natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The chemical and physical degradation of the soil looks set to continue for some time yet.
Maaperän kemiallinen ja fyysinen rappeutuminen jatkuu vielä pitkään.
Erosion is advancing in the southern regions, bringing desertification in its wake.
Maaperän kuluminen lisääntyy eteläisillä alueilla, ja sen mukana aavikoituminen.
The vital elements: air, water and soil Air pollution is still a serious problem, despite substantial reductions in emissions of sulphur dioxide, lead and chlorofluorocarbons (CFCs, which contribute to the destruction of the ozone layer).
Jätteitä syntyy nopeammin kuin niiden käsittely- tai poistokapasiteetti kasvaa. Jos yhdyskun tajätteiden talteenottaminen on tällä hetkellä melko yleistä yhteisön alueella, kaatopaikat ovat edelleen käytetyin keino niiden hävittämiseksi.
Recorded levels of both green house gases (which increase the risk of climatic change) and those gases which give rise to acid rain are high.
Kierrätys ja kompostointi ovat edelleen riittämättömiä tilanteen nopeaksi parantamiseksi.
Many of these pollutants are harmful to vegetation, crops and health.
Teollisuusjätteiden määrä kasvaa tuntuvasti kehittyvillä alueilla.
Air quality remains a cause for concern in most urban areas, mainly owing to pollution from motor vehicles. The pattern varies from one pollutant to the next, but carbon dioxide (C02) levels are rising steadily.
Elintärkeä ympäristö: ilma, vesi, maaperä Ilman saastuminen pysyy vakavana ongelmana, huolimatta rikkidioksidi-, lyijy-, ja kloorifluorihiilivetypäästöjen (CFC:t, jotka vaikuttavat otsonikerroksen ohenemiseen) tuntuvista vähennyksistä.
The overall reduction in some types of emission masks declining standards in other areas, particularly where measures are not taken to soften the impact of continuing urban and industrial development.
Kasvihuoneilmiötä aiheuttavien (ilmastonmuutoksen riskiä lisäävien) ja happamoittavaa laskeumaa aiheuttavien kaasujen määrät ovat nousseet.
Waste production far outstrips any increase in treatment and disposal capacity.
Useat näistä epäpuhtauksista ovat vaaratekijöitä kasvillisuudelle, sadoille ja terveydelle.
While house hold refuse collection services are now available practically everywhere in the Community, dumping remains the most common waste disposal method.
Ilmanlaatu pysyy huolestuttavana suurimmassa osassa kaupunkialueita, mikä johtuu eri tyisesti autojen aiheuttamista epäpuhtauksista.
Levels of recourse to recycling and composting are far too low to bring about a rapid improvement in the situation.
Toiset epäpuhtaudet kehittyvät päinvastaisesti, hiilidioksidipäästöt (C02) kasvavat kuitenkin jatkuvasti.
And a substantial increase is in sight for industrial waste production In the developing regions.
Tiettyjen päästöjen maailmanlaajuinen väheneminen peittää pahenevat tilanteet erityisesti siellä, missä kaupunki- ja teollisuusalueiden kasvu jatkuu ilman rajoitustoimenpiteitä.
Despite large-scale investment, the overall water standards have not improved for 20 years.
Suurista investoinneista huolimatta vesistöjen laatu ei ole parantunut maailmanlaajuisesti kahteenkymmeneen vuoteen.
In most cases there has been a decline.
Esimerkkejä kielteisestä kehityksestä on enemmän.
Widespread groundwater pollution is causing - or soon will do - problems for drinking water supply in many areas, particularly In the south.
Pohjavesien yleinen likaantuminen aiheuttaa juomavesiongelmia nyt tai tulevaisuudessa useilla alueilla, erityisesti etelässä.
Overexploitation of water resources is no longer an issue for the Mediterranean regions alone, although there these
Vesivarojen liiallinen hyödyntäminen ei koske ainoastaan Välimeren alueita, mutta juuri nämä alueet ovat vesivarojen ehtymisen partaalla.
^^^^^^™ resources are In danger of giving out altogether. Pollution and eutrophlcation (suffocation by excess organic matter) are becoming increasingly prevalent in the waters of coastal regions.
