 3.2; Part VI).
Niin kutsutut oikeudet puolustukseen, jotka takaavat menettelyn oikeudenmukaisuuden, eivät rajoitu tutkimuksen kohteena olevien yritysten suojaamiseen tietojenhankintamenettelyn päätyttyä komission valmistellessa lopullista päätöstä (kohta 3.2, kuudes luku).
Certain important principles must also be respected during the fact-finding stage, in order to ensure that during any subsequent administrative procedure before the Commission, effective protection can be given.
Eräitä tärkeitä periaatteita on myös noudatettava tietojenhankintavaiheessa sen varmistamiseksi, että myöhempien komissiossa tapahtuvien hallinnollisten menettelyjen yhteydessä voidaan antaa tehokas suoja.
In particular, all investigations are subject to the principle of proportionality.
Erityisesti suhteellisuuden periaatetta on noudatettava kaikissa tutkimuksissa.
This principle and the specific restraints on the use of information supplied are examined in more detail below, along with other safeguards for firms involved in Commission investigations (paras. 4.1 and 5.5; Part VI).
Tätä periaatetta ja niitä erityisiä rajoituksia, jotka koskevat annettuja tietoja, tarkastellaan myöhemmin yksityiskohtaisemmin kuten myös muita komission tutkittavina olevia yrityksiä koskevia suojatoimenpiteitä (kohdat 4.1 ja 5.4, kuudes luku).
There are no restrictions imposed by Regulation 17 on either the number or categories of firms which might be investigated by the Commission.
Asetus N:o 17 ei mitenkään rajoitu komission tutkimien yritysten määrää tai sitä, mihin ryhmään ne kuuluvat.
It may seek information not only from the firm alleged to have committed a given infringement, but also from its suppliers, customers or competitors.
Se voi pyytää tietoja yritykseltä, jonka epäillään syyllistyneen rikkomiseen, mutta lisäksi sen tavarantoimittajilta, asiakkailta tai kilpailijoilta.
The Commission often requests further information from complainants using Article 11 of Regulation 17.
Komissio pyytää usein asetuksen N:o 17 11 artiklan nojalla lisätietoja valituksen tekijöiltä.
The main criterion is that the information sought by the Commission must be necessary for the enforcement of the competition rules, regardless of where it comes from.
Tärkein peruste on, että komission pyytämien tietojen on oltava kilpailusääntöjen täytäntöönpanon kannalta tarpeellisia tietolähteestä riippumatta.
There are no restrictions on when the Commission can seek information under either Article 11 or Article 14.
Mitään rajoituksia ei ole senkään suhteen, milloin komissio voi 11 tai 14 artiklan nojalla pyytää tietoja.
For example, the Commission frequently uses Article 11 to try to clarify facts which emerge during the progress of the administrative proceedings described below.
Komissio vetoaa esimerkiksi usein 11 artiklaan selvittäessään jäljempänä selostettujen hallinnollisten menettelyjen aikana ilmenneitä seikkoja.
The Commission has only limited powers to obtain information from firms situated outside the EU.
Komission valtuudet hankkia tietoja Euroopan unionin ulkopuolella sijaitsevilta yrityksiltä ovat rajoitetut.
Under international law, the Commission is not empowered to conduct investigations outside the bounds of its territorial competence if they would impinge upon the national sovereignty of the non-member country in whose territory it was purporting to act.
Kansainvälisen oikeuden mukaan komissiolla ei ole valtuuksia suorittaa tutkimuksia alueellisen toimivaltansa rajojen ulkopuolella, jos tutkimukset loukkaavat sen maan kansallista suvereniteettia, jonka alueella komission toimet on tarkoitus toteuttaa.
Accordingly, "on-the-spot" inspections of firms based in third countries are out of the question.
Siksi kolmansissa maissa sijaitseviin yrityksiin kohdistuvat paikalla tehtävät tarkastukset eivät tule kysymykseen.
In such cases, the Community can - and does - send out requests for information, but it cannot impose sanctions if a firm fails to comply.
