natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The three arguments from a Stability and Growth Pact point of view relate to the buffer funds and to the greater role of fiscal policy in EMU, as the exchange rate and monetary policy are no longer available at the national level.
Vakaus- ja kasvusopimuksen kolme näkökohtaa liittyvät puskurirahastoihin ja finanssipolitiikan suurempaan merkitykseen EMUssa, kun kansallista valuutta- ja rahapolitiikkaa ei enää ole: a)
The need for a further improvement in the Finnish government accounts is shared by the Finnish authorities and as such was embodied in their first stability programme which was approved by the EU Ecofin Council on 12 October 1998.
Suomen viranomaiset ovat samaa mieltä siitä, että julkista taloutta on vahvistettava edelleen, ja tämä tavoite sisällytettiin sellaisenaan Suomen ensimmäiseen vakausohjelmaan, jonka Ecofin-neuvosto hyväksyi 12. lokakuuta 1998.
According to the programme, Finland would have general government surpluses of over 2 % of GDP between 1999 and 2002.
Ohjelman mukaan Suomen julkisyhteisöjen talouden ylijäämä olisi yli 2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 1999-2002.
The Commission services estimated that in terms of cyclically adjusted figures the surpluses would range from 1.1 % of GDP in 2001 to 1.8 % of GDP in 2002.
Komissio arvioi, että suhdannekorjattuina lukuina ylijäämät vaihtelisivat 1,1 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2001 1,8 pro senttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2002.
In assessing the Finnish stability programme, the Ecofin Council concluded that, in compliance with the Stability and Growth Pact, 'the underlying budgetary position corresponding to the surplus target of 2.3 % of GDP in 2002 is sufficient to provide a safety margin against breaching the 3 % of GDP threshold as a result of normal cyclical fluctuations'.
Arvioidessaan Suomen vakausohjelmaa Ecofin-neuvosto totesi lopuksi, että vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti "perustana oleva budjettiasema, joka vastaa 2,3 prosentin ylijäämää suhteessa BKT:hen vuonna 2002, antaa riittävän varmuusmarginaalin 3 prosentin alijäämäkynnyksen rikkomisen välttämiseksi tavan omaisissa suhdannevaihteluissa".
Until now, the earningsrelated unemployment insurance system and the employment pension system have worked in a procyclical way.
Ansiosidonnainen työttömyyskorvausjärjestelmä ja työeläkejärjestelmä ovat toistaiseksi toimineet suhdannetta vahvistavasti.
The accounts of the unemployment insurance system have to be balanced every year: in a recession, when the number of benefit recipients increases, more revenue has to be raised from the (fewer) contributors.
Työttömyysvakuutusjärjestelmän rahoituksen täytyy olla tasapainossa joka vuosi: taantuman aikana, jolloin korvauksien saajien lukumäärä nousee, (entistä harvemmilta) maksajilta on kerättävä enemmän tuloja.
In the employment pension system, annual contributions have to match current pension payments and the required annual amount to be funded in anticipation of higher future pension expenditure.
Työeläkejärjestelmässä vuosittaisten eläkemaksujen on oltava yhtä suuria kuin senhetkiset eläkemenot ja tulevia kasvavia eläkemenoja varten vuosittain rahastoitava määrä.
In November 1997, the social part ners agreed on buffer funds to be established in both the earningsrelated unemployment
Marraskuussa 1997 työmarkkinaosapuolet sopivat puskurirahastoista, joita perustetaan sekä ansiosidonnaiseen työttömyysva-
(') According to DG II estimates (for a detailed description of the method, see European Commission, 1995), in Finland, when actual GDP rises from its trend to 1 9c above the trend, government revenues are estimated to increase by an amount equal to 0.50 % of GDP. and government expenditure is estimated to decline by an amount equal to 0.16 % of GDP.
(') PO II:n arvioiden mukaan (menetelmää käsitellään tarkemmin lähteessä Euroopan komissio (1995)), kun Suomen tosiasiallinen BKT nousee trcndivauhdista yhden prosentin trendin yläpuolelle, julkisen talouden tulojen arvioidaan kasvavan noin 0,50 prosenttia suhteessa BKT:hen ja menojen arvioidaan vähenevän 0,16 prosenttia suhteessa BKT:hen.
