natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to achieve those objectives the Regional Law imposes a number of prohibitions on certain activities within the perimeter of the park which, in exceptional cases, are subject to certain derogations relating to the pursuit of the objectives of the park and require, as a general rule, special permission to be granted by the managing organization.
Nämä kysymykset on esitetty Annibaldin sekä Guidonian kunnan ja Regione Lazion (Lazion alue) välisessä riita-asiassa, joka koskee sitä, että Annibaldilta oli evätty lupa istuttaa hedelmätarha erääseen alueelliseen puistoon kuuluvalle kolmen hehtaarin palstalle.
The Court has consistently held that the establishment of a common organization of the agricultural markets pursuant to Article 40 of the Treaty does not have the effect of exempting agricultural producers from any national provisions intended to attain objectives other than those covered by the common organization, even though such provisions may, by affecting the conditions of production, have an impact on the volume or the cost of national production and therefore on the operation of the common market in the sector concerned.
Lazion 20.6.1996 annetun alueellisen lain (legge regionale) nro 22 (jäljempänä alueellinen laki) 1 §:llä on perustettu Inviolatan alueellinen arkeologinen luonnonpuisto (jäljempänä puisto).
The prohibition of any discrimination between producers in the Community, laid down in the second subparagraph of Article 40(3) of the Treaty, refers to the objectives pursued by the common organization and not to the various conditions of production resulting from national rules which are general in character and pursue other objectives.
Lain mukaan puisto on perustettu kysymyksessä olevan alueen ympäristön ja kulttuuriperimän suojelemiseksi ja parantamiseksi.
Mr Annibaldi is the owner of an agricultural holding situated within the Municipality of Guidonia; of its 65 hectares, 35 are included within the park.
Annibaldi katsoi, että alueellisella lailla itse asiassa pakkolunastetaan omaisuutta ilman pakkolunastuksesta suoritettavaa korvausta ja nosti kieltopäätöksestä kanteen Pretura circondariale di Romassa.
By letter of 8 August 1996, the Mayor of Guidonia, in his capacity as manager of the park, refused to grant Mr Annibaldi permission to plant an orchard of 3 hectares within the park.
Annibaldi väitti, että alueellinen laki on ristiriidassa EY:n perustamissopimusten, etenkin sen 40 ja 52 artiklan, ja yleisten oikeusperiaatteiden, etenkin omaisuudensuojanperiaatteen, yrittämisvapautta koskevan periaatteen ja sen periaatteen, että kansalaisten on oltava yhdenvertaisia viranomaisten edessä, sekä Italian valtiosäännön, kanssa.
He claimed that the Regional Law was contrary to the provisions of the EC Treaty, in particular Articles 40 and 52 thereof, to the general principles of law, in particular those concerning property, carrying on business and equal treatment by the national authorities, and to the Italian Constitution.
Regione Lazion ja komission mukaan yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa lausua ennakkoratkaisukysymyksistä, koska alueellisen lain säännökset eivät sisälly yhteisön oikeuden soveltamisalaan.
Next, even if the Regional Law be capable of affecting indirectly the operation of a common organization of the agricultural markets, it is not in dispute that, the park having been created to protect and enhance the value of the environment and the cultural heritage of the area concerned, the Regional Law pursues objectives other than those covered by the common agricultural policy, or that the Law itself is general in character.
Alueellisessa laissa säädetään näiden päämäärien saavuttamiseksi useista toimenpidekielloista puiston alueella, kuitenkin niin, että poikkeustilanteissa kielloista voidaan puiston päämäärien saavuttamiseen liittyvistä tietyistä syistä poiketa; poikkeamiseen tarvitaan pääsääntöisesti puistoa hallinnoivanviranomaisen lupa.
Accordingly, as Community law stands at present, national legislation such as the Regional Law, which establishes a nature and archaeological park in order to protect and enhance the value of the environment and the cultural heritage of the area concerned, applies to a situation which does not fall within the scope of Community law.