Tällaisissa tapauksissa yhteisö voi lähettää - ja se myös lähettää - tietojensaantipyyntöjä, mutta se ei voi määrätä rangaistuksia, jos yritys kieltäytyy noudattamasta pyyntöä.
One option open to the Commission is to direct a request for information to a subsidiary of a non-EU firm which is based in the EU.
Eräs komission käytettävissä oleva vaihtoehto on osoittaa tietojensaantipyyntö unionin ulkopuolella sijaitsevan yhtiön Euroopan unionissa sijaitsevalle tytäryhtiölle.
A different situation prevails for firms based in the EFTA countries which are party to the Agreement on a European Economic Area (Norway, Iceland and Liechtenstein).
Euroopan talousalueeseen kuuluvissa EFTA-maissa (Norja, Islanti ja Liechtenstein) sijaitsevien yritysten tilanne on erilainen.
These states have expressly agreed that the Commission can send requests to firms based on their territory, provided that copies are sent to the EFTA Surveillance Authority.
Nämä valtiot ovat nimenomaan sopineet, että komissio voi lähettää pyyntöjä niiden alueella sijaitseville yrityksille, kunhan pyynnöstä lähetetään jäljennös EFTA:n valvontaviranomaiselle.
The US/EU Cooperation Agreement on Competition Laws also provides for a high level of cooperation between the EU and US competition authorities.
Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välinen sopimus yhteistyöstä kilpailulainsäädäntöön liittyvissä asioissa sallii myös laaja-alaisen yhteistyön Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen kilpailuviranomaisten välillä.
This makes it easier for the Commission to initiate effective investigations of alleged infringements which cut across both the EU and the US.
Tämän ansiosta komission on helpompi käynnistää tehokkaita tutkimuksia, jotka koskevat epäiltyjä rikkomisia ja jotka kattavat sekä Euroopan unionin että Yhdysvallat.
However, the agreement does not give the Commission greater powers than it would have if the infringement occurred purely within the territory of the Union.
Sopimus ei kuitenkaan anna komissiolle suurempia valtuuksia kuin sillä olisi, jos rikkominen tapahtuisi pelkästään unionin alueella.
The Commission may also seek information from the authorities of the Member States and from the national Governments (see further para. 3.3).
Komissio voi myös pyytää tietoja jäsenvaltioiden viranomaisilta ja kansallisilta hallituksilta (katso jäljempänä kohta 3.2).
The Commission attaches special importance to written evidence.
Komissio kiinnittää erityistä huomiota kirjallisiin todisteisiin.
Unlike some other competition authorities, it cannot take oral evidence under oath.
Toisin kuin eräät muut kilpailuviranomaiset se ei voi ottaa vastaan suullisia valaehtoisia todistuksia.
It will, however, offer an opportunity to a firm under investigation at a relatively advanced stage of the proceedings to make oral representations about the case against it (the hearing).
Se antaa kuitenkin tutkimuksen kohteena olevalle yritykselle suhteellisen myöhäisessä menettelyn vaiheessa mahdollisuuden esittää suullisia huomautuksia niitä vastaan esitetyistä väitteistä (kuuleminen).
This is part of the "rights of the defence" of the defendant (see below).
Tämä on osa vastaajan niin kutsuttuja oikeuksia puolustukseen (katso jäljempänä).
3.2 After the investigation
3.2 Tutkimuksen jälkeen
After the initial investigation, a case moves into a new phase, although it continues to be handled by the same DGIV officials.
Ensimmäisen tutkimuksen jälkeen asia siirtyy uuteen vaiheeseen, vaikka samat PO IV:n virkamiehet jatkavat sen käsittelyä.
This consists of an administrative process that must be gone through before the Commission can adopt a formal decision establishing an infringement.
Tämä vaihe on hallinnollinen menettely, joka on käytävä läpi, ennen kuin komissio voi antaa muodollisen päätöksen, joka vahvistaa rikkomisen.
This process is intended to protect the "rights of the defence" of the firm alleged to have committed the infringement.
