natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 85/577 is designed to protect consumers by enabling them to withdraw from a contract concluded on the initiative of the trader rather than of the customer, where the customer may have been unable to see all the implications of his act.
Direktiivin 85/577/ETY tarkoituksena on nimittäin suojata kuluttajia sallimalla näiden ottaa uudelleen harkittavaksi sellainen sopimus, joka on tehty nimenomaan elinkeinonharjoittajan eikä asiakkaan aloitteesta, tilanteessa, jossa asiakas ei ole voinut arvioida kaikkia oikeustoimen seurauksia.
Consequently, a contract benefiting a third party cannot be excluded from the scope of the directive on the sole ground that the goods or services purchased were intended for the use of the third party standing outside the contractual relationship in question.
Näin ollen kolmannen hyväksi laadittua sopimusta ei voida jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolellevain sillä perusteella, että ostetut tavarat tai palvelut oli tarkoitettu kyseisen sopimussuhteen ulkopuolisen henkilön käyttöön.
In view of the close link between a credit agreement and a guarantee securing its performance and the fact that the person guaranteeing repayment of a debt may either assume joint and several liability for payment of the debt or be the guarantor of its repayment, it cannot be excluded that the furnishing of a guarantee falls within the scope of the directive.
Kuitenkin direktiivin 1 artiklan sanamuodosta sekä takauksen liitännäisestä luonteesta seuraa, että direktiivin soveltamisalaan voi kuulua ainoastaan sellainen takaus, joka liittyy sopimukseen, jolla kuluttaja on tehnyt kotimyynnissä sitoumuksen elinkeinonharjoittajan kanssa saadakseen tältä tavaroita tai palveluja.
However, it is apparent from the wording of Article 1 of Directive 85/577 and from the ancillary nature of guarantees that the directive covers only a guarantee ancillary to a contract whereby, in the context of 'doorstep selling', a consumer assumes obligations towards the trader with a view to obtaining goods or services from him.
Lisäksi koska direktiivin tarkoituksena on suojata vain kuluttajia, takaaja voi saada sen suojaa vain, jos takaaja on antanut sitoumuksensa direktiivin 2 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisessa tarkoituksessa, jota voidaan pitää takaajan elinkeinon harjoittamiseen kuulumattomana.
Furthermore, since the directive is designed to protect only consumers, a guarantee comes within the scope of the directive only where, in accordance with the first indent of Article 2, the guarantor has entered into a commitment for a purpose which can be regarded as unconnected with his trade or profession.
Ottaen huomioon luottosopimuksen ja sen täyttämisen takaavan takauksen välisen läheisen yhteyden sekä sen seikan, että velan takaisinmaksun takaava henkilö saattaa olla yhteisvastuullinen velallinen tai takaaja, ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että takaus kuuluu direktiivin soveltamisalaan.
'On a proper construction of the first indent of Article 2 of Directive 85/577/EEC of 20 December 1985 to protect the consumer in respect of contracts negotiated away from business premises, a contract of guarantee concluded by a natural person who is not acting in the course of his trade or profession does not come within the scope of the directive where it guarantees repayment of a debt contracted by another person who, for his part, is acting within the course of his trade or profession.'
Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta 20 piovana joulukuuta 1985 annetun direktiivin 85/577/ETY 2 artiklan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että luonnollisen henkilön muuten kuin elinkeinoaan tai ammattiaan harjoittaessaan tekemä takaussopimus, jotta taataan toisen henkilön elinkeinoaan harjoittaessaan tekemän velan takaisinmaksu, ei kuulu direktiivin soveltamisalaan.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 20 March 1997.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 20 päivänä maaliskuuta 1997.
A guarantee given to a financial institution by an individual who is not acting in the course of his trade or profession, in order to secure a loan by that institution to a third party, is not within the scope of Council Directive 85/577/EEC of 20 December 1985 to protect the consumer in respect of contracts negotiated away from business premises.
Takaus, jonka yksityishenkilö antaa ammattitoiminnan ulkopuolella rahoituslaitokselle tämän ammattitoimintaa harjoittavalle kolmannelle henkilölle myöntämän lainan vakuudeksi, ei kuulu muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/577/ETY soveltamisalaan.
Case C-387/96 Anders Sjöberg Transport
Asia C-387/96 Anders Sjöberg Liikenne
17 March 1998
17 päivänä maaliskuuta 1998 joita viranomaiset harjoittajien kanssa ajoneuvoja, liikenteen otetta
Preliminary ruling (Social legislation relating to road transport — Exception granted for vehicles used by public authorities to provide public services which are not in competition with professional road hauliers - Obligation on the driver to carry an extract from the duty roster) (Fifth Chamber) general scheme, Article 13 may not be interpreted broadly.
