natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is settled law that the requirement to consult the European Parliament in the legislative procedure, in the cases provided for by the Treaty, means that it must be freshly consulted whenever the text finally adopted, taken as a whole, differs in essence from the text on which the Parliament has already been consulted, except in cases in which the amendments substantially correspond to the wishes of the Parliament itself.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vaatimus kuulla Euroopan parlamenttia säädösten antamismenettelyssä perustamissopimuksessa edellytetyissä tilanteissa sisältää vaatimuksen Euroopan parlamentin uudelleen kuulemisesta joka kerta, kun lopullisesti hyväksytty säädös kokonaisuutena tarkasteltuna poikkeaa olennaisilta osin siitä säädösehdotuksesta, josta parlamenttia jo on kuultu, paitsi jo muutokset vastaavat olennaisilta osin parlamentin itsensä ilmaisemia toiveita.
It must therefore be examined whether or not the amendments with which the Parliament takes issue concern the essence of the text considered as a whole.
Siten on syytä tutkia, koskevatko ne muutokset, joihin parlamentti vetoaa, säädöksen olennaisia osia säädöstä kokonaisuutena tarkasteltaessa.
In support of its action the European Parliament claims that its right to participate in the Community legislative process has been infringed as a result of the Council failing to consult it a second time before adopting the regulation in question.
Kanteensa tueksi Euroopan parlamentti vetoaa siihen, että sen oikeutta osallistua yhteisön säädösten antamiseen on rikottu, koska neuvosto ei ole kuullut parlamenttia uudelleen ennen kyseessä olevan asetuksen antamista.
In its view, reconsultation is necessary, under the procedure provided for by Article 100c of the Treaty, where, as in the present case, the text adopted by the Council includes substantial amendments in relation to the Commission proposal.
Tämä uudelleen kuuleminen on tarpeen perustamissopimuksen 100 c artiklan mukaisessa menettelyssä silloin, kun neuvoston antamaa säädöstä on muutettu olennaisesti komission ehdotukseen verrattuna, kuten on asia tässä tapauksessa.
amendments go to the heart of the arrangements established and must therefore be described as substantial.
annetun säädösehdotuksen keskeiseen sisältöön, ja niitä on siten pidettävä olennaisina.
Since the amendment examined above, which affects the whole of the planned arrangements, is sufficient to require fresh consultation of the Parliament, it is not necessary to examine the other arguments advanced by the Parliament
Koska edellä tarkastellut muutokset vaikuttavat ehdotuksen koko rakenteeseen, ja niiden perusteella voidaan vaatia, että parlamenttia on kuultava uudelleen, parlamentin esittämiä muita väitteitä ei ole tarpeen tutkia.
Artide 1(1) of the Commission proposal on which the Parliament gave its opinion provided that nationals of the third countries listed in an annex had to be in possession of a visa when crossing the external frontiers of the Member States. According to Article 1(2), until 30 June 1996 Member States were to decide whether to require visas of nationals of third countries not on the list referred to in paragraph (1).
Tältä osin on muistutettava, että komission ehdotuksen, josta parlamenttia on kuultu, 1 artiklan 1 kohdassa todettiin, että liitteenä olevassa yhteisessä luettelossa mainittujen kolmansien maiden kansalaisilla oli oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat Tämän artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat päättää 30.6.1996 asti vaatia viisumia niiden kolmansien maiden kansalaisilta, joita ei mainita 1 kohdassa tarkoitetussa luettelossa.
Prior to that date, the Council was to decide either to add each of those countries to that list or to exempt its nationals from visa requirements.
Neuvoston piti ennen tätä päivää päättää joko kunkin tällaisen maan lisäämisestä luetteloon tai sen kansalaisten vapauttamisesta viisumipakosta.
Therefore, the fact that the Parliament was not consulted a second time in the legislative procedure provided for by Article 100c of the EC Treaty constitutes an infringement of essential procedural requirements which must entail annulment of the Regulation.
On siis todettava, että koska parlamenttia ei ole kuultu uudelleen perustamissopimuksen 100 c artiklan mukaisessa lainsäädäntömenettelyssä, olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu, minkä vuoksi asetus on kumottava.
The Regulation, on the other hand, provides in Article 2(1) that the Member States are to determine the visa requirements for nationals of third countries not on the common list.
Asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa sitä vastoin säädetään, että jäsenvaltiot päättävät, koskeeko viisumipakko niiden kolmansien maiden kansalaisia, joita ei mainita yhteisessä luettelossa.
