natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They are heavily dependent on central government transfers, with two thirds of them receiving 50% or more of their income as government aid.
Ne ovat erittäin riippuvaisia tulonsiirroista, yli kaksi kolmasosaa kunnista saa yli 50 % tuloistaan valtionapuina.
Major cuts in aid to the municipalities will be necessary as part of the Government's macroeconomic adjustment policies.
Kuntien valtionapuihin on odotettavissa huomattavia leikkauksia osana hallituksen kansantalouden tasapainottamistoimenpiteitä.
Municipal services will have to be prioritised and strategic choices made.
Kuntien palveluja on asetettava tärkeysjärjestykseen ja on tehtävä strategisia valintoja, koska uudet leikkaukset kuntien apuihin ovat todennäköisiä.
The cuts affect the municipalities' ability to provide both services and employment.
Leikkaukset vaikuttavat sekä kuntien mahdollisuuksiin tarjota palveluita että työllisyyteen.
The way in which transfers to the municipalities are cut will have effects on regional policy.
Kuntien apujen leikkaustavalla on aluepoliittisia vaikutuksia.
The public sector as a whole employs on average 34% of'the work force in the Objective 6 area. This is 3% more than the average for the country as a whole.
Julkinen sektori kokonaisuudessaan työllistää keskimäärin 34 % tavoite 6 -alueen työvoimasta, mikä on yli 3 % koko maan keskiarvoa enemmän.
However, compared with the other Nordic countries, the size of the public sector in the Objective 6 area in Finland is modest.
Suhteessa muihin Pohjoismaihin on Suomen julkinen sektori kooltaan melko vaatimaton.
For example, the public sector in the Swedish Objective 6 area employs 40% of the labour force.
Esimerkiksi Ruotsin tavoite 6 -alueella julkinen sektori työllistää 40 % työvoimasta.
The public sector is especially important for women's employment.
Julkinen sektori on erityisen tärkeä naisten työllisyyden kaimalta.
Forest products industry
Metsäteollisuus
The forest cluster of the Objective 6 area, which is based on natural resources, is strong.
Tavoite 6 -alueen metsäklusteri, joka perustuu luonnonvaroihin, on vahva.
Some 34 % of jobs in manufacturing industry are in the processing of timber, furniture, pulp and paper.
Teollisuuden työpaikoista 34% on puutavaran, huonekalujen, massan ja paperin valmistuksessa.
The forest products industry has potential for growth in volume terms but is not expected to create a large number of new jobs.
Metsäteollisuudessa on mahdollisuuksia tuotannon kasvattamiseen, mutta sen ei uskota synnyttävän paljon uusia työpaikkoja.
The strong position of the forest products industry is also shown by the large number of businesses in supporting sectors (logging, forest management, chemical industry, metal industry, enterprise services, educational and research establishments).
Metsäteollisuuden vahva asema näkyy myös alueen metsäteollisuutta tukevien yritysten, esimerkiksi puunkorjuun-, metsänhoidon, kemian- ja metalliteollisuuden yritysten, yrityspalveluiden sekä koulutus- ja tutkimuslaitosten määrässä.
Areas which are especially dependent on the forest products industry are Kainuu, Lapland and the Suomenselkä area.
Metsäsektorista riippuvaisia tuotantoalueita on erityisesti Kainuussa, Lapissa ja Suomenselän alueella.
Paper and pulp industry
Paperi-ja selluloosateollisuus
The depreciation of the Finnish mark and increases in labour costs have stimulated growth in the paper and pulp industry, which is a significant export industry.
Suomen markan arvonlasku sekä palkkakehitys ovat vaikuttaneet kasvuun paperi- ja selluloosateollisuudessa, joka on huomattava vientiala.
Although the sector has experienced growth since 1991, it has not invested, because of overcapacity.
Vaikka sektori on kasvanut vuodesta 1991, se ei ole ylikapasiteetista johtuen investoinut.
The work force has been reduced by 18% from 1991 to 1994, and the prospects are for further reductions in the years to come.
Työvoima on pienentynyt 18 % aikavälillä 1991-1994 ja lisäleikkaukset ovat tulevina vuosina todennäköisiä.
Industries serving the domestic market, which are dominated by small sized businesses, are the second biggest employer in the Objective 6 area.
