natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is worthwhile drawing up an initial assessment now that these two notices have been in force for one year.
Tiedonantoja on nyt sovellettu vuoden ajan. ja on mielenkiintoista tarkastella niiden ensimmäisen soveltamisvuoden tuloksia.
As regards Articles 81 and 82, the situation in 1998 was virtually identical to that in 1997.
Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamista koskevien asioiden käsittelyssä vuoden 1998 tilanne vastaa suurin piirtein vuoden 1997 tilannetta.
The number of new cases recorded in 1998 was 509, as against 499 the previous year (447 in 1996), and therefore seems to have stabilised.
Vuonna 1998 uusia asioita kirjattiin 509 verrattuna 499 asiaan vuonna 1997 (447 vuonna 1996). Käsiteltävien asioiden määrä näyttäisi siten olevan vakiintumassa.
The number of notifications has also tailed off, although it remains high.
Ilmoitusten määrä on kääntynyt laskuun, vaikka onkin edelleen suuri.
The situation is similar as regards complaints and proceedings initiated by the Commission.
Tilanne on pääosin sama kanteluiden ja komission aloitteesta käynnistettyjen menettelyiden osalta.
The stabilisation in the number of notifications, which fell from 221 in 1997 to 216 in 1998, can probably be attributed partly to the provisions which the Commission adopted last year, particularly the notice on agreements of minor importance.
Ilmoitusten määrän tasaantuminen vuonna 1997 tehdyistä 221:stä ilmoituksesta 216:een vuonna 1998 johtuu epäilemättä osittain komission viime vuonna antamista säännöksistä ja erityisesti vähämerkityksisiä sopimuksia koskevasta tiedonannosta.
The Commission invoked this notice on only about ten occasions in the course of the year.
Komission yksiköt tukeutuivat kyseiseen tiedonantoon vain noin kymmenen kertaa vuoden aikana.
It will probably have encouraged a number of firms not to notify agreements of minor importance and, had it not existed, the number of notifications might well have been higher.
Tiedonanto on varmasti antanut joillekin yrityksille syyn olla ilmoittamatta vähämerkityksisiä sopimuksia, ja ilmoitusten määrä olisi epäilemättä ollut suurempi, jos tiedonantoa ei olisi annettu.
Nevertheless, the results for the first year of implementation (a decrease of 0.2%) are still insufficient.
Ensimmäisen soveltamisvuoden tulokset (0,2 prosentin vähennys) ovat kuitenkin riittämättömät.
1997 Competition Report, points 36 to 50.
XXVII kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus, kohdat 36-50.
The number of cases instituted by the Commission on its own initiative was the same in 1998 as the previous year (101).
Komissio hylkäsi erittäin monta kantelua yhteisön edun puuttumisen takia.
Most concern a specific sector, telecommunications, for which full liberalisation came into effect on 1 January.
Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Automec soveltama oikeuskäytäntö, joka antaa komissiolle mahdollisuuden hylätä tällaiset kantelut, on asianmukainen mutta riittämätön oikeuskeino.
Hence close scrutiny by the Commission is necessary.
Käytettävissä olisikin oltava oikeuskeino, joka helpottaa kanteluiden hylkäämistä.
The notice on cooperation between the Commission and national competition authorities in handling cases caught by Articles 81 and 82 began to make itself felt.
Suuri osa asioista liittyi tiettyyn erityisalaan, televiestintään, joka vapautettiin täydellisesti 1. tammikuuta 1998. ja komission yksiköt ovatkin suhtautuneet erityisen tarkkaavaisesti ja tinkimättömästi alan tapahtumiin.
The Commission rejected fifteen complaints for lack of Community interest; these cases were handled by the authority of the Member State most affected by the practice complained of.
Komissio hylkäsi 15 kantelua sillä perusteella, että asiat eivät olleet riittävän tärkeitä yhteisön edun kannalta, ja kyseiset asiat ovatkin parhaillaan sen jäsenvaltion viranomaisen käsiteltävinä, jossa kantelun kohteena olevan käytännön vaikutukset pääasiassa tuntuvat.
It should also be noted that 89 requests for information changed hands between national authorities and the Commission regarding cases handled by both bodies on a joint basis.
