natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is a result of the dissipation not only of the demand effect, but also of the supply-side one (because of negative labour market reactions).
Avustusten työllisyysvaikutukset näyttävät toisaalta jää neen vähäisemmiksi.
In the case of Greece, the addition to GDP growth would amount, on average, to 0.6 percentage points a year as suming EU assistance were continued at current levels up to 2010, but by then the addition would have fallen to 0.3 percentage points.
Keskeinen syy tähän on se, että yksi tyiselle sektorille myönnettyjä pääomatukia tai avustuksia on käytetty tuotannon pääomavaltaisuuden kasvattamiseen tai olemassaolevien tehtaiden ja tuotantovälineistön korvaamiseen uudemmalla teknologialla, jolloin työvoiman tuottavuudella on taipumus kasvaa.
For Portugal, the supply-side effects are estimated to be smaller than for the other countries, partly because a higher proportion of assistance goes to agriculture, while for Spain, the impac: is also estimated to be smaller, in this case because of the smaller size of EU transfers relative to GDP.
Arvioiden mukaan kuitenkin 800 000 työpaikkaa tai 3,5 prosenttia koko naistyöllisyydestä neljässä tärkeimmässä avun vastaanot
The impact on employment, on the other hand, appears to have been more limited.
QUEST II -mallissa, joka niin ikään kiinnittää huomiota sekä kysyntä- että tarjontavaikutuksiin, rahatekijöiden (korkotaso, inflaatio jne.) vaikutukset on nimenomaisesti otettu huomioon.
A major reason for this is that capital grants or subsidies to the private sector have been used to increase the capital intensity of production or to replace existing plant and equipment with more
HERMIN-mallista poiketen se olettaa, että yksilöt ja yksityisyritykset katsovat pidemmälle tulevaisuuteen tehdessään kulutus- ja sijoituspäätöksiä ja reagoivat nopeammin harjoitetun politiikan muutoksiin.
In the QUEST 11 model, which also incorporates both de mand and supply-side effects, the influence o" mone-
Malli olettaa myös, että finanssipolitiikka on ekspansiivista. Mallin mukaan tällainen finanssipolitiikka hillitsee taloudellista kasvua kor-
3 The situation and trends in assisted regions same direction.
3 Avustusta saavien alueiden tilanne eroa asukaskohtaisessa bkt:ssa neljän koheesiomaan ja muun unionin välillä.
This is supported by a large number of more detailed studies.
Tätä päätelmää tukee suuri joukko yksityiskohtaisempia tutkimuksia.
tary variables (interest rates, inflation and so on) is included explicitly.
keamman korkotason, tästä seuraavan vaihtokurssin suuremman arvostuksen ja yksityisten sijoitusten (osittaisen) vähentymisen myötä.
As compared with the HERMIN model, it assumes that individuals and private busi nesses are more forward-looking in the decisions they take about consumption and investment, implying faster responses to changes in policy.
Kysynnän vaimenemisen johdosta ei kenties ole yllättävää, että QUEST II -malli arvioi EU:n rakennepolitiikan vaikutukset talouskasvuun vähäisemmiksi kuin muut mallit.
It also assumes that fiscal policy is expansionary, which In the model tends to dampen economic growth through higher inter est rates, a consequent appreciation of the exchange rate and (partial) crowding-out of private investment.
Bkt:n kasvua arvioidaan lisätyn Kreikassa 0,3 prosenttiyksiköllä ohjelmakaudella 19891993 ja vain 0,1 prosenttiyksiköllä kaudella 1994-1999. Irlannissa sen kasvua arvioidaan lisätyn 0,3 prosenttiyksiköllä molemmilla ohjelmakausilla, Portugalissa 0,3 prosenttiyksiköllä ensimmäisellä kaudella ja 0,2 prosenttiyksiköllä toisella, ja Espanjassa 0,1 prosenttiyksiköllä kummallakin kaudella.
Because of the dampening effects on demand, it is per haps unsurprising that QUEST II produces lower estimates of the effect of EU structural policies on economic growth than the other models.
Tiivistäen voidaan todeta, että vaikkei arvioiden tuottamiin lukemiin pidä suhtautua liian vakavasti, on rohkaisevaa, että kaikki nämä hyvin erilaiset mallit antavat samansuuntaisia tuloksia.