Tämän menettelyn tarkoitus on suojata rikkomisesta epäillyn yrityksen niin kutsuttuja oikeuksia puolustukseen.
The Commission issues a Statement of Objections setting out what it believes to be the infringements, and gives the firm an opportunity to be heard.
Komissio julkaisee väitetiedoksiannon, jossa se mainitsee, minkä rikkomisen se katsoo olevan kyseessä, ja antaa yritykselle mahdollisuuden tulla kuulluksi.
The Commission will give the firm access to the documents on which it is basing its case (access to the file).
Sen jälkeen komissio asettaa yrityksen käyttöön ne asiakirjat, joihin se perustaa asian (asiakirjojen avoimuus).
On this basis the firm will make written representations.
Tämän perusteella yritys laatii kirjalliset huomautuksensa.
Normally an oral hearing will be held, presided over by the independent Hearing Officer (see Part VI).
Yleensä järjestetään suullinen kuuleminen, jota johtaa riippumaton kuulemisasiamies (katso jakso 6).
Once the hearing has been completed, the Commission can proceed to take a formal decision, following the strict procedures laid down in Regulation 17.
Kuulemisen päätyttyä komissio voi tehdä muodollisen päätöksen asetuksessa N:o 17 säädettyjen menettelyjen mukaisesti.
It must, for example, consult the Advisory Committee on Restrictive Practices and Monopolies (see para. 3.3).
Sen on esimerkiksi kuultava kilpailunrajoituksia ja määräävää markkinaasemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa (katso kohta 3.3).
All decisions ordering the termination of an infringement and/or the payment of a fine must be considered by the full college of Commissioners before they can be imposed.
Komission jäsenten on kokouksessaan käsiteltävä rikkomisen lopettamista ja/tai sakon määräämistä koskevia päätöksiä, ennen kuin rangaistukset voidaan määrätä.
The Commission may impose fines of up to 10 per cent of a firm's turnover in the preceding business year, for intentional or negligent participation in an infringement of either Article 85(1) or Article 86.
Komissio voi määrätä sakkoja, jotka voivat olla jopa 10 prosenttia yrityksen edellisvuoden liikevaihdosta 85 artiklan 1 kohdan tai 86 artiklan rikkomiseen osallistumisesta tahallisesti tai tuottamuksesta.
The gravity and duration of the infringement are taken into account when setting a fine.
Sakkoa määrättäessä otetaan huomioon rikkomisen vakavuus ja kesto.
The Commission may also impose fines or periodic (i.e. daily or weekly) penalties on firms which fail in some way to comply with their responsibilities during the fact-finding phase of the investigation. Periodic
Komissio voi myös määrätä kertaluonteisia tai määräaikaan sidottuja (esimerkiksi päivittäisiä tai viikottaisia) sakkoja yrityksille, jotka tavalla tai toisella jättävät velvollisuutensa
23 penalty payments may also be used by the Commission when ordering the termination of an infringement in order to compel compliance with its decision.
23 täyttämättä tutkimuksen tietojenhankintavaiheen aikana. Komissio voi käyttää määräaikaan sidottuja uhkasakkoja myös määrätessään rikkomisen lopettamisesta pakottaakseen yrityksen noudattamaan päätöstä.
The Commission's final decision can be challenged before the Court of First Instance.
Komission lopulliset päätökset voidaan viedä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.
A firm can challenge the finding of an infringement and/or the imposition of, or level of, the fine.
Yritys voi viedä oikeuteen rikkomisen toteamisen ja/tai sakon määräämisen ja/tai sen suuruuden.
If, during the course of proceedings, the firm or firms under investigation have been able to demonstrate to the Commission that there has been no infringement, the Commission will close the file without adopting a formal decision.
Jos yritys tai yritysten yhteenliittymä on menettelyjen aikana pystynyt osoittamaan komissiolle, ettei rikkomista ole tapahtunut, komissio päättää asian käsittelyn antamatta siitä muodollista päätöstä.
