natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the referring tribunal, the 1996 Act does not contain any express provision governing the situation in which a company which has a commercial presence in the United Kingdom and employs workers there but which is incorporated in another Member State becomes insolvent under the law of that other State.
Kansallisen tuomioistuimen mukaan vuoden 1996 laissa ei ole nimenomaista säännöstä, jota sovelletaan yhtiöön, jolla on pysyvä toimipaikka Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja jolla on siellä työntekijöitä, mutta joka on perustettu toi sessa jäsenvaltiossa ja joka tulee maksukyvyttömäksi sen lainsäädännön mukaan.
The dispute in the main proceedings
Pääasiaa koskeva riita
10 Bell, at present in liquidation, is a company incorporated under Irish law with its registered office in Dublin.
10 Bell, joka on tällä hetkellä selvitystilassa, on Irlannin oikeuden mukaan perus tettu yhtiö, jonka kotipaikka on Dublin.
It carried on business as a shipping agent, in particular from various business addresses in the United Kingdom, and employed 209 persons in the United Kingdom for whom employer's and employees' social security contributions were paid into the National Insurance Fund.
Se harjoitti laivameklaritoimintaa eri tyisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa eri kaupallisista osoitteista, ja sen palveluksessa oli 209 työntekijää, joiden osalta sekä työnantaja että työntekijät maksoivat sosiaaliturvamaksuja National Insurance Fundiin.
11 In July 1997 the High Court of Ireland made an order that Bell be wound up on grounds of insolvency and appointed a liquidator.
11 High Court (Irlanti) antoi heinäkuussa 1997 määräyksen Bellin purkamisesta ja nimesi selvitysmiehen. High Court of Justice (Englanti ja Wales), Queen's Bench
(England and Wales), Queen's Bench Division, recognised the appointment of the liquidator within the context of judicial cooperation in matters of insolvency and appointed joint special managers to assist in the winding up of Bell's affairs in the United Kingdom.
Division hyväksyi tämän nimeämisen maksukyvyttömyystapauksia koskevan tuomioistuinten välisen yhteistyön puitteissa ja se nimitti avustavat selvitysmiehet avustamaan Bellin Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevan omaisuuden selvittämistä. tämistä.
12 Bell's employees in the United Kingdom were dismissed.
12 Bellin palveluksessa tässä jäsenvaltiossa olleet työntekijät irtisanottiin.
Most of them applied to the Secretary of State under Part XII of the 1996 Act for payment in respect of arrears of pay, outstanding holiday pay and compensatory payments in lieu of notice.
Suurin osa heistä vaati Secretary of Stateita korvauksia vuoden 1996 lain XII osan nojalla palkkarästien, saamatta jääneiden lomakorvausten ja irtisanomisilmoituksen antamista koskevan velvollisuuden laiminlyönnin vuoksi.
13 The applicants in the main proceedings worked for Bell's branch at Avonmouth, near Bristol.
13 Pääasian kantajat olivat Bellin sivuliikkeen palveluksessa Avonmouthissa, lähellä Bristolia.
That branch was registered with the Registrar of Companies for England and Wales under section 690A of and Schedule 21A to the Companies Act 1985.
Tämä sivuliike oli rekisteröity Registar of Companies for England and Wales -nimiseen rekisteriin vuoden 1985 Companies Actin 690 A §:n ja sen liitteen 21 A mukaisesti.
Those rules implement, within the domestic law of the United Kingdom, the branch registration requirements laid down in Eleventh Council Directive 89/666/EEC of 21 December 1989 concerning disclosure requirements in respect of branches opened in a Member State by certain types of company governed by the law of another State (OJ 1989 L 395, p. 36).
Näillä säännöksillä saatetaan julkistamisvaatimuksista, jotka koskevat toisen valtion lainsäädännön alaisten, yhtiömuodoltaan tietyn laisten yhtiöiden jäsenvaltioon avaamia sivuliikkeitä, 21 päivänä joulukuuta 1989 annettuun yhdenteentoista neuvoston direktiiviin 89/666/ETY (EYVL L 395, s.