GDP growth is estimated to have been increased by only 0.3 percentage points in Greece in the 1989 to 1993 programming period and by only 0.1 percentage points in the period 1994 to 1999, in Ireland by 0.3 percentage points in both periods, in Por tugal by 0.3 percentage points in the first period and 0.2 percentage points in the second and in Spain by 0.1 percentage points in both.
Yleinen johtopäätös voisi olla, että rakenne rahastot ovat tehokkaasti pienentäneet eroja taloudellisessa suorituskyvyssä koko unionin tasolla ja kaventaneet
If the estimates derived from the models are compared with the results of the analysis in the text of differing changes in GDP per head in the four countries, it suggests that other factors have had a significant influence on relative performance apart from EU structural policies, which is not too surprising.
Kun malleista johdettuja arvioita verrataan neljän ko heesiomaan asukaskohtaisessa bkt:ssa tapahtuneita muu toksia koskevien tarkastelujen tuloksiin, saadaan viitteitä siitä, että EU:n rakennepolitiikan ohella myös muilla tekijöillä on ollut merkittävä vaikutus alueiden suhteelliseen suorituskykyyn, mikä ei ole yllättävää.
This is most notably the case for Ireland and Greece, which represent the two extremes in terms of GDP growth.
Tämä näkyy erityisesti Irlannin ja Kreikan kohdalla, jotka edustavat bkt:n kasvun ääripäitä.
Among these factors are the macroeconomic and other policies pursued by government, the scale and nature of inflows of direct in vestment, the initial structure of economic activity, the enterprise shown by business and the efficiency of public administration together with the relative endowment of social capital, as defined in Part 2 above.
Näihin tekijöihin kuuluvat hallituksen makrotalous- ja muu politiikka, suorien investointien laajuus ja luonne, taloudellisen toiminnan alkuperäinen rakenne, liike-elämän yrittäjähenkisyys ja julkishallinnon tehokkuus yhdessä sosiaalisen pääoman (ks. luku 2) tason kanssa.
It is through the last of these that EU structural policies may also have had an Indirect, if perhaps no less important, impact on the development of lagging regions, as ex plained in Part 2.
Juuri viimeksi mainitun kautta EU:n rakennepolitiikalla voi olla epäsuora, mutta el välttämättä vähemmän tärkeä, vaikutus jälkeenjääneiden alueiden kehitykseen, kuten edellisessä luvussa esitettiin.
Objective 6 areas, which are very sparsely populated, are also considered here along with Objective 1 regions.
Tässä käsitellään tavoite 1 -alueiden ohella myös erittäin harvaan asuttuja tavoite 6 -alueita.
However, Objective 6 typically does not target whole NUTS 2 or NUTS 3 regions.
On kuitenkin huomattava, ettei ta voite 6 tyypillisesti kata kokonaisia NUTS2- tai NUTS3-alueita.
Regions included in the analysis are those where at least 50% of the total population lives in assisted parts of the region.
Tarkasteltaviksi on valittu alueet, joilla vähintään 50 prosenttia koko väestöstä asuu alueen avustusta saavissa osissa.
For Objective 6, this means that the analysis is based on data for a restricted number of NUTS 3 regions: Jämtlands Ian (S), the regions of Ita Suomi and Lappi (FIN).
Tämä merkitsee sitä, että tavoite 6 -alueiden tarkastelu perustuu tietoihin, jotka on kerätty muutamalta NUTS3-alueelta: Jämtlannin läänistä (S), Itä-Suomesta ja Lapista (SF).
Part 4 Enlargement
Osa 4 Laajentuminen
4.1 Introduction
Johdanto
4.2 Demography: situation and trends
Väestörakenne: nykytilanne ja kehityssuunnat
4.3 Economy
Talous
4.4 Competitiveness
Kilpailukyky
4.5 Administrative structure
Hallintorakenne
4.6 Conclusions
Päätelmät
Enlargement to the countries of Central and Eastern Europe and Cyprus is a great opportunity, both for the countries concerned and for the EU as a whole.
Laajentuminen Keski- ja Itä-Euroopan maihin sekä Kyprokselle tarjoaa huomattavan mahdollisuuden sekä kyseisille maille että EU:lle kokonaisuudessaan.
Shared geographical, historical, political, social and economic factors mean that it makes sense to treat the Central and Eastern European countries together.
