natgillin/translations-raw huggingface dataset:
* Language of the case: Portuguese.
* Oikeudenkäyntikieli: portugali.
Luxembourg at the office of C. Gómez de la Cruz, also of its Legal Service, Wagner Centre, Kirchberg, defendant at first instance,
BRANCO v. KOMISSIO oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, joka oli vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of: D.A.O. Edward, President of the Chamber, P.J.G. Kapteyn and H. Ragnemalm (Rapporteur), Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, kuultuaan julkisasiamiestä, on antanut seuraavan määräyksen
By application lodged at the Court Registry on 11 December 1998, the company Eugenio Branco Ld.alodged an appeal under Article 49 of the EC Statute of the
Eugenio Branco Ld.aon yhteisöjen tuomioistuimeen 11.12.1998 toimittamallaan valituksella hakenut muutosta EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-142/97, Branco vastaan komissio, 15.9.1998 antamaan tuomioon (Kok. 1998, s.
Legislative framework
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Article l(2)(a) of Council Decision 83/516/EEC of 17 October 1983 on the tasks of the European Social Fund (OJ 1983 L 289, p.
Euroopan sosiaalirahaston tehtävistä 17 päivänä lokakuuta 1983 tehdyn neuvoston päätöksen 83/516/ETY (EVYL L 289, s.
38) provides for the ESF to participate in the financing of operations concerning vocational training and guidance.
38) 1 artiklan 2 kohdan a ala kohdassa määrätään, että Euroopan sosiaalirahasto osallistuu ammatillista koulutusta ja ammatinvalintaa koskevien toimien rahoittamiseen.
Article 5(1) of Council Regulation (EEC) No 2950/83 of 17 October 1983 on the implementation of Decision 83/516 (OJ 1983 L 289, p.
Päätöksen 83/516/ETY soveltamisesta 17 päivänä lokakuuta 1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2950/83 (EYVL L 289, s.
1) provides that approval by the ESF of an application for financial assistance is to be followed by payment of an advance of 50% of the assistance on the date on which the training operation is scheduled to begin.
1) 5 artiklan 1 koh dan mukaan rahoitushakemusta koskevan ESR:n hyväksymispäätöksen perus teella maksetaan ennakkona 50 prosenttia tuen määrästä sinä päivänä, jona koulutushankkeen toteuttaminen on määrä aloittaa.
Article 5(4) of Regulation No 2950/83 provides that final payment claims must contain a detailed report on the content, results and financial aspects of the relevant operation and requires the Member State concerned to certify the accuracy of the facts and accounts in payment claims.
Asetuksen N:o 2950/83 5 artiklan 4 kohdassa säädetään ensinnäkin, että tuen loppuosan maksupyyntöön on liitettävä yksityiskohtainen selvitys koulutus hankkeen sisällöstä, tuloksista sekä rahoitusnäkökohdista, ja toiseksi, että asian omaisen jäsenvaltion on vahvistettava, että näissä maksupyynnöissä olevat tosiseikkoja ja kirjanpitoa koskevat tiedot ovat oikein.
Article 6(1) of Regulation No 2950/83 provides that when ESF assistance is not used in conformity with the conditions set out in the decision granting approval
Asetuksen N:o 2950/83 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että silloin, kun ESR:n tukea ei ole käytetty hyväksymispäätöksen ehtojen mukaisesti, komissio voi
BRANCO V COMMISSION the Commission may suspend, reduce or withdraw the aid after giving the relevant Member State an opportunity to comment.
BRANCO v. KOMISSIO keskeyttää tuen maksamisen, pienentää sen määrää tai peruuttaa tuen varattuaan asianomaiselle jäsenvaltiolle tilaisuuden tulla kuulluksi.
Under Article 6(2) of Regulation No 2950/83, sums paid which are not used in accordance with the conditions laid down in the decision granting approval must be refunded.
Asetuksen N:o 2950/83 6 artiklan 2 kohdassa säädetään, että maksetut summat, joita ei ole käytetty hyväksymispäätöksessä asetettujen ehtojen mukaisesti, on palautettava.
Article 7(1) of Regulation No 2950/83 provides that the Commission may, without prejudice to any controls carried out by the Member States, make on-the-spot checks.
