natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That finding is not affected by the fact that the applicant for the benefit must also be in receipt of one of the benefits listed in Regulation 2(6).
Tähän ei vaikuta se, että etuuden hakijan on saatava myös yhtä asetuksen 2 §:n 6 momentissa lueteltua etuutta.
Those benefits are varied in nature and only some of them are intended to protect against a lack of pecuniary means.
Nämä etuudet ovat erilaisia ja ainoastaan osalla niistä pyritään antamaan suojaa vähävaraisuuden varalta.
In so far as the grant of the winter fuel payment to any of the categories of persons referred to is always subject to the materialisation of the risk of old age, that payment must be deemed to protect directly and effectively against that risk.
Koska kaikki nämä henkilöryhmät voivat saada talvilämmityskorvausta ainoastaan vanhuuden tapauksen toteutuessa, on todettava, että tämä etuus antaa suoraan ja tosiasiallisesti suojaa tämän tapauksen varalta.
Consequently, the answer to the first question is that Article 3(1) of the Directive must be interpreted as meaning that a winter fuel payment, such as that made under Regulations 2(5), 2(6) and 3(1), is covered by that directive.
Näin ollen ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että direktiivin 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että asetuksen 2 §:n 5 ja 6 momentin ja 3 §:n 1 momentin nojalla maksettavan talvilämmityskorvauksen kaltainen korvaus kuuluu direktiivin soveltamisalaan.
27 By the first part of its second question, the High Court of Justice asks whether the derogation laid down in Article 7(1 )(a) of the Directive is applicable to a winter fuel payment, such as that paid under Regulations 2(5), 2(6) and 3(1).
Toisen ennakkoratkaisukysymyksen ensimmäisellä osalla High Court of Justice pyrkii selvittämään, soveltuuko direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty poikkeus asetuksen 2 §:n 5 ja 6 momentin ja 3 §:n 1 momentin nojalla maksettavan talvilämmityskorvauksen kaltaiseen korvaukseen.
29 As regards, first of all, the condition concerning preservation of the financial equilibrium of the social security system, it should be borne in mind that the Court has already held that the grant of benefits under non-contributory schemes
Mitä tulee vaatimukseen sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisen tasapainon säilyttämisestä, on muistettava, että yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut, että muuhun kuin maksuihin perustuvaan järjestelmään kuuluvien etuuksien myön-
TAYLOR to persons in respect of whom certain risks have materialised, regardless of the entitlement of such persons to an old-age pension by virtue of contribution periods completed by them, has no direct influence on the financial equilibrium of contributory pension schemes (see Thomas and Others, paragraph 14).
TAYLOR täminen henkilöille, joiden osalta tietty riski on toteutunut, ottamatta huomioon näiden henkilöiden oikeutta vanhuuseläkkeeseen täyttyneiden maksukausien nojalla, ei vaikuta suoraan maksuihin perustuvien eläkejärjestelmien taloudelli seen tasapainoon (ks. em. asia Thomas ym., tuomion 14 kohta).
30 It is necessary, next, to note that the participants in the proceedings before the Court have acknowledged that the argument concerning financial equilibrium could not apply to non-contributory benefits, such as those at issue in the main proceedings.
30 Seuraavaksi on todettava asian käsittelyyn yhteisöjen tuomioistuimessa osallistuneiden myöntäneen, että taloudellista tasapainoa koskevaa perustelua ei voida soveltaa pääasiassa kyseessä olevien kaltaisiin muihin kuin maksuihin perustuviin etuuksiin.
31 In those circumstances, it must be accepted that eliminating discrimination has no impact on the financial equilibrium of the social security system as a whole.
3i Näissä olosuhteissa on todettava, että syrjinnän poistaminen ei vaikuta koko naisuutena tarkastellun sosiaaliturvajärjestelmän taloudelliseen tasapainoon.
As regards consistency between the retirement pension scheme and the other benefit scheme, it is necessary to examine whether the unequal ages laid down for the grant of the benefit at issue in the main proceedings are objectively necessary.
Eläkejärjestelmän ja muita etuuksia koskevan järjestelmän välisen johdonmukaisuuden osalta on arvioitava, ovatko pääasiassa kyseessä olevan etuuden saa miseksi säädetyt eri ikärajat objektiivisesti arvioituna tarpeellisia.
