natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, the fact that HLF is an interested third party within the meaning of Article 93(2) of the Treaty cannot confer on it locus standi entitling it to bring an action against the contested decision.
HLF:n osallistuminen perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrättyyn menettelyyn ei yksinään riitä sen yksilöimiseen samalla tavalla kuin se, jolle riidanalainen päätös on osoiteltu.
In the present case, it has already been held that HLF, which is a member of ADL, was not individually concerned by the contested decision.
HLF:n nostaman kanteen tutkittavaksi ottaminen riippuu siitä, koskeeko Saksalle osoitettu riidanalainen päätös sitä suoraan ja erikseen.
Moreover, ADL has failed to furnish any evidence to support its contention that its other members are in a position to bring an admissible action.
Näistä toteamuksista seuraa, että HLF ei ole osoittanut sille tunnusomaisia erityispiirteitä lai sellaista tosiasiallista tilannetta, joiden perusteella se erottuisi kaikista muista mahdollisista lahoista, jotka hyötyvät EStDV:n 82 f §:ssä käyttöön otetusta poistomenetelmästä.
Four of the points put forward in this connection simply show that ADL intervened with the Commission for the purpose of defending the collective interests of its members. They cannot therefore establish that ADL has specific locus standi in its own right to bring an action against the contested decision.
Käsiteltävänä olevassa asiassa on todettava, että koska riidanalaisella päätöksellä kielletään EStVD:n 82 f §:n voimassaolon jatkaminen 1.1.1995 ja 31.12.1999 väliseksi ajaksi, se vaikuttaa jokaisen sellaisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön asemaan, joka hankkii uuden Saksassa rekisteröidyn ilma-aluksen, jota käytetään kaupallisiin tarkoituksiin tavaroiden tai henkilöiden kansainvälisessä kuljetuksessa tai muissa ulkomailla suoritettavissa palvelutoiminnoissa.
A natural or legal person may be individually concerned by reason of its status as an interested third party only by a Commission decision refusing to open the examination stage provided for by Article 93(2) of the Treaty.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jonkin henkilöryhmän yhteisiä etuja edistämään perustettua yhdistystä ei voi koskea erikseen perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetussa merkityksessä sellainen päätös, joka koskee tämän ryhmän yleisiä etuja.
In such a case, it can ensure that its procedural guarantees are complied with only if it is entitled to challenge that decision before the Community judicature.
Koska päätöksellä kielletään yleisesti sovellettavien verosäännösten voimassaolon jatkaminen, päätös, vaikka se onkin osoitettu tietylle jäsenvaltiolle, on mainituista säännöksistä mahdollisesti hyötyvien edunsaajien kannalta yleisesti sovellettava toimenpide, joka koskee objektiivisesti määriteltyjä tilanteita ja jolla on oikeusvaikutuksia yleisesti ja abstraktisti määritellylle henkilöryhmälle.
However, where, as in the present case, the Commission adopted its decision at the end of the examination stage, interested third parties did in fact avail of their procedural guarantees, so that they can no longer be regarded, by virtue of that status alone, as being individually concerned by that decision.
Saman oikeuskäytännön mukaan tällainen yhdistys ei voi nostaa kumoamiskannetta, jos sen jäsenet eivät voi tehdä samaa erikseen, elleivät kyseessä ole erityiset seikat kuten tehtävä, joka yhdistyksellä on voinut olla menettelyssä, jonka päätteeksi kyseinen toimi on toteutettu.
As for HLF's participation in the procedure under Article 93(2) of the Treaty, this circumstance of itself does not suffice to distinguish it individually as it would the person to whom the contested decision is addressed.
Tämän vuoksi HLF ei voi väittää, että siltä riidanalaisella päätöksellä evättävä etu koskisi sitä erikseen.
So far as its status as interlocutor of the German Government is concerned, it is clear from the documents submitted that ADL was requested by the Ministry of Transport to attend three meetings in order to exchange information and to define a common course of conduct vis-à-vis the Commission.
Käsiteltävänä olevassa asiassa on jo todettu, että riidanalainen päätös ei koskenut ADL:n jäsentä HLF:ää erikseen.
Attendance at such meetings cannot confer on ADL the status of negotiator.
ADL ei ole myöskään esittänyt mitään muuta seikkaa sen osoittamiseksi, että sen muut jäsenet voisivat nostaa kanteen, joka otettaisiin tutkittavaksi.
It follows that HLF has failed to establish attributes peculiar to it or that it is in a special situation, which distinguishes it from any other potential beneficiary of the depreciation treatment introduced by Paragraph 82f of the EStDV.
