natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Government debt (percentage of GDP)
Julkisyhteisöjen velka (% BKT:sta)
payments of the debt increase in 1996.
pääomamenojen rajoittamiseen.
Strong tax revenues, linked to strong growth, also contributed to the reduction in the deficit in 1997.
Myös vahvaan talouskasvuun liittynyt verotulojen voimakas kasvu tuki alijäämän supistamista vuonna 1997.
In 1998, the government deficit is forecast by the Commission services to reach 2.2% of GDP.
Komission ennusteiden mukaan julkisen talouden alijäämän odotetaan vuonna 1998 olevan 2,2 prosenttia suhteessa BKThen.
This reduction is due to limited growth in social expenditure, in interest payments and in government consumption.
Tämä supistuminen johtuu sosiaalimenojen, korkomenojen ja julkisen kulutuksen hitaasta kasvusta.
Total revenue is due to grow in line with nominal GDP, partly due to an additional increase in indirect taxes, mainly excise duties.
Kokonaistulojen odotetaan kasvavan samaa vauhtia kuin nimellinen BKT, mikä johtuu osaksi välillisten verojen, lähinnä valmisteverojen, lisäkorotuksista.
Government investment is expected to rise more rapidly than nominal GDP.
Julkisten investointien odotetaan kasvavan nopeammin kuin nimellisen BKT:n.
The Spanish convergence programme of April 1997 aims for the govern ment deficit to fall further to 1.6% of GDP by the year 2000, in a context of sustained economic growth.
Huhtikuussa 1997 toimitetun Espanjan lähentymisohjelman tavoitteena on julkisen talouden alijäämän ja bruttokansantuotteen suhteen supistuminen edelleen 1,6 prosenttiin vuoteen 2000 mennessä edelleen jatkuvan talouskasvun oloissa.
The government is committed to reduce the expenditure-to-GDP ratio by 1.8 percentage points of GDP to 41.9% by the year 2000, while the revenue-to-GDP ratio would decrease only slightly.
Hallitus on sitoutunut pienentämään menojen ja BKT:n suhdetta 1,8 prosenttiyksikköä 41,9 prosenttiin vuoteen 2000 mennessä, kun taas tulojen odotetaan supistuvan vain vähän suhteessa BKT:hen.
The reduction in government expenditure is concentrated on current expenditure — as a result of major efforts to curb government consumption but also due to the decline in debt costs — while government investment should rise faster than nominal GDP.
Julkisten menojen supistuminen painottuu muihin kuin pääomamenoihin, mikä perustuu jul kisen kulutuksen merkittävään vähentämiseen, mutta myös velanhoitokustannusten alenemiseen. Julkisten investointimenojen sen sijaan odotetaan kasvavan nimellistä BKTta nopeammin.
The reduction in the government deficit is to be shared by all levels of general government.
Alijäämien odotetaan supistuvan julkisen talouden kaikilla tasoilla.
In this context, an agreement inspired by the stability and growth pact has been reached between the central government and the autonomous communities, set ting ceilings to the budget deficits of the regional governments.
Tähän liittyen on vakaus- ja kasvusopimuksen innoittamana päästy valtion ja autonomisten alueiden välillä sopimukseen, jossa aluehallintojen rahoitus alijäämille asetettiin enimmäisrajat.
The government debt ratio increased by 10.1 percentage points from 60.0% of GDP in 1993 to 70.1% in 1996.
Julkisen talouden velan ja bruttokansantuotteen suhde kasvoi 10,1 pro senttiyksikköä 60,0 prosentista vuonna 1993 70,1 prosenttiin vuonna 1996.
In 1996, most of the increase in the government debt ratio was due to stock-flow adjustments (see Table 4.11 ).
Vuonna 1996 julkisen talouden velkasuhteen kasvu johtui pääasiassa varanto/virta-korjauseristä (taulukko 4.11).
These were the result of the issue of debt by the treasury for an amount higher than strictly necessary because of portfolio reasons and in order to take advantage of the low interest rates prevailing at the end of 1996, and the need to fund the uncovered expenditure liabilities detected mid-1996.
Korjauserät johtui vat ensinnäkin siitä, että valtion velkakirjoja laskettiin liikkeeseen enemmän kuin oli aivan välttämätöntä, mihin syynä olivat sijoitussalkkuun liittyvät tekijät ja halu hyödyntää vuoden 1996 lopussa vallinneita alhaisia korkoja.