Elfflü^Hi Rannikkoalueiden vesistöt likaantuvat ja rehevöityvät (orgaanisten aineiden liiallisen määrän aiheuttama tukehtuminen) yhä enemmän ja enemmän.
The acidification of inland waterways is also on the increase and the effects of pesticides are beginning to be felt.
Sisävesien happamoituminen lisääntyy myös, ja kasvinsuojeluaineiden vaikutukset alkavat tuntua.
All these hazards will get worse unless a general effort is made to ensure the sound management of water resources.
Kaikki nämä ympäristöhaitat kasvavat yleisten, vesivarojen hyvään hallintaan liittyvien pyrkimysten puuttuessa.
The various types of pollution are compounded by the reduction and fragmentation of natural areas, and traffic congestion.
Elinympäristö Erilaisten epäpuhtauksien lisäksi luonnontilassa olevat alueet pienenevät ja jakautuvat, maantieliikenteen ruuhkat ovat myös yksi tekijä.
The forecast is for bottlenecks on trunk roads if the volume of traffic increases by more than 1.1 % a year - and the increase could be almost 3% a year from now until the year 2000.
Tässä yhteydessä ennustetaan pullonkauloja suurille liikenneväylille, mikäli liikenteen määrä kasvaa yli 1,1 prosenttia vuodessa, vaikka se saattaa kasvaa lähes kolme prosenttia vuodessa vuoteen 2000 mennessä.
Urban population growth is expected to be steady in southern areas, particularly in coastal agglomerations.
Kaupunkiväestön määrän kasvu on pysyvää eteläisillä alueilla, erityisesti rannikkoalueilla.
Many of these are located In the least-developed regions, which face the combined effects of agricultural change and industrialisation.
Suuri osa niistä sijaitsee vähemmän kehittyneillä alueilla, asetettuina vastakkain maatalouden ja teollisuuden muutosten vaikutusten kanssa.
The outlook Is therefore one of further decline in the landscape and biodiversity of Europe - when 75% of the dunes between Gibraltar and Sicily have already disappeared since 1960, 160,000 km of embankments and hedgerows have been flattened In Brittany and the area of standard tree orchards in Belgium has shrunk by 95% in 20 years.
Euroopan maaseutualueet, luonnon monimuotoisuus, köyhtyvät edelleen, esimerkiksi 75 prosenttia Gibraltarin ja Sisilian välillä olevista dyyneistä on hävinnyt vuodesta 1960 lähtien, 160 000 kilometriä rinteitä ja pensasaitoja on tasoittunut Bretagnessa, ja korkearunkoisten hedelmätarhojen pinta-ala on vähentynyt Belgiassa 95 prosenttia 20 vuodessa.
Changing land use and management, together with tourism, is encouraging fires, which destroy 200,000 hectares of Mediterranean forest every year.
Muutokset alueiden käytössä ja hoidossa, kuten myös matkailu, edistävät metsäpaloja, jotka tuhoavat joka vuosi 200 000 hehtaaria Välimeren alueen metsää.
Tourism in the Mediterranean is forecast to increase by 60% between 1990 and 2000.
Vuosien 1990 ja 2000 välisenä aikana Välimeren alueen matkailu nousee noin 60 prosenttia. senttia.
The soil is less and less able to perform its vital functions of producing biomass and regulating
Maaperän saastuminen ja happamoituminen lisääntyvät
4 The environment and the regions
4 Ympäristö ja alueet
and (in 1990) 80% in Ireland and 65% In northern Portugal.
Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 99 prosenttia, Irlannissa 80 prosenttia ja Portugalin pohjoisosassa 65 prosenttia.
Water shortages generate permanent "water stress" in some regions in Spain (Valencia, Murcia, etc.), Greece (Attica) and Italy (Abruzzi and Sardinia).
Vesipulan johdosta tietyt alueet Espanjassa (Valencia, Murcia, ...), Kreikassa (Ättika) tai Italiassa (Abruzzia, Sardinia) kärsivät pysyvästä "vesistressistä".
•The proportion of municipal waste disposed of in uncontrolled sites reached 38% in the most disadvantaged regions of Spain (71 % in Castille-La Mancha), 62% in Portugal (93% in the Algarve) and 70% In Italy's Mezzogiorno.
