natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By order of 24 October 1996, the Landesgericht (Regional Court) Linz referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 119 of the EC Treaty (Articles 117 to 120 of the EC Treaty have been replaced by Articles 136 EC to 143 EC).
Landesgericht Linz on esittänyt 24.10.1996 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan tulkinnasta (EY:n perustamissopimuksen 117- 120 artikla on korvattu EY 136 143 artiklalla).
Those questions were raised in proceedings between Gabriele Gruber and Silhouette International Schmied GmbH & Co. KG (hereinafter 'Silhouette'). Gabriele Gruber was employed by Silhouette from 23 June 1986 to 13 December 1995 as a worker.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa kantajana on Gabriele Gruber ja vastaajana Silhouette International Schmied GmbH & Co. KG (jäljempänä Silhouette). Gruber on työskennellyt Silhouetten palveluksessa 23.6.1986 13.12.1995 työntekijänä.
Mrs Gruber, claiming that her resignation was for important reasons connected with the lack of child-care facilities for children under three years of age in her locality, the Land of Upper Austria, challenged the reduction in her termination payment before the Landesgericht Linz.
Gruber vakuutti, että irtisanoutuminen oli perusteltua vakavien syiden vuoksi, jotka johtuivat alle 3-vuotiaiden lasten hoitopaikkojen puutteesta hänen asuinalueellaan Ylä-Itävallan osavaltiossa, ja hän valitti irtisanomisen perusteella maksettavan korvauksensa vähentämisestä Landesgericht Linziin.
There she argued that she was entitled to payment of the full termination payment under Paragraph 23(1) of the AngG, on the ground that the national provisions which limited her entitlement constituted indirect discrimination against female workers prohibited by Article 119 of the Treaty.
Gruberon väittänyt pääasian yhteydessä, että hänellä oli oikeus saada AngG:n 23 §:n 1 momentissa tarkoitettu korvaus kokonaisuudessaan sillä perusteella, että kansallisilla säännöksillä, joilla on rajoitettu hänen oikeuksiaan, syrjitään välillisesti naispuolisia työntekijöitä, mikä on vastoin perustamissopimuksen 119 artiklaa.
Considering that the determination of the case depended on the interpretation of Article 119 of the Treaty, the Landesgericht Linz decided to stay proceedings and to refer several questions to the Court for a preliminary ruling.
Landesgericht Linz katsoi, että sen käsiteltäväksi saatetun asian ratkaisu riippui viimeksi mainitun määräyksen tulkinnasta, ja se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
She has two children, born on 1 October 1993 and 19 May 1995.
Hän on 1.10.1993 ja 19.5.1995 syntyneiden kahden lapsen äiti.
She took two years' parental leave both for the first child and for the second child, so that from autumn 1993 she was first subject to the maternity leave arrangements (providing protection before and after childbirth), then on parental leave.
Hän otti kummankin lapsensa johdosta kaksi vuotta vanhempainlomaa, joten syksystä 1993 lukien hän oli ensin äitiyslomalla (ennen synnytystä ja sen jälkeen myönnettävä suoja) ja sen jälkeen vanhempainlomalla.
When she experienced difficulties in arranging for the care of her children owing to a lack of child-care facilities, and although she had manifested a real desire to continue her employment, on 16 November 1995 she terminated her employment contract in order to take care of her children.
Lastensa päivähoidon järjestämiseen liittyneiden vaikeuksien vuoksi, jotka johtuivat hoitopaikkojen puutteesta, ja vaikka hän oli ilmoittanut haluavansa todella jatkaa työntekoa, hän irtisanoi 16.11.1995 työsopimuksensa voidakseen hoitaa lapsiaan.