Pienten yritysten hallitsema kotimarkkinateollisuus on tavoite 6 -alueen toiseksi suurin työllistäjä.
These industries, namely the food, building materials, printing industry and timber and wood products industries geared mainly to the home market, employ 24 % of the industrial labour force of the Objective 6 area.
Kotimarkkinateollisuus, eli pääosin kotimarkkinoille suuntautuneet elintarvike, rakennusaine- ja graafinen teollisuus sekä hirsi- ja puutavarateollisuus työllistävät tavoite 6 -alueen teollisuuden työvoimasta noin 24 %.
The stagnation in consumption during the recession has caused severe problems for these industries The potential for these sectors lies in increased exports and an increase in the consumption and investment of private households.
Kulutuksen pienentyminen laman aikana on aiheuttanut vakavia vaikeuksia näille aloille. Kasvumahdollisuudet ovat viennin kasvussa sekä yksityisten kotitalouksien kulutuksen ja investointien lisääntymisessä.
Export industries
Vientiteollisuus
The engineering and metal products industry is a cluster with a high growth potential because it is export based.
Koneiden ja laitteiden valmistus sekä muu metalliteollisuus edustavat klusteria, jolla on vientiin perustuvana suuret kasvumahdollisuudet.
The telecommunications equipment industry also has considerable potential in a fast growing international market.
Myös telekommunikaatioalalla on suuri potentiaali nopeasti kasvavilla kansainvälisillä markkinoilla.
Production of this industry in the clusters situated in Kainuu, Lapland and Pohjois-Karjala is dominated by large companies and their output is mainly exported to international markets.
Kainuussa, Lapissa ja Pohjois-Karjalassa sijaitsevaa tuotantoa hallitsevat suuret yritykset, ja pääosa tuotteista viedään ulkomaille.
The development of telecommunications open up the prospect that new types of exportrelated activity might be located successfully in the Objective 6 area. However, this part
Teleyhteyksien kehitys avaa mahdollisuuden uuden tyyppisten vientitoimintojen onnistuneeseen sijoittautumiseen tavoite 6 -alueelle.
of Finland is not yet strongly represented in telecommunication activities and related services at the moment.
Tämä osa Suomea ei kuitenkaan tällä hetkellä osallistu voimakkaasti tietoliikennetoimintaan eikä liitämiäispalveluihin.
Approximately 40% of the tourists visiting Finland are attracted by the recreational possibilities offered by Finnish nature.
Suomeen saapuvista matkailijoista noin 40 % käyttää hyväkseen Suomen luonnon tarjoamia virkistäytymismahdollisuuksia.
The share of the Objective 6 area in all overnight stays in registered hotels and tourist accommodation establishments in Finland in 1993 was 30 %.
Tavoite 6 -alueen osuus rekisteröidyissä majoitusliikkeissä tapahtuneista yöpymisistä oli 30% vuonna 1993.
Tourism in the Objective 6 area is predominantly domestic, except for Lapland.
Matkailu tavoite 6 -alueella on pääasiallisesti kotimaista Lapin muodostaessa poikkeuksen.
The proportion of foreign overnight stays in 1993 was on average 17 %.
Ulkomaisten yöpymisten osuus oli keskimäärin 17 % vuomia 1993.
Germans tourists are the biggest foreign tourist group.
Ulkomaisten matkailijoiden joukossa saksalaiset muodostivat suurimman ryhmän, jónica osuus tavoite 6 -alueen ulkomaisista yöpymisistä oli 40 %.
They account for 40 % of all foreign overnight stays in the Objective 6 area.
Venäläisten osuus ulkomaisista matkailijoista oli 6 % vuonna 1993.
The percentage of overnight stays by Russians was 6 % in the Objective 6 area in 1993.
Matkailusektorin ongelmia ovat ylikapasiteetti ja kausivaihtelu, mikä
Problems in the tourist sector are overcapacity and seasonal variations, which lead to a high proportion of part time jobs.
synnyttää paljon osa-aikaisia työpaikkoja.
The potential in the sector lies in an extension to international tourism, including that from Russia.
Matkailun kasvumahdollisuudet perustuvat ulkomaisen matkailun lisäämiseen, mukaanlukien Venäjältä tuleva matkailu.