More details are presented in Annex 2.
Tarkempia tietoja tästä on julkista taloutta käsittelevässä liitteessä.
(2) As mentioned before, these figures are surrounded by some uncertainty, as they depend on the specific method of calculation used, particularly that used on the estimates of the output gap.
(2) Kuten jo aiemmin mainittiin näihin lukuihin liittyy jonkin verran epävarmuutta, koska ne riippuvat laskutavasta, erityisesti tuotantokuilun arvioinnissa käytetystä laskutavasta.
For instance, using production functions (the Commission method is based on the Hodrick-Prescot filler), for 1997 the OECD estimated a cyclically adjusted output gap of 1.0 % of GDP. the IMF a surplus of 0.6 % of GDP and the Bank of Finland a deficit of 0.4 9c of GDP (see Brunila, Hukkinen and Tujula. 1999).
Esimerkiksi tuotantofunktioita käyttämällä (komission menetelmä perustuu Hodrick-Prescotin filtteriin) vuonna 1997 OECD arvioi suhdannekorjalun rahoitusaseman olevan 1,0 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hcn, IMF arvioi sen olevan 0,6 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen ja Suomen Pankki 0,4 prosenttia alijäämäinen (ks. Brunila et ai., 1999).
(') The Commission services have estimated that a cyclically adjusted surplus of 1.3 % of GDP would leave sufficient room for Finland to leave the automatic stabilisers to work in a normal downturn without breaching the 3 % of GDP deficit threshold.
O Komissio on arvioinut, että 1,3 prosenttia ylijäämäinen suhdannekorjattu rahoitusasema suhteessa BKT:hen jättäisi riittävästi liikkumatilaa Suomelle, jotta automaattiset vakauttajat voisivat toimia tavanomaisessa laskusuhdanteessa rikkomatta viitearvoa, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen.
From integration into the EU to the EMU challenges
EU:n yhdentymisestä EMUn haasteisiin
Pressures on revenues and expenditures insurance system and in the employment pension system.
Tuloihin ja menoihin kohdistuvat paineet
The objective of the new arrangements, which will be applied from 1999 onwards, is to run surpluses in good times in order to avoid raising the contribution rates in a downturn.
Puskurirahastojen kooksi on kaavailtu noin 3 miljardia markkaa ansiosidonnaisessa työttömyysvakuutusjärjestelmässä ja 3Vz miljardia markkaa työeläkejärjestelmässä.
Because of the high taxes and large transfer payments to households, income distribution in Finland is one of the flattest in the western world.
Korkeiden verojen ja suurten tulonsiirtojen vuoksi tulonjakoerot Suomessa ovat läntisen maailman pienimpiä.
During the massive increase in unemployment in the first half of the 1990s, the tax and transfer system succeeded in preventing any significant increase in inequality (for more details, see the section on taxation and redistribution in Annex 2).
Kun työttömyys kasvoi erittäin paljon 1990luvun alkupuolella, vero- ja tulonsiirtojärjestelmällä onnistuttiin estämään epätasa-arvoisuuden suuri lisääntyminen (tarkemmin liitteessä 2, jossa käsitellään verotusta ja tulojen uudelleenjakoa).
During the recession of 1990-93, the volume of government transfers to households rose by 10 percentage points to 27 % of GDP, while the share of income trans fers in households' gross income rose from one fifth to one third.
Vuosien 1990-1993 taantuman aikana julkisen talouden tulonsiirtojen määrä kotitalouksille nousi 10 prosenttiyksikköä 27 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja samalla tulonsiirtojen osuus kotitalouksien bruttotuloista nousi yhdestä viidenneksestä yhteen kolmannekseen.
Despite soaring unemployment, differentials in disposable income actually declined in 1991 and 1992, while they have risen somewhat since 1993.
Työttömyyden jyrkästä kas vusta huolimatta käytettävissä olevien tulojen erot itse asiassa supistuivat vuonna 1991 ja 1992, mutta vuo desta 1993 ne ovat nousseet hieman.
The funds will be cumulated during a favourable cyclical phase over several years, and they are not likely to be used up all at once in one year.
EMUssa maakohtaisiin häiriöihin sopeuttaminen jää entistä enemmän finanssipolitiikan tehtäväksi, koska kansallista valuuttakurssia ei enää ole.