Figure 1 sets out in diagrammatic form how an investigation proceeds from the beginning to the final decision.
Kuva 1 esittää kaavion muodossa tutkimuksen eri vaiheet alusta lopulliseen päätökseen saakka.
Notification
Muu tietolähde
Sector investigation
Alakohtainen tutkimus
Commission decides on investigation
Komissio päättää tutkimuksesta
May seek information under Article 11
Voi pyytää tietoja 11 artiklan nojalla λ
May conduct "on-the-spot" inspection under article 14
Voi suorittaa paikalla tehtävän tutkimuksen 14 artiklan nojalla
Settles case informally
Ratkaisee asian epämuodollisesi
Decides to proceed to formal decision
Päättää edetä muodolliseen päätökseen
Rejects complaint [see Part VII,
Komissio tekee myönteisen päätöksen
Commission adopts favourable decision
Hylkää valituksen (katso jakso 7)
See para. 8.1
Katso kohta 8.1
Issues statement of objections
Antaa väite­tiedoksiannon
'Must give access
On annettava mahdollisuus tutustua asiakirjoihin
Firm may make written reply
Yritys voi tehdä kirjallisen vastineen i
Firm may request hearing to put forward arguments ovally
Yritys voi pyytää kuulemista w W
Other interested parties may be involved
Muut tahot, joiden etua asia koskee, voivat olla mukana esittääkseen huomautuksensa suullisesti
Consults Advisory Committee on Restrictive Practices and Monopolies
Kuulee kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina­asemaa käsittelevää neuvoa­antavaa komiteaa
Final decision
Katso kohta 8.1
3.3 The role of the national authorities
3.3 Kansallisten viranomaisten tehtävä
It is a general principle under Regulation 17 that the Commission must act "in close and constant liaison with the competent authorities of the Member States" (Article 10(2)); that is to say administrative authorities, generally entrusted with enforcing competition law under each national jurisdiction.
Asetus N:o 17 määrää yleiseksi periaatteeksi sen, että komissio "toimii tiiviissä ja jatkuvassa yhteydessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa" (10 artiklan 2 kohta); sillä tarkoitetaan hallinnollisia viranomaisia, joille on uskottu kilpailusääntöjen toimeenpano kunkin kansallisen tuomiovallan nojalla.
Box 10 sets out the information the Commission must give to national authorities.
Kehyksessä 10 luetellaan ne tiedot, jotka komission on annettava kansallisille viranomaisille.
The Commission must: • send the national authorities copies of notifications and applications which are mad e to it, as well as copies of the most important documents lodged with it; notify the authorities that it has taken certain procedural steps, including:
Komission on • lähetettävä kansallisille viranomaisille jäljennökset sille tehdyistä ilmoituksista ja hakemuksista sekä tärkeimmistä sille jätetyistä asiakirjoista
• • • the initiation of formal proceedings; the holding of a Hearing under Regulation 99/63 (Article 8(2) of Reg 99/63).
• ilmoitettava viranomaisille, että se on ryhtynyt tiettyihin menettelyyn kuuluviin toimiin mukaan lukien: * tietojensaantipyynnön lähettäminen (11 artiklan 2 kohta) * aikomus suorittaa paikalla tehtävä tarkastus "hyvissä ajoin" (14 artiklan 2 kohta) * muodollisten menettelyjen käynnistäminen * asetuksen N:o 99/63 (asetuksen N:o 99/63 8 artiklan 2 kohta) mukaisen kuulemisen pitäminen.
The obligation on the Commission to supply information is limited by the general principle that business secrets must be protected (see para. 6.8).
Komission tiedonantovelvoitetta rajoittaa yleinen periaate, jonka mukaan liikesalaisuudet on suojattava (katso kohta 6.8).
In such a case, the Court of Justice recently held that the Commission should not send the Dutch authorities a copy of a gas supply contract between an electricity company and a Norwegian company because it might fall into the hands of officials responsible for the commercial policy decisions of the Netherlands' monopoly gas supplier.