Asetuksen N:o 2950/83 7 artiklan 1 kohdan mukaan komissio voi tehdä tar kastuksia paikan päällä jäsenvaltioiden suorittamasta valvonnasta riippumatta.
Article 6 of Commission Decision 83/673/EEC of 22 December 1983 on the management of the European Social Fund (OJ 1983 L 377, p.
Euroopan sosiaalirahaston hoidosta 22 päivänä joulukuuta 1983 tehdyn komission päätöksen 83/673/ETY (EYVL L 377, s.
1) requires Member States' final payment claims to reach the Commission within 10 months of the date of completion of the operations concerned.
1) 6 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden maksupyynnöt on toimitettava komissiolle kymmenen kuukauden kuluessa toiminnan päättymisestä.
It is stated that no payment may be made in respect of aid for which the application is submitted after the expiry of that period.
Siinä täsmennetään, ettei tukea makseta, jos tukihakemus jätetään tämän määräajan jälkeen.
Facts of the case
Asian taustalla olevat tosiseikat
The facts, as set out in the judgment under appeal, are as follows.
Tosiseikat, sellaisina kuin ne ilmenevät valituksenalaisesta tuomiosta, ovat seuraavat. raavat.
10 The Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu (Department of European Social Fund Affairs) ('DAFSE') represents the Portuguese State in matters relating to the ESF.
10 Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu (Euroopan sosiaalirahastoa koskevia asioita käsittelevä osasto, jäljempänä DAFSE) edustaa Portugalin valtiota ESR:oon liittyvissä asioissa.
It is the sole and mandatory point of contact between
Se on yhtäältä ESR:n toiminnasta
11 On 31 July 1987 the appellant submitted to the DAFSE an application for financial assistance for a vocational training programme to be run over the period from 4 July 1988 to 30 December 1988 ('the application for assistance').
11 Valittaja esitti 31.7.1987 DAFSE:lle hakemuksen ESR:n tuen saamiseksi ammatillista koulutusta koskevalle hankkeelle, joka oli määrä toteuttaa 4.7. ja 30.12.1988 välisenä aikana (jäljempänä tukihakemus).
12 The DAFSE, acting for the Portuguese State and on behalf of the appellant, subsequently forwarded that application to the Commission.
12 DAFSE toimitti tämän jälkeen kyseisen hakemuksen komissiolle Portugalin valtion nimissä ja valittajan hyväksi.
13 The project in respect of which assistance was requested (file-number 880280 PI) was approved by a Commission decision notified to the appellant by letter from the DAFSE dated 25 May 1988 ('the approval decision').
13 Hanke, jolle tukea oli haettu (hanke nro 880280 Pl) hyväksyttiin komission päätöksellä, joka annettiin valittajalle tiedoksi 25.5.1988 päivätyllä DAFSE:n kirjeellä (jäljempänä hyväksymispäätös).
14 That approval decision fixed the amount of ESF assistance at PTE 62 191 499.
14 Hyväksymispäätöksessä määrättiin ESR:n tuen määräksi 62 191 499 Portugalin escudoa (PTE).
For its part, the Portuguese State undertook to finance the appellant's project up to an amount of PTE 50 883 954 through the Orçamento da Segurança Social/ Instituto de Gestão Financeira da Segurança Social (Social Security Budget/ Institute for the Financial Management of Social Security) ('OSS/IGFSS').
Portugalin hallitus sitoutui puolestaan rahoittamaan valittajan hanketta 50 883 954 PTE:11a Orçamento da Segurança Social/Instituto de Gestão Financeira da Segurança Socialin (sosiaaliturvamäärärahat / sosiaaliturvan rahoittamista hoitava viranomainen, jäljempänä OSS/IGFSS) välityksellä.
The financing of the training programme was supplemented by private contributions.
Koulutushankkeen rahoitusta täydensi yksityisiltä tahoilta saatu rahoitus.
15 By letter of 21 July 1988, the appellant returned to the DAFSE an 'acceptance of the approval decision' which it had duly signed at the Commission's request.
15 Valittaja palautti 21.7.1988 päivätyssä kirjeessä DAFSErlle "hyväksymispäätöksen vastaanottokuitin", joka oli komission pyynnöstä asianmukaisesti alle kirjoitettu.