Although the impact of the buffer funds on the government balance in any single year will therefore remain limited, the move away from a procyclical method of collecting social security contributions towards a more stable evolution of the contribution rates is likely to increase the cyclical sensitivity of government revenues.
Niinpä tarvitaan vahvaa julkisen talouden rahoitusasemaa, jotta julkisella taloudella olisi tarvittavaa liikkumatilaa.
After the recession, however, one might notice some symptoms of 'hysteresis' in the government income transfers to households.
Taantuman jälkeen julkisen talouden tulonsiirroissa kotitalouksille oli kuitenkin huomattavissa joitain "hystereesin" oireita.
Rapid economic growth has reversed only a part of the increase in transfer payments which took place during the recession.
Nopea talouskasvu on vain osaksi tasapainottanut taantuman aikana tapahtuneen tulonsiirtojen kasvun.
Government transfers to households declined by a moderate 4 per centage points in the four years to 1997, when they equalled 23 % of GDP.
Tulonsiirrot kotitalouksille supistuivat vain vaatimattomat 4 prosenttiyksikköä neljän vuoden aikana ennen vuotta 1997, jolloin niiden määrä oli 23 prosenttia suhteessa BKT:hen.
There are several obvious, but not painless, ways to reduce the pressure on the pension system: pension expenditure would be lower, if the benefit levels were reduced, eli gibility rules tightened, or the average retirement age were higher.
Koska rahapolitiikasta päätetään EMU-tasolla, kansallisen finanssipolitiikan tehtäväksi jää huo lehtia siitä, että politiikkayhdistelmä on määritelty oikein oman maan talouden kannalta.
Since 1994, the Finnish economy has grown at a faster rate than that of the EU on average.
Vuodesta 1994 Suomen talous on kasvanut nopeammin kuin EU:n talous keskimäärin.
Initially, the rapid growth reflected the recovery from the deep recession of 1990-93; in 1997, actual GDP was estimated to have reached its trend level.
Aluksi nopea kasvu heijasteli elpymistä vuosien 1990-1993 syvästä lamasta; vuonna 1997 tosiasiallisen bruttokansantuotteen arvioitiin saavuttaneen trenditason.
In 1998-99, GDP is estimated to grow at an average rate of 4.3 %; hence beyond its trend rate of just above 3 %.
Vuosina 1998-1999, bruttokansantuotteen arvioi daan kasvavan keskimäärin 4,3 prosentin vauhtia, joka ylittää 3 prosentin trendikasvun.
Although since the sum mer of 1998 the economy has been slowing down and inflationary pressures have remained subdued, it cannot be excluded that in future strong economic growth may call for a tight fiscal policy in order to achieve an appropriate policy mix.
Vaikka talouskasvu on hidastunut kesästä 1998 lähtien ja inflaatiopaineet ovat säilyneet maltillisina, ei voida jättää pois laskuista sitä mahdollisuutta, että vastaisuudessa vahva talouskasvu voi edellyttää tiukkaa finanssipolitiikka, jotta politiikkayhdistelmä olisi asianmukainen.
Moreover, the structural deficit, which still exists in the central government accounts, could best be eliminated during the current favourable cyclical state.
Lisäksi rakenteellinen alijäämä, jota julkisessa taloudessa edelleen on, voitaisiin poistaa parhaiten nykyisen suotuisan suhdannevaiheen aikana.
In addition, fiscal discipline is required in order to deal with the future pressures on expenditure and taxes, which are discussed briefly in the next section.
Osittain rahastoivasta järjestelmästä huolimatta työeläkemaksuihin tulee kohdistumaan huomattavia paineita.
The economic and financial situation in Finland time population ageing will raise annual government consumption on those above 60 years by 2V2 % of GDP.
Taloudellinen tilanne ja rahoitusmarkkinat
of the pension funds as a creditor to the central government is expected to diminish in importance in the future, when the economic recovery and the elimination of the exchange risk within the euro area are expected to provide ample new investment opportunities for the pension funds.
Eläkerahastojen merkityk­sen valtion luotonantajana odotetaan pienenevän, koska talouden elpymisen ja euroalueen valuuttakurssiriskin poistumisen odotetaan tarjoavan eläkerahastoille run­saasti uusia sijoitusmahdollisuuksia.