Kansallisten viranomaisten ja komission välillä vaihdettiin lisäksi 89 tietopyyntöä yhteistyössä tutkittavista asioista.
Lastly, it should be noted that the Commission was consulted on ten cases handled by the competition authorities acting alone and that it encountered three cases of dilatory notification as defined by the notice.
Komissiota pyydettiin ottamaan kantaa 10 asiaan, joita tutkivat vain kilpailuviranomaiset, ja sille toimitettiin kolme kyseisessä tiedonannossa tarkoitettua lykkäävää ilmoitusta.
This first set of instances of application of the notice reflects increased cooperation between Community and national authorities and illustrates their common determination to implement Community antitrust legislation on a decentralised basis.
Tiedonannon soveltamisen alkuvaiheet osoittavat, että yhteisö ja jäsenvaltiot ovat tiivistäneet yhteistyötään ja pitävät tärkeänä sitä, että kartelleja ja määräävän aseman väärinkäyttöä koskevaa yhteisön oikeutta sovelletaan hajautetusti.
However, it is clear that even more intensive use could be made of this notice.
On kuitenkin huomattava, että tiedonannon määräysten soveltamista voitaisiin tehostaa vielä nykyisestäänkin.
In any event, the notice on cooperation between the Commission and national competition authorities will not be fully effective until work on decentralising implementation of the Community competition rules has been completed.
Komission ja jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten välistä yhteistyötä koskevan tiedonannon soveltamisen tehostaminen edellyttää kuitenkin, että yhteisön kilpailuoikeutta sovelletaan hajautetusti.
In 1998, in the fifteen Member States, only eight authorities were in a position to apply Articles 81(1) and 82 directly, following the adoption of specific legislation by the national legislators.
Vuonna 1998 EU:n 15 jäsenvaltiosta vain kahdeksassa viranomaisilla oli oikeus soveltaa suoraan perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja 82 artiklaa kyseisten valtioiden lainsäätäjän säädettyä asiasta erityisillä laeilla.
The Commission hopes that those Member States which have not to date adopted legislation for the direct implementation of those articles will do so at the earliest opportunity.
Komissio toivoo, että jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä antaneet tällaisia säännöksiä, säätävät pikaisesti 81 artiklan 1 kohdan ja 82 artiklan soveltamisen edellyttämisiä oikeuskeinoista.
However, it should be noted that, when Member States revise or adopt national competition law, they very often base their work on Community law, thereby carrying out voluntary harmonisation which can only promote the emergence of a common legal framework in the European Community.
On kuitenkin huomattava, että jäsenvaltiot ottavat usein mallia yhteisön lainsäädännöstä tarkistaessaan tai antaessaan kansallista kilpailulainsäädäntöä ja yhdenmukaistavat siten vapaaehtoisesti lainsäädäntöjään. millä on välttämättä myönteinen vaikutus yhteisen lainsäädäntökulttuurin luomiseen Euroopan yhteisössä.
The Dutch law is very similar to Articles 81 and 82, as are the Dutch rules on merger control.4 The United Kingdom's new Competition Act5 is essentially based on Articles 81 and 82.
Alankomaiden lainsäädäntö on paljolti yhdenmukainen 81 ja 82 artiklan kanssa, ja tilanne on vastaava myös yrityskeskittymien valvontaa koskevien sääntöjen alalla.4 Yhdistyneen kuningaskunnan uusi kilpailulaki perustuu pääosin 81 ja 82 artiklaan.'1 Kyseisen lain pykälässä 60 säädetään, että soveltaessaan kansallista lainsäädäntöään Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ottavat huomioon komission päätöksissä ja yhteisöjen tuomioistuimen antamissa tuomioissa vahvistetut periaatteet ja arviot.
Section 60 of the Act specifies that, in implementing their national law, the United Kingdom authorities must take account of the principles and analyses resulting from Commission decisions and Court of Justice case-law.
Toukokuun 22. päivänä 1997 annettu laki. joka tuli voimaan 1. tammikuuta 1998 (Mededingingswet). Marraskuun 9. päivänä 1998 annettu laki, joka tulee voimaan 1. maaliskuilla 2000 {Competition Aet).