In 1997, the previous upward trend in the government debt ratio was halted and the debt ratio fell by 1.3 percentage points to 68.8% of GDP.
Toisena syynä oli tarve rahoittaa kattamattomat menovastuut, jotka oli havaittu vuoden 1996 puolivälissä.
surplus and by the negative stock-flow adjustment, resulting mainly from privatisation proceeds.
Tämä kohentuminen johtuu perusylijäämän vahvistumisesta ja velkaa alentavista varanto/virta-korjauksista, jotka syntyivät pääasiassa yksityistämistuotoista.
The reduction in the debt ratio is expected to continue in 1998, mainly owing to a further improvement in the primary surplus and strong economic growth.
Velkasuhteen odotetaan edelleen pienentyvän vuonna 1998, mikä perustuu pääasiassa perusylijäämän kasvun jatkumiseen ja voimakkaaseen talouskasvuun.
The reduction in the government deficit is projected in the convergence programme to lead to a stead}' decline in the debt ratio to approximately 65 % of GDP by the year 2000.
Lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden alijäämän odotetaan johtavan velkasuhteen tasaiseen pienenemiseen siten, että se olisi noin 65 prosenttia suhteessa BKThen vuoteen 2000 mennessä.
The government deficit in Spain has declined substantially since 1995 and in 1997 it reached a level below the reference value.
Espanjan julkisen talouden alijäämä on pienentynyt huomattavasti vuodesta 1995 ja vuonna 1997 se laski viitearvon alapuolelle.
A further decline in the deficit is expected for 1998.
Alijäämän odotetaan supistuvan edelleen vuonna 1998.
The government debt ratio had been rising until 1996 and declined for the first time in 1997.
Julkisen talouden velka suhde kasvoi vuoteen 1996 asti ja pieneni ensimmäisen kerran vuonna 1997.
However, in a context of expected strong economic growth and low interest rates, the government debt ratio is expected to remain on a downward path in the coming years.
Voimakkaan talouskasvun odotusten ja matalien korkojen perusteella julkisen talouden velkasuhteen odotetaan kuitenkin alenevan edelleen lähivuosina.
In view of these developments, the Commission considers that the excessive deficit situation has been corrected and that an excessive deficit no longer exists in Spain.
Tämän kehityksen perusteella komissio katsoo, että liiallinen alijäämä on korjattu ja että Espanjassa ei enää ole liiallista alijäämää.
The Commission is therefore recommending to the Council the abrogation of the decision on the existence of an excessive deficit for Spain.
Komissio suosittelee näin ollen neuvostolle, että se kumoaisi päätöksensä, jonka mukaan Espanjassa on liiallinen alijäämä.
Table 4.11
Taulukko 4.11
Spain: government debt dynamics
Espanja: julkisen velan dynamiikka
The budgetary position of France was unfavourable at the beginning of stage two.
Ranskan julkisen talouden rahoitusasema oli epäsuotuisa toisen vai heen aikana.
Mainly as a result of the recession, the government deficit reached a peak of 5.8% of GDP in 1993.
Pääasiassa taantuman vuoksi julkisen talouden alijäämä nousi 5,8 prosenttiin suhteessa BKThen vuonna 1993.
In 1994, the government deficit remained at the same level as in the previous year, partly due to the can cellation of the debt of former colonies which increased the deficit by 0.3% of GDP.
Vuonna 1994 julkisen talouden alijäämä oli samalla tasolla kuin edeltävänä vuotena, mikä osaksi johtui entisten siirtomaiden velkojen anteeksiantamisesta, mikä lisäsi alijäämää 0,3 prosenttia suhteessa BKThen.
Clear progress in budgetary consolidation was made in 1995 and 1996, with the government deficit falling to 4.9% of GDP in 1995 and to 4.1% in 1996, in line with the government's objectives.
Julkisen ta louden vakauttaminen edistyi selvästi vuosina 1995 ja 1996, jolloin jul kisen talouden alijäämä supistui hallituksen tavoitteiden mukaisesti 4,9 prosenttiin suhteessa BKThen vuonna 1995 ja 4,1 prosenttiin vuonna 1996.
The government deficit declined further in 1997 to 3.0% of GDP.