According to the United Kingdom Government, if the benefit at issue in the main proceedings were regarded as designed to provide protection against the risk of old age, it would not be consistent to choose an age other than that applicable to payment of the State retirement pension, which meets, specifically, the risk of old age.
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on sitä mieltä, että jos oletetaan, että pääasiassa kyseessä olevalla etuudella pyritään antamaan turvaa vanhuuden tapauksen varalta, olisi epäjohdonmukaista käyttää muuta ikärajaa kuin nimenomaan vanhuuden tapausta koskevan valtion eläkkeen maksamiseen sovellettavaa ikärajaa.
In that regard, it should be observed that, if the benefit is designed to provide protection against the risk of old age and must, therefore, be paid only to those above a certain age, it does not follow that that age must necessarily coincide with the statutory age of retirement and, as a result, be different for men and women.
On todettava, että vaikka etuudella pyritään antamaan turvaa vanhuuden tapauksen varalta, minkä vuoksi etuutta ei voida maksaa muille kuin tietyn iän saavuttaneille henkilöille, tästä ei seuraa, että tämän iän pitäisi välttämättä olla sama kuin lakisääteinen eläkeikä, joka on naisilla eri kuin miehillä.
In the light of the foregoing, it must be concluded that discriminatory treatment such as that at issue in the main proceedings is not necessarily linked to the difference in the statutory age of retirement for men and women and is therefore not covered by the derogation laid down in Article 7(1)(a) of the Directive.
Edellä esitetty huomioon ottaen on todettava, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen syrjintä ei välttämättä liity miesten ja naisten erilaiseen eläkeikään, minkä vuoksi se ei kuulu direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan. misalaan.
Accordingly, the answer to the second question must be that the derogation laid down in Article 7(1)(a) of the Directive is not applicable to a benefit such as that paid under Regulations 2(5), 2(6) and 3(1).
Näin ollen toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan poikkeus ei sovellu asetuksen 2 § :n 5 ja 6 momentin ja 3 § :n 1 momentin nojalla maksettavan etuuden kaltaiseen etuuteen. teen.
Having regard to the answer given to the first part of the second question, it is not necessary to give an answer to the second part of that question.
Kun otetaan huomioon vastaus toisen ennakkoratkaisukysymyksen ensimmäiseen osaan, ei ole tarpeen vastata tämän kysymyksen toiseen osaan.
38 The costs incurred by the United Kingdom and Austrian Governments and by the Commission, which have submitted observations to the Court, are not recoverable.
38 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Yhdistyneen kuningas kunnan ja Itävallan hallituksille sekä komissiolle aiheutuneita oikeudenkäynti kuluja ei voida määrätä korvattaviksi.
Case C-26/99
Asia C-26/99
Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg
Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Failure to transpose Directive 95/30/EC)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivin 95/30/EY täytäntöönpanon laiminlyönti
Member States — Obligations — Implementation obligations — Justification — Not permissible (EC Treaty, Art. 169 (now Article 226 EC)) comply with the obligations and timelimits laid down in a directive.
Jäsenvaltiot — Velvoitteet — Direktiivien täytäntöönpano — Jäsenyysvelvoitteiden nou dattamatta jättäminen — Perustelut, joita ei voida hyväksyä (EY:n perustamissopimuksen 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla)) ole noudattanut direktiivissä säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja.
A Member State may not plead provisions, practices or circumstances in its internal legal system in order to justify a failure to
Jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyk- sensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, ettei se
OPINION OF MR FENNELLY — CASE C­26/99
JULKISASIAMIES FENNELLYN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C­26/99
OPINION OF ADVOCATE GENERAL FENNELLY delivered on 28 October 1999 * declaration that the defendant be obliged to pay the costs of these proceedings.