The Landesgericht asks essentially whether Article 119 of the Treaty precludes national legislation under which a termination payment is granted to workers who end their employment
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt kansallinen tuomioistuin pyrkii selvittämään, onko perustamissopimuksen 119 artiklan vastaista sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan irtisanomisen perusteella maksettava korvaus on
of treatment are not attributable to objective factors unrelated to sex discrimination.
arviointiperusteita, jotka eivät perustu sukupuoleen, silloin kun tällaista erilaista kohtelua ei voida selittää objektiivisesti perustelluilla seikoilla, joihin ei liity sukupuoleen perustuvaa syrjintää.
relationship prematurely in order to take care of their children owing to a lack of child-care facilities for them, where that payment is reduced in relation to that received, for the same actual period of employment, by workers who give notice of resignation for an important reason, if the workers who receive the reduced termination payment are predominantly women.
suoritettava työntekijöille, jotka lasten hoitopaikkojen puutteen vuoksi päättävät ennenaikaisesti työsuhteensa voidakseen hoitaa lapsiaan, kun korvauksen määrä on pienempi kuin yhtä pitkän ajan työskennelleille vakavan syyn perusteella irtisanoutuville työntekijöille makseltava korvaus ja kun pienempää irtisanomisen perusteella maksettavaa korvausta saavat työntekijät ovat etupäässä naisia.
The validity of both the arguments put forward depends on whether the situation in which workers who resign in order to take care of their children find themselves is in substance and origin similar to the situation of workers who resign for important reasons within the meaning of the Austrian legislation.
Se, kumpi esitetyistä näkemyksistä on perusteltu, riippuu siitä, vastaako lapsiaan hoitaakseen irtisanoutuvien työntekijöiden tilanne kohteensa ja syynsä osalta niiden työntekijöiden tilannetta, jotka irtisanoutuvat Itävallan laissa tarkoitettujen vakavien syiden vuoksi.
It is not disputed that termination payments constitute 'pay' within the meaning of Article 119 of the Treaty.
Asiassa ei ole kiistelty sitä, että irtisanomisen perusteella maksettava korvaus kuuluu perustamissopimuksen 119 artiklassa tarkoitetun palkan käsitteen alaan.
The situations envisaged have the common characteristic of being related to the working conditions in the undertaking or to the conduct of the employer, rendering continued work impossible, so that no worker could be expected to maintain his employment relationship, even during the period of notice normally provided for in the event of resignation.
Kuvatuille tilanteille on yhteistä, että ne liittyvät työoloihin yrityksessä tai työnantajan käytökseen ja niissä työnteon jatkaminen on käynyt mahdottomaksi, joten työntekijän ei voida edellyttää jatkavan työsuhdettaan edes normaalisti säädettyä irtisanomisaikaa.
Nor is it disputed that in the present case there can be no direct discrimination on the grounds of sex, since the reduced termination payment provided for by Paragraph 23a of the AngG is made on the same conditions to female workers as it is to male workers who end their employment relationship after the birth of a child.
Näin ollen edellä mainitut tilanteet ovat kohteensa ja syynsä osalta erilaisia kuin Gruberin kaltaisen työntekijän tilanne.
The situations referred to above are therefore in substance and origin different from that of a worker like Mrs Gruber.
Asiassa ci ole kiistetty sitä, ellei kysymyksessä voi olla sukupuoleen perustuva välitön syrjintä.
It is therefore necessary to determine whether the application of a provision such as Paragraph 23a of the AngG constitutes a measure which is indirectly discriminatory towards female workers.
Edellä esitetystä seuraa, että Gruberin kaltaisessa tilanteessa olevan työntekijän sulkeminen pois AngG:n 23 §:n 1 momentin soveltamisalasta ei muodosta välillistä syrjintää.
It follows that the exclusion of such a worker from the benefit of Paragraph 23(1) of the AngG does not constitute an indirectly discriminatory measure.
Näin ollen on selvitettävä, merkitseekö AngG:n 23 a §:n kaltaisen säännöksen soveltaminen naispuolisten työntekijöiden välillistä syrjintää.