Agriculture, forestry and fisheries
Maa- ja metsätalous
Sparse population and the strong emphasis on agriculture and forestry are factors that separate the Objective 6 area most clearly from the rest of the country.
Harva asutus ja elinkeinorakenteen voimakas painottuminen maa-ja metsätalouteen ovat seikkoja, jotka selvimmin erottavat tavoite 6 -alueen muusta maasta.
While 16.6 % of the total population of Finland live in the Objective 6 area, nearly 30 % of Finnish farmers live there.
Alueen osuus kokonaisväestöstä on 16,6 %, mutta Suomen maatalousväestöstä liki 30 % asuu tavoite 6 -alueella.
Only about 50% of the total of 58 500 farms in the Objective 6 area are active farms and these account for 73% of the arable land.
Noin puolet alueen 58 500 maatilasta voidaan katsoa aktiivitiloiksi, ja niiden omistuksessa on 73 % viljelysmaasta.
In some remote rural areas over half of the labour force earn their living from agriculture and forestry.
Useissa syrjäisissä maaseutukunnissa maa- ja metsätaloudesta toimeentulonsa saavia on yli puolet kokonaistyövoimasta.
The importance of income from agriculture and forestry in times of high unemployment has grown.
Maa- ja metsätalouden tulojen merkitys on jopa kasvanut viime vuosien aikana korkean työttömyyden vallitessa.
Altogether, 18 % of the labour force was employed in agriculture in the Objective 6 region, compared to 6% in EU 12 and 9% in the rest of Finland.
Maatalous työllisti 18 % tavoite 6 -alueen työvoimasta vastaavan osuuden ollessa 6 % EU12:n alueella ja 9 % Suomen muilla alueilla.
Agriculture is mainly dairy farming.
Maatalous on pääasiallisesti karjataloutta.
Over half the farms produce milk and beef.
Yli puolet maatiloista tuottaa maitoa ja lihaa.
Over half of the cattle farmers in Finland are situated in the Objective 6 area.
Koko maan karjatiloista puolet sijaitsee tavoite 6 -alueella.
Primary agricultural production accounts for 7.6% of GDP (EU average 2.4%).
Maatalouden osuus BKT:sta on 7,6 % kun se koko EU:n alueella on 2,4 %.
The farms are small, averaging 14 ha compared to 20 ha for the rest of Finland, and highly dependent on government subsidies.
Tilat ovat pieniä, keskiarvo on 14 hehtaaria, kun se on muualla Suomessa 20 hehtaaria.
Because of the small size of farms, there are few full-time farmers.
Tilat ovat myös riippuvaisia valtion tuesta.
The growing season in the Objective 6 region is 100-170 days (EU 12 : 200-300 days).
Kasvukauden pituus tavoite 6 -alueella on 100-170 päivää (EU12: 200-300 päivää).
The income from agriculture in the Objective 6 area is around the national average for the line of production and size of farm concerned thanks to price support and direct subsidies which are regionally differentiated.
Koska maatalouden hintatuki ja suorat tuet ovat alueellisesti porrastettuja, tavoite 6 -alueen maatalouden tulotaso on tuotantosuunnan ja tilakoon mukaisesti tarkasteltuna lähellä maan keskiarvoa.
The share of subsidies to Finnish farmers in 1993 represented 67% of total gross output.
Suomalaisten maanviljelijöiden tukitaso oli vuonna 1993 67 % kokonaistuotannosta.
The producer subsidy equivalent showing the overall public support to the sector was 40% above the EU level.
Tuottajan saaman julkisen tuen tukitaso oli 40 % yli EU-tason.
The proportion of forest land in the Objective 6 region ranges from 86% of the total land area in the south to 98% in the north.
Metsäala vaihtelee tavoite 6 -alueella alueen eteläosien 86 prosentista pohjoisosien 98 prosenttiin kokonaisalasta.
Forests thus play a major role in the environment and the landscape as well as for the industry of the region.
Se merkitsee paljon alueen ympäristölle ja maisemakuvalle sekä alueen teollisuudelle.
On average each farm has 32 ha of forest.
Tiloilla on metsämaata keskimäärin 32 hehtaaria.
The connection between agriculture and forestry in Finland as a whole has become looser.