The number of cases closed in 1998 was 581 (the corresponding figures for 1997 and 1996 were 517 and 388 respectively).
Vuonna 1998 päätettiin 581. vuonna 1997 vastaavasti 517 ja vuonna 1996 388 asiaa.
The number of formal decisions grew substantially, rising from 27 in 1997 to 42 in 1998.
Virallisten päätösten määrä kasvoi huomattavasti, sillä vuonna 1997 päätöksiä tehtiin 27 ja vuonna 1998 puolestaan 42.
Of special significance, apart from decisions rejecting complaints and non-opposition decisions in the transport field, were 11 formal decisions based on Articles 81(1) and 82, most of which were coupled with fines.
Kanteluiden hylkäämistä ja liikennealaan liittyvien vastustamatta jättämistä koskevien päätösten lisäksi tehtiin 11 perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja 82 artiklan mukaista päätöstä, joissa määrättiin useimmissa tapauksissa sakkoja.
This increase in the number of cases closed reflects a commitment on the Commission's part to speed up the handling of antitrust cases. However, this improvement cannot conceal the slow processing of certain cases.
Päätösten määrän kasvu on osoitus komission pyrkimyksestä nopeuttaa kilpailulainsäädännön rikkomista koskevien asioiden ratkaisemista.
On the basis of the 11 formal decisions referred to above, the average length of proceedings was four years and 10 months, the shortest duration being two years and one month and the longest eight years.
Aikaansaadut parannukset eivät kuitenkaan kumoa sitä tosiasiaa, että joidenkin asioiden käsittelyssä ilmenee edelleen viivästyksiä ja tietynasteista epätasa-arvoa yritysten välillä.
For that reason the Commission reviewed a number of procedural regulations during the year, including Regulation No 99/63/EEC on hearings, with a view to streamlining and speeding up the processing of cases. This streamlining is an ongoing process.
Menettelyiden keskimääräiseksi kestoksi voidaan edellä mainittujen 11 virallisen päätöksen perusteella arvioida 4 vuotta 10 kuukautta ääripäiden ollessa seuraavat: lyhin käsittely 2 vuotta ja 1 kuukausi ja pisin 8 vuotta.
Law of 22 May 1997, which entered into force on 1 January 1998 (Mededingingswet). Act of 9 November 1998, which will enter into force on 1 March 2000.
Erittäin pitkät käsittelyajat johtuvat suurelta osin raskaista ja viivästymistä aiheuttavista menettelyistä.
COMPETITIONREPORT1998
Komissio aloittikin vuonna 1998 joidenkin menettelyasetusten, muun muassa kuulemismenettelyltä koskevan asetuksen N:o 99/63. muuttamisen sen ratkaistaviksi tuotujen asioiden käsittelyn keventämiseksi ja nopeuttamiseksi.
XXVIIITH REPORT ON COMPETITION POLICY 1998 Ð SEC (99)743 FINAL
Menettelyiden keventämiseen tähtäävää toimintaa on edelleen jatkettava.
In view of the stabilisation in the number of notifications and the development of cooperation with national competition authorities, the impact of measures to refocus efforts may be described as encouraging, even if the results are still limited as yet.
Ilmoitusten määrän vakiintumisesta ja jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten kanssa tehtävän yhteistyön tiivistymisestä voidaan päätellä, että asioiden käsittelyn keskittäminen on edistynyt erittäin hyvin, vaikka tulokset ovat vielä tähän mennessä melko vähäiset.
The review of the policy on vertical restraints should allow further progress to be made.
Vertikaalisia rajoituksia koskevan politiikan tarkistamisen odotetaan tukevan keskittämistä.
Nevertheless, the Commission will continue its work on this subject and will put forward new modernisation proposals during 1999.
Komissio aikoo kuitenkin jatkaa asian tutkimista ja tekee vuoden 1999 aikana lisää uudistusehdotuksia.
Communication on the application of the Community competition rules to vertical restraints
Tiedonanto yhteisön kilpailusääntöjen soveltamisesta vertikaalisiin rajoituksiin
On 30 September the Commission adopted a communication on the application of the Community competition rules to vertical restraints6 setting out its proposals for reform in this field.