In that document it stated that it would, when using ESF assistance, comply with the
Se sitoutui kyseisessä asiakirjassa käyttämään ESR:n myöntämän tuen
BRANCO V COMMISSION relevant rules of national and Community law and with the conditions set out in the approval decision.
BRANCO v. KOMISSIO sovellettavia kansallisia ja yhteisön oikeussääntöjä ja hyväksymispäätöksessä ilmoitettuja ehtoja noudattaen.
16 On 12 August 1988 the appellant received, pursuant to Article 5(1) of Regulation No 2950/83, an advance of 50% of the assistance granted by the ESF together with 50% of that granted by the OSS/IGFSS, amounting to PTE 31 095 749 and PTE 25 441 977 respectively.
16 Valittaja sai asetuksen N:o 2950/83 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti 12.8.1988 ennakkona 50 prosenttia eli 31 095 749 PTE ESR:n myöntämän tuen määrästä ja 50 prosenttia eli 25 441 977 PTE OSS/IGFSS:n myöntämän tuen määrästä.
17 On completion of the training programme, the appellant established that the total final cost of the programme came to PTE 104 289 500, an amount lower than that initially forecast.
17 Toteutettuaan koulutushankkeen valittaja totesi hankkeen kokonaiskustannusten määräksi 104 289 500 PTE eli ennalta arvioitua vähemmän.
It accordingly submitted to the DAFSE a final payment claim of PTE 20 527 598 due from the ESF and PTE 16 795 307 due from the OSS/IGFSS.
Se esitti näin ollen DAFSE :lle myönnettyjen tukien loppuosan maksamista koskevan pyynnön, jonka mukaan ESR:n suoritettavana ollut osuus oli 20 527 598 PTE ja OSS/ IGFSSm suoritettavana ollut osuus 16 795 307 PTE.
18 On its initial examination of that claim, the DAFSE had doubts as to the accuracy of the information which it contained.
18 DAFSE epäili heti maksupyyntöön tutustuttuaan siihen sisältyneiden tietojen oikeellisuutta.
It accordingly requested the Inspecção Geral de Finanças (General Tax Inspectorate) ('the IGF') to examine the final payment claim, pursuant to Article 7(1) of Regulation No 2950/83.
Tämän vuoksi se pyysi Inspecção Geral de Finançasia (yleinen rahoituksen tarkastuselin, jäljempänä IGF) tarkastamaan asetuksen N:o 2950/83 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti tukien loppuosan maksupyynnön.
19 While that examination was in progress, the DAFSE, on 2 August 1989, certified the accuracy of the facts and accounts in the final payment claim pursuant to Article 5(4) of Regulation No 2950/83.
19 Tarkastuksen ollessa vielä kesken DAFSE vahvisti 2.8.1989 asetuksen N:o 2950/83 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti, että maksupyynnössä olleet tosi seikkoja ja kirjanpitoa koskevat tiedot olivat oikein.
It paid out to the appellant the sum of PTE 16 795 307, representing the balance of the assistance to be paid by the OSS/ IGFSS, but pointed out that this payment did not prejudge the Commission's final decision.
Se maksoi valittajalle 16 795 307 PTE, joka vastasi OSS/IGFSS:n maksettavana ollutta tuen loppu osaa, ja ilmoitti, ettei maksun suorittaminen kuitenkaan tarkoittanut sitä, että komissio lopullisessa päätöksessään välttämättä hyväksyisi maksupyynnön.
20 The IGF presented its report on 9 January 1990.
20 IGF esitti kertomuksensa 9.1.1990.
Since it found that the appellant had incurred unnecessary expenditure and that other expenditure had been
Se totesi, että valittajalla oli ollut tiettyjä tarpeettomia menoja ja että tietyt muut menot olivat olleet kansallisten oikeus-
21 Adopting the IGF's position, the DAFSE wrote to the appellant on 23 May 1990 informing it that ESF assistance was to be reduced to PTE 30 672 242 and that of the OSS/IGFSS to PTE 25 095 471.