Maa- ja metsätalouden tuotannollinen yhteys on löyhentynyt.
Fewer and fewer forest owners live on an agricultural holding.
Yhä harvempi metsänomistaja asuu enää tilallaan.
Whereas in the mid-1970s only every sixth forest owner owned only a forest holding, by 1990 every fourth forest owner was in this position.
Vielä 1970-luvun puolivälissä joka kuudes metsänomistaja omisti ainoastaan metsälön, 1990 joka neljäs.
The state is a significant land owner.
Valtio on huomattava maanomistaja.
In 1990 the largest group of private forest owners were pensioners (countrywide over a third, and over 40% in northern Finland).
Vuonna 1990 koko maassa suurin yksityismetsän metsänomistajaryhmä olivat eläkeläiset (yli kolmannes, Pohjois-Suomessa yli 40 %), seuraavana olivat maatilatalouden harjoittajat (kolmannes, Pohjois-Suomessa huomattavasti alle viidennes).
The next biggest group were farmers (one third countrwide but considerably less than one fifth in northern Finland).
Merialueita on ainoastaan Perämeren pohjukan rannikko, muut vesistöalueet ovat sisävesiä.
Economic situation and outlook
Taloudellinen tilanne ja tulevaisuuden näkymät
A major cause of the severity of the economic recession in Finland was the sharp drop in Finnish exports to the former Soviet Union.
Entiseen Neuvostoliittoon suuntautuneen viennin jyrkkä lasku on tärkeä syy Suomen talouslaman syvyyteen.
Finnish exports to the former Soviet Union fell from 13 per cent in 1990 to 5 per cent in 1991.
Entisen Neuvostoliiton osuus Suomen viennistä laski vuoden 1990 13 prosentista 5 prosenttiin vuonna 1991.
GNP per capita has also fallen dramatically in the Objective 6 region.
Myös BKT/asukas on pudonnut dramaattisesti tavoite 6 ­alueella. ΒKT/asukas: KT/asukas:
The present outlook is for a period of relatively rapid economic growth in Finland.
Tällä hetkellä Suomella on mahdollisuuksia melko nopeaan talouskasvuun.
The current growth rate is high, inflation is low and the current account is in surplus.
Kasvuvauhti on nopea, inflaatio alhainen ja vaihtotase ylijäämäinen.
In this situation, however, regional disparities may widen to the detriment especially of regions which are dependent on primary production.
Alueelliset erot saattavat tässä tilanteessa kuitenkin kasvaa ja heikentää erityisesti maataloudesta riippuvaisten alueiden suhteellista asemaa.
Strengths and weaknesses of the Objective 6 area
Tavoite 6 -alueen vahvuudet ja heikkoudet
I. Strengths and opportunities
I. Vahvuudet ja mahdollisuudet
The basic physical infrastructure and education, social and health care services are largely in good order.
Fyysinen perusinfrastruktuuri sekä koulutuksen ja sosiaali­ ja terveydenhuollon peruspalvelut ovat pääasiassa hyvässä kunnossa.
The area enjoys a natural and clean environment.
Alueen elinympäristö on luonnonläheinen ja puhdas.
The attractive landscape with sporting and recreational possibilities provide scope for development of tourism.
Vetovoimaiset maisematekijät ja virkistys­ sekä urheilumahdollisuudet luovat edellytyksiä matkailun kehittämiselle.
The region has special expertise in forest management and in the use of timber, and in the various parts of the forest industry chain.
Alueella on puun käytön, metsien käsittelyn ja metsätalouden koko ketjun eri osien erikoisosaamista.
Use of the area's natural resources, particularly forests, can be further extended, especially in view of the quality of slowly grown timber.
Alueen luonnonvarojen, erityisesti metsien käyttöä voidaan edelleen laajentaa hitaasti kasvaneen puuvarannon laatu huomioiden.
The regional institutes of higher education and vocational training turn out a skilled work force.
Alueen korkeakoulut ja ammatilliset oppilaitokset tuottavat ammattitaitoista työvoimaa.
The networking of institutes of higher education and vocational training improves effectiveness.
Korkeakoulujen ja ammattikorkeakoulujen verkko parantaa tehokkuutta.
Labour availability is good.
Työvoiman saatavuus on hyvä.