Euroopan komissio antoi 30. syyskuuta 1998 tiedonannon yhteisön kilpailusääntöjen soveltamisesta vertikaalisiin rajoituksiin6, jossa se esitteli tätä aihetta koskevat uudistusehdotuksensa.
The Commission also adopted two proposals for Council regulations amending, respectively, Council Regulation No 19/65/EEC of 2 March 1965, with a view to granting the Commission the necessary legislative powers to implement the proposed new policy, and Council Regulation No 17 of 6 February 1962, with a view to extending the waiver from notification provided for in Article 4(2) to all vertical agreements.
Se teki samassa yhteydessä kaksi ehdotusta neuvoston asetukseksi 2 päivänä maaliskuuta 1965 annetun neuvoston asetuksen N:o 19/65/ETY muuttamiseksi siten, että komissiolle annetaan ehdotetun uuden politiikan täytäntöönpanon edellyttämä lainsäädäntövalta, ja 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 muuttamiseksi laajentamalla kyseisen asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa säädetystä ilmoitusvelvollisuudesta vapauttaminen koskemaan kaikkia vertikaalisia sopimuksia.
This communication and the related proposals follow the publication of the Commission's Green Paper on vertical restraints in EC competition policy7 in January 1997, and the very wide- ranging debate that ensued.
Kyseinen tiedonanto ja siihen liittyvät ehdotukset perustuvat tammikuussa 1997 julkaistuun komission vihreään kirjaan Euroopan yhteisön kilpailupolitiikan vertikaalisista rajoituksista7ja sitä seuranneisiin laajoihin keskusteluihin.
Subject to the adoption of two proposed Council regulations, the Commission intends to enact a new type of block exemption regulation for vertical restraints, complemented by a set of guidelines.
Jos nämä kaksi ehdotusta neuvoston asetukseksi hyväksytään, komissio aikoo antaa uudenlaisen vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen, jota täydennetään suuntaviivoilla.
New competition rules for the distribution of goods and services should be in place for the year 2000.
Tarkoituksena on panna vuonna 2000 täytäntöön uudet tavaroiden jakelua ja palveluiden tarjoamista koskevat kilpailusäännöt.
Outline of the policy proposal
Toimintalinjaehdotuksen pääpiirteet
A more economics-based approach
Taloudellisempi lähestym ist apa
In its communication, the Commission recommends a shift from the current policy relying on form-based requirements with sectorspecific rules to a system based on economic effects covering virtually all sectors of distribution.8 It proposes to achieve this by means of one wideranging block exemption regulation that covers all vertical restraints concerning intermediate and final goods and services except for a limited number of hardcore restraints.
Komissio suosittelee tiedonannossaan siirtymistä nykyisestä muotoperusteisiin vaatimuksiin ja alakohtaisiin sääntöihin perustuvasta toimintalinjasta käytännöllisesti katsoen kaikki jakclualat kattavaan järjestelmään, joka perustuu taloudellisiin vaikutuksiins. Tämä ehdotetaan toteutettavaksi siten, että annetaan yksi erittäin kattava ryhmäpoikkeusasetus, joka kattaisi kaikki väli- ja lopputuotteita ja palveluita koskevat vertikaaliset rajoitukset, lukuun ottamatta joitakin harvoja erityisen tärkeitä rajoituksia.
It is based mainly on a `black list' approach, i.e. defining what is not exempt under the block exemption instead of defining what is exempt.
Järjestely perustuisi pääosin kielletyt lausekkeet -lähestymistapaan ("black clauses"), joka merkitsee sitä. että ryhmäpoikkeusten soveltamisalaan kuuluvien seikkojen sijaan määritellään seikat, joita poikkeukset eivät koske.
This removes the straitjacket effect, a structural flaw inherent in any system which attempts to identify the clauses which are exempt.
Tämä poistaa nykyisen järjestelmän kahlitsevan vaikutuksen, joka on kaikkiin sellaisiin järjestelmiin liittyvä rakenteellinen puute, joissa pyritään määrittämään poikkeusten soveltamisalaan kuuluvat lausekkeet.
The principal objective of such a wideranging and flexible block exemption regulation is to grant companies which lack market power, and most do, a safe harbour within which it is no longer necessary for them to assess the validity of their agreements in the light of the EC competition rules.