Se seikka, että HLF on perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa mielessä kolmas, jota asia koskee, ei anna sille asiavaltuutta nostaa kannetta riidanalaisesta päätöksestä.
Locus standi of ADL
On siten tutkittava, voiko ADL perustella asiavaltuuttaan erityisten seikkojen nojalla.
Similarly, ADL did not play any role in the restructuring of the air-transport sector by negotiating, with the Commission, the establishment, extension and adaptation of constraints on State aid in that sector.
Neljä niistä seikoista, joihin ADL on vedonnut, ainoastaan osoittavat, että ADL on ollut yhteydessä komissioon puolustaakseen jäsentensä yhteisiä etuja. Siten ne eivät voi osoittaa ADL:n asiavaltuutta nostaa kanne riidanalaisesta päätöksestä.
It is established case-law that an association formed to further the collective interests of a category of persons cannot be considered to be individually concerned for the purposes of the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty by a measure affecting the general interests of that category.
Ainoastaan sellainen komission päätös, jossa kieltäydytään 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tutkimisvaihcen aloittamisesta, voi koskea luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä erikseen sen vuoksi, että tämä on kolmas, jota asia koskee.
In those circumstances, the action must also be declared inadmissible in so far as ADL is concerned.
Saksan hallituksen on todettava, että
persons to circumvent the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty by means of a collective action.
Mikäli ADL:n kanne otettaisiin tutkittavaksi käsiteltävänä olevassa asiassa, jossa päätös ei koskenut sen jäseniä erikseen ja jossa ADL:llä ei ollut asiavaltuutta nostaa kannetta, tämän seurauksena luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voisivat kiertää perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan määräyksiä kollektiivisella kanteella.
To hold ADL's action admissible in the circumstance of this case, in which its members are not individually concerned and in which ADL has no locus standi of its own, would have the consequence of allowing natural and legal
ADL ei käsiteltävänä olevassa asiassa ole neuvotellut ja allekirjoittanut sopimusta, jolla otettiin käyttöön komission riitauttamat verosäännökset tai jatkettiin niiden voimassaoloa, eikä sen ei ole aloitettava näitä säännöksiä koskevia uusia neuvotteluja tai tehtävä uutta sopimusta riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanemiseksi.
Orders the applicants jointly and severally to pay the costs.'
Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut yhteisvastuullisesti
Case C-206/97
Euroopan
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 9 February 1999.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 9 päivänä helmikuuta 1999.
He proposed that the Court should:
Asia C-206/97 Ruotsin kuningaskunta unionin neuvosto
Order the Kingdom of Sweden to pay the costs.
Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.
Case C-185/98
Asia C-185/98 Euroopan yhteisöjen Helleenien tasavalta
11 February 1999.
Julkisasiamies J. Mischo on esittänyt ratkaisuehdotuksensa neljännen jaoston istunnossa 11 päivänä helmikuuta 1999.
Declare that, by failing to take the measures necessary to give priority to the processing of waste oils by regeneration, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 3(1) of Council Directive 75/439/EEC of 16 June 1975 on the disposal of waste oils, as amended by Council Directive 87/101/EEC of 22 December 1986;
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Jäsenvaltio ei ole nimenomaisesti säätänyt jäteöljyhuollosta annettua neuvoston direktiiviä 75/439/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 87/101/ETY, koskevissa kansallisissa täytäntdönpanosäännöksissäsiitä,että jalostuksella olisi etusija verrattuna termiseen jätehuoltoon
Order the Federal Republic of Germany to pay the costs.
Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.
Failure of Member State to fulfil its obligations — Failure expressly to provide, in the national provisions transposing Council Directive 75/439/EEC of 16 June 1975 on the disposal of waste oils as amended by Directive 87/101/EEC, that conversion is to be preferred to heat disposal
Julkisasiamies N. Fennclly on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 11 päivänä helmikuuta 1999.
Advocate General N. Fennelly delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on
Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.
However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Kuitenkin ainoastaan "Yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeustapuuskokoelmassa" julkaistujen tuomioiden ja ratkaisuehdotusten tekstit ovat todistusvoimaisia.