• Sekalaisen yhdyskuntajätteen määrä valvomattomasta jätteestä nousi 38 prosenttiin Espanjan heikommassa asemassa olevilla alueilla (ja 71 prosenttiin Castille-la-Manchessa), 62 prosenttiin Portugalissa (ja 93 prosenttiin Algarvessa), 70 prosenttiin Mezzogiornon alueella.
A relatively low level of development does not prevent the production of large quantities of toxic or hazardous waste: 450,000 tonnes a year in Greece, where there were no treat ment facilities, and 1 million tonnes In Portugal (in 1987), 82% of which was disposed of in uncontrolled landfill.
Jälkeenjääneisyys kehityksessä ei pienentänyt myrkyllisten ja vaarallisten jätteiden suurta määrää: luvut ovat nousseet 450 000 tonniin vuodessa Kreikassa, jossa ei ole jätteidenkäsittelylaitosta ja (vuonna 1987) Portugalissa miljoonaan tonniin, josta 82 prosenttia toimitettiin luonnontilaisille kaatopaikoille.
In addition, many regions, including some with a high level of overall development, contain areas of declining traditional industry where industrial pollution followed by a downturn in economic and social activity have harmed the living environment.
On lisättävä, että useilla alueilla, joihin kuuluu maailmanlaajuisella tasolla pitkälle kehittyneitä alueita, on taantuvia perinteisiä teollisuusalueita tai teollisuussaasteita. Taloudellisen ja sosiaalisen elämän taantuminen ovat sen jälkeen heikentäneet elinympäristöä.
The economic cost Although the lack of data makes it difficult to put a figure to it, there is no doubting the -greatly underestimated - economic cost of environmental destruction.
Taloudelliset kustannukset Ympäristövahingot aiheuttavat varmasti taloudellisia kustannuksia. Tietojen puuttuessa niitä on vaikea arvioida, ja todellisuudessa niitä onkin suuresti aliarvioitu.
The former German Democratic Republic ¡s a case in point: the IFO-lnstitut has estimated that DM 200 billion will need to be invested between now and the year 2000 to repair environmental damage in the country.
Entisen DDR:n tapaus on paljastava: IFO-instituutti on arvioinut, että vuoteen 2000 mennessä tarvitaan ympäristö vahinkojen korjaamiseksi 200 miljardin Saksan markan investoinnit.
Furthermore, laxness in this field means that appropriate technology must sooner or later be imported.
Toisaalta liiallinen sallivuus tällä alueella johtaa ennemmin tai myöhemmin siihen, että sovellettuja tekniikoita on pakko tuoda maahan.
In the mid-1980s, the Member States were so behindhand in the development of pollution control Instruments that they were forced to Import 60% of their equipment.
Jäsenvaltioiden maailmanlaajuinen jälkeenjääneisyys saastumisenvalvontalaitteiden osalta 1980-luvun puolivälin paikkeilla pakotti ne tuomaan maahan 60 prosenttia laitteistaan. teistaan.
Regional disparities Environmental conditions in the regions are not necessarily linked to their level of development; many less than prosperous rural areas have a relatively well-preserved natural environment and adequate water resources.
Erot alueiden välillä Ympäristön tila eri alueilla ei välttämättä ole sidoksissa niiden kehityksen tasoon; useilla vähemmän vaurailla maaseutualueilla on suhteellisen hyvin säilynyt luonnollinen ympäristö, eikä niiltä puutu vesivaroja.
However, major disparities exist with regard to waste water, drinking water and waste disposal.
Suuria eroja on kuitenkin jäteveden, juomaveden ja jätteiden osalta.
At the time of the European Commission report "Competitiveness and Cohesion: Trends in the Regions" (1994), the situation was that:
Euroopan komission selonteon "Kilpailukyky ja yhteenkuuluvuus, alueiden suuntauksia" (1994) julkaisuhetkellä oli ilmeistä, että:
• The ratio of waste water treatment capacity to waste water production was 105% in Germany, 33% in Ireland and 11% In Greece.
• Jäteveden puhdistuskapasiteetin ja jätevesipäästöjen välinen suhde oli Saksassa 105 prosenttia, Irlannissa 33 prosenttia ja Kreikassa 11 prosenttia.
The proportion of households connected to water treatment facilities was (in 1991) 98% in Denmark, 68% in France, 44% in Ireland and 31% In Portugal.