Jaetuista maantieteellisistä, historiallisista, poliittisista, sosiaalisista ja taloudellisista tekijöistä seuraa, että Keski- ja Itä-Euroopan maita on järkevää käsitellä kokonaisuutena.
Cyprus, however, has a different history and a differ ent economic situation and is therefore examined in a separate section below.
Kyproksella on kuitenkin erilainen historia ja taloudellinen tilanne, ja siksi sitä tarkastellaan erillisessä luvussa.
With the dismantling of trade barriers, international trade has increased significantly, as has the inflow of foreign investment.
Kaupan esteiden purkamisen myötä niin kansainvälinen kauppa kuin ulkomaiset sijoituksetkin ovat lisääntyneet merkittävästi.
The dominant trading partners and the main source of foreign investment have been the neighbouring Member States of the EU.
Hallitsevina kauppakumppaneina ja ulkomaisten sijoitusten päälähteenä ovat olleet läheiset EU:n jäsenvaltiot.
This in creased economic integration across wider Europe as a whole is both a cause and an effect of major political developments, notably the fact that CEE countries count future membership of the European Union among their top priorities.
Lisääntynyt taloudellinen yhdentyminen kautta koko Euroopan on sekä syy että seuraus merkittävästä poliittisesta kehityksestä, ja etenkin siitä, että KIE-maat sisällyttävät Euroopan Unionin jäsenyyden huippuprioriteettien joukkoon.
The EU, in turn, has initiated a process of preparing for enlargement.
EU puolestaan on käynnistänyt valmistautumisprosessin laajentumista varten.
This be gan formally with the European Council meeting of Copenhagen (1993), which set key criteria for membership, and the European Council meeting inffLux embourg (1997) decided to open accession negotiations with groups of applicant countries.
Tämä alkoi muodollisesti Eurooppa-Neuvoston kokouksessa Kööpenhaminassa (1993), jossa asetettiin keskeiset kriteerit jäsenyydelle. Euroopan Neuvoston kokous Luxemburgissa (1997) puolestaan päätti avata liittymisneuvottelut eri hakijamaaryhmien kanssa.
In the meantime, the Commission's proposals for the Union's future policy priorities and financing — Agenda 2000— make specific provision for enlargement. ment.
Myös komission Agenda 2000 -asiakirjassa esittämät unionin politiikan tulevaisuuden pääpainoalueita ja rahoitus ta koskevat linjaukset sisältävät laajenemista koskevan pykälän.
Since the turn of the decade, the Central and Eastern European countries (CEE countries) have entered a period of profound political and economic reform, an experience without precedent in Europe this century.
Vuosikymmenen vaihteesta lähtien Keski- ja Itä-Euroopan maat (KIE-maat) ovat tulleet syvään poliittiseen ja taloudelliseen uudistuskauteen, mistä ei ole ennakkotapausta Euroopassa tällä vuosisadalla.
The previous regime was based on the centrally planned economy which limited the exposure of pro ducers to markets and to competition both at home and from the outside world.
Edellinen hallintojärjestelmä perustui keskusjohtoiseen talouteen, joka rajoitti tuottajien altistumista markkinoille ja kilpailua sekä kotimaisten että muun maailman valmistajien kanssa.
Reform is directed at the establishment of markets and the discipline they en tail, and at the opening up of the economy to international trade.
Uudistus keskittyy markkinoiden luomiseen ja tähän liittyvään kurinpitoon sekä talouden avaamiseen kansainväliselle kaupankäynnille.
The changes are being introduced in a very short period of time. Conseguently, the impact on economy and society in CEE countries has been considerable.
Koska muutosten aikajänne on hyvin lyhyt, niiden vaikutus KIE-maiden talouteen ja yhteiskuntaan on ollut huomattava.
While enlargement provides, above all, the opportunity for maintaining stability and improving prospects for growth in Europe, there is little doubt that it presents a considerable challenge and will undoubtedly increase the heterogeneity of the EU.
Samalla kun laajentuminen antaa mahdollisuuden en nen kaikkea vakauden ylläpitoon ja Euroopan kasvun tulevaisuuden näkymien kohentumiseen, ei ole juuri kaan epäilystä siitä, että se myös asettaa huomattavan haasteen EU:lle ja tulee epäilemättä lisäämään EU:n heterogeenisuutta.
