natgillin/translations-raw huggingface dataset:
All this increased the value in markka of the large stock of debt denominated in for eign currency which, in turn, negatively impacted on companies' balance sheets.
Kaikki tämä kasvatti suuren valuutta määräisen lainakannan markkamääräistä arvoa, mikä puolestaan vaikutti negatiivisesti yritysten taseisiin.
The 199093 recession
Vuosien 1990-93 taantuma
This led many companies to default on their loans: in 1992, the gross nonperforming loans of banks increased to 16 % of total lending.
Tämän vuoksi useat yritykset jättivät luottonsa hoitamatta: vuonna 1992 pankkien järjestämättömien luottojen bruttomäärä nousi 16 prosenttiin koko luotonannosta.
The banks' profitability deteriorated sharply and the government was forced to inject capital into the banking sector, so worsening its own financial situation.
Pankkien kannattavuus heikkeni jyrkästi ja valtio joutui antamaan pääomatukea pankkisektorille, mikä heikensi sen omaa rahoitustilannetta.
In 1992, government support to the banking sector reached 5 % of GDP.
Vuonna 1992 valtiontuki pankkisektorille nousi 5 prosenttiin suhteessa BKT:hen.
Asset prices growth came to a halt at the end of 1989, and prices began to fall.
Varallisuushintojen nousu katkesi vuoden 1989 lopussa ja hinnat alkoivat laskea.
This triggered a reversal of confidence, and households and firms began to reduce consumption and investment.
Tämä sai kotitalouksien ja yritysten luottamuksen talousnäkymiin kääntymään, ja kulutus- ja investointikysyntä supistuivat.
A snowball effect of falling asset prices and lower private domestic demand then set in.
Se käynnisti laskevien varallisuushintojen ja alhaisemman kotimaisen kysynnän kehityksen, jonka vaikutukset kasvoivat moninkertaisiksi.
From 1991 onwards, the economy fell into its worse recession since independence.
Vuodesta 1991 alkaen Suomen talous joutui itsenäisyyden ajan pahimpaan taantumaan.
The external sector contributed further to exacerbate the problems stemming from the rapidly falling domestic demand.
Ulkoinen sektori kärjisti osaltaan nopeasti supistuvasta kotimaisesta kysynnästä aiheutuvia vaikeuksia.
Trade with the former Soviet Union, which had been losing steam since the mid-1980s, collapsed in 1991 ('). Moreover, in the early 1990s, the western mar kets stagnated, and so did export demand and prices, hitting Finland badly.
Kauppa entisen Neuvostoliiton kanssa oli supistunut 1980luvun puolivälistä lähtien ja romahti vuonna 1991 (')· Lisäksi vienti länsimarkkinoille pysähtyi 1990luvun alussa kuten vientikysyntäkin ja -hinnat, mikä vaikutti voi makkaasti Suomen tilanteeseen.
Public finances deteriorated sharply as expenditure increased rapidly (especially social assistance) and tax receipts fell very pronouncedly, owing to the huge fall in GDP.
Julkisen talouden tila heikentyi jyrkästi, kun menot (erityisesti sosiaaliavustukset) kasvoivat nopeasti ja verotulot laskivat erittäin huomattavasti kokonaistuotannon jyrkän laskun vuoksi.
From a surplus of 5.4 % in 1990. the general government accounts shifted into a deficit of 8 % of GDP in 1993.
Vuonna 1990 julkisen talouden rahoitusasema oli 5,4 prosenttia ylijäämäinen, mutta vuonna 1993 se kääntyi 8 prosenttia alijäämäiseksi suhteessa BKT:hen.
General government debt, which was 14.5 % of GDP in 1990, increased to 58 % in 1993.
Julkisyhteisöjen velka, joka oli 14,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 1990, nousi 58 prosenttiin vuonna 1993.
As a consequence, interest payments climbed from 1 % of GDP in 1990 to 4.6 % in 1993, thus putting an unusual constraint on fiscal policy for the following years.
Tämä nosti korkomenot 1 pro sentista suhteessa BKT:hen vuonna 1990 4,6 prosenttiin vuonna 1993, mikä rajoitti finanssipolitiikkaa poikkeuksellisen paljon seuraavina vuosina.
All in all, this combination of negative internal demand and external shocks resulted in a fall in real GDP of 11.5 % between 1990 and 1993.
Kaiken kaikkiaan tämä negatiivisen sisäisen kysynnän ja ulkoisten häiriöiden yhdistelmä johti kokonaistuotannon 11,5 prosentin laskuun vuosina 1990-93.