Laajan ja joustavan ryhmäpoikkeusasetuksen päätavoitteena on luoda yrityksille, joilla ci ole riittävästi markkinavoimaa (suurimmalla osalla yrityksistä ei ole riittävästi markkinavoimaa), turvallinen toimintaympäristö, jossa niiden ei tarvitse arvioida sopimustensa laillisuutta yhteisön kilpailusääntöjen perusteella.
In order to preserve competition and to limit the benefit of this exemption to companies which do not have significant market power, the future block exemption regulation will make use of market share caps to link the exemption to market power.
Kilpailun säilyttämiseksi ja ryhmäpoikkeuksen soveltamiseksi vain yrityksiin, joilla ei ole merkittävää markkinavoimaa, asetuksessa on tarkoitus määrittää markkina osuuksia koskevat raja-arvot poikkeuksen myöntämisen kytkemiseksi markkinavoimaan.
The market share threshold will serve only to distinguish those agreements which are presumed to be legal from those that may require individual examination.
Markkinaosuuksia koskevien raja-arvojen avulla on ainoastaan tarkoitus erottaa toisistaan sopimukset, joiden oletetaan olevan laillisia, ja sopimukset, jotka saattavat edellyttää erillisiä tutkimuksia.
To assist companies in carrying out such an examination, the Commission intends to issue a set of guidelines basically covering two issues: the application of Articles 81(1) and 81(3) above the market share threshold and the Commission's policy on withdrawal of the benefit of the block exemption, particularly in cumulative effect cases.
Auttaakseen yrityksiä tällaisten tutkimus ten tekemisessä komissio aikoo laatia suuntaviivat pääasiassa kahdesta aiheesta: 81 artiklan 1 ja 3 kohdan soveltamisesta markkinaosuuksia koskevien raja-arvojen ylittyessä ja toimintalinjasta, jota komissio noudattaa ryhmäpoikkeuksen epäämisessä ja erityisesti yhtcisvaikutustapauksissa.
In most cases, these guidelines should allow companies to make their own assessment under Articles 81(1) and 81(3).
Suuntaviivojen tarkoituksena on antaa yrityksille mahdollisuus arvioida useimmat tapaukset itsenäisesti 81 artiklan 1 ja 3 kohdan nojalla.
The objective is to reduce enforcement costs for industry and to eliminate, as far as possible, notifications of agreements that do not give rise to any serious competition problem.
Tavoitteena on alentaa yrityksiä rasittavia kuluja ja poistaa mahdollisimman laajasti sellaisia sopimuksia koskeva ilmoitusvelvollisuus, joista ei ole olennaista haittaa kilpailulle.
Market share threshold(s)
Markkinaosuuksia koskeva(l) raja-arvo(t)
A choice will have to be made between systems based on one or two thresholds, an issue which is still being discussed.
Vaihtoehtona on yhteen tai kahteen raja-arvoon perustuva järjestelmä. Aiheesta on kuitenkin käytävä vielä lisäkeskusteluja.
In a two-threshold system, the first and main market share figure would be 20%.
Kahden raja-arvon järjestelmässä ensimmäinen ja tärkein markkina osuuden raja-arvo olisi 20 prosenttia.
Below this it would be assumed that vertical restraints had no significant net negative effects and therefore all vertical restraints and their combinations, with the exception of hardcore restraints, would be exempt.
Tämän raja-arvon alittavilla vertikaalisilla rajoituksilla ei otaksuta olevan huomattavia kielteisiä nettovaikutuksia ja kaikki vertikaaliset rajoitukset ja niiden yhdistelmät, tärkeimpiä rajoituksia lukuun ottamatta, kuuluvat siten poikkeuksen soveltamisalaan.
Above the 20% threshold, there would be room to exempt certain vertical restraints up to a higher level of 40%.
Moottoriajoneuvojen jakelua koskeva ryhmäpoikkeusasetus, jonka voimassaolo päättyy vuonna 2002. ei kuulu kyseisen ehdotuksen soveltamisalaan.
This second threshold would cover vertical restraints that, on the basis of economic thinking or past policy experience, lead to less serious restrictions of competition (e.g. exclusive distribution, exclusive purchasing, non-exclusive types of arrangement such as quantity forcing on the buyer or supplier, agreements between SMEs).