Finally, in addition to rising pension expenditure, the ageing population is also likely to raise public spending on healthcare in the future, for which the public finances should be prepared.
Lopuksi eläke­menojen kasvun lisäksi väestön ikääntymisen odotetaan lisäävän julkisia terveydenhoitomenoja tulevaisuudessa, mihin julkisen talouden olisi valmistauduttava.
On the basis of national age-specific expenditure estimates, the Finnish Ministry of Finance has projected that in 30 years'
Kansallisten ikäkohtaisten menoarvioiden perusteella Suomen valtiovarainministeriö on ennustanut, että 30
These longer-term arguments in favour of further fiscal consolidation were retained by the Ecofin Council in its opinion on the Finnish Stability and Growth Pact.
Nämä pitemmän aikavälin näkemykset, jotka puoltavat julkisen talouden vahvistamista edelleen, sisältyivät Ecofin­neuvoston lausuntoon Suomen vakaus­ja kasvu­sopimuksesta.
The Council underlined that 'in view of the future effects of population ageing on the current surplus in the social security sector, the Council recommends a continued effort to improve further the government balance'.
Neuvosto korosti, että koska "väestön ikääntyminen vaikuttaa tulevaisuudessa nykyiseen sosiaaliturvasektorin ylijäämään, neuvosto suosittaa, että julkista taloutta pyritään jatkuvasti vahvistamaan julkisen talouden rahoitusaseman edelleen parantami­seksi".
European Commission (1997b), 'Economic policy in EMU: Part Β — Specific topics' Economic Papers, No 125, November, Directorate­General for Economic and Financial Affairs, Brussels.
Euroopan komissio (1997b), "Economic Policy in EMU, Part Β ­ Specific Topics" Economic Papers, nro 125, November, pääosasto II ­ talous­ ja rahoitusasiat, Bryssel.
Brunila, Α., Hukkinen, J. and Tujula, M. (1999), 'Indicators of the cyclically adjusted budget balance: The Bank of Finland's experience', forthcoming in February as a Bank of Finland/Economics Department working paper.
Brunila, Α., Hukkinen, J., Tujula, M. (1999), "Indicators of the Cyclically Adjusted Budget Balance: The Bank of Finland's Experience", ilmestynyt helmi­kuussa Suomen Pankin kansantaloustieteen osaston alustavana asiakirjana.
European Commission (1990), 'One market, one money', European Economy, No 44, Directorate­General for Economic and Financial Affairs, Brussels.
Euroopan komissio (1990), "One Market, One Money", European Economy, nro 44, talous­ ja rahoitusasioista vastaava pääosasto, Bryssel.
OECD (1998), Employment Outlook, June.
Suomen vakausohjelma (1998), syyskuu.
The Finnish labour market (
Liite 1 Työmarkkinat Q)
Until the end of the past decade, Finland was traditionally a low-unemploy­ment country.
1 Johdanto myysaste nousi nykyisten EU­maiden toiseksi korkeim­maksi Espanjan jälkeen.
Since the mid-1990s, the situation has improved significantly (see Graph 13).
1990­luvun puolivälin jälkeen tilanne on huomattavasti parantunut (kuvio 13).
A healthy econ­omic growth has increased labour demand.
Vahvan talouskasvun ansiosta työvoiman kysyntä on elpynyt.
The unem­ployment rate, which fell from 16.6% in 1994 to 12.6 % in 1997, has since been coming down further (2).
Työttömyysaste laski vuosien 1994 ja 1997 välillä 16,6 prosentista 12,6 prosenttiin, ja suotuisa kehitys jatkuu yhä (2).
Notwithstanding these favourable developments, in 1998 employment was still more than 200 000 people below its level of 1989.
Tästä huolimatta vuonna 1998 työssä oli vielä­kin yli 200 000 henkeä vähemmän kuin vuonna 1989.
) The unemployment rate (trend figures) was 10.7 % in October 1998, 1.2 percentage points lower than in October 1997.
) Työttömyysaste joulukuussa 1998 oli 10,7 % (alustava luku) eli 1,2 prosenttiyksikköä vähemmän kuin lokakuussa 1997.