Indirect discrimination arises where a national measure, although formulated in neutral terms, works to the disadvantage of far more women than men.
Kyseessä on välillinen syrjintä silloin, kun neutraalisti muotoiltu kansallinen toimenpide asettaa tosiasiassa huonompaan asemaan paljon suuremman määrän naisia kuin miehiä.
The question whether or not the grant of a reduced termination payment to workers who end their employment relationship prematurely in order to look after their children owing to a lack of child-care facilities for them constitutes discrimination within the meaning of Article 119 of the Treaty cannot depend on the public or private nature of such facilities.
Sen ratkaiseminen, muodostaako se, että irtisanomisen perusteella maksettava korvaus suoritetaan pienempänä niille työntekijöille, jotka lasten hoitopaikkojen puutteen vuoksi päättävät ennenaikaisesti työsuhteensa voidakseen hoitaa lapsiaan, perustamissopimuksen 119 artiklassa tarkoitettua syrjintää, ei voi riippua siitä, ovatko hoitopaikat julkisia vaiko yksityisiä.
Article 119 of the Treaty precludes the application of provisions which maintain differences of treatment between male and female workers as a result of the application of criteria not based on sex where those differences
Perustamissopimuksen 119 artiklan vastaista on sellaisten säännösten soveltaminen, joilla pidetään voimassa miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden erilaista kohtelua soveltamalla
Article 119 of the EC Treaty (Articles 117 to 120 of the EC Treaty have been replaced by Articles 136 EC to 143 EC) does not preclude national legislation under which a termination payment is grunted to workers who end their employment relationship prematurely in order to take care of their children owing to a lack of child-care facilities for them, where that payment is reduced in relation to that received, for the same actual period of employment, by workers who give notice of resignation for an important reason related to working conditions in the undertaking or to the employer's conduct.
1) EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamissopimuksen 117 120 artikla on korvattu EY 136 143 artiklalla) vastaista ei ole sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan irtisanomisen perusteella maksettava korvaus on suoritettava sellaisille työntekijöille, jotka lasten hoitopaikkojen puutteen vuoksi päättävät ennenaikaisesti työsuhteensa voidakseen hoitaa lapsiaan, niin että korvauksen määrä tällöin on pienempi kuin työoloista yrityksessä tai työnantajan käyttäytymisestä johtuvan vakavan syyn perusteella irtisanoutuville yhtä kauan työskennelleille työntekijöille maksettava korvaus.
The fact that in the Member State concerned nurseries are mostly run by the public services or with their financial support does not affect the answer given to the first question.'
Sillä, että kyseisessä jäsenvaltiossa lastentarhat ovat pääosin valtion ylläpitämiä tai saavat valtion taloudellista tukea, ei ole vaikutusta ensimmäiseen kysymykseen annettavaan vastaukseen.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 23 February 1999.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 23 päivänä helmikuuta 1999.
The fact that in Austria child­care facilities for young children are generally State­run or State­aided does not affect the answer given above.'
Muutoksenhaku (täysistunto) rikkoneet ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta, josta puolestaan on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) muun muassa siten, että ne olivat yhdenmukaistaneet valkaistun sulfaattisellun hinnat.
Case C-310/97 Ρ Commission of the European Communities ν Assi Domän Kraft Products AB and Others Competition
Euroopan yhteisöjen komissio on 4.9.1997 yhteisöjen tuomioistuimeen toimittamallaan valituksella hakenut muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-227/95, AssiDomän Kraft Products ym. vastaan komissio, 10.7.1997 antamaan tuomioon (Kok. 1997, s.
(Appeal — Effects in relation to third parties of a judgment annulling a measure) (Full Court)
Sellupäätöksessään komissio totesi, että jotkut niistä 43:sta, joille päätös on osoitettu, olivat
By the Wood pulp decision, the Commission found that some of the 43 addressees of that decision had infringed Article 85(1) of the EEC Treaty [which became Article 85(1) of the EC Treaty (now Article 81(1)EC)], in particular by concerting on prices for bleached sulphate wood pulp.