Employment fell by a huge 18 % and the unemployment rate soared from 3.5 % in 1990 to a high of around 19 % in early 1994.
Työllisyys laski huikeat 18 prosenttia ja työttömyysaste nousi jyrkästi vuoden 1990 3,5 prosentista noin 19 pro senttiin vuoden 1994 alkuun mennessä.
The sectors most hard hit by the recession (both in terms of output and employment) were the same as those which had grown the most during the boom of the
Taantuma lamaannutti pahimmin niiden toimialojen toi mintaa (niin tuotantoa kuin työllisyyttäkin), jotka olivat
The way out of the recession was led by exports (see Graph 1) which began to recover as early as the second half of 1991.
Taantumasta toipuminen alkoi vientivetoisesti (kuvio 1), kun vienti alkoi elpyä jo vuoden 1991 loppupuolella.
This came as a result of weak domestic demand and especially of improving external
Tämä johtui heikosta kotimaisesta kysynnästä ja erityisesti ulkoisen kilpailukyvyn paranemisesta.
(') Finnish exports of goods towards the former Council for Mutual Economic Assistance (CMEA) countries fell from 22.3 9r of total exports in 1985-86 to around 13 % in 1989-90 and 6.7 % in 1991-92.
(') Suomen kokonaistavaraviennistä entisten SEV-maiden osuus oli 22,3 prosenttia vuosina 1985-86; osuus supistui noin 13 prosenttiin vuosina 1989-90 ja 6,7 prosenttiin vuosina 1991-92.
) Shortterm interest rales also tended to rise because of the devaluation expectations.
) Myös devalvaatio-odotukset nostattivat lyhyitä korkoja.
Macroeconomic and structural changes since the 1980s
Kokonaistaloudelliset ja rakenteelliset muutokset 1980luvun jälkeen
Graph 1: Demand and supply
Kuvio 1: Kysyntä ja tarjonta
Source: Quarterly national accounts (seasonally adjusted).
Lähde: Kansantalouden neljännesvuositilinpito (kausitasoitettu).
whereas consumption of durables and construction, par­ticularly dwellings, resumed growing even later, in late 1994 and early 1996 respectively.
kulutus vuoden 1994 lopulla ja asuntorakentaminen vasta vuoden 1996 alussa.
Indeed, between early 1991 and early 1993, the Finnish currency depreciated by 27 % in nominal effective terms and by more than 30 % in real terms (')■ The markka recovered strongly between early 1993 and the third quarter of 1995 but without offsetting completely the previous competitiveness gains (see Graph 2).
Vuoden 1991 alusta vuoden 1993 alkuun Suomen mar­kan nimellinen efektiivinen kurssi heikkenikin 27 pro­senttia ja reaalinen kurssi yli 30 prosenttia (')■ Markka vahvistui voimakkaasti vuoden 1993 alun ja vuoden 1995 kolmannen neljänneksen välisenä aikana, mikä vähensi merkittävästi aiemmin saavutettua kilpailukyky­etua (kuvio 2).
Between 1995 and mid­1997, Finnish external competi­tiveness improved further, due to an exchange rate depreciation (dollar effect) and lower inflation than in Finland's main trading partners.
Vuodesta 1995 vuoden 1997 puoliväliin Suomen ulkoinen kilpailukyky parani edelleen valuutta­kurssin heikkenemisen (dollarivaikutus) ja maan tär­keimpiä kauppakumppaneita alhaisemman inflaatio­vauhdin vuoksi.
Competitiveness now stands at very favourable levels, close to the situation at the end­of the 1970s, early 1980s.
Nyt kilpailukyky on hyvin suotuisalla tasolla ja lähellä 1970­ja 1980­luvun lopun tilannetta.
Despite the strength of the recovery, illustrated by a yearly GDP growth of 4.8 % between 1994 and 1997, the level of output surpassed its pre­recession peak of early 1990 only in late 1996.
Elpymisen vahvuudesta ­ joka näkyi kokonaistuotan­non 4,8 prosentin vuosikasvuna vuosina 1994­1997 ­huolimatta tuotannon taso ylitti taantumaa edeltäneen huippuarvonsa vasta vuoden 1996 lopulla.
Yet, not all the demand and supply components have already outperformed their previous peak levels.
Kaikki kysyntä­ ja tarjontaerät eivät kuitenkaan ole vielä ylittä­neet aiempaa huipputasoaan.
That is particularly true for investment.