Weaknesses and threats
Heikkoudet ja uhkat
The high structural unemployment and lack of jobs are beginning to lead to social problems, loss of population in remote settlements and the migration of young; welleducated people outside the Objective 6 area.
Laaja rakenteellinen työttömyys ja työpaikkojen puute ovat johtamassa sosiaalisiin ongelmiin, syrjäseutujen väestökatoon ja nuorten, koulutettujen poismuuttoon tavoite 6 -alueelta.
Longterm unemployment is increasing. It is particularly hitting elderly workers who are generally not well trained.
Pitkäaikaistyöttömyys on kasvussa erityisesti vanhemman väestön keskuudessa, jonka koulutustaso ei yleensä ole korkea.
Women are more disadvantaged than men, as they are particularly hit by decreasing job opportunities in the public sector.
Naiset ovat miehiä huonommassa asemassa, ja heihin vaikuttavat erityisesti heikentyvät työnsaantimahdollisuudet julkisella sektorilla.
The area is handicapped by long distances from the major markets.
Alueen tilannetta vaikeuttavat pitkät etäisyydet suuriin markkinoihin.
Due to the low population base, the areas' local markets are very small.
Alhaisesta väestöpohjasta johtuen ovat alueen paikalliset markkinat hyvin pienet.
The cold climate and long distances make commuting and living costs high and adds substantially to the production costs of agriculture.
Kylmä ilmasto ja pitkät etäisyydet lisäävät liikkumis- ja elinkustannuksia sekä kasvattavat huomattavasti maatalouden tuotantokustannuksia.
The small business sector is underdeveloped and income levels are low.
Pk-yrityssektori on kehittymätön, ja tulotasot ovat alhaisia.
The public sector and agriculture are the main employers.
Julkinen sektori ja maatalous ovat pääasialliset työllistäjät.
Lack of financing, limited entrepreneurial tradition and poor availability of business services hinders the establishment of new companies.
Uusien yritysten perustamista vaikeuttavat rahoituksen puute, yrittäjäperinteen vähäisyys ja yrityspalvelujen heikko saatavuus.
The number of jobs in primary production and in public services is decreasing.
Alkutuotannon ja julkisten palvelujen työpaikat vähenevät.
The economic structure is biased: a handful of export-oriented major companies dominate the economy with SMEs operating primarily in domestic markets.
Talouden rakenne on vääristynyt: muutama vientisuuntautunut suuryritys hallitsee taloutta, ja pk-yritykset toimivat lähinnä kotimaisilla markkinoilla.
Apart from Lapland, the area is little known.
Alue on Lappia lukuunottamatta heikosti tunnettu.
A decrease in biodiversity and the acidification and stress on water systems threaten the area's environment, which while basically sound is fragile owing to its slow natural regenerative capacity.
Luonnon monimuotoisuuden väheneminen, happamoituminen ja vesistökuormitus rasittavat alueen luontoa, joka on perusteiltaan kunnossa, mutta hitaan uusiutumisen takia haavoittuva.
The impact of previous regional policy measures
Toteutettujen aluepoliittisten toimien vaikutukset
The ultimate measure of the success of regional policies is the amount of regional development that has actually taken place since regional policy was introduced.
Aluepoliittisten toimien tuloksellisuuden näyttää lopulta todellisuudessa tapahtunut aluekehitys.
In Finland, interest has usually been focused on a few key indicators, chiefly population trends (migration), industrial development (jobs and industrial structure) and unemployment.
Kiinnostus on Suomessa yleensä keskittynyt muutamaan avainindikaattoriin: väestökehitykseen (poismuutto), elinkeinoelämän kehitykseen (työpaikat ja elinkeinorakenne) sekä työttömyyteen.
The longterm figures for regional prosperity show a sharp and dramatic levelling of regional differences after the mid-1970s.
Pitkän aikavälin luvut alueiden taloudesta osoittavat selvästi ja dramaattisesti alueellisten erojen tasaantuneen 1970-puolivälin jälkeen.
There have been some fluctuations since then, but nothing suggesting a return to the imbalances in the 1960s.
Vaihteluja on tämän jälkeen ollut, mutta mikään ei viittaa paluuseen 1960-luvun aikaisiin eroihin.