28 päivänä lokakuuta 1999 * tamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä. Komissio on lisäksi vaatinut, että vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
This action has been brought by the Commission pursuant to Article 169 of the EC Treaty (now Article 226 EC) against the Grand Duchy of Luxembourg for a declara­tion that, by not adopting the legislative, regulatory or administrative measures necessary to comply with its obligations under Commission Directive 95/30/EC of 30 June 1995 adapting to technical pro­gress Council Directive 90/679/EEC on the protection of workers from risks related to exposure to biological agents at work (seventh individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC), and/or by failing to inform the Commission thereof, Luxembourg has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty. 1 The Commission also seeks a
Euroopan yhteisöjen komissio on nos­tanut nyt käsiteltävänä olevan kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) mukaisesti ja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi­muksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut ja/tai ilmoittanut komissiolle työntekijöiden suojelemiseksi vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistu­miseen työssä, annetun neuvoston direktii­vin 90/679/ETY (seitsemäs direktiivin 89/39l/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tar­koitettu erityisdirektiivi) mukauttamisesta tekniseen kehitykseen 30 päivänä kesä­kuuta 1995 annetun komission direktiivin 95/30/EY1(jäljempänä direktiivi) noudat­
* Original language: English.
* Alkuperäinen kieli: englanti. 1 — EYVL L 155, s. 41.
Article 2(1) of Directive 95/30 (herein­after 'the Directive') required the Member States to adopt the necessary measures to transpose it into national law by 30 November 1996, at the latest, and to inform the Commission of those measures.
Direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa edel­lytetään, että jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voi­maan viimeistään 30.11.1996 ja että ne ilmoittavat tästä viipymättä komissiolle.
Not having been informed by Luxembourg of the measures taken to implement the Directive, the Commission sent a letter of formal notice to Luxembourg on 30 May 1997.
Koska komissio ei ollut saanut Luxembur­gin suurherttuakunnalta ilmoitusta toi­menpiteistä direktiivin saattamisesta osaksi kansallista oikeusjärjestystä, komissio antoi sille 30.5.1997 päivätyllä kirjeellään virallisen huomautuksen.
In the absence of any official reply to that letter from Luxembourg, the Commis­sion addressed a reasoned opinion to it on 22 December 1997.
Komissio ei saa­nut tähän viralliseen huomautukseen min­käänlaista virallista vastausta, ja se lähetti Luxemburgin suurherttuakunnalle 22.12.1997 perustellun lausuntonsa.
Luxembourg replied by letters of 25 March 1998 and 19 August 1998, in which it informed the Commis­sion, first, that a draft regulation to imple­ment the Directive was being considered by the Conseil d'État (Council of State) and, secondly, that the Luxembourg Govern­ment had decided to submit amendments to that draft.
Luxemburgin suurherttuakunta vastasi 25.3.1998 ja 19.8.1998 päiväämillään kir­jeillä komissiolle ilmoittaen antaneensa direktiivin täytäntöönpanoa koskevan ase­tusesityksen Conseil d'Étaťlle lausunnon saamiseksi ja että Luxemburgin hallitus oli päättänyt tehdä joitakin muutoksia tähän esitykseen.
The Commission, having
Koska komissio ei saanut
Consequently, it main tains its application.
LUXEMBURG pysyy kanteessa esittämissään vaatimuk­sissa.
received no further official information regarding the transposition of the Directive, decided, on 2 February 1999, to bring the present application, which it bases not only on Luxembourg's obligations under Article 2(1) of the Directive but also on Article 5 of the EC Treaty (now Article 10 EC) and the third paragraph of Article 189 of the EC Treaty (now the third paragraph of Article 249 EC).
mitään muuta ilmoitusta direktiivin täy­täntöönpanosta, se nosti 2.2.1999 nyt käsiteltävänä olevan kanteen, joka perus­tuu direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa sää­dettyyn, Luxemburgin suurherttuakuntaa koskevaan velvoitteeseen, EY:n perusta­missopimuksen 5 artiklaan (josta on tullut EY 10 artikla) ja EY:n perustamissopi­muksen 189 artiklan kolmanteen kohtaan (josta on tullut EY 249 artiklan kolmas kohta).
In its defence of 27 April 1999, Luxembourg, although not denying that it has failed to fulfil its obligations, submits that the delay may be attributed to its Presidency of the Council of Ministers of the European Union in the latter half of 1997 and that, since the end of that Presidency, all appropriate measures have been taken to ensure the rapid implementation of the Directive.