Jätevedenpuhdistuslaitosten piirissä olevien asumusten määrä (vuonna 1991) oli Tanskassa 68 prosenttia, Ranskassa 44 prosenttia ja Irlannissa ja Portugalissa 31 prosenttia.
The public water distribution network (in 1989) served 99% of the population in France and the United Kingdom
Yleisen vesihuoltojärjestelmän piirissä olevan väestön osuus oli (vuonna 1989)
The environment and the regions 5
Ympäristö ja alueet 5
Environment policy and the regions
Alueet ja ympäristöpolitiikka
Back in 1972, the Community began to measure the scale of the environmental challenge and its own responsibilities in that field, and launched an initial action programme in response.
Vuodesta 1972 lähtien yhteisö ryhtyi vastaa maan ympäristöhaasteeseen ja velvollisuuksissa tällä alueella ja esitti ensimmäisen toiminta ohjelmansa täyttääkseen nämä velvollisuudet.
However, the measures advocated were essentially of a remedial nature, focusing mainly on toxic waste disposal and the protection of public health.
Suositellut toimenpiteet olivat kuitenkin luonteeltaan korjaavia ja niiden tarkoituksena oli myrkyllisten jätteiden hävittäminen ja ihmisten terveyden suojeleminen.
Towards sustainability for greater cohesion The Treaty on European Union, ratified in 1993, marked a turning point.
Yhteenkuuluvuutta vahvistavan kestävän kehityksen puolesta Vuonna 1993 voimaan tulleen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen avulla päästiin ratkaisevaan käännekohtaan.
The treaty stipulates that European environmental standards must be taken into account in other Community policies.
Sopimuksessa velvoitetaan nimittäin ottamaan huomioon Euroopan ympäristön tarpeet yhteisön muissa politiikoissa.
It further puts forward the principle of "sustainable growth (...) respecting the environment".
Siinä edistettiin 'Ympäristöä kunnioittavaa ja kestävää kehitystä" tai kestävää kehitystä.
The Commission's White Paper "Growth, Competitiveness, Employment" (December 1993) develops the debate on these commitments.
Kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä käsittelevässä komission valkoisessa kirjassa (joulukuu 1993) esitettiin seikkaperäisiä huomautuksia näistä sitoumuksista.
The environment is no longer seen in a vacuum, but as an essential factor in development with specific scope for economic initiative, innovation and job creation, not to mention competitive advantage.
Vastedes ympäristöä ei saa enää pitää erillisenä alueena, vaan kehityksen oleellisena osana samalla kun pohjustetaan taloudellisia aloitteita, työpaikkojen kehittämistä ja luomista ja kilpailuvaltteja.
THE FIFTH ENVIRONMENTAL ACTION PLAN
YMPÄRISTÖÄ KOSKEVA VIIDES TOIMINTAOHJELMA
Two needs gradually came to light.
Vähitellen tuli näkyviin kaksinkertainen toimenpiteiden tarve.
First, better information: the CORINE programme was set up for that purpose in 1985, and has since handed over to the European Environmental Agency (EEA) established in 1990.
Ensinnäkin käytettävissä olevien tietojen parantamisen tarve: CORINE-ohjelma aloitettiin vuonna 1985 tässä tarkoituksessa, sen korvasi vuonna 1990 perustettu Euroopan ympäristökeskus (EEA).
The Single European Act of 1987, which paved the way for the 1993 introduction of the internal market, considered environmental issues in the context of achieving economic and social cohesion within the Community, i.e. reducing regional disparities in terms of development and living standards.
Vuoden 1987 yhtenäisasiakirjassa, jossa valmisteltiin vuoden 1993 yhteismarkkinoita, asetettiin ympäristöasiat samaan perspektiiviin yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden, eli alueiden välisten kehityserojen ja väestön elinolosuhteiden erojen vähentämisen kanssa.
In the environmental sphere, the Single European Act placed the emphasis on prevention and introduced the "polluter pays" principle.
Ympäristön osalta yhtenäisasiakirjassa painotettiin ennaltaehkäisyä ja otettiin käyttöön saastuttaja maksaa -periaate.