14 Before the referring tribunal, the applicants in the main proceedings maintained that their situation was distinguishable from that in Mosbæk inasmuch as Bell had established a permanent commercial presence in the United Kingdom, was registered in that Member State for tax, customs and social security purposes, and had paid social security contributions in the United Kingdom in respect of its employees working there.
14 Pääasian kantajat ovat väittäneet kansallisessa tuomioistuimessa, että heidän tilanteensa on erilainen kuin edellä mainitussa asiassa Mosbæk annettuun tuo mioon johtanut tilanne, koska Bellillä oli pysyvä toimipaikka Yhdistyneessä kuningaskunnassa, se oli rekisteröity tähän jäsenvaltioon verotusta, tulleja ja sosiaaliturvavakuutusta varten ja se oli maksanut sosiaaliturvamaksuja Yhdistyneessä kuningaskunnassa siellä työskenteleviä työntekijöitään varten.
15 The Secretary of State contended, on the other hand, that, in so far as the proceedings for collective satisfaction of creditors' claims had been commenced in Ireland, the Irish guarantee institution was responsible for settlement of the claims.
15 Secretary of State väittää sitä vastoin, että saatavien järjestäminen kuuluu Irlannin palkkaturvajärjestelmälle, koska kollektiivinen vahingonkorvausmenettely oli aloitettu Irlannissa.
Moreover, that approach had the advantage that it involved the guarantee institution of only one Member State, in accordance with the objective of the Directive.
Lisäksi tällainen tulkinta merkitsee sitä etua, että vain yhden jäsenvaltion palkkaturvalaitos toimii asiassa, mikä on direktiivin tavoitteiden mukaista.
16 The national tribunal held, in the light of the judgment in Case C-106/89 Marleasing ν La Comercial Internacional de Alimentación [1990] ECR I-4135, paragraph 8, that, applying the principles of interpretation of national law, the 1996 Act did not impose an obligation on the Secretary of State to indemnify the applicants in the main proceedings. It decided to stay proceedings and to ask the Court to answer the following question:
16 Todettuaan asiassa C-106/89, Marleasing, 13.11.1990 annetun tuomion (Kok. 1990, s.
(i) an employee works in one Member State for an employer incorporated in another Member State; and
I-4135, 8 kohta) valossa, että kansallisen lainsäädännön tulkintamallien mukaan vuoden 1996 laissa ei aseteta Secretary of Statelle velvollisuutta maksaa pääasian kantajille vahingonkorvausta, kansallinen tuomioistuin päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen :
(ii) the employer has a branch in the Member State in which the employee works, and that branch is registered under the national provisions implementing Council Directive 89/666/EEC (the Eleventh Company Law Directive), although it is not incorporated and does not have legal personality separate from that of the employer, in that Member State; and
"Kun i) työntekijä työskentelee jäsenvaltiossa toisen jäsenvaltion yhtiörekisteriin merkityn työnantajan lukuun ja ii) työnantajalla on sivuliike siinä jäsenvaltiossa, jossa työntekijä työskentelee, ja tämä sivuliike on rekisteröity neuvoston direktiivin 89/666/ETY (yhdestoista yhtiöoikeutta koskeva direktiivi) täytäntöönpanemiseksi annetun kansallisen lain mukaan, mutta siitä ei ole perustettu yhtiötä eikä sillä ole työnantajasta erillistä oikeushenkilöllisyyttä kyseisessä jäsenvaltiossa, ja iii) sekä työnantaja että työntekijä ovat velvollisia maksamaan sosiaaliturvamaksuja siinä jäsenvaltiossa, jossa työntekijä työskentelee,
The question submitted for a preliminary ruling
Ennakkoratkaisukysymys
17 By its question, the referring tribunal is in substance asking which is the competent guarantee institution, under Article 3 of the Directive, for ensuring payment of outstanding wage claims in the case where the employees in question were employed in a Member State by the branch of a company incorporated under the laws of another Member State, in which that company has its registered office and in which it was placed in liquidation.