This was high lighted in the Study on the Impact of Enlargement on EU Cohesion Policy {Agenda 2000), which confirmed that the applicant countries lag far behind the EU Member States in terms of economic development and that their institutional capacity to manage the Structural Funds needs to be improved.
Tätä korostettiin tutkimuksessa Study on the Impact of Enlargement on EU Cohesion Policy (Agenda 2000), joka vahvisti, että hakijamaiden talouskehitys on jäänyt pahasti jälkeen EU:n jäsenvaltioiden talouden kehityksestä ja että niiden toimielinten kykyä hallita rakennerahastoja täytyy parantaa.
It, therefore, concluded that they should be given pre-accession assistance and be familiarised with EU structural policy. icy.
Niin muodoin tutkimuksessa todettiin, että niille tulee antaa apua ennen liittymistä ja perehdyttää ne EU:n rakennepolitiikkaan.
The concern here is to further develop the analysis of the demographic and economic situation in the differ ent CEE countries (more specifically, in Bulgaria, the
Seuraavaksi pyritään kehittämään väestörakenteellisen ja taloudellisen tilanteen analyysia KIE-maissa (erityisesti Bulgariassa, Tsekissä, Virossa, Unkarissa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Romaniassa, Slovakiassa ja Sloveniassa) ja niiden eri alueilla. Huo-
The effects can be seen in demographic and economic changes.
Vaikutukset voidaan nähdä väestötilastollisissa ja ta loudellisissa muutoksissa.
Population hasnotchanged much or has fallen as a result of outward migration as well as, increasingly, of falling fertility rates.
Asukasmäärä ei ole muut tunut paljon, tai se on laskenut seurauksena ulospäin suuntautuneesta muuttoliikkeestä samoin kuin alenevasta syntyvyydestä.
The introduction of the market mechanism has led to a radical restructuring of economic activity.
Markkinamekanismin alullepano on johtanut taloudellisen toiminnan perinpohjaiseen uudelleenjärjestelyyn.
As a result, economic out put has declined significantly, though there are clear signs of recovery since 1993 or 1994.
Tuloksena on, että ta louden tuotos on vähentynyt merkittävästi, vaikka selviä merkkejä elpymisestä on vuodesta 1993 tai 1994 lähtien.
This has also led to falling employment, a contraction of the labour force and a rise in unemployment.
Tämä on johtanut myös työllisyyden laskuun, työvoiman supistumiseen ja työttömyyden kas vuun.
4 Enlargement over the period 1990 to 1995 as a whole (Table 35).
4 Laajentuminen tyi kuitenkin siirtymän alkuvuosiin, ja vuodesta 1993 lähtien se on ollut miltei pysähdyksissä.
This indicates that the main reason for the reduction of population during the 1990s has been significant net outward migration, which amounted to some 1.1% over the period.
Sen jälkeen pääsyy jatkuneelle väestömäärän laskulle on ollut vähenevä syntyvyys.
From 1990 to 1995, total birth rates fell from 13.6 births per 1000 inhabitants to 10.4, a fall of over 20%.
Vuodesta 1990 vuoteen 1995 syntyvyysaste putosi kokonaisuudessaan 13,6 syntymästä 10,4 syntymään 1000 asukasta kohti, eli yli 20 prosenttia.
Death rates have, on the other hand, remained unchanged at around 11 deaths per 1000 inhabitants.
Toisaalta kuolleisuusaste on pysynyt muuttumattomana noin 11 kuolemantapauksessa 1000 asukasta kohti.
Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Poland, Romania, Slovakia and Slovenia), and in their regions as well as to examine the development of re­gional policy.
Yleisen väestökehityksen suhteen KIE-maat voidaan jakaa neljään ryhmään: miota kiinnitetään myös maiden aluepolitiikan kehitykseen.
The analysis indicates the wide differ­ences in experience between the countries.
Analyysi osoittaa suuria kokemuseroja maiden kesken.
An understanding of these differences is essential as en­largement approaches.
Näiden erojen ymmärtäminen on olennaista laajentumisen lähestyessä.
The analysis focuses to a sig­nificant extent, partly because of data availability, on the period 1990 to 1995 following the initial implemen­tation of reforms, though developments in more re­cent years are covered insofar as data exist.
Analyysi keskittyy — osaksi tietojen saatavuuden vuoksi — ajanjaksoon 1990-1995 eli uudistusten käynnistämistä seuranneisiin vuosiin, joskin viimeisempien vuosien kehitystä tarkastellaan sikäli kuin aineistoa on saatavilla.