Näin on erityisesti inves­tointien osalta, ja vuonna 1997 reaalinen bruttopääoman muodostus olikin vielä 32 prosenttia alempi kuin vuonna 1989.
Indeed, in 1997 real gross capital formation was still 32 % lower than in 1989. Both construction and equipment fell by a very similar amount, but in construction the fall in dwellings' capital formation (38 % from 1989 to 1997) was sharper than in non­residential construction and civil engineering (28 %).
Sekä rakentaminen että laitehankinnat ovat vähentyneet yhtä paljon, mutta rakennusalalla asuntopääoman muodostumisen lasku (38 prosenttia vuosina 1989­1997) oli jyrkempi kuin muussa kuin asuntorakentamisessa ja tie­ ja vesirakentamisessa (28 prosenttia).
In 1997, total gross fixed capital formation accounted for only 16.9 % of GDP, compared with 28 % in 1989.
Vuonna 1997 kiinteän pääoman brutto­muodostuksen osuus oli ainoastaan 16,9 prosenttia BKT:stä, kun se vielä vuonna 1989 oli 28 prosenttia.
In contrast to exports, total private consumption and total investment began to recover only in late 1993,
Toisin kuin vienti, yksityinen kokonaiskulutus ja koko­naisinvestoinnit alkoivat elpyä vasta vuoden 1993 lopulla, kun taas kestokulutushyödykkeiden kulutuksen ja rakentamisen, erityisesti asuntorakentamisen, kasvu elpyi vieläkin myöhemmin ­ kestokulutushyödykkeiden
(') By 34.2 'it using as deflators the total unit labour costs or 30.3 % if the GDP deflators are used (against a sample of 22 other industrial countries).
(') Reaalinen kurssi heikkeni 34,2 prosenttia, kun deflaattorina käytetään kokonaisyksikkötyökuslannuksia tai 30,3 prosenttia, jos käytetään BKT­deflaattoria (suhteessa 22 muusta teollistuneesta maasta koostuvaan otokseen).
Like GDP, private consumption outdid its 1989 peak level only in 1997.
Kuten BKT:kin yksityinen kulutus ylitti vuoden 1989 huipputasonsa vasta vuonna 1997.
The improvement in private con­sumption came as a consequence of lower indebtedness and the steady rise in real disposable income. However,
Yksityisen kulutuk­sen lisääntyminen johtui velkaantumisen vähenemisestä ja käytettävissä olevien reaalitulojen tasaisesta kas­vusta.
Graph 2: Effective exchange rates, nominal and real (relative to IC23)
Kuvio 2: Suomi, efektiiviset valuuttakurssit, nimelliset ja reaaliset (suhteessa 23 teollistuneeseen maahan)
Source: Quarterly national accounts (seasonally adjusted).
Lähde: Kansantalouden neljännesvuositilinpilo tkausiiasuitettu).
Finland, shares in total value added at 1990 prices despite the improvement, some of its components, notably durable goods, remain clearly below its 1989 peak values (in 1996 the consumption of durables was still 30 % lower in volume than in 1989).
Taulukko 1 tyisesti kestokulutushyödykkeet, ovat selvästi vuoden 1989 huippuarvon alapuolella (vuonna 1996 kestokulutushyödykkeiden kulutuksen määrä oli edelleen 30 pro senttia alhaisempi kuin vuonna 1989).
Output, employment and exports
Tuotanto, työllisyys ja vienti
Primary sector Industry Services and other:
Alkutuotanto Teollisuus Palvelut ja muut: josta julkiset palvelut
Source: Statistics Finland, national accounts.
Lähde: Tilastokeskus, kansantalouden tilinpito.
Since the recession, the production structure of Finland has changed significantly.
Taantuman jälkeen Suomen tuotantorakenne on muuttunut merkittävästi.
Major restructuring has taken place in most sectors, particularly those worst hit by the recession and by the change in trade flows (decrease and change in trade with Russia).
Useimmilla toimialoilla on tapahtunut merkittäviä rakennemuutoksia, erityisesti niillä, joihin taan tuma ja kauppavirtojen muutos vaikuttivat eniten (Venäjän kaupan väheneminen ja muutos).
In many cases, this has included sweeping labour shedding and substantial productivity gains, which have strengthened the competitiveness of the economy.
Rakennemuutoksiin on monissa tapauksissa sisältynyt rajuja henkilöstösaneerauksia ja huomattavaa tuottavuuden kasvua, jotka ovat parantaneet talouden kilpailukykyä.
total value added, in both primary and manufacturing activities.
kasvanut ainoastaan vähän.