17 Kansallinen tuomioistuin tiedustelee ennakkoratkaisupyynnössään pääasiallisesti sitä, mikä on direktiivin 3 artikla huomioon ottaen toimivaltainen palkkaturva laitos varmistamaan palkkasaatavien maksamisen, kun kyseessä olevat työnte kijät työskentelivät jäsenvaltiossa toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan perustetun yhtiön sivuliikkeen lukuun ja kun tällä yhtiöllä on kotipaikka viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa ja se on siellä asetettu selvitystilaan.
18 According to the United Kingdom Government, the competent guarantee institution is that of the Member State in which the decision was taken to open proceedings for the collective satisfaction of creditors' claims or in which it was established that the undertaking had been definitively closed down.
18 Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen mukaan toimivaltainen palkkaturva laitos on sen jäsenvaltion laitos, jossa kollektiivisen vahingonkorvausmenettelyn aloittamisesta on päätetty eli jossa yrityksen lopullinen lakkauttaminen on todettu.
That interpretation, which accords with the judgment in Mosbæk and has the merit
Tätä edellä mainitussa asiassa Mosbæk annetun tuomion mukaista, selkeää ja yksinkertaista tulkintaa olisi sovellettava yleisesti kaikissa niissä
EVERSON AND BARRASS of being clear and simple, should be of general application in all cases where the insolvent employer is incorporated in a Member State other than that in which the employees reside and were employed.
EVERSON JA BARRASS tilanteissa, joissa maksukyvytön työnantaja on sijoittautunut muuhun jäsenval tioon kuin siihen, jonka alueella työntekijät asuvat ja työskentelevät.
19 In contrast, the applicants in the main proceedings and the Irish, Italian and Netherlands Governments, together with the Commission, submit that, in accordance with the purpose of the Directive, the obligation to pay employees the amounts owing to them rests with the guarantee institution of the Member State in which they were employed and in which the employer had a permanent commercial presence.
19 Sitä vastoin pääasian kantajat ja Irlannin, Italian ja Alankomaiden hallitukset sekä komissio väittävät, että direktiivin tavoitteiden mukaisesti velvollisuus maksaa työntekijöille näille kuuluvat summat kuuluu sen jäsenvaltion palkka turvalaitokselle, jossa työntekijät työskentelivät ja jossa työnantajalla oli pysyvä toimipaikka.
In this regard, the facts of the present case are clearly distinguishable from those of Mosbæk, since Bell not only had a branch in the United Kingdom and was registered there in accordance with Directive 89/666, but also had offices or other assets in that Member State and paid its workers through its branch, collecting the taxes and social security contributions payable under United Kingdom legislation.
Tältä osin pääasian olosuhteet poikkeavat selkeästi edellä mainitussa asiassa Mosbæk annettuun tuomioon johtaneista olosuhteista, koska sen lisäksi, että Bellillä oli sivuliike Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja se oli rekis teröity siellä direktiivin 89/666/ETY mukaisesti, sillä oli tässä jäsenvaltiossa lii ketiloja tai muita varoja ja se maksoi työntekijöidensä palkat sivuliikkeensä välityksellä pidättäen niistä brittiläisen lainsäädännön mukaiset verot ja sosiaaliturvamaksut. liturvamaksut.
It is important at the outset to note that the purpose of the Directive is to guarantee a minimum of protection for employees adversely affected by the insolvency of their employer.
20 Aluksi on todettava, että direktiivin tavoitteena on taata vähimmäissuoja palkatuille työntekijöille, joiden työnantajasta on tullut maksukyvytön.