Vastineessaan, jonka Luxemburgin suurherttuakunta toimitti 27.4.1999, se ei kiellä laiminlyöneensä velvoitteitaan, mutta vetoaa siihen, että viivästyminen johtui siitä, että se vastasi Euroopan unio­nin puheenjohtajuudesta vuoden 1997 toi­sella jaksolla ja että puheenjohtajuuden päätyttyä kaikki direktiivin täytäntöönpa­non nopean toteuttamisen edellyttämät toimenpiteet oli toteutettu.
It submits that the Commission's action will presently be unnecessary and requests the Court to suspend the present application.
Se katsoo, että komission kanne jää tämän vuoksi vaille kohdetta ja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta lykkäämään asian käsittelyä.
In its reply of 6 May 1999, the Commission notes the information furnished by Luxembourg but points out that, to date, no such implementing measures
Komissio toteaa 6.5.1999 antamassaan vastauksessa saaneensa tiedon näistä Luxemburgin suurherttuakunnan ilmoittamista seikoista, mutta korostaa, ettei tällaisia toimenpiteitä ollut tuolloin vielä toteutettu. Näin ollen se
OPINION OF MR FENNELLY — CASE C-26/99
JULKISASIAMIES FENNELLYN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-26/99
I thus recommend that the Court:
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin
(1) Declare that, by not adopting the legislative, regulatory or administrative measures necessary to comply with its obligations under Commission Directive 95/30/EC of 30 June 1995 adapting to technical progress Council Directive 90/679/EEC on the protection of workers from risks related to exposure to biological agents at work (seventh individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC), the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty;
1) toteaa, että koska Luxemburgin suurherttuakunta ei ole antanut asetetussa määräajassa työntekijöiden suojelemiseksi vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä annetun neuvoston direktiivin 90/679/ETY (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu eri tyisdirektiivi) mukauttamisesta tekniseen kehitykseen 30 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission direktiivin 95/30/EY noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, se ei ole noudattanut sille kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan mukaan kuuluvia velvoitteita;
(2) Order the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs of these proceedings.
2) velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. lut.
JUDGMENT OF THE COURT (Third Chamber) 16 December 1999 *
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto) 16 päivänä joulukuuta 1999 *
Commission of the European Communities, represented by P.J. Kuijper, Legal Adviser, and N. Yerrell, a national civil servant on secondment to its Legal Service, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg at the office of C. Gómez de la Cruz, of its Legal Service, Wagner Centre, Kirchberg, applicant, v
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellinen neuvonantaja P. J. Kuijper ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies N. Yer­rell, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, kantajana, vastaan
APPLICATION for a declaration that, by failing to adopt and/or notify to the Commission the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Commission Directive 95/30/EC of 30 June 1995 adapting to
Luxemburgin suurherttuakunta, asiamiehenään ulkoasiainministeriön oikeudel­lisia asioita ja kulttuuriasioita hoitavan yksikön päällikkö P. Steinmetz, 5 rue Notre­Dame, Luxemburg, vastaajana, jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia vel­voitteitaan, koska se ei ole antanut ja/tai ilmoittanut komissiolle työntekijöiden
41), the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty,
41) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
THE COURT (Third Chamber), composed of: J.C. Moitinho de Almeida (Rapporteur), President of the Chamber, C. Gulmann and J.-R Puissochet, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: R. Grass, ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen, kuultuaan julkisasiamiehen 28.10.1999 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen, suehdotuksen,
By application lodged at the Registry of the Court on 3 February 1999, the Commission of the European Communities brought an action under Article 169 of the EC Treaty (now Article 226 EC) for a declaration that, by failing to adopt and/or notify to the Commission the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Commission Directive 95/30/EC of 30 June 1995 adapting to technical progress Council Directive 90/679/EEC on the protection of workers from risks related to exposure to biological agents at work (seventh individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC) (OJ 1995 L 155, p.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.2.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY:n perus­tamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut ja/tai ilmoit­tanut komissiolle työntekijöiden suojelemiseksi vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä, annetun neuvoston direktiivin 90/679/ ETY (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu eri­tyisdirektiivi) mukauttamisesta tekniseen kehitykseen 30 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission direktiivin 95/30/EY (EYVL L 155, s.
41, 'the Directive'), the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
41; jäljempänä direktiivi) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää­räyksiä.