Julkisen talouden alijäämä vähentyi edelleen vuonna 1997 3,0 prosenttiin suhteessa BKThen.
The reduction in the deficit during the second stage has been largely due to discretionary measures; cyclical factors contributed little to the budgetar}' adjustment (see Graph 4.6).
Toisen vaiheen aikana tapahtunut alijäämän supistuminen on perustunut suurelta osin päätösperäisiin tekijöihin; suhdanteet vaikuttivat va kautumiseen vain vähän (kuvio 4.6).
In 1994, the positive effect of the economic recovery on the deficit was offset by the impact of the measures taken to stimulate activity, in particular the reduction of income taxes and the fourfold increase in school expenses payments.
Vuonna 1994 suhdanne-elpymisen myönteiset vaikutukset alijäämään jäivät pienemmiksi kuin elvyttävän finanssipolitiikan vaikutukset olivat. Jälkimmäisiä olivat erityisesti tuloverojen alentaminen ja kouluista aiheutuvien menojen korvaamisen ne linkertaistuminen.
However, since 1995, the reduction in the cyclically-adjusted deficit has been significant.
Vuodesta 1995 lähtien suhdannetasoitettu alijäämä on kuitenkin supistunut merkittävästi.
Adjustment was achieved through expenditure tightening as well as tax increases.
Vakauttaminen toteutettiin menosupistuksin sekä veronkorotuksin.
The discretionary measures and reforms adopted since 1995 laid the foundations for gradual and lasting budgetary consolidation in subsequent years.
Vuodesta 1995 lähtien toteutetut päätösperäiset toimenpiteet ja uudistukset loivat perustan julkisen talouden asteittaiselle ja kestävälle vakauttamiselle myöhempinä vuosi na.
First, the government put the emphasis on controlling government expenditure as a means of reducing the deficit and with a view to reversing the upward trend in the ratio of government expenditure to GDP; a series of measures were taken to control central government expenditure together with local government spending.
Ensinnäkin hallitus painotti julkisten menojen hillitsemistä keinona supistaa alijäämää ja kääntää laskuun valtion menojen BKT-osuuden kasvava suuntaus; valtion ja paikallishallinnon menojen hillitsemiseksi ryhdyttiin useisiin toimenpiteisiin.
Secondly, the government undertook a far-reaching reform of the social security system in 1996 in order to bring the social accounts back to balance on a durable basis.
Toiseksi hallitus käynnisti laajan sosiaaliturvajärjestelmän uudistuksen vuonna 1996 palauttaakseen sosiaaliturvajärjestelmän kestävään tasapainoon.
Measures to curb spending were complemented by tax increases in order to achieve the deficit targets.
Menojen hillitsemistoimia täydennettiin veronkorotuksin alijäämätavoitteiden saavuttamiseksi.
To lessen the tax burden on the economy, a reform of the personal income tax system has been initiated and the health insurance contributions of employees have been progressively reduced by shifting the financing of health care to a tax on a broader range of income.
Talouteen kohdistuvan verorasituksen lieventämiseksi on aloitettu henkilötuloverotuksen uudistus, ja työntekijöiden sairausvakuutusmaksuja on asteittain pienennetty siirtämällä terveydenhuollon rahoitusta veroon, joka kohdistuu laajempaan tulopohjaan.
The deficit reduction in 1997 stemmed in part from the tight control of
Vuonna 1997 toteutunut alijäämän supistuminen johtui osaksi valtion menojen tiukasta hillitsemisestä ja sosiaaliturvajärjestelmän rahoitus-
France: government deficit and debt
Ranska: julkisyhteisöjen alijäämä ja velka
Actual and cyclically-adjusted deficit (percentage of GDP)
Toteutunut ja suhdannetasoitettu alijäämä (% BKT:sta)
lic finances which had revealed a marked slippage in the State budget deficit, the government adopted additional adjustment measures amounting to 0.4% of GDP.
aseman vahvistamisesta. Vuoden 1997 aikana sen jälkeen, kun valtiontalouden alijäämä paljastui tilintarkastuksessa merkittävästi suunniteltua suuremmaksi, hallitus päätti lisäsopeutuksesta, joka oli 0,4 pro senttia suhteessa BKThen.
These corrective measures, together with expenditure containment, resulted in a lower than targeted State budget deficit.
