natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(Appeal — Action for failure to act — Finding of inadmissibility at first instance)
Muutoksenhaku — Laiminlyöntikanne — Kanteen tutkimatta jättäminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Order of the Court (First Chamber), 18 November 1999
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 18.11.1999 . . . I-8335
Actions for failure to act — Institution must be called upon to act — Conditions — Request must be clear and precise
Laiminlyöntikanne — Toimielimelle osoitettu vaatimus ryhtyä toimenpiteisiin — Edel lytykset — Nimenomainen ja täsmällinen vaatimus
(EC Treaty, Art. 175, second para, (now Art. 232, second para., EC))
(EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan toinen kohta (josta on tullut EY 232 artiklan toinen kohta)) nen, jotta toimielimen on mahdollista tietää konkreettisesti sen päätöksen sisältö, jonka toimielimen vaaditaan tekevän, ja kehotuksesta on myös ilmettävä, että sen tarkoituksena on velvoittaa toimielin ottamaan kantaa asiaan.
An action for failure to act is admissible only in so far as the applicant has duly followed the prelitigation procedure, satisfying the essential procedural requirement of calling upon the institution concerned to act, within the meaning of the second paragraph of Article 175 of the Treaty (now the second paragraph of Article 232
Laiminlyöntikanne otetaan tutkittavaksi ainoastaan, jos kantaja on asianmukaisesti noudattanut oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä ja kehottanut komissiota tekemään ratkaisun perustamissopimuksen 175 artiklan toisessa kohdassa (josta on tullut EY 232 artiklan toinen kohta) tar koitetulla tavalla.
SUMMARY — CASE C-249/99 P the Commission, which gives no indication to that effect and in no way suggests that it is deemed to constitute a preliminary to legal proceedings, but on the contrary merely asks the Commission for certain information, such as the telephone and fax numbers of the officials and official bodies handling the matter, with whom the applicant — according to its own statements — wishes to make contact.
TIIVISTELMÄ — ASIA C-249/99 P olisi pitänyt katsoa oikeudenkäyntiä edel tävään menettelyyn liittyväksi valmistelevaksi toimenpiteeksi, vaan päinvastoin komissiolta pyydettiin siinä ainoastaan tiettyjä tietoja, kuten sellaisten asiaa hoitavien virkamiesten ja järjestöjen puhelinja telekopionumeroita, joihin kantaja kertomansa mukaan halusi itse ottaa yhteyttä.
Pescados Congelados Jogamar SL, established in Las Palmas, Spain, represented by M. de Cristóbal López, of the Madrid Bar, with an address for service in Luxembourg at the offices of Fiduciaire Beaumanoir, 48 Rue de Bragance, appellant,
Pescados Congelados Jogamar SL, kotipaikka Las Palmas (Espanja), edustaja naan asianajaja M. de Cristobal López, Madrid, prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire Beaumanoir, 48 rue de Bragance, valittajana, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-311/97 Pescados Congelados Jogamar vastaan komissio 30.4.1999 antaman määräyksen (Kok. 1999, s.
APPEAL against the order of the Court of First Instance of the European Communities (Fifth Chamber) of 30 April 1999 in Case T-311/97 Pescados Congelados Jogamar v Commission [1999] ECR II-1407, seeking to have that order set aside, the other party to the proceedings being:
II-1407) kumoamista, vastapuolena:
Commission of the European Communities, represented by J. Guerra Fernández, of its Legal Service, acting as Agent, with an address for service in
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellisen yksikön virkamies J. Guerra Fernández, prosessiosoite Luxemburgissa c/o saman yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
* Language of the case: Spanish.
* Oikeudenkäyntikieli: espanja.
THE COURT (First Chamber), composed of: L. Sevón, President of the Chamber, P. Jann (Rapporteur) and M. Wathelet, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja L. Sevón sekä tuomarit P. Jann (esittelevä tuomari) ja M. Wathelet, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, kuultuaan julkisasiamiestä, on antanut seuraavan määräyksen
PESCADOS CONGELADOS JOGAMAR V COMMISSION the Moroccan authorities, the Commission unlawfully failed to act in exercise of its authority in the fisheries sector and, in particular, of its powers under the Agreement on cooperation in the sea fisheries sector between the European Community and the Kingdom of Morocco.
PESCADOS CONGELADOS JOGAMAR v. KOMISSIO omaisten pysäytettyä Albor Uno -nimisen aluksen komissio on lainvastaisesti laiminlyönyt toimenpiteisiin ryhtymisen sen toimivallan perusteella, joka komissiolla on kalastuksen alalla sekä Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välistä yhteistyötä tällä alalla koskevan sopimuksen nojalla.