Original version: French Completed on 5 March 1999 Catalogue No: DX-AC-99-0004-EN-C
Alkukieli: ranska Toimitustyö päättynyt: 5.3.1999 luettelonumero: »X-AC-99-0004-1 I-C
Approximation of laws
SISÄLLYS sivu
Case C-42/97 European Parliament v Council of the European Union Law governing the institutions
Asia C-90/97 Robin Swaddling v. Adjudication Officer Henkilöiden vapaa liikkuvuus
Case C-90/97 Robin Swaddling v Adjudication Officer Freedom of movement for persons
Asia C-65/97 5 Euroopan yhteisöjen komissio v. Cascina Laura Sas si arch. Aldo Delbò e C. ym.
Case C-65/97 4 Commission of the European Communities v Cascina Laura Sas si arch. Aldo Delbò e Ge.a.
Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
Joined Cases C-164/97 and C-165/97 European Parliament v Council of the European Union Environment and consumers
Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
Case C-59/98
Asia C-64/98
Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Competition
Ympäristö ja kuluttajat
Case C-231/97 28 Ing. A.M.L. van Rooij ν Dagelijks bestuur van het waterschap de Dommel
Asia C-308/95
Case C-195/97 Commission of the European Communities ν Italian Republic Environmcnl and consumers
Alankomaiden kuningaskunta ν. Euroopan yhteisöjen komissio
NEW CASES
Italian tasavalta
Joined Cases T-282/97 and T-57/98 . . .
Alankomaiden kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio
Antonio Giannini ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Ympäristö ja kuluttajat
Court of Justice
Asia C-231/97
Case C-89/96 Portuguese Republic ν Commission of the European Communities
Asia C-89/96
Case C-149/96 Portuguese Republic ν Council of the European Union
Yhteisöjen tuomioistuin
Case C-302/97 Klaus Konle ν Republic of Austria
Asia C-149/96 Portugalin tasavalta v. Euroopan unionin
Inc ν Commission of the European Communities
Asia C-249/97
Case C-126/97 Eco Swiss China Time Ltd ν Benetton international NV
Gabriele Gruber v. Silhouette International Schmied GmbH & Co. KG EUROOPAN YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN JA EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄSIHTEERISTÖ . .
Case C-42/97 European Parliament ν Council of the European Union Law governing the institutions
Asia C-42/97 Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto Toimielimiä koskeva oikeus
23 February 1999
23 päivänä helmikuuta 1999
(Council Decision 96/664/EC — Promotion of linguistic diversity of the Community in the information society — Legal basis) (Full Court) the cultural heritage which the Community is responsible for conserving and safeguarding in accordance with the second indent of Article 128(2) of the Treaty.
Neuvoston päätös 96/664/EY Yhteisön kielellisen monimuotoisuuden merkityksen korostaminen tietoyhteiskunnassa Oikeudellinen perusta (täysistunto) suojaaminen yhteisön on varmistettava perustamissopimuksen 128 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan mukaan.
By seeking 'to promote the linguistic diversity of the Community' the MLIS programme pursues a cultural object and should therefore have been adopted on the basis of Article 128 in addition to the legal basis chosen.
Koska MLIS-ohjelman tavoitteena on "yhteisön kielellisen monimuotoisuuden merkityksen korostaminen", ohjelmalla on kulttuuriin liittyvä päämäärä, ja tämän vuoksi päätös olisi parlamentin mukaan pitänyt tehdä käyttäen oikeudellisena perustana paitsi 130 artiklaa myös 128 artiklaa.
By application lodged at the Court Registry on 31 January 1997, the European Parliament brought an action for the annulment of Council Decision 96/664/EC of 21 November 1996 on the adoption of a multiannual programme to promote the linguistic diversity of the Community in the information society (hereinafter 'the contested decision'), on the ground that the legal basis of that decision should have been not only on Article 130 of the EC Treaty but also Article 128 thereof.
Euroopan parlamentti on yhteisöjen tuomioistuimeen 31.1.1997jättämällään kanteella vaatinut yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan monivuotisen ohjelman hyväksymisestä yhteisön kielellisen monimuotoisuuden merkityksen korostamiseksi tietoyhteiskunnassa 21 päivänä marraskuuta 1996 tehdyn neuvoston päätöksen 96/664/EY (jäljempänä riidanalainen päätös) sillä perusteella, että tämän päätöksen oikeudellisena perustana olisi pitänyt olla EY:n perustamissopimuksen 130 artiklan lisäksi sen 128 artikla.
Before the Court, on 8 November W95 the Commission submitted to the Council a proposal for a Council decision on the adoption of a multiannual programme to promote the linguistic diversity of the Community in the information society (hereinafter 'the MLIS programme').
Komissio esitti 8.11.1995 neuvostolle ehdotuksen neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta Euroopan yhteisön kielellisen monimuotoisuuden edistämiseksi tietoyhteiskunnassa (jäljempänä MLIS-ohjelma).