Tällaisessa tapauksessa yhteisöjen tuomioistuin esitti hiljattain, ettei komission tulisi lähettää Alankomaiden viranomaisille sähköyhtiön ja norjalaisen yrityksen välillä solmittua kaasun toimitussopimusta, koska se voisi joutua niiden viranomaisten käsiin, jotka vastaavat Alankomaissa monopoliasemassa olevan kaasuntoimittajan kaupallisia toimintatapoja koskevista päätöksistä.
This enterprise had previously supplied gas to the electricity company."
Tämä yhtiö oli aikaisemmin toimittanut kaasua sähköyhtiölle.
The obligation on national officials not to disclose the information they are sent under Article 10(1) does not provide a sufficient guarantee of professional secrecy vis-à-vis other government officials with different functions.
Kansallisille viranomaisille 10 artiklan 1 kohdassa asetettu velvoite olla ilmoittamatta niille lähetettyjä tietoja ei takaa riittävästi salassapitoa muilta valtion virkamiehiltä, joilla on eri tehtävät.
Even when the information has been supplied, the national authorities are not permitted to make unlimited use of it.
Vaikka tiedot on toimitettu, kansallisilla viranomaisilla ei ole lupaa niiden rajoittamattomaan käyttöön.
They cannot, for example, use it to begin parallel proceedings under national competition law against the firm to which the information relates.
Ne eivät esimerkiksi voi käyttää niitä aloittaakseen kansallisen kilpailulainsäädännön nojalla rinnakkaisia menettelyjä sitä yritystä vastaan, johon tiedot liittyvät.
However, national officials cannot be expected to pretend they have completely forgotten about the information which comes to them.
Kansallisten viranomaisten ei kuitenkaan voida olettaa teeskentelevän täysin unohtaneensa niille tulleet tiedot.
Consequently, they are permitted to use it to justify beginning their own investigation, which can then uncover the same evidence.
Tästä seuraa, että niillä on oikeus käyttää tietoja aloittaakseen omat tutkimuksensa, jotka sitten voivat paljastaa samat todisteet.
National authorities are, in turn, subject to certain duties.
Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten velvollisuudet
There is another way in which Member States are involved in the enforcement of the competition rules: namely the Advisory Committee on Restrictive Practices and Monopolies.
Jäsenvaltiot ovat toisellakin tavalla mukana kilpailusääntöjen toimeenpanossa, nimittäin kilpailunrajoituksia ja määräävää markkinaasemaa käsittelevän neuvoa-antavan komitean välityksellä.
The composition, role and functions of this Committee are set out in Article 10(3)-(6) of Regulation 17.
Asetuksen N:o 17 10 artiklan 36 kohdissa säädetään tämän komitean kokoonpanosta, asemasta ja tehtävistä.
It is composed of national civil servants appointed by each Member State, with an expertise in competition law and policy.
Se koostuu kunkin jäsenvaltion nimittämistä kansallisista virkamiehistä, jotka ovat kilpailulainsäädännön ja kilpailupolitiikan asiantuntijoita.
This Committee must be consulted before the Commission can take a decision: establishing the existence of an infringement; granting negative clearance; granting an exemption; amending, revoking or extending an exemption; imposing a fine or periodic penalty payment.
Komission on kuultava tätä komiteaa, ennen kuin se voi tehdä päätöksen, jolla vahvistetaan rikkomisen olemassaolo; myönnetään puuttumattomuustodistus; myönnetään poikkeus; muutetaan tai pidennetään poikkeusta taikka peruutetaan se; määrätään sakko tai jaksoittainen uhkasakon.
A copy of the "report of the outcome of the consultative proceedings" is annexed to the draft decision which goes before the Commission for adoption (Article 10(6) of Reg 17).
Komissiolle päätöksen tekemistä varten jätettävään päätösluonnokseen liitetään niin kutsuttu kertomus kuulemismenettelyn tuloksesta (asetuksen N:o 17 10 artiklan 6 kohta).