Council Regulation (EC) No 150/97 of 12 December 1996 on the conclusion of an Agreement on cooperation in the sea fisheries sector between the European Community and the Kingdom of Morocco and laying down provisions for its implementation (OJ 1997 L 30, p. 1) approved the aforementioned agreement (hereinafter 'the Agreement').
Tämä sopimus (jäljempänä sopimus) hyväksyttiin Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välistä yhteistyötä merikalastuksen alalla koskevan sopimuksen tekemisestä ja sen soveltamissäännöksistä 12 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 150/97 (EYVL 1997, L 30, s. 1).
The Agreement replaces the agreement approved by Council Regulation (EEC) No 3954/92 of 19 December 1992 on the conclusion of the Agreement on relations in the sea fisheries sector between the European Economic Community and the Kingdom of Morocco and laying down provisions for its implementation (OJ 1992 L 407, p. 1).
Sopimuksella korvattiin sopimus, joka oli hyväksytty 19.12.1992 annetulla neuvoston asetuksella N:o 3954/92 Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskunnan merikalastussuhteita koskevasta sopimuksesta ja sen soveltamissäännöksistä (EYVL L 407, s. 1).
On 16 July 1997 the Albor Uno, which is owned by Jogamar, was boarded by the Moroccan authorities on the ground that it was fishing in the Moroccan 12-mile zone.
Marokon viranomaiset pysäyttivät Jogamarin omistaman Albor Unon 16.7.1997 sillä perusteella, että se kalasti 12 meripeninkulman alueen sisäpuolella Marokon rannikosta.
Commission representatives then went to Morocco in order to enter into negotiations with the Moroccan authorities to settle the dispute, in accordance with Articles 9, 10 and 11 of the Agreement.
Komission edustajat lähtivät Marokkoon aloittaakseen neuvottelut Marokon viranomaisten kanssa riidan ratkaisemiseksi sopimuksen 9—11 artiklan mukai sesti.
During those negotiations, the applicant, on 11 August 1997, sent a fax to the Commission delegation in Rabat in which it asked the Commission, first, for the names and telephone and fax numbers of the officials and bodies dealing with the
Näiden neuvottelujen kuluessa Jogamar lähetti 11.8.1997 komission Rabatissa sijaitsevaan edustustoon telekopion, jossa se pyysi komissiolta asiaa hoitavien virkamiesten ja järjestöjen nimiä ja puhelin- sekä telekopionumeroita sekä lisäksi
A few days later the Commission sent the report to Jogamar.
Komissio lähetti muutama päivä myöhemmin tämän selvityksen Jogamarille.
The vessel was ultimately released on 1 September 1997 by administrative settlement.
Alus vapautettiin 1.9.1997 hallintomenettelyn perusteella.
For a more detailed account of the legal context and facts of the case, reference should be made to paragraphs 1 to 18 of the contested order.
Asiaan sovellettavat oikeussäännöt ja sen perustana olevat tosiseikat on esitetty laajemmin valituksen kohteena olevan määräyksen 1—18 kohdassa, johon tältä osin viitataan.
Since Jogamar considered that the Commission had displayed gross negligence in the course of the discussions with the Moroccan authorities, resulting in its vessel and the crew being wrongfully held for 45 days, on 10 December 1997 it brought an action before the Court of First Instance for a declaration that the Commission had failed to act by not intervening in connection with the boarding of the Albor Uno, contrary to Article 38 et seq. of the EC Treaty (now, after amendment, Article 32 et seq.
Jogamar katsoi, että komissio on syyllistynyt törkeään laiminlyöntiin neuvotteluissa Marokon viranomaisten kanssa, minkä vuoksi Jogamarin alus ja sen miehistö pysäytettiin laittomasti 45 päivän ajaksi, jolloin se oli Marokon sotilaallisen valvonnan alaisena.
EC) and Regulation No 3954/92, and that the Commission should not have delegated its powers in fishery matters to national authorities.
Jogamar nosti 10.12.1997 kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, jotta se toteaisi komission laiminlyönnin siltä osin kuin komissio ei EY:n perustamissopimuksen 38 artiklan (josta on muu tettuna tullut EY 32 artikla) ja sitä seuraavien artiklojen sekä asetuksen N:o 3954/92 mukaisesti ryhtynyt toimiin Albor Unon pysäyttämisen osalta ja jotta se toteaisi, että komission ei olisi pitänyt luovuttaa toimivaltaansa kalastuksen alalla kansallisille viranomaisille.