This contrasts with the marked increase in the weight of non-forest-related manufacturing, the value added of which is now clearly above that of the forestdependent activities.
Tämä on vastakohtana muun kuin metsäteollisuuteen liittyvän tehdasteollisuuden painon huomattavalle kasvulle, jonka arvonlisä on nyt selvästi metsäteollisuudesta riippuvien toimintojen arvonlisää suurempi.
Under the impulse of strong external demand, manufacturing production has risen very strongly since late 1991 in contrast to the already mentioned, much later recovery in construction activity (see Graph 3).
Voimakkaan ulkoisen kysynnän vaikutuksesta tehdasteollisuuden tuotanto on kasvanut erittäin voimakkaasti vuoden 1991 lopulta toisin kuin jo mainittu rakennustoiminta, joka elpyi paljon myöhemmin (kuvio 3).
By sectors and in a medium-term perspective, the weight of the primary sector shows a declining trend in global value added, as is the case in most other countries.
Keskipitkän aikavälin toimialakohtainen tarkastelu osoittaa, että alkutuotannon merkitys kokonaisarvonlisästä on vähentymässä kuten useimmissa muissa maissa.
However, in contrast to the trend elsewhere, in Finland it has been industry which has compensated for the decline in the relative size of primary activities, not services (both private and public services — see Table 1).
Muuten Suomen kehitys onkin erilaista kuin muualla, sillä Suomessa alkutuotannon suhteellisen koon pienenemistä on kompensoinut teollisuus, eivät palvelut (yksityiset tai julkiset - ks. taulukko 1).
This is explained by the export-driven growth of manufacturing which has more than offset the poor develop ments in construction activity.
Tämä selittyy vienti vetoisella teollisuustuotannon kasvulla, joka oli suurempi kuin rakennustoiminnan supistuminen.
The share of forest-related activities has even decreased in terms of both employment and exports.
Metsäteollisuuteen liittyvien toimintojen osuus on jopa pienentynyt sekä työllisyyden että viennin kannalta.
As regards employment, the share of forest-related activities in the total fell from 11.7 % in 1985-89 to 8.3 % in 1994-96 (see Table 3).
Metsäteollisuuteen liittyvien toimintojen osuus koko työllisyydestä aleni vuosien 1985-89 11,7 prosentista 8,3 prosenttiin vuosina 1994-96 (taulukko 3).
In this case, it has been the public sector which has increased its share in total, from 20.9 % in 1985-89 to 25.1 % in 1994-96, as a consequence of the much sharper labour shedding in the private sector than in the government sector during the recession period.
Julkinen talous on kasvattanut osuuttaan kokonaistyöllisyydestä; vuosina 1985-89 sen osuus oli 20,9 prosenttia ja vuo sina 1994—96 25,1 prosenttia.
In contrast, other activities, which include construction and services, have not seen their weight rise, but rather fall slightly.
Tämä on johtunut siitä, että työvoimaa vähennettiin yksityisellä sektorilla paljon enemmän kuin julkisella sektorilla taantuman aikana.
Such production developments have had significant implications in terms of employment: the poorer performance of construction and services, in contrast to the more capital-intensive manufacturing industry, has not been especially supportive of job creation (see Section 4 for more details thereof)·
Tällaisella tuotannon kehityksellä on ollut merkittäviä vaikutuksia työllisyyteen: pääomavaltaisemman tehdasteollisuuden vastakohtana rakennus- ja palvelualan heikompi kehitys ei ole tukenut työpaikkojen syntyä (tästä tarkemmin luvussa 4).
Share in total value added of forest-related activities at 1990 prices
Metsäteollisuuteen liittyvien toimintojen osuus kokonaisarvonlisästä (vuoden 1990 hinnat)
Another interesting issue in terms of output composition concerns the weight of forest-related activities, par ticularly in the perspective of the possible real asymmetric shocks which Finland can be faced with in EMU.
Toinen mielenkiintoinen tuotantorakenteeseen liittyvä seikka koskee metsäteollisuuteen liittyvien toimintojen osuutta erityisesti Suomeen kohdistuvan mahdollisen reaalisen epäsymmetrisen häiriön osalta EMUssa.