Nämä korjaavat toimenpiteet yhdessä menojen hillitsemisen kanssa johtivat tavoitetta pienempään valtion talouden alijäämään.
Furthermore, the tight spending norm set by parliament for healthcare spending growth was respected in 1997.
Kansalliskokouksen asettamia tiukkoja rajoja terveydenhuoltomenojen kasvulle noudatettiin vuonna 1997.
In addition, almost half of the deficit reduction between 1996 and 1997 was due to the oneoff payment by France Télécom to a central government fund, amounting to 0.5% of GDP.
Lisäksi lähes «puolet alijäämän supistumisesta vuosina 1996 ja 1997.johtui France Telecomin valtion rahastoon tekemästä kertaluonteisesta maksusta, jonka määrä oli 0,5 prosenttia suhteessa BKThen.
Since 1996, some statistical changes have been introduced mainly in order to bring the French accounting system in line with the ESA-1979 rules.
Vuonna 1996 ja sen jälkeen tehtiin joitakin tilastollisia muutoksia pääasiassa Ranskan tilinpitojärjestelmän saattamiseksi ESA-1979-sään-töjen mukaisiksi.
These changes contributed to reducing the deficit by between 0.2 and 0.5% of GDP per year.
Nämä muutokset merkitsivät kunkin vuoden ali jäämän supistumista 0,2—0,5 prosenttia suhteessa BKThen.
They consist of changes in the booking of certain items such as coupons courus and linear bonds and the correct treatment of public hospital spending and subsidies to the aeronautical industry.
Muutoksiin sisältyy tiettyjen erien kuten coupons courusja lineaaristen joukkovelkakirjalainojen kirjaamistavan muutoksia sekä julkisten sairaaloiden menojen ja ilmailuteollisuudelle maksettavien tukien kirjaamistavan korjaaminen.
Table 4.12
Taulukko 4.12
France: government debt dynamics
Ranska: julkisen velan dynamiikka
The 1998 budget holds expenditure constant in real terms and includes new tax measures amounting to 0.15% of GDP.
Tämä merkitsee sitä, että kertaluonteinen siirto France Telecomilta korvautuu kestävämmillä toimenpiteillä vuonna 1998.
As regards the social security system, Parliament has limited the increase in healthcare spending to 2.2% in 1998 and the government has taken additional adjustment measures amounting to 0.2% of GDP.
Valtion talousarvio ja sosiaaliturvan rahoituksesta vuonna 1998 annettava laki ovat selvä osoitus hallituksen sitoutumisesta julkisen talouden vakauttamiseen. Vuoden 1998 talousarviossa menojen määrä säilyy muuttumattomana ja uusien verotoimenpiteiden vaikutus on 0,15 prosenttia suhteessa BKThen.
Furthermore, the government plans to bring the social accounts back to balance in 1999 by proceeding with the implementation of the reform of the healthcare system introduced in 1996.
Lisäksi hallitus aikoo saattaa sosiaaliturvajärjestelmän rahoi tusaseman jälleen tasapainoon vuonna 1999 jatkamalla vuonna 1996 aloitettua terveydenhuoltojärjestelmän uudistusta.
During the second stage, the government debt ratio grew at a sustained, although decelerating, pace but it remained below the 60% of GDP refer ence value; it rose from 45.3% of GDP in 1993 to 58.0% in 1997 (see Table 4.12).
Toisen vaiheen aikana julkisen talouden velkasuhde on kasvanut jatkuvasti, tosin hidastuvalla vauhdilla, mutta suhde on pysynyt 60 pro sentin viitearvon alapuolella; velka suhteessa BKThen nousi 45,3 pro sentista vuonna 1993 58,0 prosenttiin vuonna 1997 (taulukko 4.12).
Since 1994, the government deficit in France has declined substantially and in 1997 it reached a level equal to the reference value.
Vuoden 1994 jälkeen julkisen talouden alijäämä Ranskassa on pienentynyt huomattavasti ja vuonna 1997 alijäämä oli viitearvon suuruinen.
A further small decline in the deficit is expected in 1998.
Vuonna 1998 alijäämän odotetaan supistuvan edelleen hieman.
The government debt ratio has been rising but it remains below the 60% of GDP reference value.
Julkisen talouden velkasuhde on kasvanut, mutta jää alle 60 prosentin viitearvon.
In view of these developments, the Commission considers that the excessive deficit situation has been corrected and that an excessive deficit no longer exists in France.