So far as the content of that guarantee is concerned, Article 3 of the Directive imposes an obligation to ensure payment of employees' outstanding claims resulting from contracts of employment or employment relationships and relating to pay for the period prior to a given date.
Tämän takuun sisällön osalta direktiivin 3 artiklassa säädetään, että on turvattava työntekijöiden työsopimuksista tai työsuhteista johtuvien maksamatta olevien palkkasaatavien maksaminen tiettyä päivää edeltävältä ajalta.
21 Where the employer is established in a single Member State, the Directive requires that the competent guarantee institution for the purposes of paying employees' outstanding claims be that of the Member State of the place of establishment.
21 Kun työnantaja on sijoittautunut yhteen ainoaan jäsenvaltioon, direktiivissä säädetään, että palkattujen työntekijöiden maksamattomien saatavien maksa miseen toimivaltainen palkkaturvalaitos on sen jäsenvaltion laitos, johon työn antaja on sijoittautunut.
22 Where, as in the main proceedings in this case, the employer has several places of establishment in different Member States, it is necessary, for the purpose of determining the competent guarantee institution, to refer, as an additional
22 Jos työnantajalla on useita toimipaikkoja eri jäsenvaltioissa, kuten pääasiassa, on toimivaltaisen laitoksen määrittämiseksi viitattava lisäperusteena ja direktiivin
That will in most cases correspond to the social and language environment with which they are familiar.
Tämä vastaa useimmissa tapauksissa heille tuttua sosiaalista ja kielellistä ympäristöä.
In the main proceedings here, in contrast to the position in Mosbæk, where the insolvent employer did not have any establishment in the territory of the Member State in which the employee was working, the employer concerned was established within the territory of the United Kingdom, since it had a branch in Avonmouth employing more than 200 persons, including the applicants in the main proceedings.
Toisin kuin edellä mainitussa asiassa Mosbæk annettuun tuomioon johtaneessa tilanteessa, jossa maksukyvytön työnantaja ei ollut sijoittautunut sellaisen jäsenvaltion alueelle, jossa palkattu työntekijä työskenteli, nyt kyseessä oleva työnantaja oli sijoittautunut Britannian alueelle, koska sillä oli Avonmouthissa sivuliike, jossa työskenteli yli 200 palkattua työntekijää, joihin myös pääasian kantajat kuuluivat.
In such a case, the institution which must settle any outstanding claims is that of the Member State within whose territory the branch is established.
Tällaisessa tapauksessa maksamattomien palkkasaatavien maksaminen kuuluu sen jäsenvaltion laitokselle, johon sivuliike on sijoittautunut.
The answer to the question referred must therefore be that where the employees adversely affected by the insolvency of their employer were employed in a Member State by the branch established in that State of a company incorporated under the laws of another Member State, where that company has its registered office and in which it was placed in liquidation, the competent institution, under Article 3 of the Directive, for payment to those employees of outstanding claims is that of the State within whose territory they were employed.
Näin ollen esitettyyn kysymykseen on vastattava, että kun työnantajan maksu kyvyttömyydestä kärsivät palkatut työntekijät työskentelivät jäsenvaltiossa sellaisen toisen jäsenvaltion, jossa tämän yhtiön kotipaikka on ja jossa se on asetettu selvitystilaan, lainsäädännön mukaan perustetun yhtiön sivuliikkeen lukuun, työntekijöiden palkkasaatavien maksamiseen toimivaltainen palkkaturvalaitos on direktiivin 3 artikla huomioon ottaen sen jäsenvaltion laitos, jonka alueella nämä työntekijät työskentelivät.
The costs incurred by the United Kingdom, Irish, Italian and Netherlands Governments and by the Commission, which have submitted observations to the Court, are not recoverable.
Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Yhdistyneen kuningas kunnan, Irlannin, Italian ja Alankomaiden hallituksille ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national tribunal, the decision on costs is a matter for that tribunal.