Graph 13: Unemployment rate in Finland and in the EU countries, 1964-98
(') Työmarkkinoita koskevan liitteen viimeisteli Orlando Abreu.
Source: Commission services, autumn 1998 economic forecasts.
Lähde: Syksyn 1998 talousennuste, Euroopan komissio.
Continued strong economic growth is essential to bring unemployment significantly further down.
Voimakkaan talouskasvun jatkuminen on välttämätöntä, jotta työttömyys vähenisi vielä merkittävästi nykyises­tään.
However, a number of factors (e.g. jobless composition, the changes in production techniques and in the structure of output, and the regime of incentives) suggest that economic growth alone is not enough to put all the Finnish unemployed back to work.
Monista syistä (mm. työttömyyden luonne, tuotan­totekniikan ja tuotantorakenteen muutokset, kannustin­järjestelmä) näyttää kuitenkin siltä, että pelkkä talous­kasvu ei riitä tuomaan kaikkia työttömiä takaisin työelä­män piiriin.
Source: EC, AMECO database.
Lähde: EY, AMECO­tietokanta.
This annex therefore focuses on the labour market developments in Finland, with special emphasis on the changes of the 1990s, on the major structural impediments to job creation and on some possible proposals for their reform.
Tässä liitteessä käsitellään Suomen työmarkkinoiden kehitystä. Erityisesti tarkastellaan 1990­luvulla tapahtu­neita muutoksia, työpaikkojen luomisen tärkeimpiä rakenteellisia esteitä ja muutamia uudistusehdotuksia.
It is organised as follows. Section 2 provides an overview of the main labour market developments in Finland, with special emphasis on the major changes implied by the severe recession of the early 1990s and the developments since then.
Luvussa 2 esitetään yleiskatsaus Suomen työmarkkinoi­den tärkeimpiin muutoksiin painottaen erityisesti 1990­luvun alkupuolen lamavuosien aiheuttamia syvällekäy­viä muutoksia ja niiden jälkeistä kehitystä.
Section 3 then puts special emphasis on the services sector, which is identified as the sector both with the highest potential for job creation and where impediments to stronger employment are more severe.
Luvun 3 pääpaino on palvelusektorilla, jolla todetaan olevan eni­ten työllistämispotentiaalia, mutta jolla toisaalta uusien työpaikkojen syntymisen esteet ovat suurimmat.
Sections 4 and 5 address two incentive issues with wider implications for employment: taxation and the unemployment benefit system.
Luvuissa 4 ja 5 pohditaan kahta työnteon kannustimiin liittyvää järjestelmää, jotka vaikuttavat laajemmin työl­lisyyteen: verotusta ja työttömyysturvaa.
The extent and efficiency of the active labour market measures is tackled in Section 6, whereas the wage-setting system is taken up in Section 7.
Luvussa 6 tar­kastellaan aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden laa­juutta ja tehokkuutta ja luvussa 7 tulopoliittista neuvot­telujärjestelmää.
Finally, the annex ends with a view on regional mobility and the related functioning of the housing market in Section 8.
Lopuksi luvussa 8 käsitellään alueel­lista liikkuvuutta ja sen kannalta olennaista asuntomark­kinoiden toimivuutta.
Finland has traditionally had a high participation rate, which is partly explained by generous earningsrelated benefit systems for those who participate in the labour force.
Työvoimaan on Suomessa pitkään kuulunut suuri osa työikäisestä väestöstä, mikä johtuu osaksi ansiosidon­naisten etuuksien hyvästä tasosta.
Although there has been a falling long-run trend in the male participation rate, the increase in the female participation rate more than compensated that trend until the end of the 1980s (see Graph 15).
Vaikka miesten osal­listuminen työelämään on jo kauan ollut laskusuun­nassa, työvoiman piirissä olevien naisten määrä kasvoi 1980­luvun loppupuolelle asti nopeammin kuin miesten määrä väheni (kuvio 15).
The rise in unemployment in 1990-94 also had an impact on the labour supply.
Työttömyyden kasvu vuosina 1990­94 vaikutti myös työvoiman tarjontaan.
The civilian labour force diminished by more than 100 000 people between 1989 and 1994, partly due to the increased education and partly due to the 'discouraged worker effect'.