Tämän kehityksen perusteella komissio katsoo, että liiallinen alijäämä on korjattu ja että Ranskassa ei enää ole liiallista ali jäämää.
The Commission is therefore recommending to the Council the abrogation of the decision on the existence of an excessive deficit for France.
Komissio suosittelee näin ollen neuvostolle, että se kumoaisi päätöksensä, jonka mukaan Ranskassa on liiallinen alijäämä.
Italy entered stage two of EMU with an unsatisfactory budgetary position.
EMUn toisen vaiheen alkaessa Italian julkisen talouden rahoitus asema oli epäsuotuisa.
Due to the recession and despite stern retrenchment measures, the deficit amounted to 9.5% of GDP in 1993.
Taantumasta johtuen ja tiukoista säästötoimista huolimatta alijäämä oli 9,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 1993.
The surge in interest rates that accompanied the exit of the lira from the ERM in September 1992 pushed government interest payments to an unprecedented high level.
Korkojen nousu, joka seurasi liiran irtautumista ERMistä syys kuussa 1992, kasvatti julkiset korkomenot ennätyksellisen suuriksi.
The consolidation effort was relaxed in 1994 as the measures behind the sharp increase in taxation introduced in 1993 were not extended to 1994 and revenues relative to GDP fell.
Finanssipolitiikkaa kevennettiin vuonna 1994, jolloin vuonna 1993 toteutettuja veroja voimakkaasti lisänneitä toimia ei pidetty voimassa enää vuonna 1994 ja tulot supistuivat suhteessa BKThen.
Italy: government deficit and debt
Italia: julkisyhteisöjen alijäämä ja velka
Actual and cyclically-adjusted deficit (percentage of GDP)
Toteutunut ja suhdannetasoitettu alijäämä (% BKT:sta) k
In 1995, budgetary consolidation resumed, also assisted by vigorous economic growth, and the deficit fell to 7.7% of GDP.
Vuonna 1995 julkisen talouden vakauttamista jatkettiin ripeän ta louskasvun tukemana, ja alijäämä pieneni 7,7 prosenttiin suhteessa BKThen.
This decline was entirely obtained through cuts in non-interest expenditure.
Alijäämän supistuminen perustui kokonaan (muiden kuin korko-) menojen leikkaamiseen.
During the same year a far-reaching pension reform was approved, which transformed the general pension system from an earnings-based into a contribution-based scheme.
Samana vuonna hyväksyttiin laaja eläkeuudistus, jossa yleinen eläkejärjestelmä muutettiin ansioihin perustuvasta maksusuorituksiin perustuvaksi.
The new system, however, applies fully only to new entrants into the labour market, so that its full impact will only be felt in the long term.
Uusi järjestelmä koskee kuitenkin vain työmarkkinoille ensimmäistä kertaa siirtyviä, joten sen vaikutukset näkyvät täysimääräisesti vasta pitkän ajan kuluttua.
The reduction in government debt sendee costs and the increase in revenues, recovering part of the decline previously recorded, played a major role in further reducing the deficit to 6.7% of GDP in 1996.
Julkisten velanhoitomenojen pienentyminen ja tulojen kasvu, joka osaksi kumosi aiemman tulojen vähenemisen, olivat tekijöitä, jotka merkittävästi vaikuttivat alijäämän supistumiseen edelleen.
The largest budgetary consolidation effort, however, was made in 1997 when the deficit was reduced by no less than 4.0 percentage points of GDP to 2.7% of GDP.
Julkista taloutta vakautettiin kuitenkin eniten vuonna 1997, jolloin ali jäämää supistettiin peräti 4,0 prosenttiyksikköä suhteessa BKThen niin että sen ja BKT:n suhde oli 2,7 prosenttia.
The government introduced measures to reduce tax allowances, increased social security contributions and cut current and capital transfers to enterprises.
Hallitus päätti toi menpiteistä, joilla pienennettiin verovähennyksiä, korotettiin sosiaaliturvamaksuja ja leikattiin tulon- ja pääomansiirtoja yrityksille.
Some temporary measures — amounting to 1.1 % of GDP — were also introduced.
Käyttöön otettiin myös väliaikaisia toimenpiteitä, joiden suuruusluokka oli 1,1 % suhteessa BKThen.