The proposed legal basis was Article 130(3) of the Treaty.
Oikeudelliseksi perustaksi ehdotettiin perustamissopimuksen 130 artiklan 3 kohtaa.
It must be pointed out that the wording of the title of a measure cannot by itself determine its legal basis and, in this case, that the words 'to promote ... linguistic diversity' appearing in the title of the contested decision cannot be isolated from the measure as a whole and interpreted independently.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisön toimivaltuuksien muodostamassa järjestelmässä toimenpiteen oikeudellisen perustan valinnan on perustuttava objektiivisiin seikkoihin, jotka voivat olla yhteisöjen tuomioistuimen suorittaman valvonnan kohteena. Tällaisiin seikkoihin kuuluvat erityisesti toimenpiteen tarkoitus ja sisältö.
Having been consulted by the Council, the Parliament expressed the view, in its resolution of 21 June 1996, that it should have the dual legal basis of Article 128(1) and (2) and Article 130(3).
Neuvosto kuuli parlamenttia, joka 21.6.1996 antamassaan päätöslauselmassa katsoi, että oikeudellisena perustana piti olla sekä 128 artiklan 1 ja 2 kohta että 130 artiklan 3 kohta.
The Parliament's action is based on the view that the Community's linguistic wealth forms part of
On todettava, että pelkästään toimen nimen sanamuodon mukaan ei voida määrittää sen oikeudellista perustaa, eikä nyt käsiteltävänä olevassa asiassa riidanalaisen päätöksen nimen sanoja "kielellisen monimuotoisuuden merkityksen korostamiseksi" voida irrottaa päätöksestä kokonaisuutena ja tulkita itsenäisesti.
In order to determine whether the dual legal basis contended for by the Parliament was
Parlamentin kanne perustuu siihen, että Euroopan yhteisön kielellinen rikkaus on osa kulttuuriperintöä, jonka säilyttäminen ja
promotion of linguistic diversity, is seen as an element of an essentially economic nature and incidentally as a vehicle for or element of culture as such.
eli kielellisen monimuotoisuuden edistäminen on tarkoitettu luonteeltaan lähinnä taloudelliseksi osatekijäksi ja liitännäisesti kulttuuriseksi keinoksi tai sellaisenaan kulttuurin osatekijäksi.
necessary, it is appropriate to consider whether, according to its aim and content, as they appear from its actual wording, the contested decision is concerned, indissociably, both with industry and with culture
Sen ratkaisemiseksi, onko tarpeen käyttää kahta oikeudellista perustaa, kuten parlamentti väittää, on tutkittava, ilmeneekö riidanalaisen päätöksen tavoitteesta ja sisällöstä, sellaisina kuin ne ovat päätöksen sanamuodon mukaan, että tämä päätös koskee sekä teollisuutta että kulttuuria, ilman että näitä voidaan erottaa toisistaan.
It is clear from the foregoing examination that the object of the programme, namely the
Kun otetaan huomioon koko riidanalainen päätös, on pääteltävä, että tämä päätös on perustellusti annettu käyttäen perustana pelkästään perustamissopimuksen 130 artiklaa.
In conclusion, it is clear from the contested decision as a whole, that it was properly based only on Article 130 of the Treaty.
Tästä tarkastelusta ilmenee, että ohjelman tavoite
Orders the Parliament to pay the costs.'
Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General A. La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 5 May 1998.
Julkisasiamies A. La Pergola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 5 päivänä toukokuuta 1998.
He proposed that the Court should:
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
Case C-63/97 Bayerische Motorenwerke AG (BMW) and BMW Nederland BV ν Ronald Karel Deenik Approximation of laws
Ronald Karel Deenik Lainsäädännön lähentäminen
Preliminary ruling (Trade-marks directive garage business) (Full Court) interpretation of Articles 5 to 7 of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 (hereinafter 'the directive').
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa kantajina ovat saksalainen yhtiö Bayerische Motorenwerke AG (BMW) ja hollantilainen yhtiö BMW Nederland BV ja vastaajana autokauppias Ronald Karel Deenik, kotipaikka Almere (Alankomaat), ja joka koskee Deenikin
By judgment of 7 February 1997, the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands) referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the
Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 7.2.1997 tekemällään päätöksellä viisi ennakkoratkaisukysymystä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (jäljempänä direktiivi) 5—7 artiklan tulkinnasta.
mark by the proprietor or with his consent, or that he has specialised or is a specialist in the sale or the repair and maintenance of such goods.
kyseisien tavaroiden myyntiin tai korjaukseen ja huoltoon tai on niissä asiantuntija.