On tutkittava, kuuluuko alueellisen lain kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jolla perustetaan arkeologinen luonnonpuisto kysymyksessä olevan alueen ympäristön ja kulttuuriperimän suojelemiseksi ja parantamiseksi, yhteisön oikeuden ja erityisesti perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan.
Finally, given the absence of specific Community rules on expropriation and the fact that the measures relating to the common organization of the agricultural markets have no effect on systems of agricultural property ownership, it follows from the wording of Article 222 of the Treaty that the Regional Law concerns an area which falls within the purview of the Member States.
Koska yhteisön oikeudessa ei ole erityisiä pakkolunastusta koskevia sääntöjä ja yhteisen maatalouden markkinajärjestelyä koskevilla toimenpiteillä ei puututa maatalouteen liittyvään omistusoikeuteen, perustamissopimuksen 222 artiklan sanamuodosta seuraa, että alueellinen laki koskee jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvaa alaa.
'The Court has no jurisdiction to answer the questions referred by the Pretura Circondariale di Roma.'
Yhteisöjen tuomioistuin ei ole toimivaltainen vastaamaan Pretura circondariale di Roman esittämän kysymyksiin.
Advocate General G. Posmas delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 2 October 1997.
Julkisasiamies G. Cosmas on esittänyt ratkaisuehdotuksensa ensimmäisen jaoston istunnossa 2 päivänä lokakuuta 1997.
'Where a question is referred to it for a preliminary ruling, the Court cannot give a ruling on interpretation in order to enable the national court to assess the compatibility of a provision of national law with the fundamental rights which it is responsible for safeguarding, where the legisaltive provision in question concerns a situation which does not fall within the scope of Community law.
Yhteisöjen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu ennakkoratkaisupyyntö, ei voi esittää kansalliselle tuomioistuimelle sellaisia yhteisön oikeuden tulkintaan liittyviä seikkoja, joiden avulla kansallinen tuomioistuin voi arvioida, onko kansallisen oikeuden säännös yhteensopiva perusoikeuksien kanssa, joiden kunnioittamisen se takaa, koska kysymyksessä olevan asetuksen säännös koskee tilannetta, joka ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan.
Likewise, the Court cannot give an interpretation with a view to the assessment of the compatibility of a provision of national law with Article 40(3), second paragraph, of the EEC Treaty where the provision concerned has not been adopted pursuant to a legislative provision of Community law relating to the common agricultural policy.'
Samalla tavoin yhteisöjen tuomioistuin ei voi esittää tulkintaohjeita kansallisen säännöksen yhteensopivuuden arvioimiseksi ETY:n perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan kanssa, koska kyseistä säädöstä ei ole annettu yhteistä maatalouden markkinajärjestelyä koskevan yhteisön oikeuden säännöksen perusteella.
order to prove its economic and financial standing and technical knowledge, it must establish that, whatever the nature of its legal link with those subsidiaries, it actually has available to it the resources of the latter which are necessary for carrying out the contracts.
Ennakkoratkaisu Palvelujen ίαήοατηήβη vapaus Huomioon otettava yksikkö (kolmas jaosto)
By judgment of 18 December 1996 the Raad van State (Council of State), Belgium, referred to the Court a question concerning the interpretation of the judgment given by the Court in Case C-389/92 Ballast Nedam Group ν Belgian State (hereinafter 'BNGT).
Raad van State van België on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 18.12.1996 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-389/92, Ballast Nedam Groep, 14.4.1994 antaman tuomion (jäljempänä BNG I -tapaus) tulkinnasta.
The question has been raised in proceedings between Ballast Nedam Groep, a company incorporated under Netherlands law and the Belgian State concerning non-renewal of the registration of that undertaking.
tosiasiallisesti hallitsee näiden yhtiöiden varoja, jotka ovat välttämättömiä sopimuksen toteuttamiseksi.