Maintenance of the effects of the Regulation
Asetuksen vaikutusten pitäminen voimassa
In its defence, the Council asked the Court, in the event of the Regulation's annulment, to maintain its effects until the Council adopts new rules.
Neuvosto pyysi vastineessaan, että mikäli yhteisöjen tuomioistuin kumoaa asetuksen, se pitäisi voimassa asetuksen vaikutukset siihen asti, kunnes neuvosto antaa uuden säädöksen.
A comparison of the Commission proposal and the Regulation shows that, according to the Regulation, determination by the Member States of the third countries not on the common list whose nationals are obliged to obtain a visa is no longer subject to the time-limit in Article 1(2) of the proposal.
Komission ehdotusta ja asetusta vertailtaessa käy ilmi, että asetuksen mukaan jäsenvaltioiden oikeutta määritellä ne kolmannet maat, joita ei mainita yhteisessä luettelossa ja joiden kansalaisia koskeeviisumipakko, ei enää rajoiteta ajallisesti ehdotuksen 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
That request must be accepted.
Tämä pyyntö on syytä hyväksyä.
The necessity to avoid any discontinuity in the harmonization of national rules on visas and weighty reasons of legal certainty justify exercise of the power expressly conferred on the Court by the EC Treaty provisionally to maintain the effects of an annulled regulation until the Council has adopted a new regulation.
Yhteisöjen tuomioistuin voi kansallisten viisumisäännösten yhdenmukaistamisen keskeyttämisen välttämisen ja oikeusvarmuuden vuoksi käyttää EY:n perustamissopimuksessa sille nimenomaisesti annettua toimivaltaa pitää väliaikaisesti voimassa kumotun asetuksen vaikutukset siihen asti, kunnes neuvosto antaa uuden säädöksen.
Whereas after 30 June 1996 the Commission proposal provided only for a common list specifically designating the third countries whose nationals had to be in possession of a visa when crossing the Member State's external frontiers, the Regulation allows the Member States to maintain for an indefinite period their list of third countries not on the common list whose nationals are subject to visa requirements.
Komission ehdotuksessa esitettiin ainoastaan yhden sellaisen yhteisen luettelon laatimista 30.6.1996 jälkeen, jossa ilmoitetaan kattavasti ne kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, kun taas asetuksen mukaan jäsenvaltiot voivat säilyttää rajoittamattoman ajan oman luettelonsa niistä kolmansista maista, joita ei mainita yhteisessä luettelossa ja joiden kansalaisia koskee viisumipakko.
However, the Council is reminded that it is under a duty to put an end within a reasonable period to the infringement committed.
Tältä osin on kuitenkin muistettava, että neuvostolla on velvollisuus kohtuullisessa ajassa korjata säännösten ja määräysten vastainen menettelynsä.
Council Regulation No 2317/95 of 25 September 1995 determining the third countries whose nationals must be in possession of visas when crossing the external borders of the Member States is annulled;
Kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, 25 päivänä syyskuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2317/95 kumotaan.
The effects of the annulled Regulation are to be maintained until the Council of the European Union has adopted new legislation in the matter;
Kumotun asetuksen vaikutukset pidetään voimassa siihen asti, kunnes Euroopan unionin neuvosto on antanut asiassa uuden säädöksen.
The Council is ordered to pay the costs;
Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
The French Repubhc is ordered to bear its own costs.'
Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Advocate General N. Fennel» delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 20 March 1997.
Julkisasiamies M. N. Fennelly on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 20 päivänä maaliskuuta 1997.
He proposed that the Court should:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymyksiin seuraavasti:
'(1) annul Council Regulation (EC) No 2317/95 of 25 September 1995 determining the third countries whose nationals must be in possession of visas when crossing the external borders of the Member States;
1) kumoaa kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, 25 päivänä syyskuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2317/95;
(2) declare that the effects of the annulled regulation shall be preserved until the Council has adopted new legislation in the matter,
2) toteaa, että kumotun asetuksen vaikutukset pidetään voimassa siihen asti, kunnes neuvosto on antanut asiasta uuden säädöksen;
(3) order the Council to pay the costs of the action;
3) velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut;
(4) order the French Republic to bear its own costs.'
4) määrää, että Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Case C-151/96 Commission of the European Communities ν Ireland Freedom of movement for persons
Asia C-151/96 Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti Henkilöiden vapaa liikkuvuus
(Failure of a Member State tofulfU, its obligations — Registration of vessels other than fishing vessels — Nationality requirement for the owner) (Fifth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Muiden alusten kuin kalastusalusten rekisteröinti — Omistajan kansalaisuutta koskeva edellytys (viides jaosto)
State or by bodies corporate established under and subject to the law of another Member State and which have their principal place of business in a Member State.