Ennakkoratkaisu Tieliikenteen sosiaalilainsäädäntö — Poikkeus, joka koskee käyttävät julkisiin palveluihin, joilla ei kilpailla ammattimaisen — Kuljettajan velvollisuus pitää mukanaan työvuorolistan (viides jaosto)
By order of 22 November 1996, Svea Hovrätt (the Svea Court of Appeal) referred to the Court for a preliminary ruling two questions concerning the interpretation of Articles 13 and 14 of Council Regulation (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985.
Svea hovrätt on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 22.11.1996 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 13 ja 14 artiklan tulkinnasta.
However, the point of the requirement that there must be no competition with professional road hauliers is both to provide a better guarantee of road safety and to prevent disruption to competition caused by a single haulier being exempted from compliance with the provisions of Regulation No 3820/85.
Tältä osin on pantava merkille, että asetuksen 13 artiklassa luetellaan tiettyjä kuljetusmuotoja, joiden osalta jäsenvaltioilla on oikeus myöntää omalla alueellaan poikkeuksia tämän asetuksen säännöksistä. Koska 13 artikla on siis poikkeus pääsäännöstä, sitä ei voida tulkita laajentavasti.
The questions were raised in the course of criminal proceedings brought against Mr Sjöberg for infringement of the second subparagraph of Article 27(1) and Article 27(2) of Förordningen (1993:184) om kör- och vilotider samt färdskrivare vid vägtransporter (Regulation on driving and rest periods and recording equipment in road transport), and Article 14 of Regulation No 3820/85.
Nämä kysymykset on esitetty rikosasiassa, jossa vastaajana olevaa Sjöbergiä syytetåänförordningen (1993:184) om kör- och vilotider samt färdskrivare vid vägtransporter -nimisen asetuksen (asetus ajoja lepoajoista sekä ajopiirturin käytöstä tieliikenteessä) 27 §:n 1 momentin 2 kohdan ja 2 momentin sekä asetuksen N:o 3820/85 14 artiklan rikkomisesta.
In the light of that twofold objective, the absence of competition with professional hauliers must be assessed both at the time when the exclusive right to operate a public service is granted and during the performance of the contract. It is common ground that until the contract is concluded an undertaking wishing to acquire the operation of a public service must engage in competitive conduct.
On todettava, että vaatimus kilpailun puuttumisesta ammattimaisen liikenteen harjoittajien kanssa toisaalta antaa paremmat mahdollisuudet liikenneturvallisuuden takaamiseen ja toisaalta tarkoittaa estää kilpailuolosuhteiden vääristymisen sen johdosta, että yksi liikenteen harjoittaja on vapautettu noudattamastaasetuksenN:o 3820/85säännöksiä.
The first question must be understood as asking whether the exception in respect of vehicles used by public authorities to provide public services which are not in competition with professional road hauliers, provided for in Article 13(l)(b) of Regulation No 3820/85, applies to vehicles belonging to an undertaking which is wholly owned by a public authority and which operates a public passenger service under a contract granting it an exclusive right for a specified period.
Ensimmäisellä ennakkoratkaisukysymyksellä on syytä ymmärtää tarkoitettavan sitä, soveltuuko asetuksen N:o 3820/85 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan poikkeussäännös ajoneuvoista, joita viranomaiset käyttävät julkisiin palveluihin, joilla ei kilpailla ammattimaisen liikenteen harjoittajien kanssa, sellaiselle yritykselle kuuluviin ajoneuvoihin, jonka pääoma on viranomaisen omistuksessa ja joka vastaa joukkoliikenteen järjestämisestä sellaisin sopimuksin, joilla sille on myönnetty määräajaksi yksinoikeus tähän.
In the case in point, it is not disputed that the service was put out to tender. Accordingly there was competition between various professional road hauliers who also wished to be awarded the contract.
Tähän kaksijakoiseen tavoitteeseen nähden kilpailun puuttumista ammattimaisen liikenteen harjoittajien kanssa on arvioitava sekä juuri sinä ajankohtana, jolloin yksinoikeus julkisen palvelun tarjoamiseen myönnetään, että tällaisen sopimuksen voimassaolon ajan.
That competition will quite clearly endure, since there will be a further call for tenders when the contract, which has been
On nimittäin selvää, että sopimuksen tekemiseen saakka julkisen palvelun järjestämisoikeutta tavoittelevan yrityksen on sopeutettava käyttäytymisensä kilpailutilanteeseen.