Those proceedings have already given rise to the submission of a preliminary question on the interpretation of Council Directive 71/304/EEC of 26 July 1971.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi lisäksi, että kansallisen tuomioistuimen kuuluu arvioida, onko tällainen näyttö esitetty tässä tapauksessa.
It follows that a holding company which does not itself carry out works may not be precluded from participating in procedures for the award of public works contracts, and, therefore, from registration on an official list of approved contractors if it shows that it actually has available to it the resources of its subsidiaries necessary to carry out the contracts, unless the references of those subsidiaries do not themselves satisfy the qualitative selection criteria mentioned in Directive 71/305.
Tämä kysymys on esitetty Alankomaiden oikeuden mukaan perustetun yhtiön Ballast Nedam Groepin ja Belgian valtion välisessä asiassa, joka koskee sitä, että tämän yhtiön asemaa hyväksyttynä urakoitsijana ei uudistettu, ja jossa on jo aikaisemmin esitetty ennakkoratkaisukysymys 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin 71/304/ETY ja 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin 71/305/ETY tulkinnasta.
In its judgment in BNG I, the Court replied that Directives 71/304 and 71/305 had to be interpreted as permitting, for the purposes of the assessment of the criteria to be satisfied by a contractor when an application for registration by the dominant legal person of a group was being examined, account to be taken of companies belonging to that group, provided that the legal person in question established that it actually had available the resources of those companies which were necessary for carrying out the works. It was for the national court to assess whether such proof had been produced in the main proceedings.
Kansallinen tuomioistuin pyrkii varsinaisesti selvittämään, merkitseekö BNG I -tapauksessa annettu tuomio, että direktiivejä 71/304/ETY ja 71/305/ETY on tulkittava siten, että viranomainen, jolla on toimivalta ratkaista konsernin määräävässä asemassa olevan oikeushenkilön tekemä hakemus hyväksyttyjen urakoitsijoiden luetteloon ottamisesta, on velvollinen ottamaan huomioon konserniin kuuluvat yhtiöt, jos näytetään toteen, että määräävässä asemassa oleva oikeushenkilö tosiasiallisesti hallitsee konserniin kuuluvien yhtiöiden varoja, jotka ovat välttämättömiä sopimuksen toteuttamiseksi.
The national court is asking in effect whether it follows from the judgment in BNG I that Directives 71/304 and 71/305 are to be interpreted as meaning that the authority competent to decide on an application for registration submitted by a dominant legal person of a group is under an obligation, where that person is established as having actual power of disposition over the resources of the companies belonging to the group necessary for performing works contracts, to take account of those companies.
Yhteisöjen tuomioistuin vastasi edellä mainitussa BNG I -tapauksessa siten, että direktiivejä 71/304/ETY ja 71/305/ETY on tulkittava siten, että kun konsernin määräävässä asemassa olevan oikeushenkilön tekemää hakemusta hyväksyttyjen urakoitsijoiden luetteloonottamisestatutkittaessa arvioidaan niitä edellytyksiä, jotka urakoitsijan on täytettävä, näiden direktiivien mukaan huomioon voidaan ottaa tähän konserniin kuuluvat yhtiöt, jos kyseinen oikeushenkilö näyttää toteen, että se
In the BNG, the Court stated first that a holding company which does not itself execute works may not, because its subsidiaries which do carry out works are separate legal persons, be precluded on that ground from participation in public works contract procedures.
Yhteisöjen tuomioistuin vahvisti BNG I -tapauksessa ensinnäkin, että holdingyhtiötä, joka ei itse toteuta rakennustyötä, ei voida jättää julkisia rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin osallistumista koskevien menettelyjen ulkopuolelle pelkästään siitä syystä,
'Council Directive 71/304/EEC of 26 July 1971 concerning the abolition of restrictions on freedom to provide services in respect of public works contracts and on the award of public works contracts to contractors acting through agencies or branches and Council Directive 71/305/EEC of 26 July 1971 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts are to be interpreted as meaning that the authority competent to decide on an application for registration submitted by a dominant legal person of a group L· under an obligation, where it is established that mat person actually has available to it the resources of the companies belonging to the group that are necessary to carry out the contracts, to take account of the references of those companies in assessing the suitability of the legal person concerned, in accordance with the criteria mentioned in Articles 23 to 28 of Directive 71/305.'