21 DAFSE hyväksyi IGF:n näkemyksen ja ilmoitti valittajalle 23.5.1990 päivätyllä kirjeellään, että ESR:n myöntämän tuen määrä oli pienennettävä 30 672 242 PTEroon ja OSS/IGFSS:n myöntämän tuen määrä 25 095 471 PTEroon.
It accordingly instructed the appellant to repay a portion of the sums which it had already received from the ESF and the OSS/IGFSS, in the amounts of PTE 423 507 and PTE 17 141 813 respectively.
Tämän vuoksi se määräsi, että valittajan oli palautettava osa ESRrsta ja OSS/IGFSS:lta jo saamistaan tuista, eli 423 507 PTE ja 17 141 813 PTE.
On 23 May 1990 the DAFSE, on behalf of the appellant, also forwarded to the Commission a corrected claim for final payment.
DAFSE esitti 23.5.1990 myös komission toimivaltaiselle yksikölle valittajan nimissä loppuosan maksamista koskeneen korjatun pyynnön.
It proposed a reduction of the assistance in the amounts indicated in the letter of even date sent to the appellant.
Se ehdotti tuen määrän pienentämistä valittajalle samana päivänä osoittamassaan kirjeessä ilmoitettuihin määriin.
By decision of 29 March 1993 the Commission, in accordance with that proposal, reduced the ESF's financial assistance to PTE 30 672 242.
Komissio pienensi kyseisen ehdotuksen mukaisesti 29.3.1993 tekemällään pää töksellä ESR:sta maksettavan tuen määrän 30 672 242 PTEroon.
By letter of 15 December 1993, received on 17 December 1993, the DAFSE notified the appellant of that decision.
DAFSE ilmoitti päätöksestä valittajalle 15.12.1993 päivätyllä kirjeellään, joka saapui perille 17.12.1993.
On 23 February 1994 the appellant brought an action before the Court of First Instance seeking annulment of that decision.
Valittaja nosti 23.2.1994 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen kyseisen päätöksen kumoamiseksi.
BRANCO V COMMISSION
BRANCO v. KOMISSIO annettu tuomio).
12 January 1995'). Taking the view that the plea in law alleging a breach of the obligation to state reasons was well founded, the Court of First Instance annulled the Commission's decision without examining the other pleas in law put forward by the appellant.
Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että perusteluvelvollisuuden laiminlyömistä koskenut kanneperuste oli perusteltu, se kumosi komission päätöksen tutkimatta muita valittajan esittämiä kanneperusteita. teita.
On 22 February 1995 the Commission applied to have that judgment set aside, pursuant to Article 122(4) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Komissio haki 22.2.1995 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 122 artiklan 4 kohdan nojalla takaisinsaantia kyseistä tuomiota vastaan.
Following that judgment, the Commission re-examined the file.
Komissio tutki asiakirjaaineiston uudelleen kyseisen tuomion julistamisen jäl keen.
By letter of 30 May 1996 it sent to the DAFSE a new draft decision reducing the assistance and requested it to submit any comments in accordance with Article 6(1) of Regulation No 2950/83.
Se lähetti 30.5.1996 päivätyssä kirjeessä DAFSE:lle uuden tuen määrän pienentämistä koskevan päätösluonnoksen ja kehotti asetuksen N:o 2950/83 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti DAFSE:a esittämään huomautuksensa.
It also requested the DAFSE to forward that draft decision to the appellant and to inform the Commission of any reaction on the appellant's part.
Se pyysi DAFSE:a niin ikään antamaan kyseisen päätösluonnoksen valittajalle tiedoksi ja ilmoittamaan komissiolle tämän mahdolliset kannanotot siihen.
By letter of 19 June 1996 the DAFSE sent to the appellant a copy of the Commission's draft decision and requested it to submit its comments within 10 days.
DAFSE lähetti 19.6.1996 päivätyllä kirjeellä valittajalle jäljennöksen komission päätösluonnoksesta ja kehotti sitä esittämään huomautuksensa kymmenen päi vän kuluessa.
The appellant responded to that request within the allotted time.
Valittaja vastasi kehotukseen määräajassa.
31 By letter received on 4 September 1996, the DAFSE forwarded to the Commission a copy of the appellant's comments on the Commission's draft decision, together with its own comments.