Article 13 of Regulation No 3820/85 lists certain categories of transport in respect of which the Member States may grant exceptions on their own territories from any provision of that regulation. Being thus a derogation from the
Kyseisen sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen tämä sama yritys ei edelleenkään ole kilpailutilanteen ulkopuolella, koska se harjoittaa tätä toimintaa
concluded for a specified period only, comes to an end.
siten, että sen sopimus päättymisajankohtanaan uudistetaan.
Installation of such recording equipment is provided for in Council Regulation (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985 on recording equipment in road transport.
Tällaisen valvontalaitteen asentamista edellytetään tieliikenteen valvontalaitteista 20 päivänä joulukuuta 1985 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3821/85.
Article 15(7) of Regulation No 3821/85 provides that, whenever requested by an authorised inspecting officer to do so, the driver must be able to produce record sheets for the current week, and in any case for the last day of the previous week on which he drove.
Asetuksen N:o 3821/85 15 artiklan 7 kohdassa säädetään, että kuljettajan on milloin tahansa pyynnöstä esitettävä valvontaviranomaiselle kuluvan viikon pi i rt urilevyt sekä joka tapauksessa edellisen ajoviikon viimeisen ajopäivän piirturilevy.
The purpose of that provision, as the Court held in Nijs and Transport Vanschoonbeek-Matterne is to ensure that compliance with the compulsory weekly rest period can be checked.
Tämän säännöksen osalta yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa C-158/90, Nijs ja Transport Vanschoonbeek-Matterne, 13.12.1991 antamassaan tuomiossa, että sen tarkoituksena on mahdollistaa pakollisen viikot täisen lepoajan noudattamisen valvonta.
The first point to be borne in mind here is that the purpose of requiring drivers to carry an extract from the duty roster is to ensure effective monitoring of compliance with the provisions of Regulation No 3820/85.
On näin ollen todettava, että tarjouskilpailun tuloksena määräajaksi yksinoikeuden joidenkin liikennepalveluiden järjestämiseen saaneen yrityksen käyttämät ajoneuvot kilpailevat ammattimaisen liikenteen harjoittajien kanssa, sillä mainitun yrityksen on sopeutettava käyttäytymisensä kilpailutilanteeseen saadakseen sopimuksensa uudistetuksi sen päättymisajankohtana.
Since, in the case of regular passenger services, an extract from the duty roster and a copy of the service timetable replace the recording equipment, that extract and that copy must provide an equally effective means of monitoring compliance by the driver with the provisions concerning driving times and rest periods.
On ensiksikin syytä huomauttaa, että työvuorolistan otteen mukanapitovelvollisuuden tarkoituksena on varmistaa asetuksen N:o 3820/85 säännösten tehokas valvonta.
This is clear from the twenty-fifth recital in the preamble to the regulation, which states that in the case of drivers of vehicles used for regular passenger services, a copy of the timetable and an extract from the undertaking's duty roster may
Kun säännöllisessä henkilöliikenteessä yrityksen työvuorolistan ote ja aikataulun jäljennös korvaavat valvontalaitteen, tämän otteen samoin kuin tämän jäljennöksen on yhtä tehokkaasti mahdollistettava sen tarkistaminen, että kuljettaja on noudattanut ajo- ja lepoaikoja koskevia säännöksiä.
The exception in respect of vehicles used by public authorities to provide public services which are not in competition with professional road hauliers, provided for in Article 13(l)(b) of Council Regulation (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985 on the harmonisation of certain social legislation relating to road transport, does not apply to vehicles belonging to an undertaking which is wholly owned by a public authority and which operates a public passenger service under a contract granting it an exclusive right for a specified period following a call for competing tenders.
Tieliikenteen sosiaalüainsäädännönyhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan poikkeussäännös ajoneuvoista, joita viranomaiset käyttävät julkisiin palveluihin, joitta ei kilpailla ammattimaisen liikenteen harjoittajien kanssa, ei savettu sellaiselle yritykselle kuuluviin ajoneuvoihin, jonka pääoma on viranomaisen omistuksessa ja joka vastaa joukkoliikenteen järjestämisestä sellaisin sopimuksin, joilla sille on tarjouskilpailun tuloksena myönnetty määräajaksi yksinoikeus tähän.
The requirement in Article 14(5) of Regulation No 3820/85, that each driver assigned to a service referred to in Article 14(1) must carry an extract from the duty roster and a copy of the service timetable, is not satisfied where the extract from the duty roster relates only to the day on which it is checked.'