This new perspective is reflected in the fifth action programme, adopted by the Council on 1 February 1993: the "European Community Programme of Policy and Action in relation to the Environment and Sustainable Development", based on the 1992 "Report on the State of the Environment", which is fundamentally different from its predecessors.
Nämä suuntaviivat pohjautuvat edellisiin verrattuna perusolemukseltaan hyvin erilaiseen ohjelmaan: neuvosto hyväksyi 1 päivänä helmikuuta vuonna 1993 "Ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan viidennen poliittisen toimintaohjelman", joka pohjautuu vuonna 1992 valmistuneeseen, ympäristöntilaa käsittelevään selontekoon.
It strengthens the treaty's commitment to sustainable development, applying six main guide lines to five sectors with a strong impact on the environment (industry, energy, transport, agriculture and tourism):
Siinä syvennetään perustamissopimuksessa tehtyä valintaa kestävän kehityksen hyväksi.
• taking environmental Issues Into account in other policy areas; • broadening the range of environment policy instruments, going beyond the legislative approach to stress economic and fiscal measures, statistical, scientific and planning tools, information and training and financial support schemes;
Se kohdentuu viiteen osa-alueeseen, joilla on voimakas vaikutus ympäristöön (teollisuus, energia, liikenne, maatalous, matkailu), kuudella eri lohkolla:
• sharing responsibilities through partnership between the Community, the public, industry and national and regional government; • changing patterns of consumption and production systems; • implementing European legislation; • giving the fifth programme - prepared at the same time as the 1992 Earth Summit in Rio de Janeiro - an international dimension.
• ympäristön huomioon ottaminen muilla toi minta-aloilla, • ympäristönsuojelun toimintavälineistön laajen taminen yli lainsäädännön siten, että painotetaan taloudellisia ja verotuksellisia toimenpiteitä; tilastollisia, tieteellisiä ja suunnitteluun liittyviä työvälineitä; tiedotusta ja koulutusta ja taloudellisia tukitoimia, • vastuiden jako yhteistyökumppaneiden kesken yhteisön, kansalaisten, liike-elämän sekä kansallisten ja alueellisten viranomaisten välillä, • kulutus- ja tuotantotapojen muuttaminen • viidennen toimintaohjelman kansainvälinen ulottuvuus (jonka valmistelu tapahtui samanaikaisesti Rio de Janeirossa vuonna 1992 järjestetyn ympäristökonferenssin kanssa).
The action programme does not have its own budget.
Toimintaohjelmalla ei ole omaa talousarviota.
It is a policy instrument used by the European Commission to encourage its own departments, the authorities in the Member
Kyseessä on poliittinen väline, jonka avulla Euroopan komissio kannustaa omia yksikköjään, jäsenvaltioiden viranomaisia ja taloudellisia
6 The environment and the regions
6 Ympäristö ja alueet
A specific financial instrument: LIFE
Erityinen rahoitusväline: LIFE
While the fifth action programme has no budget of its own, there is a specific financial instrument, LIFE, with a modest budget (about ECU 90 million for the Community and ECU 6 million for third countries in 1996) intended for pilot projects leading to new environmental protection initiatives.
Jos viidennellä toimintaohjelmalla ei ole omaa talousarviota, on mainittava erityinen rahoitusväline, LIFE, jonka vaatimaton talousarvio (noin 90 miljoonaa ecua yhteisölle ja 6 miljoonaa ecua kolmansille maille vuonna 1996) on suunnattu koehankkeisiin, joiden avulla voidaan avata tietä uusille, ympäristöä hyödyttäville aloitteille.
LIFE helps administrators, businesses and consumers to put the concepts of environmental responsibility and sustainable development into practice.
LIFE:n avulla viranomaiset, yrittäjät tai kuluttajat voivat siirtää ympäristövastuuta ja kestävää kehitystä koskevat tiedot käytännön tasolle.
It finances the development of models of production and behaviour, demonstration projects, information campaigns and training and technical assistance activities, as well as nature conservation projects.
Siitä rahoitetaan tuotanto- ja käyttäytymismalleja, esittelyhankkeita, tiedotuskampanjoita, koulutustoimia tai teknistä apua, sekä luonnonsuojeluun liittyviä hankkeita.
As the only financial instrument for the environment covering the whole Community, LIFE has to incorporate other more limited instruments.