Komissio määräsi sakkoja, joiden suuruus vaihteli 50 000 ecusta 500 000 ecuun, lähes kaikille niille, joille päätös oli osoitettu, ja näiden joukossa oli yhdeksän ruotsalaisista adressaateista.
the extent that they exceeded the sum of ECU 20 000 upheld by the Court in relation to certain applicants for findings of infringement which it had not annulled. They contended that the annulment by the Court of Justice of the Commission's finding that addressees of the Wood pulp decision had concerted on prices for bleached sulphate wood pulp and on transaction prices in the Community should also have been applied to them.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi aluksi, että vaikka sellupäätös onkin yhden ainoan päätöksen muotoon laadittu ja siinä muodossa julkaistu, sitä on tarkasteltava nippuna yksittäistapauksissa tehtyjä päätöksiä, joissa todetaan, millä tavalla kunkin yrityksen, jolle päätös on osoitettu, on katsottu rikkoneen kilpailusääntöjä, ja määrätään mahdollisesti sakko, kuten päätöksen päätösosassa todetaan.
The Commission, by letter of 4 October 1995, refused to grant the undertakings' request for repayment.
Viimeksi mainitut yritykset päättivät olla nostamatta kumoamiskannetta sellupäätöstä vastaan ja maksoivat niille määrätyt sakot.
The respondents to the appeal lodged an application for annulment of the Commission's decision of 4 October 1995.
Sitä vastoin 26 muuta tuottajaa niistä 43:sta, joille päätös oli alun perin osoitettu, tai näiden tuottajien seuraajat nostivat ETY:n perustamissopimuksen 173 artiklan (josta on muutettuna tullut EY:n perustamissopimuksen 173 artikla, josta puolestaan on muutettuna tullut EY 230 artikla) nojalla kumoamiskanteen.
According to that decision, all the Swedish addressees had infringed Article 85 of the Treaty by concerting on actual transaction prices charged in the Community, at least to customers in Belgium, France, the Federal Republic of Germany, the Netherlands and the United Kingdom, for bleached sulphate wood pulp.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi tuomionsa 58 kohdassa, että jos joku. jolle sellupäätös on osoitettu, ei ole nostanut päätöksestä 173 artiklan mukaista kumoamiskannetta itseään koskevilta osin, päätös pysyy voimassa sen osalta ja velvoittaa sitä kaikilta osin.
They raised a single plea before the Court of First Instance alleging that, by its decision of 4 October 1995, the Commission disregarded the legal consequences of the Wood pulp judgment.
Yhteisöjen tuomioistuin kumosi sellupäätöksen 1 artiklan 1 ja 2 kohdan, joissa perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan rikkomiset oli todettu.
The Commission imposed fines ranging from ECU 50 000 to 500 000 on almost all the addressees. Fines were imposed on nine of the Swedish addressees.
Yhteisöjen tuomioistuin poisti kanteen nostaneille yrityksille määrätyt sakot tai alensi niiden määrää.
The Court of First Instance held, first of all, that, although drafted and published in the form of a single decision, the Wood pulp decision had to be treated as a bundle of individual decisions making a finding or findings of infringement against each of the undertakings to which it was addressed and, where appropriate, imposing a fine, as this was also supported by the wording of its operative part.
Yhteisöjen tuomioistuin tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi ratkaista kumoamiskannetta käsittelevässä oikeudenkäynnissä vain asianosaisten sen tutkittavaksi saattaman oikeudenkäynnin kohteen, minkä vuoksi sellupäätöksen kaltainen päätös voidaan kumota vain niiden adressaattien osalta, jotka olivat valittaneet päätöksestä yhteisöjen tuomioistuimeen.