Article 2(1) of the Directive provides that the Member States are to bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 30 November 1996 and that they are immediately to inform the Commission thereof.
Direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30.11.1996 ja että ne ilmoittavat tästä viipy­mättä komissiolle.
Since it had not been notified of any implementing measures adopted by the Grand Duchy of Luxembourg in order to comply with the Directive and it had no other evidence at its disposal to suggest that that State had adopted the necessary provisions, on 30 May 1997 the Commission sent a letter of formal notice to the
Koska komissio ei ollut saanut Luxemburgin suurherttuakunnalta ilmoitusta toimenpiteistä direktiivin täytäntöönpanemiseksi ja koska komissiolla ei ollut käytettävissään mitään muitakaan seikkoja, joiden perusteella se olisi voinut katsoa, että kyseinen jäsenvaltio on täyttänyt sille kuuluvan velvoitteen saattaa
Luxembourg Government asking it to submit its observations within two months, pursuant to the procedure provided for in Article 169 of the Treaty.
TUOMIO 16.12.1999 — ASIA C­26/99 voimaan tarvittavat säännökset ja määräykset, komissio kehotti 30.5.1997 päi­vätyllä virallisella huomautuksella perustamissopimuksen 169 artiklassa määrä­tyn menettelyn mukaisesti Luxemburgin hallitusta esittämään huomautuksensa asiasta kahden kuukauden määräajassa.
The Commission received no response to that letter; accordingly, on 22 December 1997 it issued a reasoned opinion, calling upon the Grand Duchy of Luxembourg to adopt the measures necessary to comply with the Directive within a period of two months.
Koska komissio ei saanut vastausta viralliseen huomautukseensa, se lähetti 22.12.1997 Luxemburgin suurherttuakunnalle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden määräajassa.
By letter of 25 March 1998, the Grand Duchy of Luxembourg informed the Commission that a draft regulation applying the Directive had been submitted to the Conseil d'État (Council of State) for its opinion and, by letter of 19 August 1998, the text of the Governmental amendments to that draft regulation was forwarded to the Commission.
Luxemburgin hallitus ilmoitti komissiolle 25.3.1998 päivätyllä kirjeellään, että direktiivin soveltamista koskeva asetusesitys oli annettu Conseil d'Étaťlle lau­sunnon saamiseksi ja toimitti 19.8.1998 päivätyllä kirjeellään hallituksen tähän asetusesitykseen tekemät muutokset.
Having received no notification that those measures transposing the Directive had been adopted, the Commission commenced these proceedings.
Koska komissio ei saanut ilmoitusta direktiivin täytäntöönpanoa koskevien säännösten antamisesta, se nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
The Grand Duchy of Luxembourg does not dispute either that it is under an obligation to adopt the measures necessary to comply with the Directive or that it was late in doing so.
Luxemburgin suurherttuakunta ei ole kiistänyt velvollisuuttaan toteuttaa direk­tiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet eikä tätä koskevaa myöhästy­mistään.
It nevertheless contends that the delay in adopting the abovementioned draft regulation can be explained by the fact that, since it had held the Presidency of the Council of Ministers of the European Union, the first draft of the Grand Ducal Regulation was not adopted until 6 February 1998.
Se vetoaa kuitenkin siihen, että mainitun asetusesityksen hyväksymisen viivästyminen johtui siitä, että Luxemburgin hallituksen vastattavana oli ollut Euroopan unionin puheenjohtajuus, minkä vuoksi ensimmäinen suurherttuan asetusta koskeva esitys hyväksyttiin vasta 6.2.1998.
Various amendments were made to that draft, which is why the new text was not submitted to the Conseil d'État until 27 January 1999.
Esitykseen oli tehty useita muutoksia, mikä puolestaan selittää sen, että uusi esitys oli voitu antaa Conseil d'Étaťlle vasta 27.1.1999.
In its reply, the Commission takes formal notice of the information provided by the Luxembourg Government, but reaffirms the fact that no final measure of transposition has been adopted.
Komissio ilmoittaa vastauksessaan saaneensa tiedon näistä Luxemburgin halli­tuksen mainitsemista seikoista, mutta toteaa kuitenkin, ettei direktiivin täytän­töönpanon edellyttämiä toimenpiteitä ole toteutettu.