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
THE COURT (Fifth Chamber), in answer to the question referred to it by the Industrial Tribunal, Bristol, by order of 6 May 1998, hereby rules:
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto) on ratkaissut Industrial Tribunalin, Bristol, 6.5.1998 tekemällään päätöksellä esittämän kysymyksen seuraavasti:
Where the employees adversely affected by the insolvency of their employer were employed in a Member State by the branch established in that State of a company incorporated under the laws of another Member State, where that company has its registered office and in which it was placed in liquidation, the competent institution, under Article 3 of Council Directive 80/987/EEC of 20 October 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer, for payment to those employees of outstanding claims is that of the State within whose territory they were employed.
Kun työnantajan maksukyvyttömyydestä kärsivät palkatut työntekijät työsken­telivät jäsenvaltiossa sellaisen toisen jäsenvaltion, jossa tämän yhtiön kotipaikka on ja jossa se on asetettu selvitystilaan, lainsäädännön mukaan perustetun yhtiön sivuliikkeen lukuun, työntekijöiden palkkasaatavien maksamiseen toimivaltainen palkkaturvalaitos on työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyysti­lanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ΕΤΎ 3 artikla huomioon ottaen sen jäsenvaltion laitos, jonka alueella nämä työntekijät työskentelivät.
Case C-239/98
Asia C-239/98
Commission of the European Communities ν French Republic
Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Failure to transpose Directives 92/49/EEC and 92/96/EEC — Direct insurance other than life assurance and direct life assurance)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivien 92/49/ETY ja 92/96/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti — Vahinkovakuutuksen ensivakuutus ja henkivakuutuksen ensivakuutus
Opinion of Advocate General Alber delivered on 29 September 1999 .... Judgment of the Court (Fifth Chamber), 16 December 1999
Julkisasiamies S. Alberin ratkaisuehdotus 29.9.1999 Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.12.1999
Summary of the Judgment of directives — Failure to fulfil
Tuomion tiivistelmä
(EC Treaty, Art. 169 (now Art. 226 EC))
Jäsenvaltiot — Velvoitteet — Direktiivien täytäntöönpano — Jäsenyysvelvoitteiden nou dattamatta jättäminen, jota ei ole kiistetty (EY:n perustamissopimuksen 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla))
OPINION OF MR ALBER — CASE C-239/98
JULKISASIAMIES ALBERIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-239/98
OPINION OF ADVOCATE GENERAL ALBER delivered on 29 September 1999 *
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS SIEGBERT ALBER
A — Introduction the business, a requirement that has not been met.
A Johdanto neen, joita tästä aiheutuu yritysjohdon ja vakavaraisuuden kannalta.
The two directives concerned are Council Directive 92/49/EEC2on direct insur ance other than life assurance, and Council Directive 92/96/EEC on direct life assurance, 3amending the third non-life insurance directive and the third life assurance directive respectively.
Kysymyksessä olevat direktiivit ovat vahinkovakuutuksen ensivakuutusta kos keva direktiivi 92/49/ETY 2 ja henkivakuutuksen ensivakuutusta koskeva direktiivi 92/96/ETY, 3 joilla muutetaan kolmatta vahinkovakuutusdirektiiviä ja kolmatta henkivakuutusdirektiiviä.
In the proceedings brought against France for failure to fulfil its obligations, the Commission is pleading that France has not fully transposed two directives con cerning direct insurance within the timelimits prescribed.
Komissio syyttää tässä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koske vassa kanteessa Ranskan tasavaltaa siitä, ettei se ole säädetyssä määräajassa pannut täytäntöön kahta ensivakuutuksia koske vaa direktiiviä.
The transposition measures communicated to the Commission did not apply to 'mutuelles' 1governed by the Code de la Mutualité, as they should have done in order to comply with those directives. tives.