Because of uncertainty about the reliability of some of the data, in particular at regional level, certain results should be treated with caution and considered as indicative only.
Koska joidenkin tietojen luotettavuus on epävarmaa erityisesti alueellisella tasolla, tiettyjä tuloksia tulee käsitellä varoen ja tarkastella niitä pelkästään suuntaa-antavina. vina.
In terms of general demographic developments, the CEE countries can be divided into four groups:
Bulgarian, Viron ja Latvian kaltaiset maat, joiden väestö vähenee sekä luonnollisen väestön vähentymisen että maastamuuton johdosta;
4.2 Demography: situation and trends countries with declining population due to both negative natural growth and outward migration, which include Bulgaria, Estonia, and Latvia;
4.2 Väestörakenne: nykytilanne ja kehityssuunnat
• countries with declining population overall but with different changes in natural growth and mi­gration, which include Romania, with little or no natural growth but net outward migration, and Hungary, with negligible net outward migration but a natural decline in population;
- maat, joissa väestö kokonaisuutena vähenee, mutta joissa esiintyy erilaisia muutoksia luonnollisessa kasvussa ja maastamuutossa; näihin maihin kuuluu Romania, jossa väestön luonnollinen kasvu on vä häistä tai olematonta ja jossa nettomaastamuutto on nettomaahanmuuttoa suurempaa, sekä Unkari, jos sa nettomaastamuutto on vähäistä ja jossa väestön määrä laskee luonnollisesti;
Total population in the 10 CEE countries covered here amounted to 105 million in 1997, some 28% of the present population of the EU.
Vuonna 1997 kokonaisasukasluku tarkastelluissa 10 KIE-maassa nousi 105 miljoonaan, joka on noin 28 prosenttia EU:n nykyisestä väestöstä.
In the late 1980s, total population peaked at over 106 million, so that in over­all terms there has been little change during the 1990s.
1980-luvun lo pulla koko väestömäärä nousi huippuunsa eli yli 106 miljoonaan, joten muutosta on 1990-luvulla ollut kaiken kaikkiaan vähän.
This followed a long period of growth, though at a slowing rate, with total population increasing from 86 million in 1960 to 100 million in the late 1970s (Ta­bles 36 and 37).
Tämä oli pitkän, joskin hidastuvan, kasvukauden seurausta kokonaisasukasluvun lisäännyttyä 1960-luvun 86 miljoonasta 100 miljoonaan 1970-luvun loppuun mennessä (Taulukko 36 ja 37).
• countries with growing population, in which natu­ral growth has more than offset net emigration, which is the case in Poland and Slovakia.
Puolan ja Slovakian kaltaiset kasvavan väestön maat, joissa luonnollinen kasvu on ylittänyt nettomaastamuuton.
million), account for almost 60% of the total population in the region, and another two, the Czech Republic and Hungary, each with just over 10 million inhabitants, for another 20% or so.
Kaksi maata, Puola (38,5 miljoonaa) ja Romania (22,5 miljoonaa), kattaa lähes 60 prosenttia alueen kokonaisasukasluvusta, ja toiset kaksi, Tsekki ja Unkari, joista kummassakin on hiukan yli 10 miljoonaa asu kasta, kattaa noin 20 prosenttia.
Apart from Bulgaria (8V2 million) and Slovakia (51/2 million), the remaining countries all had a population of below 4 million, and below 2 million in the case of Slovenia and Estonia.
Bulgariaa (8,5 miljoonaa) ja Slovakiaa (5,5 miljoonaa) lukuun ottamatta kaikissa jäljelle jääneissä maissa on alle 4 miljoonaa asukasta, ja Slovenian ja Viron tapauksessa alle 2 miljoonaa. joonaa.
The sharpest fall of population between 1990 and 1995 occurred in Latvia and Estonia (-6%), in Bul­garia (-4%) and Romania (-2%).
Väestömäärän jyrkin lasku vuosien 1990 ja 1995 välillä tapahtui Latviassa ja Virossa (-6 %), Bulgariassa (4 %) ja Romaniassa (-2 %).
The Czech Republic, Slovenia and Hungary also registered declines, but more modest.
Tsekissä, Sloveniassa sekä Unkarissa kirjattiin vaatimattomampaa vähenemistä.
In Lithuania, population was un­changed over the period as a whole but fell after 1992.