Asetuksen N:o 3820/85 14 artiklan 5 kohdassa asetettua vaatimusta, jonka mukaan jokaisella 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun liikenteeseen määrätyllä kuljettajatta on oltava mukanaan työvuorolistan ote ja aikataulun jäljennös, ei ole täytetty suloin, kun työvuorolistan ote koskee ainoastaan valvontapäivää.
only to vehicles used directly by public authorities, excluding vehicles used by private undertakings under the control of the authorities, to provide public services, such as public passenger service by bus, where no competition with private hauliers may be involved, both at the time when the service is provided and when the right to operate it is granted, and with a view to the granting of a new right.
Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 13 artiklan 1 kohdan b alakohtaan perustuva poikkeus on sovellettavissa ainoastaan välittömästi viranomaisten — eikä siten yksityisten yritysten viranomaisten valvonnassakaan — joukkoliikenteen harjoittamisen linja-autoilla kaltaisiin julkisiin palveluihin käyttämiin ajoneuvoihin tilanteissa, joissa ei ole mahdollisuutta esiintyä minkäänlaista kilpailua ammattimaisen liikenteen harjoittajien kanssa niin toiminnan harjoittamisen aikana kuin toiminnan harjoittajasta päätettäessäkään, tai myöskään tällaisen uuden päätöksenteon näkökulmasta.
The extract from the duty roster which the driver is obliged to carry, in accordance with Article 14(5) of Regulation No 3820/85, may not cover driving only on the day concerned.
Se työvuorolistan ote, joka kuljettajalla on asetuksen N:o 3820/85 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti oltava mukanaan, ei saa yksinomaan koskea kyseisen päivän ajoa.
19 March 1998
19 päivänä maaliskuuta 1998
Preliminary ruling (Articles 34 and 36 of the EC Treaty — Directive 91/629/EEC — European Convention on the Protection of Animals Kept for Farming Purposes — Recommendation concerning Cattle -Export of calves from a Member State maintaining the level of protection laid down by the Convention and the Recommendation — Export to Member States which comply with the Directive but do not observe the standards laid down in the Convention or the Recommendation and use intensive farming systems prohibited in the exporting State — Quantitative restrictions on exports — Exhaustive harmonisation — Validity of the Directive) (Full Court)
Ennakkoratkaisu EY:n perustamissopimuksen 34 ja 36 artikla — Direktiivi 91/629/ETY — Tuotantoeläinten suojelua koskeva eurooppalainen yleissopimus—Nautaeläimiä koskeva suositus — Vasikoiden vienti jäsenvaltiosta, jossa taataan yleissopimuksessa ja suosituksessa edellytetty suojelun taso — Vienti sellaisiin jäsenvaltioihin, jotka ovat panneet direktiivin täytäntöön mutta jotka eivät noudata yleissopimuksen ja suosituksen vähimmäisvaatimuksia, vaan käyttävät vientivaltiossa kiellettyjä tehotuotantomenetelmiä — Viennin määrälliset rajoitukset — Tyhjentävä yhdenmukaistaminen — Direktiivin pätevyys (täysistunto)
By order of 12 December 1995, the High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division, referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 34 and 36 of the EC Treaty and on the validity of Council Directive 91/629/EEC of 19 November 1991 (hereinafter 'the Directive').
High Court of Justice, Queen's Bench Division on esittänyt 2.12.1995 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisu kysymystä EY:n perustamissopimuksen 34 ja 36 artiklan tulkinnasta ja vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista 19 päivänä marraskuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/629/ETY (jäljempänä vasikkadirektiivi) pätevyydestä.
Those questions have been raised in proceedings brought by the Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals (hereinafter 'the RSPCA') and Q)mpassion in World Farming Limited (hereinafter 'CIWF') against the Minister of Agriculture, Fisheries and Food (hereinafter 'the Minister') challenging the Minister's refusal to restrict, on the basis of Article 36 of the Treaty, the export of veal calves to other Member States.
Kysymykset on esitetty oikeudenkäynnissä, jossa kantajina ovat Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals (jäljempänä RSPCA) ja Compassion in World Farming Ltd (jäljempänä CIWF) ja vastaajana Minister of Agriculture, Fisheries and Food (jäljempänä ministeriö), joka koskee ministeriön päätöstä kieltäytyä rajoittamasta EY:n perustamissopimuksen 36 artiklan perusteella teurasvasikoiden vientiä muihin jäsenvaltioihin.
limited to providing for the elaboration of recommendations to the Contracting Parties with a view to application of the principles which they set out.
Toinen kysymys koskee sitä, onko direktiivi pätemätön sen vuoksi, ettei se ehkä ole yleissopimuksen tai suosituksen määräysten mukainen.
The 1988 Recommendation concerning Cattle (hereinafter 'the Recommendation') was adopted by the Standing Committee on 21 October 1988 and, by virtue of Article 1(1) thereof, applies to all cattle kept for farming purposes.