Those latter undertakings decided not to lodge applications for the annulment of the Wood pulp decision and paid the fines which had been imposed upon them.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että sellupäätöksen 1 artiklan kaksi ensimmäistä kohtaa on kumottu vain niiltä osin, kuin ne koskevat yhteisöjen tuomioistuimessa asian voittaneita asianosaisia.
However, 26 of the original 43 addressees of that decision or successors in law brought actions for its annulment under Article 173 of the EEC Treaty [which became, after amendment, Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 230 EC)].
Tätä käsitystä tukee sen mukaan myös sellutuomion tuomiolauselman 7 kohta, jossa todetaan, että ainoastaan "kantajille määrätyt sakot" poistetaan tai niitä alennetaan.
The Court of First Instance stated that, where an addressee did not bring an action under Article 173 of the EC Treaty for annulment of the Wood pulp decision in so far as that decision related to it, that decision continued to be valid and binding on it in all its aspects.
AssiDomän Kraft Products ym.. jotka eivät olleet nostaneet kannetta sellupäätöksen kumoamiseksi, vaativat komissiota tarkastelemaan uudelleen niiden oikeusasemaa tuomion valossa, vaikka tuomio ei koskenut niitä, ja palauttamaan niille maksetuista sakoista sen osuuden, joka ylitti 20 000 ecua, jota yhteisöjen tuomioistuin oli pitänyt tiettyjen kantajien kohdalla oikeana määränä niistä kilpailusääntöjen rikkomisista, joiden osalta sellupäätöstä ei kumottu.
By the Wood pulp judgment, the Court of Justice annulled Article 1(1) and (2) of the Wood pulp decision, finding infringements of Article 85(1) of the Treaty. The Court then annulled or reduced the fines imposed on the undertakings which had instituted proceedings.
Ne väittivät, että yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä torjua komission päätöksessään omaksuma kanta, jonka mukaan ne, joille sellupäätös oli osoitettu, olisivat yhdenmukaistaneet valkaistun sulfaattisellun hinnat sekä yhteisössä toteuttamiensa liiketoimien hinnat, olisi pitänyt soveltaa myös niihin.
The Community judicature can give judgment only on the subjectmatter of the dispute referred to it by the parties, so that a decision such as the Wood pulp decision could be annulled only as regards the addressees who had brought an action before the Community judicature.
Se kuitenkin totesi, että perustamissopimuksen 176 artikla ei sulje pois sitä, että kumoamistuomiosta on tehtävä päätelmiä muiden kuin kanteen nostaneiden yksityisten osalta.
paragraph 7 of the operative part of the judgment, according to which only the 'fines imposed on the applicants' were annulled or reduced.
Valitusasian vastaajat vaativat 4.10.1995 tehdyn komission päätöksen kumoamista.
therefore, that Article 85 of the Treaty had been infringed, the Court of First Instance concluded that on this point the Wood pulp judgment clearly had the potential to affect the Commission's findings relating to the Swedish addressees.
Niiden kanneperuste oli se, että komissio on 4.10.1995 tehdyllä päätöksellään jättänyt noudattamatta sellutuomiosta johtuvia oikeudellisia seurauksia.
It held, however, that the wording of Article 176 of the Treaty did not rule out the possibility that the consequences to be drawn from a judgment annulling a measure could go beyond the group of persons who had brought the action.
Ensinnäkin yhtäältä yhteisöjen tuomioistuimen kumoamat yksittäispäätökset ja ne päätökset, joita ei ole riitautettu oikeusteitse, on tehty yhden ja saman hallinnollisen menettelyn päätteeksi.
The Court of First Instance took account of three circumstances.
osin ja arvioida, oliko tarkastelun perusteella syytä palauttaa maksetut sakot.
The Court of First Instance therefore held that the Commission was required, in accordance with Article 176 of the Treaty and the principle of good administration, to review, in the light of the grounds of the Wood pulp judgment, the legality of the Wood pulp decision in so far as it related to the Swedish addressees and to determine on the basis of such an examination whether it was appropriate to repay the fines.