Irlanti myöntää, että sen on sallittava sellaisten kauppa-alusten ja vapaa-ajan veneilyyn käytettävien alusten merkitseminen alusrekisteriin, jotka kuuluvat muiden jäsenvaltioiden kansalaisille tai muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan perustetuille oikeushenkilöille,joihin sovelletaan jäsenvaltion lainsäädäntöä ja joilla on toimintansa pääasiallinen keskus jäsenvaltiossa.
It contends, however, that, as Irish law now stands, Community nationals may establish themselves in Ireland and operate from there a vessel registered in another Member State and that they have the same right of access to Irish ports as an Irish national who owns a vessel registered in Ireland.
Se väittää kuitenkin, että yhteisön kansalainen voi Irlannissa nykyisin voimassa olevan oikeuden mukaan sijoittautua Irlantiin ja käyttää tästä valtiosta käsin alusta, joka on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa, ja että hänellä on sama oikeus käyttää Irlannin satamia kuin Irlannissa rekisteröidyn aluksen omistajalla, joka on Irlannin kansalainen.
By application lodged at the Court on 6 May 1996, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by maintaining in force laws, regulations and administrative provisions limiting the right to register a vessel other than a fishing vessel in the Irish shipping register to a vessel which is owned in whole or in part by the Government, a Minister of State, an Irish citizen or an Irish body corporate, Ireland had failed to comply with Articles 6, 48, 52 and 58 of the EC Treaty, Article 7 of Commission Regulation (EEC) No 1251/70 of 29 June 1970 and Article 7 of Council Directive 75/34/EEC of 17 December 1974.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.5.1996 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 6, 48, 52 ja 58 artiklan ja 29 päivänä kesäkuuta 1970 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1251/70 7 artiklan sekä 17 päivänä joulukuuta 1974 annetun neuvoston direktiivin 75/34/ETY 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se pitää voimassa lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, joissa rajoitetaan oikeus muun aluksen kuin kalastusaluksen rekisteröimiseen Irlannin kansalliseen alusrekisteriin hallituksen, ministeriön, Irlannin kansalaisen tai irlantilaisen oikeushenkilön kokonaan tai osittain omistamiin aluksiin.
Ireland acknowledges that it must permit registration of merchant vessels and pleasure craft owned by nationals of another Member
valmistelutyöt, joilla nykyisin voimassa olevaa lainsäädäntöä on tarkoitus muuttaa, ovat joka tapauksessa parhaillaan käynnissä.
nationality is contrary to Article 52 of the Treaty.
tai yhtiön osalta pääoman omistajien ja sen hallinnollisten toimielinten jäsenten on oltava tiettyä kansalaisuutta.
Furthermore, Irish legislation is contrary to Articles 52 and 58 of the Treaty in so far as it requires legal persons owning vessels to be established under and subject to Irish law and to have their principal place of business in Ireland and, therefore, precludes registration or management of a vessel in the case of a secondary establishment such as an agency, branch or subsidiary.
Lisäksi Irlannin lainsäädäntö on perustamissopimuksen 52 ja 58 artiklan vastainen, koska siinä vaaditaan, että aluksia omistavien oikeushenkilöiden on oltava perustettu Irlannin lainsäädännön mukaan, että niihin on sovellettava Irlannin lainsäädäntöä ja että niiden toiminnan pääasiallisen keskuksen on oltava Irlannissa, ja koska siinä siten estetään aluksen rekisteröinti tai hallinnoiminen silloin, kun kyse on toissijaisesta toimipaikasta kuten kauppaedustajan liikkeestä, sivuliikkeestä tai tytäryhtiöstä.
Those letters thus informed the Irish Government of the nature of the complaints against it and gave it the opportunity to submit its defence.
Irlannin hallitus on siten näiden huomautusten välityksellä saanut tiedon niiden väitteiden laadusta, joita sitä vastaan on esitetty, sekä tilaisuuden puolustautua.
Accordingly, this action is admissible in so far as it relates to infringement of Article 7 of Regulation No 1251/70 and Article 7 of Directive 75/34.
Tämän vuoksi nyt esillä oleva kanne on otettava tutkittavaksi siltä osin, kuin kyse on asetuksen N:o 1251/70 7 artiklan ja direktiivin 75/34/ETY 7 artiklan rikkomisesta.