10 After deciding that there was no need to open the oral procedure, the Court of First Instance, dismissed the action as inadmissible.
10 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti, ettei suullista menettelyä ollut tarpeen aloittaa ja jätti kanteen tutkimatta.
It recalled at paragraph 34 of the contested order that an action brought under Article 175 of the EC Treaty (now Article 232 EC) for failure to act is admissible only in so far as the applicant has duly followed the prelitigation procedure, satisfying the essential procedural
Se huomautti valituksen kohteena olevan määräyksen 34 kohdassa, että EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan (josta on tullut EY 232 artikla) mukainen laiminlyöntikanne otetaan tutkitta vaksi ainoastaan, jos kantaja on asianmukaisesti noudattanut oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä ja täyttänyt olennaisen muotovaatimuksen kehottamalla
PESCADOS CONGELADOS JOGAMAR V COMMISSION requirement of calling upon the institution concerned to act, within the meaning of the second paragraph of that provision.
PESCADOS CONGELADOS JOGAMAR v. KOMISSIO kyseisen artiklan toisen kohdan mukaisesti vastaajana olevaa toimielintä tekemään ratkaisun.
11 The Court of First Instance found at paragraph 37 of the contested order that, contrary to the applicant's contentions, the fax of 11 August 1997 did not embody a call upon the Commission to act, but merely a request that it provide certain information so that the applicant could take action itself.
11 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi kantajan väitteistä poiketen valituksen kohteena olevan määräyksen 37 kohdassa, että 11.8.1997 päivätyssä telekopiossa komissiota ei kehoteta tekemään ratkaisua, vaan siltä pyydetään siinä ainoastaan tietoja, joiden perusteella kantaja voi toimia itse.
Nor did the fax indicate that it constituted a preliminary to legal proceedings.
Lisäksi telekopiosta ei käy ilmi, että se on oikeudenkäyntiä edeltävään menettelyyn liittyvä alustava vaihe.
12 By its appeal, Jogamar now asks the Court of Justice to set aside the contested order, to declare the action for failure to act admissible and to consider its merits, and to uphold all the claims put forward by Jogamar at first instance.
12 Käsiteltävänä olevassa valituksessa Jogamar vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa valituksen kohteena olevan määräyksen, ottaa laiminlyöntikanteen tut kittavaksi ja ratkaisee sen aineellisesti hyväksymällä sen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämät vaatimukset kokonaisuudessaan.
13 The Commission contends that the appeal should be dismissed as manifestly unfounded.
13 Komissio vaatii, että valitus hylätään selvästi perusteettomana.
14 Under Article 119 of its Rules of Procedure, the Court may at any time dismiss an appeal by reasoned order where it is clearly inadmissible or clearly unfounded.
14 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 119 artiklan mukaan yhteisöjen tuo mioistuin voi milloin tahansa hylätä valituksen perustellulla määräyksellä, jos valituksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai jos valitus on selvästi perusteeton.
15 In support of its appeal, Jogamar puts forward a single plea in law, alleging breach of Article 175 of the Treaty in that the Court of First Instance infringed the right to effective judicial protection and to legal certainty by reason of an
15 Valituksensa tueksi Jogamar vetoaa yhteen valitusperusteeseen, joka koskee perustamissopimuksen 175 artiklan rikkomista siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut oikeutta tehokkaaseen oikeusturvaan ja
16 In this plea, Jogamar submits primarily that, by dismissing the action as inadmissible because the Commission was not first called upon to act, the Court of First Instance was excessively formalistic.
16 Tässä valitusperusteessaan Jogamar katsoo pääasiallisesti, että koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti kanteen tutkimatta sen vuoksi, että kehotusta ratkaisun tekemiseen ei ollut esitetty, se on tulkinnut asiaa liian muodollisesti.
It decided the case without regard to conditions in the Community today.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ratkaissut asian ottamatta huomioon yhteisön tämän hetkisiä yhteiskunnallisia realiteetteja.
Article 175 of the Treaty was designed for economic problems, so that it is discriminatory to seek to impose the same degree of compliance with formal requirements in a situation involving public international law.
Jogamarin mukaan perustamissopimuksen 175 artiklan tavoitteena on taloudellisten ongelmien rat kaiseminen, joten vaatimus samanasteisesta muotomääräysten noudattamisesta tilanteessa, jossa kyse on kansainvälisestä julkisoikeudesta, olisi syrjintää.
17 In that regard, it is sufficient to note that the second paragraph of Article 175 of the Treaty provides that an action for failure to act 'shall be admissible only if the institution concerned has first been called upon to act'.