31 kuin yksinoikeuksiin perustuvat järjestelyt, kuten ostajille tai tavarantoimittajille asetettavat määrää koskevat pakotteet, pkyritysten väliset sopimukset jne.).
A two-threshold system has the advantage of providing for an economically justified graduation in the treatment of vertical restraints.
Kahden raja-arvon järjestelmän etuna on, että sen avulla vertikaalisia rajoituksia voidaan käsitellä taloudellisesti perustellun asteittaisen jakauman mukaisesti.
The system's principal drawback is its complexity and the risk of reintroducing formalistic criteria for the identification and definition of the individual vertical restraints covered by the higher threshold.
Kyseisen järjestelmän suurin haitta on sen monimutkaisuus ja vaara, että korkeamman raja-arvon soveltamisalaan kuuluvien yksittäisten vertikaalisten rajoitusten yksilöinti ja määrittely toteutetaan jälleen kaavamaisesti.
In a one-threshold system all vertical restraints and their combinations, with the exception of hardcore restraints, would be automatically exempted up to the level of a single market share ceiling.
Yhden raja-arvon järjestelmässä kaikki vertikaaliset rajoitukset ja niiden yhdistelmät, tärkeimpiä rajoituksia lukuun ottamatta, kuuluvat yhtenäismarkkinoita varten käyttöön otettuun markkinaosuuksien raja-arvoon asti automaattisesti poikkeuksen soveltamisalaan.
The level of such a ceiling has not been proposed, but it would have to be below 40%, the level at which single market dominance may start.
Kyseisen raja-arvon tasosta ei ole vielä tehty ehdotuksia, mutta sen on oltava alle 40 prosenttia, joka on yhtenäismarkkinoille asetettu määräävän aseman raja-arvo.
It is likely to be in the 25-35% range.
Raja-arvo tullaan todennäköisesti asettamaan 25-35 prosenttiin.
The advantage of a single-threshold system lies in its simplicity, there being no necessity to define specific vertical restraints other than hardcore restraints.
Yhden raja-arvon järjestelmän etuna on sen yksinkertaisuus, sillä se edellyttää vain tärkeimpien vertikaalisten rajoitusten määrittelemistä.
Hardcore restraints
Tärkeimmät rajoitukset
In addition, the Commission proposes to make wider provision for arbitrage by both intermediaries and final consumers and therefore to blacklist, more generally, resale restrictions insofar as these restrictions result from factors within the parties' control.
Komissio ehdottaa lisäksi, että sekä välittäjäorganisaatioiden että kuluttajien mahdollisuutta arbitraasiin suojataan laajemmin ja laaditaan sitä varten jälleenmyyntiä koskevista rajoituksista yleisemmin musta lista, jos rajoitukset johtuvat osapuolten valvonnassa olevista seikoista.
However, the exact content of the hardcore list is still subject to further discussions.
Tärkeimpien rajoitusten luettelon täsmällisestä sisällöstä on kuitenkin vielä keskusteltava.
Maximum and recommended resale prices, provided that they do not amount to fixed resale prices, would as a general rule be deemed to fall outside the scope of Article 81(1).
Enimmäis- ja suositusjällecnmyyntihintojen. joita ei voida pitää vahvistettuina jälleenmyyntihintoina, katsotaan yleensä jäävän 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle.
No sectorspecific rules
Ei alakohtaisia sääntöjä
It has been decided to propose one wideranging block exemption regulation instead of different regulations for specific forms of vertical restraints or sectors.
On päätetty ehdottaa yhtä kattavaa ryhmäpoikkeusasetusta sen sijaan, että annettaisiin useita asetuksia erilaisista vertikaalisista rajoituksista tai aloista.
It is proposed that the block exemption regulation cover associations of independent retailers set up for the purpose of collectively purchasing goods for resale to final customers under a common format.
Ryhmäpoikkeusasetus ehdotetaan ulotettavaksi myös sellaisten itsenäisten vähittäismyyjien vhteenliittvmiin. jotka yhdistyvät ostaakseen tavaroita myytäväksi kuluttajille yhteisen mallin mukaan.