Tuotantoeläinten suojelua koskeva yleissopimus (jäljempänä yleissopimus) tehtiin 10.3.1976 Euroopan neuvostossa. Se hyväksyttiin Euroopan talousyhteisössä 19 päivänä kesäkuuta 1978 annetun neuvoston päätöksen 78/923/ETY 1 artiklalla.
As far as the Recommendation is concerned, Article 20 thereof expressly provides that the Recommendation is not directly applicable in the national law of the Contracting Parties and that it is to be implemented according to the method that each party considers adequate, that is to say through legislation or through administrative practice.
Suosituksen osalta voidaan todeta ensiksikin, ettei sitä voida sen 20 artiklan mukaisesti välittömästi soveltaasopimuspuolten kansallisissa oikeusjärjestyksissä ja että kukin sopimuspuoli voi panna sen täytäntöön asianmukaiseksi katsomallaan tavalla, eli valita sen täytäntöönpanon lainsäädännölliset muodot ja sovellettavat hallintokäytännöt.
According to the order for reference, in the years prior to 1995 between 500 000 and 600 000 veal calves were exported annually from the United Kingdom to other Member States.
Ennakkoratkaisupyynnöstä käy ilmi, että vuoteen 1995 asti Yhdistyneestä kuningaskunnasta vietiin vuosittain 500 000-600 000 teurasvasikkaa muihin jäsenvaltioihin.
A substantial proportion of those calves were then reared in a production system called the Veal crate system'. A veal crate is a box-like structure used to house a single veal calf.
Suurta osaa vasikoista kasvatettiin "vasikkahäkkimenetelmäksi" kutsulla tuotantomenetelmällä, jossa häkillä tarkoitetaan karsinaavastaavaa rakennelmaa, johon sijoitetaan kerrallaan yksi teurasvasikka.
Secondly, even if the provisions of the Recommendation and of its appendix relating tc housing for cattle and their diet may be more precise than those of the Convention, a document of that kind nevertheless does not contain legally binding obligations for the Contracting Parties and therefore for the Community.
Vaikka suosituksen ja nautaeläinten eläinsuojia ja ravintoa koskevan liitteen määräykset olisivatkin yksityiskohtaisempia kuin yleissopimuksen määräykset, tämän tyyppisessä tekstissä ei ole sopimuspuolia eikä näin ollen myöskään yhteisöä oikeudellisesti velvoittavia määräyksiä.
Whether Article 36 of the Treaty may be relied on
Mahdollisuus 36 artiklaan
The RSPCA and CIWF asked the Minister to prohibit or restrict the export of calves for rearing in veal crates.
RSPCA ja CIWF olivat pyytäneet ministeriötä kieltämään tai rajoittamaan vasikoiden vientiä kasvatettavaksi vasikkahäkki me netel malia.
They contended that the United Kingdom Government had power under Community law to restrict the export of veal calves to other Member States where the system described above was likely to be used, contrary to the standards in force in the United Kingdom and the international standards laid down by the Convention to which all the Member States and the Community had agreed to adhere.
Järjestöjen mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksella on yhteisön oikeuden perusteella valta harkintansa mukaan rajoittaa teurasvasikoiden vientiä jäsenvaltioihin, joissa käytetään edellä kuvattuja tuotantomenetelmiä ja rikotaan tällä tavoin Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa olevia suojelumääräyksiä ja kansainvälisoikeudellisia määräyksiä, jotka on vahvistettu yleissopimuksella, johon kaikki yhteisön jäsenvaltiot ovat liittyneet.
The national court asks whether a Member State which has implemented the Recommendation, drawn up to apply the principles of the Convention, may rely on Article 36 of the Treaty and, in particular, on the grounds of public morality, public policy or the protection of the health or life of animals referred to in that provision in order to justify restrictions on the export of live calves with a view to preventing them from being reared in the veal crate systems used in other Member States which have implemented the Directive but which do not apply the Recommendation.
Kansallisen tuomioistuimen kysymys koskee sitä, voiko jäsenvaltio, joka on pannut suosituksen täytäntöön yleissopimuksen periaatteiden soveltamiseksi, vedota perustamissopimuksen 36 artiklaan, tai erityisesti siihen sisältyviin julkisen moraalin, yleisen järjestyksen tai eläinten terveyden ja elämän suojelemiseen liittyviin syihin asettaakseen rajoituksia elävien vasikoiden viennille ja estääkseen vasikoiden joutumisen kasvatettavaksi vasikkahäkki menetelmällä jäsenvaltioissa, jotka ovat panneet direktiivin