17 Tältä osin riittää kun todetaan, että perustamissopimuksen 175 artiklan toisessa kohdassa määrätään, että laiminlyöntikanne "otetaan käsiteltäväksi vain, jos kyseistä toimielintä on ensin kehotettu tekemään ratkaisu".
18 As the Court of First Instance correctly pointed out at paragraph 35 of the contested order, such a request must be expressed with sufficient clarity and precision for the Commission to have a clear idea of the content of the decision sought and to realise that the purpose of the request is to compel it to state its position.
18 Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustellusti korostanut valituksen kohteena olevan määräyksen 35 kohdassa, tällaisen kehotuksen on oltava riittävän nimenomainen ja täsmällinen, jotta komission on mahdollista tietää konkreettisesti sen päätöksen sisältö, jonka komission vaaditaan tekevän, ja kehotuksesta on myös ilmettävä, että sen tarkoituksena on velvoittaa komissio ottamaan kantaa asiaan.
19 The Court of First Instance found that that was not true of the fax sent by Jogamar's legal representative to the Commission on 11 August 1997, since it contained no indication to that effect.
19 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että telekopion osalta, jonka Jogamarin edustaja osoitti 11.8.1997 komissiolle, näin ei ollut, sillä telekopiossa ei ollut mitään tähän viittaavaa mainintaa.
On the contrary, it merely seeks certain information from the Commission, such as telephone and fax numbers of the officials and bodies dealing with the matter, with whom Jogamar's representative, as he himself stated, wished to make contact.
Päinvastoin komissiolta pyydettiin siinä ainoastaan tiettyjä tietoja, kuten sellaisten asiaa hoitavien virkamiesten ja järjestöjen puhelin- ja telekopionumeroita, joihin Jogamar halusi kertomansa mukaan itse ottaa yhteyttä.
Furthermore, as the Court of First Instance found at paragraph 37 of the contested order, the fax in question did not
Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on korostanut valituksen kohteena olevan määräyksen 37 kohdassa, kyseisestä
PESCADOS CONGELADOS JOGAMAR V COMMISSION in any way indicate that it was supposed to constitute a preliminary to legal proceedings.
PESCADOS CONGELADOS JOGAMAR v. KOMISSIO telekopiosta ei lainkaan käy ilmi, että se olisi pitänyt katsoa oikeudenkäyntiä edeltävään menettelyyn liittyväksi valmistelevaksi toimenpiteeksi.
20 In those circumstances, it cannot be found that the Court of First Instance was excessively formalistic in concluding, at paragraph 38 of the contested order, that the applicant did not duly follow the prelitigation procedure by calling upon the Commission to act, within the meaning of the second paragraph of Article 175 of the Treaty.
20 Siten ei voida katsoa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut asiaa liian muodollisesti todetessaan valituksen kohteena olevan määräyksen 38 kohdassa, että kantaja ei ole noudattanut oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä kehottamalla komissiota tekemään ratkaisun perustamissopimuksen 175 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetulla tavalla.
21 The Court of First Instance was therefore right in holding that the action for failure to act brought by Jogamar was inadmissible;
21 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on siten perustellusti katsonut, että Jogamarin nostama laiminlyöntikanne on jätettävä tutkimatta.
Since no infringement of law by the Court of First Instance has been established, the appeal must be dismissed as manifestly unfounded.
Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei ole todettu rikkoneen oikeutta, valitus on hylättävä selvästi perusteettomana.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, applicable to the appeal procedure by virtue of Article 118, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party's pleadings.
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan, jota sovelletaan valituksen käsittelyyn 118 artiklan nojalla, asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
Since the Commission has applied for costs and Jogamar has been unsuccessful, Jogamar must be ordered to pay the costs.
Koska Jogamar on hävinnyt asian ja komissio on vaatinut oikeuden käyntikulujensa korvaamista, Jogamar velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. tikulut.