This has been attributed at least partly to the effects of regional policy.
Kehityksen on katsottu ainakin osittain olevan aluepolitiikan tulosta.
Especially in the 1970s the creation of new jobs in manufacturing and basic (social) services was easily the fastest in development
Erityisesti 1970-luvulla uusien teollisuus- ja peruspalvelutyöpaikkojen synty oli selvästi nopeinta kehitysalueilla.
Another approach to the evaluation of regional policy is to look more directly at the results of the measures employed (bearing in mind problems of interpretation).
Aluepolitiikkaa voidaan myös arvioida tarkastelemalla lähemmin käytettyjen toimenpiteiden vaikutuksia (pitäen mielessä tulkintaongelmat).
Probably the most comprehensive study yet is one carried out in the mid-1980s covering the period from 1966 to 1981.
Luultavasti kattavin tutkimus koskee vuosia 1966-1981.
In the study, an attempt was made to assess the difference between actual growth of industrial employment and what would have been expected if there had been no regional policy (in the form of regional incentives to firms).
Tutkimuksessa pyrittiin arvioimaan teollisuuden työpaikkojen kasvuvauhtia tilanteessa, jossa aluepolitiikkaa (alueellisia yritystukia) ei olisi harjoitettu lainkaan ja verrattiin tätä toteutuneeseen kasvuun.
The study showed that industrial growth in development areas had been faster than in the rest of the country as a whole and also faster than if no regional incentives had been employed.
Tutkimus osoitti, että teollisuuden työpaikkojen kasvu oli kehitysalueilla ollut muuta maata nopeampaa ja myöskin nopeampaa kuin tilanteessa, jossa aluepolitiikka ei olisi harjoitettu lainkaan.
However, this growth effect seemed to be diminishing.
Tämä kasvuvaikutus näytti kuitenkin olevan pienenemässä.
Growth had been fastest in the least developed regions and in Ostrobothnia, which has a strong entrepreneurial tradition.
Kasvu oli ollut nopeinta heikoimmin kehittyneillä alueilla ja Pohjanmaalla, jossa yrittäjäperinteet ovat vahvat.
Several positive structural effects were also identified: a more diversified industrial structure, a more even size distribution of firms (especially in regions which had been dominated by a few large companies), a significant increase in the number of jobs for women and a somewhat reduced sensitivity to business cycles.
Myös monia positiivisia rakenteellisia vaikutuksia tunnistettiin: monipuolisempi elinkeinorakenne, tasaisempi yritysten kokojakauma (erityisesti alueilla, joita oli hallinnut muutama suuryritys), naisille tarjolla olevien työpaikkojen huomattava kasvu sekä jonkin verran vähentynyt herkkyys suhdannevaihteluille.
However, industry in the development areas was still characterised by many weaknesses, for example low technology level, high labour intensity, high share of locally/regionally producing firms, etc.
Kehitysalueiden elinkeinorakenteelle olivat kuitenkin edelleen ominaisia lukuisat heikkoudet kuten teknologian alhainen taso, korkea työvoimaintensiteetti, paikallisesti/alueellisesti toimivien yritysten suuri osuus jne.
The study also showed some differences in the job creation effectiveness of the measures employed.
Lisäksi tutkimus osoitti eroja käytettyjen toimenpiteiden tehokkuudessa työpaikkojen luomisessa.
In the 1980s several more specific development measures were tried aimed at structural changes in relation to the Helsinki region and regional technology policies.
1980-luvulla kokeiltiin monia yksilöidympiä kehityshankkeita (rakenteelliset muutokset ja Helsingin alue sekä alueellinen teknologiapolitiikka).
In comparison with earlier, more holistic approaches their goals were more precisely defined and the partners in the development efforts more motivated.
Aikaisempiin, kokonaisvaltaisempiin lähestymistapoihin verrattuna tavoitteet oli nyt määritelty tarkemmin, ja kehityshankkeiden yhteistyökumppanit vaikuttivat motivoituneilta.
In general, the experience gained from these measures were encouraging and paved the way for the introduction of the present programme-based regional policy.
Näiden hankkeiden tulokset olivat pääasiallisesti rohkaisevia ja edistivät nykyisen ohjelmaperusteisen aluepolitiikan käyttöönottoa.