As to the substance, it suffices to note that in Case C-334/94 Commission ν France [1996] ECR 1-1307,1 the Court examined whether legislation similar to the Irish legislation at issue was compatible with Community law.
Mahdollisuus harrastaa tässä jäsenvaltiossa tarjolla olevaa vapaa-ajan toimintaa on vapaan liikkuvuuden välttämätön seuraus.
As regards vessels not used for the pursuit of an economic activity, the Court pointed out in Commission ν France that, under Community law, every national of a Member State is assured of freedom both to enter another Member State in order to pursue an employed or self-employed activity and to reside there after having pursued such an activity.
Pääasian osalta on todettava, että yhteisöjen tuomioistuin on jo tarkastellut nyt kyseessä olevan Irlannin lainsäädännön kaltaisen lainsäädännön yhteensoveltuvuutta yhteisön oikeuden kanssa edellä asiassa komissio vastaan Ranska 7.3.1996 antamassaan tuomiossa.
It follows that registration by such a national of a pleasure craft in the host Member State falls within the scope of the Community provisions relating to freedom of movement for persons.
Tästä seuraa, että yhteisön oikeuden vapaata liikkuvuutta koskevia oikeussääntöjä on sovellettava jäsenvaltion kansalaisen vapaa-ajan veneilyyn käytettävän aluksen merkitsemiseen alusrekisteriin vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
Irish legislation under which only Irish nationals may register in Ireland pleasure craft which they own is therefore contrary to Articles 6,48 and 52 of the Treaty, Article 7 of Regulation No 1251/70 and Article 7 of Directive 75/34.
Irlannin lainsäädäntö, jossa varataan vain sen kansalaisille oikeus merkitä Irlannissa alusrekisteriin omistamansa vapaa-ajan veneilyyn käytettävä alus, on siis perustamissopimuksen 6, 48 ja 52 artiklan sekä asetuksen N:o 1251/70 7 artiklan ja direktiivin 75/34/ETY 7 artiklan vastainen (em. asia komissio v. Ranska, tuomion 23 kohta).
As regards vessels used for the pursuit of an economic activity, the Court noted that, in exercising its powers for the purpose of defining the conditions for the grant of its 'nationality' to a vessel, each Member State must comply with the prohibition of discrimination against nationals of Member States on grounds of nationality, and that a condition which stipulates that where a vessel is owned or chartered by natural persons they must be of a particular nationality and, in the case of a company, the shareholders and directors must be of that
Niiden alusten osalta, joita käytetään kaupalliseen toimintaan, yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että jokaisen jäsenvaltion on noudatettava kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa jäsenvaltioiden kansalaisten osalta silloin, kun jäsenvaltio käyttää toimivaltaansa määritellä ne edellytykset, joiden mukaisesti alus voi saada sen "kansalaisuuden", ja että perustamissopimuksen 52 artiklassa ei sallita ehtoa, jonka mukaan aluksen omistavien tai vuokralle ottavien luonnollisten henkilöiden
Advocate General M CO.
Julkisasiamies M. CO.
He proposed that the Court should hold the Republic of Ireland in breach of its obligations and order it to pay the costs.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymyksiin seuraavasti:
Preliminary ruling (Council Regulation (EEC) No 1768/92 products — Scope of Article 19) (Sixth Chamber)
Ennakkoratkaisu Neuvoston asetus (ETY) N:o 1768/92 — Lääkkeiden lisäsuojatodistus — 19 artiklan soveltamisala (kuudes jaosto)
By order of 31 October 1994, received at the Court on 3 April 1995, the High Court of Justice, Chancery Division, Patents Court, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 19 of Council Regulation (EEC) No 1768/92 of 18 June 1992 (hereinafter 'the regulation').
High Court ofJustice, Chancery Division, Patents Court on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 31.10.1994 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.4.1995, ennakkoratkaisukysymyksen 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 (jäljempänä asetus) 19 artiklan tulkinnasta.
product on the market as a medicinal product had been granted in the United Kingdom, and, second, that the application did not contain a copy of such authorization.
lupa saattaa se lääkkeenä markkinoille siinä jäsenvaltiossa, jossa todistusta haetaan.
The first marketing authorization in the Community therefore serves a purely temporal purpose.
Tämä kysymys on esitetty oikeusriidassa, jossa asianosaisina ovat Yamanouchi Pharmaceutical Co.
The essence of the question referred by the national court is whether the grant of a supplementary protection certificate pursuant to Article 19 of the regulation is, in accordance with Article 3(b) of the regulation, conditional on a valid authorization to place the product on the market as a medicinal product having been granted in the Member State in which the application is submitted and at the date of that application.