31 DAFSE lähetti 4.9.1996 perille saapuneessa kirjeessä komissiolle jäljennöksen komission päätösluonnosta koskeneista valittajan huomautuksista, joihin se oli liittänyt omat huomautuksensa.
32 On 16 December 1996 the Commission adopted the contested decision.
32 Komissio teki 16.12.1996 riidanalaisen päätöksen.
After outlining the procedure which it and the DAFSE had followed and referring to the
Selostettuaan oman menettelynsä ja DAFSE:n noudattaman menettelyn ja viitattuaan sekä IGF:n kerto-
IGF report and to its own letter of 30 May 1996, the Commission concluded that the ESF's financial assistance ought to be reduced to the same amount as that accepted in its decision of 29 March 1993, that is to say, PTE 30 672 242.
MÄÄRÄYS 12.11.1999 — ASIA C-453/98 P mukseen että 30.5.1996 päivättyyn kirjeeseensä komissio vaati, että ESR:n taloudellisen tuen määrä oli pienennettävä samaan summaan kuin sen 29.3.1993 tekemässä päätöksessä oli määrätty eli 30 672 242 PTE:oon.
By letter of 24 February 1997 the DAFSE notified the contested decision to the appellant, requesting it to repay within 30 days the sums of PTE 423 507 and PTE 17 141 813 due to the ESF and the OSS/IGFSS respectively.
DAFSE antoi 24.2.1997 päivätyllä kirjeellä riidanalaisen päätöksen valittajalle tiedoksi ja vaati tätä palauttamaan 30 päivän kuluessa ESR:lle 423 507 PTE ja OSS/IGFSS:lle 17 141 813 PTE.
By letters received on 25 October 1996 and 6 May 1997, the Tribunal Criminal do Porto (Porto Criminal Court) and the DAFSE informed the Commission that, following the audit report drawn up by the IGF, the DAFSE had instituted proceedings against the appellant before that court for misappropriation of funds and fraud committed with a view to securing funds.
Tribunal Criminal do Porto ja DAFSE ilmoittivat 25.10.1996 ja 6.5.1997 saa puneilla kirjeillään komissiolle, että DAFSE oli IGF:n laatiman kirjanpitoa kos keneen kertomuksen perusteella nostanut kyseisessä tuomioistuimessa valittajaa vastaan tukien väärinkäyttöä ja tukien saamiseksi tehtyjä petoksia koskevan syytteen.
On 29 April 1997 the appellant brought an action for the annulment of the contested decision.
Valittaja nosti 29.4.1997 kanteen riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi.
The judgment under appeal
Valituksenalainen tuomio
In the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed the appellant's action, which was based on five pleas in law: breach of Regulation No 2950/83; misappraisal of the facts; infringement of the principles of protection of legitimate expectations and of legal certainty; breach of acquired rights and, lastly, infringement of the principle of proportionality.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi valituksenalaisessa tuomiossaan valittajan kanteen, jossa vedottiin viiteen kumoamisperusteeseen, jotka koskivat asetuksen N:o 2950/83 rikkomista, virhettä tosiseikkojen arvioinnissa, luotta muksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden loukkaamista, saavutettujen oikeuksien loukkaamista sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaamista.
Court of First Instance held that it was unnecessary to rule on the appellant's request for removal of a document annexed to the Commission's rejoinder.
BRANCO v. KOMISSIO valittajan vaatimuksesta, jonka mukaan komission vastaukseen liitetty asiakirja olisi pitänyt hylätä.
In its first plea the appellant claimed that the contested decision breached Regulation No 2950/83 in that after the DAFSE had certified the accuracy of the facts and accounts in the final payment claim and sent it to the Commission the DAFSE and the Member State concerned were not permitted to challenge the certification on the basis of the IGF's report.
Valittaja vetosi ensimmäisessä kanneperusteessaan siihen, että riidanalaisessa päätöksessä rikottiin asetusta N:o 2950/83, koska sen jälkeen kun DAFSE oli vahvistanut, että maksupyynnössä olleet tosiseikkoja ja kirjanpitoa koskevat tiedot olivat oikein, ja kyseinen vahvistus oli lähetetty komissiolle, DAFSE ja asianomainen jäsenvaltio eivät olisi saaneet kyseenalaistaa vahvistusta IGF:n kertomuksen perusteella.