Julkisia rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien puhelujen tarjoamista koskevien rajoitusten poistamisesta sekä julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekemisestä kauppaedustajan tai sivuläkkeiden välityksellä toimivien urakoitsijoiden kanssa 26 päivänä heinäkuuta 1981 annettua neuvoston direktiiviä 71/304/ETY ja julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1971 annettua neuvoston direktiiviä 71/305/ETY on tulkittava siten, että viranomainen, joua on toimivalta ratkaista konsernin määräävässä asemassa olevan oikeushenkilön tekemä hakemus hyväksyttyjen urakoitsijoiden luetteloon ottamisesta, on tämän oikeushenkilön soveltuvuutta direktiivin 71/305/ETY 23—28 artiklan mukaisesti arvioidessaan velvollinen ottamaan huomioon konserniin kuuluvien yhtiöiden viiteasiakirjat, jos näytetään toteen, että määräävässä asemassa oleva oikeushenkilö tosiasiallisesti hallitsee konserniin kuuluvien yhtiöiden varoja, jotka ovat välttämättömiä sopimuksen toteuttamiseksi
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 23 October 1997.
Julkisasiamies A La Pergola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kolmannen jaoston istunnossa 23 päivänä lokakuuta 1997.
The term "permit" used in the operative part of the judgment in Case C-389/92 Ballast Nedam [1994] ECR 1-1289 must be interpreted as meaning "require."
Asiassa C-389/92 14.4.1994 annetun tuomion tuomiolauselmassa käytettyä ilmaisua "voidaan" on tulkittava siten, että se tarkoittaa "täytyy".
It is however for the national authorities to ensure that the condition to which that obligation is subject is complied with, and in particular to ensure that the resources necessary to perform the contract are fully available, on the basis of non-discriminatory criteria and in such way as to protect both the rights and the legitimate expectations of the tenderers.'
Kansallisten viranomaisten tehtävänä on kuitenkin taata tätä rinnastamisvelvollisuutta koskevien edellytysten noudattaminen ja erityisesti se, että sopimuksen toteuttamiseksi välttämättömien varojen täysi hallinta todennetaan käyttäen sellaisia perusteita, jotka eivät ole syrjiviä ja joilla taataan tehokkaasti myös hankintayksiköiden oikeudet ja perustellut odotukset.
Joined Cases C-286/94, C-340/95, C-401/95 and C-47/96 Garage Molenheide BVBA and Others ν Belgian State
Yhdistetyt asiat C-286/94, C-340/95, C-401/95 ja C-47/96 Garage Molenheide BVBA ym. ν.
contrary to Articles 18(4) and 27 of the Sixth Directive.
— Soveltamisala — Arvonlisäveron osan pidätys — Suhteellisuusperiaate
Mr Schepens owns a garage. He filed a VAT return for the period from 1 January 1993 to 31 March 1993 in which he claimed the right to refund of the sum of BFR 3 311 438.
Ennakkoratkaisu Kuudes arvonlisäverodirektiivi Arvonlisäveron palautettavan (viides jaosto)
By orders of 17 October 1994 (C-286/94), 25 October 1995 (C-340/95), 12 December 1995 (C401/95) and 6 February 1996 (C-47/96), the Hof van Beroep te Antwerpen (Court of Appeal, Antwerp), 13th and 3rd Chambers (C-286/94 and C-340/95), the Rechtbank van Eerste Aanleg te Brussel (Court of First Instance, Brussels) (C401/95) and the Rechtbank van Eerste Aanleg te Brugge (Court of First Instance, Bruges) (C47/96) referred to the Court for preliminary rulings a number of questions on the interpretation of Article 18(4) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 (hereinafter 'the Sixth Directive').