These temporary measures, such as the euro-tax, were mostly concentrated on the revenue side.
Nämä väliaikaiset toimenpiteet, kuten eurovero, painottuivat enimmäkseen tulopuolelle.
A crucial role in accomplishing the budgetary objectives for the year was played by the strict limits which were set by the parliament on the cash budget.
Vuodelle asetettujen budjettitavoitteiden saavuttamisessa keskeisessä asemassa olivat parlamentin päättämät tiukat rajoitukset, jotka koski vat kassamenoja ja -tuloja.
This prevented budget appropriations from being transformed into liquidity available to government agencies.
Tämä esti talousarvioon varattujen määrärahojen muuttamisen valtion laitosten käytössä oleviksi käteisvaroiksi.
As a result, many government agencies ran down their outstanding liquidity reseñes, which had accumulated during past years.
Tämän seurauksena useat valtion laitokset supistivat edeltäneiden vuosien aikana kertyneitä kassavarojaan.
However, the size of the unspent appropriations — the residui passivi — grew significantly.
Käyttämättömien määrärahojen määrä — residui passiv — kasvoi merkittävästi.
As these residui passivi can be carried over to the following budget, there is a risk that they might lead to increased expenditure in the future.
Koska nämä residui jjassiv voidaan siirtää seuraavaan talousarvioon, on olemassa vaara, että ne myöhemmin johtavat menojen kasvuun.
As long as the parliament continues to impose severe limits on the cash budget, this risk is limited.
Niin kauan kuin parlamentti jatkaa kassatulojen ja -menojen rajoittamista, vaara on pieni.
The Budget Law for 1998 specifies that the cash constraints which were imposed in 1997 are to be maintained for the following three years.
Vuoden 1998 budjettilaissa säädetään, että vuonna 1997 asetetut kassarajoitteet pidetään voimassa kolmen seuraavan vuoden ajan.
Recent decisions airead}' brought down the outstanding stock of residui passiviby 2 percentage points of GDP.
Hiljattain tehdyillä päätöksillä on jo alennettu voimassaolevaa residui jwissivi -kantaa määrällä, joka vastaa 2:ta prosenttia BKTsta.
In addition, the government intends to graduali}' phase out the outstanding stock of residui passivi and is currently preparing new legislation to limit the proportion of residui passivi that can be carried over to the following year.
Lisäksi hallitus aikoo asteittain poistaa jäljellä olevat residui jjassivi -erät ja valmistelee
negative influence on the government budget, the cyclically-adjusted deficit in 1997 was lower than the actual deficit.
Suhdanteiden vaikuttaessa edelleen epäsuotuisasti julkiseen talouteen suhdannetasoitettu ali jäämä oli toteutunutta alijäämää pienempi vuonna 1997.
The contribution of the cvcle to the budgetary improvement remained modest.
Suhdanteiden antama tuki julkisen talouden vakauttamiselle jäi vähäiseksi.
The reduction in the deficit ratio from 9.5% of GDP in 1993 to 2.7% in 1997 was almost entirely due to expenditure reduction.
Alijäämän ja bruttokansantuotteen välisen suhteen pieneneminen 9,5 prosentista vuonna 1993 2,7 prosenttiin vuonna 1997johtui lähes kokonaan menojen vähentämisestä.
The single largest contribution to the deficit reduction was given by lower interest payments.
Yksittäisistä tekijöistä alijäämää supisti eniten korkomenojen pienentyminen.
Government consumption declined significantly while production subsidies, capital transfers to enterprises and government investment were also reduced.
Julkinen kulutus supistui merkittävästi, ja tuotantotukia, pääomansiirtoja yrityksille ja julkisia investointeja supistettiin samalla.
On the other hand, social security expenditure remained praticali}' unchanged and total revenues increased only slightly.
Toisaalta sosiaaliturvamenot pysyivät käytännöllisesti katsoen muuttumattomina, ja tulot yhteensä kasvoivat vain vähän.
As a consequence of these developments, the primaiy balance has been in surplus throughout the whole period and rose from 2.6% of GDP in 1993 to 6.8% of GDP in 1997.
Näiden tekijöiden seurauksena perusjäämä on ollut ylijäämäinen koko tarkastelujakson ajan ja suhteessa BKT:hen kasvoi 2,6 prosentista vuonna 1993 6,8 prosenttiin vuonna 1997.