Ltd (jäljempänä Yamanouchi) ja Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks ja joka koskee päätöstä, jolla Comptroller-General hylkäsi Yamanouchin esittämän lisäsuojatodistusta koskevan hakemuksen.
By referring to the first marketing authorization in the Community, the regulation is designed to exclude the possibility that, in Member States in which there has been significant delay in the grant of authorization to place a given product on the market, a certificate can still be granted even though that is no longer possible in the other Member States in which the authorization in question has been granted before expiry of the deadline.
On todettava, että toisin kuin 3 artiklassa, jonka mukaan todistus "annetaan" siinä säädettyjen edellytysten täyttyessä, 19 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten täyttyminen ei yksin riitä perustamaan oikeutta lisäsuojatodistukseen.
The regulation is thus intended to prevent the grant of certificates whose duration varies from one Member State to another.
Viimeksi mainitun säännöksen mukaan nämä edellytykset täyttäville tuotteille "voidaan antaa todistus".
In those circumstances, Article 19(1) cannot be construed as meaning that the existence of an authorization in the Member State in which the certificate is sought is of no relevance.
Jo 19 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ilmenee, ettei siinä millään tavalla estetä sitä, että todistuksen antamisen edellytykseksi asetetaan se, että tuotteella on 3 artiklan b alakohdan mukaisesti todistushakemuksen jättöpäivänä voimassa oleva lupa saattaa se lääkkeenä markkinoille siinä jäsenvaltiossa, jossa hakemus on tehty.
Unlike Article 3, which provides that the certificate 'shall be granted' if the conditions for obtaining it, as set out therein, are fulfilled, the conditions specified in Article 19(1) are not in themselves sufficient to confer entitlement to a certificate.
Yamanouchi on 17.1.1973 myönnetyn Ison-Britannian patentin nro 1415256 haltija; vuonna 1982 se antoi patentin käyttöluvan Ciba-Geigylle, joka kehitti tämän patentin avulla astman hoitoon tarkoitetun eformoterol-nimisen lääkkeen.
Article 19(1) provides that any product which fulfils those conditions 'may be granted' a certificate.
Vuonna 1989 Ciba-Geigy haki useissa maissa, muun muassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, lupaa aerosoliliuoksen (sisäänhengitettävä tuote) markkinoille saattamiseksi.
It is clear from its very wording that Article 19(1) does not in any way preclude the requirement that, in order for a certificate to be granted, a valid authorization to place the product on the market as a medicinal product must have been granted in the Member State in which the application is submitted and at the date of that application, as provided for in Article 3(b).
Ciba-Geigy sai 29.6.1990 Ranskassa ensimmäisen markkinoille saattamista koskevan luvan (jäljempänä markkinointilupa) yhteisössä, mutta Ison-Britannian viranomaiset kieltäytyivät ensin myöntämästä pyydettyä markkinointilupaa sen vuoksi, että tuotteen varastointi edellytti erityisolosuhteita, ja myönsivät sen lopulta vasta 17.8.1995 sen jälkeen, kun Ciba-Geigy oli kehittänyt tuotetta edelleen.
However, relying on the second condition laid down by Article 19(1), Yamanouchi submits that it is still possible, on the basis of the first marketing authorization granted in the Community, to determine the product for which the certificate is sought and to identify its therapeutic properties, as Article 8(l)(c) of the regulation makes clear.
Yamanouchi vetoaa kuitenkin 19 artiklan 1 kohdassa säädettyyn toiseen edellytykseen ja katsoo, että ensimmäisen yhteisössä annetun tuotetta koskevan myyntiluvan perusteella voidaan aina määritellä todistushakemuksen kohteena oleva tuote ja sen terapeuttiset vaikutukset, kuten asetuksen 8 artiklan 1 kohdan c alakohdasta käy ilmi.
On the contrary, it is the authorization referred to in Article 3(b) of the regulation which confers entitlement to the certificate.
Yamanouchi jätti 15.1.1993, eli kaksi päivää ennen edellä mainitun patentin voimassaolon päättymistä 17.1.1993, asetuksen 19 artiklan perusteella Ison-Britannian Patent Officeen lisäsuojatodistusta koskevan hakemuksen ja vetosi Ison-Britannian patenttiin peruspatenttina sekä Ranskassa vuonna 1990 annettuun markkinointilupaan, jonka jäljennös oli liitetty hakemukseen.