Molenheide vastusti pidätystä koskevaa päätöstä Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpenin pakkokeinotuomarin edessä.
Following a check carried out in May 1993 a chief inspector and an auditor from the VAT authority drew up an official report to the effect that there were serious grounds for presuming that the VAT returns contained incorrect particulars and gave grounds for concluding that tax was payable.
Pakkokeinotuomari totesi 4.11.1993 antamassaan päätöksessä, että pidätyksen vastustaminen on perusteetonta.
Those questions were raised in four actions brought against the Belgian State by Garage Molenheide BVBA (hereinafter 'Molenheide'), Peter Schepens, Bureau Rik Decan-Business Research & Development NV (BRD) (hereinafter 'Decan') and Sanders BVBA (hereinafter 'Sanders'). Case C-286/94
Hofvan Beroep te Antwerpen (asiat C­286/94 ja C­340/95), Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (asia C­401/95) ja Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (asia C­47/96) ovat esittäneet yhteisöjen tuomioistuimelle 17.10.1994 (asia C­286/94), 25.10.1995 (asia C­340/95), 12.12.1995 (asia C­401/95) ja 6.2.1996 (asia C­47/96) tekemillään päätöksillä 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (jäljempänä kuudes arvonlisäverodirektiivi) 18 artiklan 4 kohdan tulkinnasta.
That company filed, for the period from 1 January 1993 to 31 December 1993, a VAT return in which it claimed entitlement to a deduction in the sum of BFR 2 598 398.
Muutoksenhaussaan Molenheide korosti sitä, että hyvitettävää määrää koskeva pidätys on ristiriidassa kuudennen direktiivin 18 artiklan 4 kohdan ja 27 artiklan kanssa.
Thus, according to the Belgian administrative authorities, Mr Schepens sought to recover amounts of VAT which he claimed to have paid when purchasing a number of vehicles.
Koska Hof van Beroep te Antwerpenillä oli epäilyjä näiden säännösten tulkinnan suhteen, se katsoi parhaaksi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen.
However, during a check carried out at its premises, the VAT authority discovered circumstances giving rise to serious grounds for presuming that the return in question contained incorrect and incomplete particulars.
Nämä kysymykset on esitetty asioissa, joissa vastaajana on Belgian valtio ja joissa kantajina ovat Garage Molenheide BVBA (jäljempänä Molenheide), Schepens, Bureau Rik Decan­Business Research & Development NV (BRD) (jäljempänä Decan) ja Sandes BVBA (jäljempänä Sanders). Asia C­286/94
His application was refused by the competent court of first instance, whereupon he appealed to the Hof van Beroep te Antwerpen that Article 18(4) of the Sixth Directive allowed a choice only between carrying the excess forward to the following period and refunding it.
Schepensillä on autokauppa. Hän antoi 1.1.1993 ja 31.3.1993 väliseltä ajalta arvonlisäveroilmoituksen, jossa hän väitti, että hänellä oli oikeus saada 3 311438 BEF:n suuruinen palautus.
The Hof van Beroep te Antwerpen then referred several questions to the Court for a preliminary ruling.
Yhtiö antoi 1.1.1993 ja 31.12.1993 väliseltä ajalta arvonlisäveroilmoituksen, jossa se vaati 2 598 398 Belgian frangin (BEF) suuruista vähennysoikeutta.
By order of 4 November 1993, the judge hearing attachment proceedings declared the action unfounded.
Molenheiden toimitiloissa suorittamissaan tarkastuksissa arvonlisäverohallinto havaitsi seikkoja, joiden perusteella sille syntyi vakavia epäilyjä siitä, että tässä ilmoituksessa oli virheellisiä ja epätäydellisiä tietoja.
On 24 December 1993 Molenheide appealed against that order to the Hof van Beroep te Antwerpen.