As can be seen from Table 2, despite the very favourable global export developments, forest-related activities (') have only slightly increased their weight in
Kuten taulukosta 2 ilmenee, erittäin suotuisasta viennin yleiskehityksestä huolimatta metsäteollisuuteen liittyvien toimintojen (') paino niin alkutuotannon kuin tehdasteollisuuden toimintojenkin kokonaisarvonlisästä on
Forest-related activities ('): 9.7 of which, forest-related manufacturing 6.5 Non-forest related manufacturing 17.5
Metsäteollisuuteen liittyvät toiminnot ('): josta metsäteollisuuteen liittyvä tehdasteollisuus Muu kuin metsäteollisuuteen liittyvä tehdasteollisuus
(') Forestry and logging, manufacturing of wood and wood products. manufacturing of pulp, paper and paper products, printing.
(') Metsänhoito ja -hakkuu, puutavaran ja -tuotteiden valmistus massan, paperin ja paperituotteiden valmistus , painaminen.
(') Printing is not forest-related but it comes bundled with the other mentioned components in the national accounts.
(') Kirjapainoala ei ole metsäteollisuuteen liittyvä ala, mutta kansantalouden tilinpidossa se on liitetty yhteen muiden mainittujen alojen kanssa.
Moreover, its inclusion is not likely to bias the conclusions on the forest-related activities.
Sitä paitsi sen mukaan ottaminen ei todennäköisesti vaikuta metsäteollisuuteen liittyviä toimintoja koskeviin päätelmiin.
Source: Statistics Finland, national accounts.
Uihde: Tilastokeskus, kansantalouden tilinpito.
Shares in total employment
Osuus kokonaistyöttömyydestä
Exports by industry c
Vienti toimialoittain r
(/c of total exports)
(% kokonaisviennistä)
(') Forestry and logging, manufacturing of wood and wood products, manufacturing of pulp, paper and paper products, printing.
(') Metsätalous ja metsänhakkuu, puutavaran ja puutuotteiden valmistus, massan, paperin ja paperituotteiden valmistus, painaminen.
Source: National Customs Board.
misen ja palveluiden, painoarvo ei ole noussut vaan laskenut hieman.
As to exports, the role of forest-related activities and the metal industry has been reversed: whereas the first saw its share in total exports decrease from 40.5 % in 1988-89 to 33.2 % in 1997, the weight of the second rose from 32.1 to 40.3 % in the same period.
Viennissä metsäteollisuuteen liittyvien toimintojen ja metalliteollisuuden roolit ovat vaihtuneet: edellisen osuus kokonaisviennistä väheni vuosien 1988-89 40,5 prosentista 33,2 prosenttiin vuonna 1997, kun taas jälkimmäisen osuus nousi 32,1 prosentista 40,3 prosenttiin saman ajanjakson aikana.
Moreover, another significant change in export composition has taken place within the metal and engineering industry, namely a shift to high-technology products.
Lisäksi viennin rakenteessa on tapahtunut toinen merkittävä muutos kone- ja metalliteollisuudessa, jossa paino on siirtynyt korkean teknologian tuotteisiin.
This can be illustrated by the strong rise in exports of telecommuni­cations and sound equipment: their share in total exports increased from 1.5 % in 1980-82 to 3.3 % in 1987-89, 5.7 % in 1994-96 and 9.9 % in 1996.
Tämä näkyy tietoliikenne- ja äänitekniikan tuotteiden viennin voimakkaana kasvuna: niiden osuus kokonaisviennistä nousi 1,5 prosentista vuosina 1980-82 3,3 prosenttiin vuosina 1987-89, 5,7 prosenttiin vuosina 1994-96 ja 9,9 prosenttiin vuonna 1996.
Graph 4: Trade and current account balance as a percentage of GDP, 1985-97
Kuvio 4: Suomi, kauppa- ja vaihtotaseen tasapaino, prosenttia suhteessa BKT:hen
Source: National accounts.
Lähde: Kansantalouden tilinpito.
Instead, the private sector shifted from a traditional deficit into huge surpluses, which have outweighed the government deficits.
Yksityisen sektorin rahoitusasema sen sijaan kääntyi perinteisestä alijäämäisyydestään hyvin ylijää­mäiseksi, ja ylijäämät ovat olleet suurempia kuin julki­sen talouden alijäämät.
Indeed, since the recession, both households and the corporate sector have steadily reduced their debt levels (see Graph 6) after the previous strong increase in liabilities.
Taantumasta lähtien sekä kotitaloudet että yritykset ovatkin määrätietoisesti vähentäneet velkaantuneisuut­taan (kuvio 6) aiemman voimakkaan velkaantumisen jälkeen.