Toiseksi on todettava, että valitusasian vastaajille määrättiin sakkoja sillä perusteella, että niiden katsottiin rikkoneen perustamissopimuksen S3 artiklaa; tämän saman rikkomisen osalta sellutuomiossa päätös kumottiin niiden adressaattien osalta, jotka olivat nostaneet perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla kanieen.
Second, the respondents had been fined for alleged infringements of Article 85 of the Treaty which the Wood pulp judgment set aside in relation to other addressees of the act who had brought an action under Article 173 of the Treaty.
Kolmanneksi on vielä todettava, että valitusasian vastaajiin kohdistuvat yksittäispäätökset perustuvat niiden mukaan samoihin tosiasioita koskeviin toteamuksiin ja samoihin taloudellisiin ja oikeudellisiin arviointeihin, joiden osalta paalos kumottiin sellutuomiossa.
The Court of First Instance held that if the Commission were to conclude, on the basis of a re-examination of the Wood pulp decision in the light of the grounds of the Wood pulp judgment, that certain findings to the effect, that the Swedish addressees had infringed Article 85 of the Treaty were unlawful, it would be authorised to refund the fines paid in accordance with those findings.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi. että siltä osin kuin komissio päätyisi sellutuomion perustelujen valossa tapahtuvan sellupäätöksen uudelleentarkastelun perusteella siihen, että tietyt toteamukset, joiden mukaan ruotsalaiset adressaatit olivat osallistuneet perustamissopimuksen 85 artiklan vastaisiin menettelyihin, olisivat lainvastaisia, sillä olisi oikeus palauttaa näiden toteamusten perusteella maksetut sakot.
In that case, if Article 176 of the Treaty were not to be deprived of all its practical effect, the Commission would also be required, in accordance with the principles of legality and of good administration, to repay those fines, as they would have no legal basis.
Tässä tapauksessa komission myös täytyisi laillisuusperiaatteen ja hyvän hallintotavan mukaisesti palauttaa vailla oikeudellista perustaa olevat sakot, koska muuten perustamissopimuksen 176 artiklan tehokas vaikutus estettäisiin kokonaan.
Third, the individual decisions adopted in relation to the respondents were based on the same findings of fact and the same economic and legal analyses as those declared invalid by the judgment.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi nain ollen laillisuusperiaatteeseen viitaten, että asianomainen toimielin voi olla perustamissopimuksen 176 artiklan perusteella velvollinen tutkimaan kohtuullisen ajan kuluessa tehdystä vaatimuksesta, onko sen ryhdyttävä toimenpiteisiin asian voittaneiden asianosaisten Iisaksi niitä kohtaan, joille kumottu toimi on osoitettu, mutta jotka eivät ole nostaneet siitä kumoamiskannetta.
Having found that the Commission's decision of 4 October 1995 was vitiated by an error of law in so far as it indicated that the Commission was neither obliged nor entitled to refund the fines paid by the respondents, the Court of First Instance annulled it.
Koska komission 4.10.1995 tehdyssä päätöksessä on oikeudellinen virhe siltä osin, kuin siinä todetaan, ettei komissio ollut velvollinen palauttamaan valitusasian vastaajien maksamia sakkoja ja ettei sillä ollut oikeutta tehdä sitä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi sen.
Referring to the principle of legality, the Court of First Instance held that in such circumstances the institution concerned might be required under Article 176 of the Treaty to consider, pursuant to a request made within a reasonable period, whether it needed to take measures in relation also to the addressees of the annulled act who had not brought an action for annulment.
laman jälkeen se totesi, että oli määriteltävä, miss.! määrin tuomio velvoitti komission tarkastelemaan uudelleen ruotsalaisten adressaattien oikeusasemaa sellupäätöksen kannalla, minkä vuoksi sekä tuomiolauselma että luonnon perustelut oli tutkittava.