Those questions were raised in proceedings between the German company Bayerische Motorenwerke AG (BMW) and the Netherlands company BMW Nederland BV and Mr Deenik, the owner of a garage, residing in Almere (Netherlands), concerning his advertisements for the sale of second-hand BMW cars and repairs and maintenance of BMW cars.
mainontaa, jonka kohteena on ollut käytettyjen BMW-autojen myynti sekä BMW-autojen korjaus ja huolto.
The Hoge Raad is asking the Court to interpret Articles 5 to 7 of the directive so that it can decide whether use of the BMW mark in advertisements such as 'Repairs and maintenance of BMWs', 'BMW specialist' or 'Specialised in BMWs' constitutes infringement of that mark.
Hoge Raad pyytää yhteisöjen tuomioistuinta tulkitsemaan direktiivin 5-7 artiklaa, jotta kansallinen tuomioistuin voisi ratkaista, loukkaako BMW-tavaramerkin käyttö sellaisissa ilmoituksissa kuin "BMW-korjaukset ja -huollot", "BMW-asiantuntija" ja "BMWhen erikoistunut" kyseistä tavaramerkkiä.
The Court is asked to rule, in particular, on the question whether the trade mark proprietor may prevent such use only where the advertiser creates the impression that his undertaking is affiliated to the trade mark proprietor's distribution network, or whether he may also prevent such use where, because of the manner in which the trade mark is used in the advertisements, there is a good chance that the public might be given the impression that the advertiser is using the trade mark in that regard to an appreciable extent for the purpose of advertising his own business as such, by creating a specific suggestion of quality.
Yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään tältä osin antamaan ratkaisu erityisesti siitä, voiko tavaramerkin haltija vastustaa tällaista käyttöä vain siinä tapauksessa, että mainostaja antaa sen vaikutelman, että hänen yrityksensä kuuluu tavaramerkin haltijan jakeluverkostoon, vai onko se mahdollista myös silloin, jos tapa, jolla tavaramerkkiä käytetään ilmoituksissa, saattaa todellisuudessa synnyttää yleisössä mielikuvan siitä, että mainostaja käyttää tavaramerkkiä lähinnä mainostaakseen yritystään sellaisena kuin se on ja luodakseen sille tietyn laatumiclikuvan.
That question must be considered, first, in relation to the advertisements for the sale of second-hand cars and, second, in relation to the advertisements for the repair and maintenance of cars.
Tätä kysymystä on tarkasteltava ensin käytettyjen autojen myyntiä koskevien ilmoitusten ja tämän jälkeen autojen korjausta ja huoltoa koskevien ilmoitusten kannalta.
The advenisements for the sale of second-hand BMW cars
BMW-autojen myyntiä koskevat
It should be borne in mind that Articles 6 and 7 of the directive contain rules limiting the right of the proprietor of a trade mark, under Article 5, to prohibit a third party from using his mark.
On huomautettava, että direktiivin 6 ja 7 artiklaan sisältyy oikeussääntöjä, joilla rajoitetaan tavaramerkin haltijan 5 artiklaan perustuvaa oikeutta kieltää muita käyttämästä tavaramerkkiä.
In this connection, Article 6 provides inter alia that the proprietor of a trade mark may not prohibit a third party from using the mark where it is necessary to indicate the intended purpose of a product, provided that he uses it in accordance with honest practices in industrial or commercial matters.
Direktiivin 6 artiklassa säädetään tästä muun muassa, että tavaramerkin haltija ei saa kieltää toista käyttämästä tavaramerkkiä, jos sen käyttäminen on tarpeen tavaran käyttötarkoituksen osoittamiseksi, mikäli hän käyttää niitä hyvää liiketapaa noudattaen.
Article 7 provides that the proprietor is not entitled to prohibit the use of a trade mark in relation to goods which have been put on the market in the Community under that trade mark by the proprietor or with his consent, unless there exist legitimate reasons for him to oppose further commercialisation of the goods.
Lisäksi 7 artiklassa säädetään, että tavaramerkin haltija ei saa kieltää tavaramerkin käyttämistä niissä tavaroissa, jotka haltija tai hänen suostumuksellaan joku muu on saattanut markkinoille yhteisössä tätä tavaramerkkiä käyttäen, ellei tavaramerkin haltijalla ole perusteltua aihetta vastustaa tavaroiden laskemista uudelleen liikkeelle.