Komissiolle ilmoitetut täytäntöönpanotoimenpiteet eivät nimittäin koskeneet Ranskan code de mutualitéssa (keskinäisiä yhtiöitä koskeva laki) tarkoitettuja mutuelles-yhtiöitä 1 (jäljempänä keskinäiset yhtiöt), mikä olisi ollut tarpeen direktiivien noudattamiseksi.
The purpose of the directives is, through harmonisation of authorisation, the conditions governing authorisation and prudential control systems, to enable insurance undertakings to operate anywhere in the Community in accordance with the right of
Näiden direktiivien tarkoituksena on vakuutusyritysten hyväksymistä ja niiden tunnustamisen edellytyksiä sekä toiminnan vakauden valvontaa lähentämällä mahdollistaa se, että vakuutusyritykset harjoittavat toimintaansa koko yhteisössä sijoittautu-
In addition to insurance business, these 'mutuelles' engage in social activities, such as the operation of pharmacies, holiday homes, etc.
Vakuutustoiminnan lisäksi tällaiset keskinäiset yhtiöt harjoittavat esimerkiksi apteekkeihin, loma-asuntoihin jne. liittyvää sosiaalista toimintaa.
The transposition of the directives requires in particular that the insurance business be separated, in legal and organisational terms, from these other types of business, with the consequences that entails for the conduct and solvency of
Edellä mainittujen direktiivien täytäntöönpano edellyttää muun muassa vakuutustoiminnan erottamista oikeudellisesti ja organisatorisesti muusta toiminnasta sellaisine seurauksi
3 — Council Directive 92/96/EEC of 10 November 1992 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct life assurance and amending Directives 79/267/EEC and 90/619/EEC (third life assurance directive), OJ 1992 L 360, p. 1.
3 — Henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10 päivänä marraskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/96/ETY (kolmas henkivakuutusdirektiivi; EYVL L 360, s. 1).
1 — The 'mutuelles' are mutual societies.
1 — Mutuelles-yhtiöt ovat keskinäisiä yhtiöitä.
B — The facts establishment and the freedom to provide services.
Β Asiaa koskevat tosiseikat misvapauden ja palvelujen vapauden perusteella.
France had informed the Commission of its transposition measures, Laws No 94/678 and No 94/679, both dated 8 August 1994.
Ranskan hallitus ilmoitti komissiolle, että direktiivi oli pantu täytän­töön 8.8.1994 annetuilla laeilla nrot 94/678 ja 94/679.
However, neither law con tains any provisions for 'mutuelles régies par le code de la mutualité'.
Kyseiset lait eivät kuitenkaan sisällä mitään säännöstä, joka koskisi keskinäisiä yhtiöitä.
The directives also apply to 'mutuelles'.
Mainittuja direktiivejä sovelletaan myös keskinäisiin yhtiöihin.
In Articles 6 and 5 respectively 4 they stipulate that the home Member State — the State in which the head office of the insurance undertaking covering a risk is situated — must require every insurance undertaking for which authorisation is sought to adopt one of a list of forms set out in the directives.
Direktiivien 4 ja 5 artiklassa4säädetään, että kotijäsenval­tio — toisin sanoen se jäsenvaltio, jossa yrityksen kotipaikka on — vaatii, että vakuutusyritykset, jotka hakevat toimilu­paa, ottavat yhtiömuodokseen jonkin kyseisissä artikloissa tyhjentävästi luetel­luista yhtiömuodoista.
In the case of the French Republic, these forms include 'mutuelles régies par le code de la mutualité'. lité'.
Ranskan tasavallan osalta mainitaan muiden yhtiömuotojen lisäksi mutuelles régies par le code de la mutualité.
By letter of 31 March 1995, the Commission informed France that in its opinion the transposition was incomplete.
Komissio ilmoitti 31.3.1995 päivätyssä kirjeessään Ranskan tasavallalle katso­vansa, ettei direktiivejä ollut pantu vielä kokonaan täytäntöön.