Siviilityövoima väheni melkein 100 000 hengellä vuo­sien 1989 ja 1994 välillä, mikä johtui osaksi koulutuk­sessa olevan väestön lisäyksestä ja osaksi työttömien työnhakijoiden lannistumisesta.
As the population of working age continued to grow, the traditionally high participation rate declined from 76 to 72 %.
Kun samaan aikaan työikäisten määrä kasvoi edelleen, ennen niin korkea työelämään osallistumisen aste laski 76 prosentista 72 prosenttiin.
The general outlook of the Finnish labour market has changed remarkably during the last 10 years.
Suomen työmarkkinoiden yleiskuva on muuttunut kulu­van vuosikymmenen aikana ratkaisevasti.
The most striking phenomenon was the very sharp increase in unemployment in 1991-94.
Jyrkin muu­tos oli työttömyyden nopea kasvu vuosina 1991­1994.
The unemployment rate was only 3.5 % in 1990, 4.2 percentage points lower than the EU average of that year.
Vielä vuonna 1990 työttömyysaste oli vain 3,5 prosent­tia eli 4,2 prosenttiyksikköä alle EU:n keskiarvon.
In the following three years, the jobless rate rocketed, reaching 17.4 % in 1994 (see Graph 13).
Lakipiste saavutettiin vuonna 1994, jol­loin työttömyysaste oli korkeimmillaan 17,4 prosenttia (kuvio 13).
Since then, unemployment has been falling steadily and rapidly.
Vaikka työttömyys on vähentynyt siitä läh­tien tasaisesti ja nopeasti, Suomen keskimääräinen työt­tömyysaste vuosina 1996­98 oli edelleen 3,3 prosentti­yksikköä yli EU:n keskiarvon.
However, in 1996-98, the average unemployment rate was 3.3 percentage points higher than the EU average, whereas the opposite had occurred throughout the 1980s (see Table 7).
Koko 1980­luvun ajan tilanne oli päinvastainen (taulukko 7).
The soaring unemployment largely mirrors the employ ment developments, as shown in Graph 14.
Työttömyyden kasvu seurasi melko tarkkaan työllisyys­kehitystä, kuten kuviosta Γ4 ilmenee.
Employment fell for five consecutive years from 1989 to 1994, when it diminished by 19 %, from 2 364 000 to
Työpaikkojen määrä laski viitenä peräkkäisen vuotena (1989­94) yhteensä 19 prosenttia 2 364 000:sta 1 916 000:een. Sitä
Despite the high unemployment, the Finnish employ ment rate is still some percentage points higher than the EU average (see Graph 16).
Korkeasta työttömyydestä huolimatta Suomen työvoi­maosuus on edelleen muutamaa prosenttiyksikköä kor­keampi kuin EU:n keskiarvo (kuvio 16).
However, this difference is at present much lower than in the mid-1980s, when it reached 15 percentage points.
Ero on kuiten­kin supistunut huomattavasti 1980­luvun puolivälistä, jolloin se oh suurimmillaan 15 prosenttiyksikköä.
The Finnish labour market
Työmarkkinat
Graph 14: Population of working age, labour force, civilian employment and unemployment in Finland, 1970-98
Kuvio 14: Työikäinen väestö, työvoima, työllisyys ja työttömyys Suomessa vuosina 1970­1998
1 000 persons
1 000 henkeä
Population, 15 to 64 years
Väestö, 15­64­vuotiaat
Civilian employment
Siviiliväestön työllisyys
Graph 15: Labour force participation rates for males and females, 1970-96
Kuvio 15: Miesten ja naisten osallistuminen työelämään vuosina 1970­1996
Source: Commission services.
2.2 Talouden epätasapaino ja muutospaineet 1980­luvun loppupuolella
Disequilibrium and pressures for change in the second half of the 1980s of elements: an overheated economy, with rising infla­tion, growing losses in competitiveness and increasing external deficits; a fall in profitability not only in the tradable sector but also in the domestic sector despite the buoyant domestic demand; and, last but not least, growing employment in the public sector (see Graph 17), which can be explained only to a limited extent by the Nordic welfare state specificity.
Samaan aikaan julkisen hal­linnon työpaikat lisääntyivät (kuvio 17), mikä selittyy vain osaksi pohjoismaisen hyvinvointiyhteiskunnan eri­koispiirteillä.