The Court of First Instance first considered in paragraph 44 of the judgment under appeal that the Member State is responsible to the Commission for certifications which it submits.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi aluksi valituksenalaisen tuomion 44 kohdassa, että jäsenvaltio vastaa antamistaan vahvistuksista komissiolle.
It went on to state in paragraphs 45 and 46 that the obligations and powers devolving on Member States under Decision 83/516 and Regulation No 2950/83 are not limited by any restriction in time.
Tämän jälkeen se korosti valituksenalaisen tuomion 45 ja 46 kohdassa, että päätökseen 83/516/ETY ja asetukseen N:o 2950/83 perustuvia jäsenvaltioiden harjoittamaa valvontaa koskevia velvollisuuksia ja toimivaltaa ei ole rajoitettu ajallisesti.
It followed, according to the assessment which the Court of First Instance made in paragraph 47 of the judgment under appeal, that in a case such as this, in which the Member State had already certified the accuracy of the facts and accounts in the final payment claim, that State could still alter its assessment of the final payment claim if it considered that it contained irregularities which had not been previously detected.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 47 koh dassa esittämän arvioinnin mukaan tästä seuraa, että nyt käsiteltävän kaltaisessa tapauksessa, jossa jäsenvaltio on jo vahvistanut, että loppuosan maksupyynnössä olevat tosiseikkoja ja kirjanpitoa koskevat tiedot ovat oikein, kyseinen jäsen valtio voi vielä muuttaa maksupyyntöä koskevia arvioitaan, jos se mielestään toteaa sääntöjenvastaisuuksia, jotka eivät olleet tulleet aiemmin ilmi.
The Court of First Instance pointed out in paragraph 48 of the judgment under appeal that Article 6 of Decision 83/673 provides in this regard that applications for final payment must reach the Commission within 10 months of the date of completion of the training operations and that no payment may be made in respect of aid for which the application is submitted after the expiry of that period.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti valituksenalaisen tuomion 48 kohdassa, että päätöksen 83/673/ETY 6 artiklan mukaan maksupyynnöt on toimitettava komissiolle kymmenen kuukauden kuluessa toiminnan päättymisestä ja että tukea ei makseta, jos tukihakemus jätetään tämän määräajan jälkeen.
From this the Court of First Instance inferred that if checks to establish conformity could be made only before certification that the facts and accounts in a final payment claim were accurate, the Member State might not be in a position to submit that claim to the Commission within the above 10-month period, with
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätteli tästä, että jos sääntöjenmukaisuutta voitaisiin valvoa vain ennen loppuosan maksupyynnössä olevien tosi seikkoja ja kirjanpitoa koskevien tietojen oikeellisuuden vahvistamista, saattaisi käydä niin, ettei jäsenvaltio kykenisi esittämään maksupyyntöä komissiolle edellä mainitussa kymmenen kuukauden määräajassa, jolloin loppuosaa ei maksettaisi.
It followed, in the Court of First Instance's view, that, in some cases, certification of the accuracy of the facts and accounts in a final payment claim prior to a check to establish conformity or before its completion might be in the interest of the aid recipient.
Tästä seuraa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan se, että tietyissä tilanteissa maksupyynnössä olevien tosiseikkoja ja kirjanpitoa koskevien tietojen oikeellisuuden vahvistaminen ennen sääntöjenmukaisuuden valvontaa tai ennen valvonnan loppuunsaattamista saattaa olla tuensaajan eduksi.
41 The Court of First Instance added in paragraph 49 of the judgment under appeal that there was nothing to preclude an authority such as the DAFSE from having recourse to a professional auditing body in order to assist it in checking the accuracy of the facts and accounts in a final payment claim.
41 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lisäsi valituksenalaisen tuomion 49 kohdassa, että mikään ei myöskään estä sitä, että DAFSE:n kaltainen viran omainen turvautuu ammattimaiseen tilintarkastajaan, joka auttaa sitä valvomaan maksupyynnöissä olevien tosiseikkoja ja kirjanpitoa koskevien tietojen oikeellisuutta.