Ainoana koko yhteisön kattavana ympäristöhankkeiden rahoitusvälineenä LIFE:n odotetaan yhteensovittavan muita, rajallisempia rahoitusvälineitä.
States and the economic and social partners to give more consideration to environmental issues.
sekä sosiaalisia yhteistyökumppaneitaan ottamaan ympäristöasiat paremmin huomioon.
Where financial assistance from the Community seems necessary, it is provided by the various existing financial instruments, primarily the Structural Funds and the Cohesion Fund.
Koska yhteisön taloudellinen tuki vaikuttaa välttämättömältä, komissiolla on erilaisia taloudellisia välineitä, joiden kärjessä ovat rakennerahastot ja koheesiorahasto.
The underlying rationale is that sustainable development should recoup the cost of the measures proposed, if they are consistently followed up.
Tämä menettelytapa lähtee siitä, että kestävä kehitys mahdollistaa ehdotettuihin toimenpiteisiin liittyvien kustannusten kattamisen, mikäli toimenpiteet ovat jatkuvia.
Financial assistance certainly has an important role to play, especially in the most disadvantaged regions, but it should not give the impression that sustainable develop ment will be more expensive in the long run than a laissez-faire attitude to the environment.
Taloudellisella tuella on varmasti hyvin suuri merkitys, erityisesti heikommassa asemassa olevilla alueilla. Mutta ei saa uskotella, että kestävä kehitys olisi kalliimpaa tietyllä aikavälillä kuin se, että ympäristön hyväksi ei tehdä mitään.
The aim is also to highlight the responsibility of economic operators in this field.
On myös kysymys siitä, että tuodaan tasavertaisesti esiin taloudellisten toimijoiden vastuu tällä alueella.
How to apply
Miten siitä voi hyötyä?
The Official Journal of the European Communities publishes invitations to tender and calls for expressions of interest.
Tarjouskilpailut ja pyynnöt kiinnostuksen ilmaisemiseksi julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Potential applicants may also obtain information from Directorate-General XI (Environment) of the European Commission.
Kiinnostuneet voivat myös ottaa yhteyttä Euroopan komission pääosastoon XI (ympäristö).
The environment and the regions 7
Ympäristö ja alueet 7
"Strategic Programme for the Internal Market" adopted by the Commission at the end of 1993.
Tätä vertausta on korostettu jo komission vuoden 1993 lopussa hyväksymässä "Sisämarkkinoiden strategisessa ohjelmassa".
The central concept behind the fifth program me is to act at source to protect the environment, by encouraging changes in production processes and consumer choice, combining direct and indirect incentives and extending the range of policy instruments.
Viidennen toimintaohjelman keskeinen ajatus on toiminta alkulähteellä ympäristönsuojelun hyväksi rohkaisemalla tuotantomenetelmien kehittämistä sekä kulutuksen valintoja, sovittaen yhteen suoria ja epäsuoria kannustimia ja monipuolistaen toimintakeinoja.
It also appears that gross domestic product (GDP) is related not only to capital and labour, but also to natural and environmental resources.
Näyttää yhtä lailla siltä, että bruttokansantuote (BKT) ei liity ainoastaan pääomavaroihin ja työhön, vaan myös luonnon- ja ympäristövaroihin.
It Is therefore important to encourage economic operators to take ecological costs into consideration as far as possible in determining value and prices, with a view to setting "real" prices for pollutants and avoiding penalising environmentally friendly products.
Kysymys on siis siitä, että taloudelliset toimijat houkutellaan ottamaan käyttöön ekologiset hinnat arvon ja hintojen määrittelyssä. Tämä sen vuoksi, että saastuttaville aineille tai tuotteille saataisiin "oikea hinta", ja vältyttäisiin rankaisemasta ekologisempia tuotteita.
The environment is not just a matter for legislation.
Ympäristö ei todellakaan ole ainoastaan lainsäädäntää.
Of course, legal provisions are essential at Community level to establish hazard prevention thresholds and internal market standards and ensure that International commitments are put into effect.
Säädökset ovat tietenkin välttämättömiä yhteisön tasolla, jotta voidaan määritellä riskejä vastaan tarvittavan suojelun taso, sisämarkkinoihin liittyvät standardit ja varmistaa kansainvälisten sitoumusten täytäntöönpano.