Companies now present sounder balance-sheet accounts than in the late 1980s, whereas households are back to the same indebtedness ratio as in 1988.
Yritysten taseet ovat nyt vahvemmat kuin 1980­luvun lopussa, ja kotitalouksien velkaantuneisuus on vuoden 1988 tasolla.
After some years of debt repayment, both households and the corporate sector have resumed borrowing although still on a very prudent basis (see Graphs 7 and 8).
Muutaman vuoden kestäneen velanlyhentämisen jälkeen sekä kotitaloudet että yrityk­set ovat jälleen ryhtyneet ottamaan luottoja, vaikkakin edelleen hyvin varovaisesti (kuviot 7 ja 8).
As Graph 4 shows, the current account balance shifted from a deficit of 5.4 % of GDP in 1991 into a surplus of 6.2 % of GDP in 1997.
Kuten kuviosta 4 näkyy, vaihtotase kääntyi alijäämäi­sestä ylijäämäiseksi vuosina 1991­1997.
This large surplus is made up of a huge surplus in the balance of goods and services (10.0 % of GDP), partially offset by the deficits in net transfers (0.8 % of GDP) and especially in net factor income (3.0 % of GDP) due to past external indebted ness.
Suuri ylijäämä muodostuu erittäin suuresta tavara­ja pal­veluviennin taseen ylijäämästä (10,0 prosenttia suhteessa BKT:hen), jota pienentää nettosiirtojen alijäämä (0,8 pro­senttia suhteessa BKT:hen) ja erityisesti nettotuotannon­tekijätulon alijäämä (3,0 prosenttia suhteessa BKT:hen), joka johtuu aiemmasta ulkoisesta velkaantumisesta.
Given the declining stock of external debt and lower interest rates, the net factor income deficit has been on the decline, so contributing to growing current account surpluses.
Koska ulkoisen velan kanta on supistumassa ja korot ovat alentuneet, nettotuotannontekijätulon alijäämä on kaventunut ja siten osaltaan kasvattanut vaihtotaseen yli­jäämää.
From an investment/absorption viewpoint, the high external surpluses suggest that there is room for domestic demand to grow at a faster pace in Finland than in its main trading partners.
Investointien ja säästämisen tasapainon kannalta korkea ulkoinen ylijäämä näyttäisi tarjoavan tilaa koti­maisen kysynnän nopeammalle kasvulle Suomessa kuin sen tärkeimmissä kauppakumppanimaissa.
The breakdown of net lending by sector points to a huge shift in the financial position of the general government and the private sector since the early 1990s (see Graph 5).
Sektoreittainen nettoluotonanto osoittaa julkisen talou­den ja yksityisen sektorin rahoitusaseman muuttuneen suuresti 1990­luvun alun jälkeen (kuvio 5).
With the recession, the government accounts turned from a traditional surplus into large deficits which have since been progressively trimmed (see Annex 2 for a detailed analysis of government
Taantuman aikana julkisen talouden rahoitusasema kääntyi perintei­sestä ylijäämästä hyvin alijäämäiseksi, mutta rahoitus­
The previously mentioned factors (high external surpluses and sounder balance sheets from both the government sector, the corporate sector and households) have to be lined up alongside other features of the Finnish economy: sweeping economic restructuring in
Jo mainittujen tekijöiden ohella (suuri ulkoinen yli­jäämä ja niin julkisen sektorin kuin yritysten ja kotita­louksienkin vahvemmat taseet) on otettava huomioon muita Suomen talouden piirteitä: talouden perusteelli­
Graph 5: Net lending by sector as a percentage of GDP, 1980-97
Kuvio 5: Suomi, nettoluotonanto sektoreittain, prosenttia suhteessa BKT:hen
% of GDP 10.0
Vaihtotase
Graph 6: Sectoral gross debt as a percentage of GDP
Suomessa: Suomen haasteet EMU-ympäristössä
— Corporate sector — Household sector — Central government
Kuvio 6: Suomi, sektorikohtainen bruttovelka, prosenttia suhteessa BKT:hen
Source: Bank of Finland.
Lähde: Suomen Pankki.
Graph 7: Corporate sector borrowing, change in stock, 1985­97
Kuvio 7: Suomi, yrityssektorin luotonotto, luottokannan muutos
Foreign liabilities
— Ulkomainen vieras pääoma
The levels of construction activity and of durable consumption are still lower than in the pre-recession period (2).
Rakentamisen ja kestokulutushyödykkeiden kysynnän taso on edelleen alhaisempi kuin ennen taantumaa (2).