Case C-329/99 P(R)
Asia C-329/99 P(R)
Pfizer Animal Health SA v Council of the European Union
Pfizer Animal Health SA vastaan Euroopan unionin neuvosto
(Appeal — Order of the President of the Court of First Instance in proceedings for interim relief — Serious and irreparable damage — Consideration of damage suffered by interveners)
Muutoksenhaku — Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin välitoimimenettelyssä antama määräys — Vakava ja korjaamaton vahinko — Väliintulijoille aiheutuneen vahingon huomioon ottaminen
Order of the President of the Court, 18 November 1999
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 18.11.1999
Appeals — Pleas in law — Plea alleging incorrect assessment of the facts — Inadmissible
Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Tosiseikkojen virheellinen arviointi — Tutki matta jättäminen
(Art. 225 EC; EC Statute of the Court of Justice, Art. 51)
(EY 225 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)
Appeals — Pleas in law — Plea alleging incorrect appraisal of the evidence — Inadmissible
Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Näytön virheellinen arviointi — Tutkimatta jättäminen
(EC Statute of the Court of Justice, Art. 51)
(EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)
Applications for interim measures — Suspension of operation of a measure — Conditions for admissibility — Main action must be prima facie admissible
Välitoimet — Täytäntöönpanon lykkääminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytykset — Pääasian kanne vaikuttaa ensi arviolta siltä, että se voidaan ottaa tutkittavaksi (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artiklan 1 kohta)
SUMMARY — CASE C-329/99 P(R)
TIIVISTELMÄ — ASIA C-329/99 P(R)
Procedure — Intervention — Conditions for leave to intervene — Prospective intervener must have an interest in the outcome of the dispute — Intervention in the context of an application for suspension of operation of a Community measure — Whether the intervener has a personal right to interim legal protection — No such right (EC Statute of the Court of Justice, Art. 37)
Oikeudenkäyntimenettely — Väliintulo — Tutkittavaksi ottamisen edellytykset — Väliintulointressi — Väliintulo yhteisön säädöksen täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan hakemuksen yhteydessä — Väliintulijalla ei ole omaa oikeutta saada väliai kaista oikeussuojaa (EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artikla) mäisestä alakohdasta ilmenee, että yhteisön toimielimen säädöksen täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus otetaan tutkittavaksi vain, jos hakemuksen tekijä on nostanut kyseisestä säädöksestä kanteen yhteisöjen tuomioistuimessa.
Under Article 225 EC and Article 51 of the EC Statute of the Court of Justice, an appeal is to be limited to points of law and must lie on the grounds of lack of competence of the Court of First Instance, a breach of procedure before it which adversely affects the interests of the appellant or the infringement of Community law by the Court of First Instance.
EY 225 artiklan ja yhteisöjen tuo mioistuimen perussäännön 51 artiklan mukaan muutosta voidaan hakea vain oikeuskysymyksen osalta ja muutoksenhaun perusteena voi olla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puuttuva toimivalta, asian käsittelyssä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tapahtunut valittajan etuja loukkaava oikeudenkäyntivirhe tai se, että ensimmäisen oikeusasteen tuo mioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta.
The Court of First Instance has exclusive jurisdiction, however, to establish the facts, save where a substantive inaccuracy in its findings is apparent from the documents submit ted to it, and to appraise those facts.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella yksin on toimivalta sekä tosiseikkojen toteamisen osalta, lukuun ottamatta tapauksia, joissa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamusten aineellinen paikkansapitämättömyys johtuu sille esitetystä aineistosta, että näiden tosiseikkojen arvioinnin osalta.
The Court of Justice does not in principle have jurisdiction in appeals to examine evidence which the Court of First Instance has accepted in support of its findings of fact or assessment of the facts.
Yhteisöjen tuomioistuimella ei valitusta käsitellessään pääasiallisesti ole toimivaltaa tutkia sitä näyttöä, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ottanut huomioon tosiseikkoja todetessaan tai niitä arvioidessaan.
Where the general principles of law and rules of procedure governing the burden of proof and the taking of evidence have been observed, it is for the Court of First Instance alone to assess the weight to be attributed to the evidence produced.
Nimittäin, silloin kun yleisiä oikeus periaatteita tai todistustaakkaa ja todisteiden vastaanottamista koskevia prosessuaalisia sääntöjä on noudatettu, yksin ensimmäisen oikeusasteen tuo mioistuimen tehtävänä on arvioida, minkä arvon se antaa sille esitetylle näytölle.
It follows from the first subparagraph of Article 83(1) of the Rules of Proce
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artiklan 1 kohdan ensim
As regards the conditions which a person must satisfy in order to obtain leave to intervene in a case, Article 37 of the Statute of the Court of Justice requires only that he establish an interest in the result of the case, since intervention is of an ancillary nature in relation to the subjectmatter of the case.
Vaatimuksista, jotka henkilön on täytettävä, jotta hänet voitaisiin hyväksyä väliintulijaksi, on todettava, että yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 37 artiklassa edellytetään vain, että henkilö osoittaa asian ratkaisun koskevan hänen oikeuttaan. Väliintulo yhteisöjen tuomioistuimissa on nimittäin liitännäinen oikeudenkäynnin kohteeseen nähden.