In practice the Committee's opinion itself is normally attached.
Käytännössä myös komitean oma lausunto on liitteenä.
However, the opinion is secret and is not shown to the firms concerned, although sometimes it is passed to the Court if the decision is challenged.
Lausunto on kuitenkin salainen, eikä sitä näytetä kyseessä oleville yrityksille, vaikka se joskus ilmoitetaankin tuomioistuimelle, jos päätös viedään oikeuteen.
4.1 The Commission's power to request information
4.1 Komission valtuudet pyytää tietoja
The way the Commission most often seeks to obtain information is to request it from a firm (or the national authorities) under Article 11 of Regulation 17 (Box 12).
Tietoja komissio pyrkii useimmiten saamaan pyytämällä niitä yritykseltä (tai kansallisilta viranomaisilta) asetuksen N:o 17 11 artiklan nojalla (kehys 12).
Requests for information
11 artikla Tietojensaantipyynnöt
In carrying out the duties assigned to it by Article 89 and by provisions adopted under Article 87 of the Treaty, the Commission may obtain all necessary information from the governments and competent authorities of the Member States and from undertakings and associations of undertakings.
Komissio voi perustamissopimuksen 89 artiklan sekä 87 artiklan nojalla annettuihin säännöksiin perustuvien tehtäviensä suorittamiseksi hankkia kaikki tarpeelliset tiedot jäsenvaltioiden hallituksilta ja toimivaltaisilta viranomaisilta sekä yrityksiltä ja yritysten yhteenliittymiltä.
When sending a request for information to an undertaking or association of undertakings the Commission shall at the same time forward a copy of the request to the competent authority of the Member State in whose territory the seat of the undertaking or association of undertakings is situated.
Kun komissio lähettää yritykselle tai yritysten yhteenliittymälle tietojensaantipyynnön, sen on samanaikaisesti lähetettävä jäljennös pyynnöstä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella yrityksen tai yritysten yhteenliittymän kotipaikka on.
In its request the Commission shall state the legal basis and the purpose of the request and also the penalties provided for in Article 15(1 )(b) for supplying incorrect information.
Komission on pyynnössään mainittava sen oikeudellinen peruste ja tarkoitus sekä 15 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyt seuraamukset virheellisten tietojen antamisesta.
The owners of the undertakings or their representatives and, in the case of legal persons, companies or firms, or of associations having no legal personality, the persons authorized to represent them by law or by their constitution, shall supply the information requested.
Velvollisuus pyydettyjen tietojen antamiseen on yritysten omistajilla tai heidän edustajillaan sekä oikeushenkilöiden, yhtiöiden tai oikeuskelpoisuutta vailla olevien yhteenliittymien osalta henkilöillä, joilla lain tai sääntöjen mukaan on kelpoisuus edustaa niitä.
Where an undertaking or association of undertakings does not supply the information requested within the time limit fixed by the Commission, or supplies incomplete information, the Commission shall by decision require the information to be supplied.
Jos yritys tai yritysten yhteenliittymä ei anna pyydettyjä tietoja komission asettamassa määräajassa tai se antaa puutteellisia tietoja, komission on päätöksellään vaadittava tietojen antamista.
The decision shall specify what information is required, fix an appropriate time limit within which it is to be supplied and indicate the penalties provided for in Article 15(1)(b) and Article 16(1)(c) and the right to have the decision reviewed by the Court of Justice.
Päätöksessä on yksilöitävä pyydetyt tiedot, asetettava aiheellinen määräaika tietojen antamista varten sekä ilmoitettava 15 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 16 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyistä seuraamuksista sekä oikeudesta hakea muutosta päätökseen yhteisön tuomioistuimelta.
The Commission shall at the same time forward a copy of its decision to the competent authority of the Member State in whose territory the seat of the undertaking or association of undertakings is situated.
Komission on samanaikaisesti toimitettava päätöksensä jäljennös sen jäsenvaltion viranomaiselle, jonka alueella yrityksen tai yritysten yhteenliittymän kotipaikka on.