Pidätyksen tekemistä koskeva ilmoitus annettiin kirjatulla kirjeellä Molenheidille tiedoksi 16.6.1993.
By registered letter of 26 September 1995, the tax authority informed Decan that on that date it was effecting a retention or preventive attachment of the VAT credit of BFR 705 404
Vuoden 1993 toukokuussa tehdyn tarkastuksen jälkeen arvonlisäverohallinnon johtava verotarkastaja ja eräs muu tarkastaja laativat pöytäkirjan, jossa todettiin, että oli olemassa sellaisia vakavia epäilyjä, joiden mukaan arvonlisäveroilmoituksissa oli virheellisiä tietoja, ja että kyseisten ilmoitusten perusteella voitiin olettaa, että verovelvollisella oli arvonlisäverovelkaa.
resulting from its VAT return for the period from 1 to 30 June 1995.
Sandersin on 30.1.1992 päivätyn pöytäkirjan mukaan maksettava Belgian valtiolle arvonlisäveroa 370 791 BEF.
whether that provision precludes national measures providing for the preventive attachment of a refundable VAT credit where either there are serious grounds for presumption of tax evasion or there is a VAT debt claimed by the tax authority, that debt being contested by the taxable person.
Koska Sanders vastusti tätä saatavaa, Rosenlaren arvonlisäverotoimiston veronkantaja ilmoitti Sandersille, että veronkantaja tekisi turvaavaa takavarikkoa vastaavan pidätyksen edellä mainitun verosaatavan turvaamiseksi.
Before the Rechtbank van Eerste Aanleg te Brussel, the parties put forward the same arguments as those exchanged in the two other cases described above, and the national court has merely referred to the orders relating to those cases.
Nämä vakavat epäilyt koskivat muun muassa petosta, josta käytetään nimitystä "karusellikauppa" ja jossa arvonlisäveron välttämisen sijasta pyritään muun muassa yhteisötoimituksissa luomaan sellaisia kuvitteellisia määriä, joilla ilmoituskauden vähennysten määrä ylittää maksettavan arvonlisäveron määrän.
It adds, however, that whilst in the Molenheide case there were serious grounds for presumption of tax evasion, the position is different in the Decan case.
Niinpä Belgian verohallinnon mukaan Schepens halusi saada takaisin erisuuruisia arvonlisäveroeriä, jotka hän väitti maksaneensa ostaessaan erilaisia ajoneuvoja.
The Rechtbank van Eerste Aanleg te Brussel therefore referred two questions to the Court for a preliminary ruling.
Tämän jälkeen Schepens vaati tehtyjen pidätysten tai tehtyjen turvaamistoimien peruuttamista.
Measures such as those at issue in the main proceedings are designed to enable the competent fiscal authorities to retain, as a protective measure, refundable amounts of VAT where there are grounds for presumption of tax evasion or where those authorities claim that there is a VAT debt owing to them which is not apparent from the taxable person's returns and which the taxable person contests.
Sanders haastoi 5.1.1995 Belgian valtion Rechtbank van eerste aanleg te Bruggen pakkokeinotuomarin luo saadakseen takavarikon peruutetuksi ja vetosi niihin samoihin perusteluihin, joihin muissakin asioissa vedottiin, sekä suhteellisuusperiaatteeseen, sillä pidätys ei Sandersin mielestä ollut tarpeellinen eikä myöskään ainoa mahdollinen toimenpide.
According to an official report of 30 January 1992, Sanders owes the Belgian State VAT in the sum of BFR 370 791.
Sen jälkeen, kun toimivaltainen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli hylännyt Schepensin vaatimuksen, hän haki muutosta Hof van Beroep te Antwerpenilta ja korosti, että kuudennen arvonlisäverodirektiivin 18 artiklan 4 kohdan nojalla jäsenvaltiot voivat valita ainoastaan joko sen, että ylimenevä osa siirretään seuraavalle kaudelle, tai sen, että se palautetaan.