Liettuassa väestömäärä pysyi jakson aikana yleisesti ottaen muuttumattomana mutta laski vuoden 1992 jälkeen.
Only in Poland and Slovakia did population in­crease and according to projections these two coun­tries alone will experience growing population in the mediumterm.
Vain Puolassa ja Slovakiassa asujaimisto lisääntyi, ja arvioiden mukaan ainoastaan näissä kahdessa maassa il menee väestökasvua keskipitkällä aikavälillä.
The natural increase in population (births minus deaths) was equivalent to 0.4% of total population
Väestön luonnollinen kasvu (syntyneet miinus kuolleet) oli 0,4 prosenttia kokonaisasukasluvusta aikavälillä 1990-1995 (taulukko 35).
Much the same factors underlie these changes.
Paljolti samanlaiset tekijät ovat näiden muutosten perustana.
In the early 1990s, substantial outward migration was the
1990-luvun alussa runsas maastamuutto oli vähentymisen pääsyy.
Map 44 Population density in Central and Eastern Europe, 1996
Kartta 44 Väentiheys Keski- ja Itä-Euroopassa, 1996
Inhabit ants/t m2 j < 50 CEEC average = 97.7
Asukkaita/km2
> 1000 Source: Eu'ostat
> 1000 Lähde: Eurostat
Map 45 Population growth in Central and Eastern Europe, 1990-96
Kartta 45 Väestönkasvu Keski-ja Itä-Euroopassa, 1990-1996
-0.05 -0.25 > 0.25 Regional figures are approximate Source: Eurostat
KIE-maiden keskiarvo = -0,2 Keskihajonta = 0,67 BO: 1990-94 RO: 1990-95 Alueelliset luvut ovat likimääräisiä. Lähde: Eurostat
After reaching a peak in 1992 (reducing population by 2.1% in Estonia and 1.7% in Latvia), outward mi gration has declined in all the countries and, as noted above, population decline is now due to a natural fall.
Maastamuutto saavutti huippunsa vuonna 1992 vähennettyään asukasmäärää Virossa 2,1 prosenttia ja Latviassa 1,7 prosenttia. Sen jälkeen se on vähentynyt kaikissa maissa, ja kuten edellä todettiin, väestö määrän nykyinen lasku on seurausta luonnollisesta vähenemisestä.
In Latvia, birth rates have fallen from 14 births per 1000 inhabitants in 1990 to 7.7 in 1995 and most other countries have experienced a reduction, though by somewhat less.
Latviassa syntyvyysaste laski 14 syntymästä 7,7 syntymään 1000 asukasta kohti vuosi na 1990-1995, ja useimmissa muissakin maissa on havaittu vähentymistä, joskin pienemmässä määrin.
The effect of declining fertility rates on population, which may be partly a result of transition and which was initially overshadowed by outward migration, is now fully evident.
Laskevalla syntyvyydellä, joka saattaa osittain olla seurausta maiden yhteiskunnallis-taloudellisesta siirtymästä ja jota maastamuutto alkuvaiheessa varjosti, on nyt täysin kiistaton vaikutus väestön määrään.
As compared with the EU. the major cities in the re gion are generally smaller and mediumsized cities are proportionately more important.
Alueelliset piirteet suhteellisesti tärkeämpiä.
Moreover, the large cities have not tended to grow at the expense of the smaller settlements around them.
Lisäksi suuret kaupungit eivät ole pyrkineet kasvamaan pienten asutusalueiden kustannuksella.
In all 10 of the countries, over half the population live in urban areas, the proportion ranging from only 51% in Slovenia to 70% in both Estonia and Latvia.
Kaikissa 10 maassa yli puolet väestöstä asuu kaupunkialueilla osuuden vaihdellessa Slovenian vain 51 prosentista Viron ja Latvian 70 prosenttiin.
While comparisons are difficult, more people live in rural areas than in most EU countries and the rural-urban migration, pre dominant in most parts of the region during the 1980s, has either slowed down or been reversed in the 1990s.
Vaikka vertailu onkin hankalaa, maaseudulla asuu enemmän Ihmisiä kuin useimmissa EU-maissa, ja suurimmassa osassa aluetta 1980-luvulla vallinnut maaltamuutto kaupunkeihin on joko hidastunut tai kääntynyt 1990-luvulla maalle muutoksi.