natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Some broader trends in drug research in the EU can be briefly mentioned, drawing on a recent review conducted for the European Commission and the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction under the aegis of the European University Institute.
Euroopan yliopistoinstituutin puitteissa Euroopan komissiolle ja EDMCille laaditun tuoreen katsauksen perusteella voidaan mainita joitakin EU:n huumausaineita koskevan tutkimustoiminnan laajempia suuntauksia.
In many EU Member States, the trends have been the following:
Monissa EU:n jäsenvaltioissa suuntauksia ovat olleet:
First, from the 1970s onwards, drugs are perceived as a quite new phenomenon.
Aluksi, 1970­luvulta alkaen, huumausaineita pidettiin melko uutena ilmiönä.
The emphasis is on measuring the extent of, nature of and trends in drug use.
Painopiste oli huumausaineiden väärinkäytön laajuuden, luonteen ja siinä vallitsevien suuntausten mittaamisessa.
This involves quantitative research and qualitative studies of drug users, and research on people in treatment.
Tähän liittyi huumausaineiden väärinkäyttäjien kvantitatiivista tarkastelua ja kvalitatiivisia tutkimuksia sekä hoitoa saaviin henkilöihin kohdistuvaa tutkimusta.
As time goes on, the problem is seen in a broader light, social as well as medical.
Ajan kuluessa ongelma alettiin nähdä laajemmin, sekä yhteiskunnallisessa että lääketieteellisessä mielessä.
Research on drug prevention, social and cultural processes, drug markets and law enforcement come to the fore.
Alettiin harjoittaa huumausaineiden torjuntaa, yhteiskunnallisia ja kulttuurisia kehityskulkuja, huumausainemarkkinoita ja lakien täytäntöönpanoa koskevaa tutkimustoimintaa.
This seemed to be the situation in at least some of the Member States in the 1980s or 1990s.
Tällainen oli tilanne ainakin joissakin jäsenvaltioissa 1980­tai 1990­luvuilla.
In a third possible phase, which in many Member States has not yet been reached, the evaluation of the effectiveness of control strategies is perceived as a research requirement.
> ' Kolmannessa mahdollisessa vaiheessa, johon monet jäsenvaltiot eivät ole vielä edenneet, otetaan yhdeks tutkimuksen kohteeksi valvontastrategioiden tehokkuus.
So is research on their costs and hence their cost-effectiveness.
Samoin tutkitaan strategioista aiheutuvia kustannuksia ja siten niiden kustannustehokkuutta.
Also, researchers attempt integration of different perspectives, in order to give an overall view of problems and responses.
Tutkijat pyrkivät myös yhdistämään erilaisia tarkastelutapoja antaakseen yleiskuvan ongelmista ja niihin kohdistuvista toimista.
Also, as European action against drugs grows, comparative and cross-national research questions become more important.
Huumausaineiden vastaisen eurooppalaisen toiminnan lisääntyessä myös vertaileva tutkimus ja monikansalliset kysymykset tulevat entistä tärkeämmiksi.
This raises the question of the basis of European research coordination and funding.
Tästä seuraa kysymys eurooppalaisen tutkimuksen yhteensovittamisen ja rahoituksen perusteista.
Several suggestions have been made, including: identifying some priority drug research requirements by consulting the research ministries of Member States (which is an important approach at the present time); trying to identify all the drug research possibilities in all parts of the EU's broader research programmes (the fifth framework programme); or identifying research questions in each of the EU's areas of policy and action.
Tästä on tehty useita ehdotuksia, joihin kuuluvat huumausainetutkimuksen tärkeimpien tarpeiden osoittaminen kuulemalla jäsenvaltioiden tutkimuksesta vastaavia ministeriöitä (mikä on tällä hetkellä tärkeä lähestymistapa), pyrkiminen havaitsemaan kaikki mahdollisuudet huumausaineita koskevan tutkimuksen suorittamiseksi kaikilla EU:n laajempien tutkimusohjelmien osa­alueilla (viides puiteohjelma) sekä tutkimusongelmien osoittaminen kaikilla EU:n politiikan ja toiminnan alueilla.
At Community level, certain aspects of biomedical and drug detection research, epidemiological research (into drug use and drug users) and sociological research have been identified as worth supporting.
Yhteisön tasolla on nimetty tiettyjä biolääketieteeseen ja huumausaineiden paljastustekniikkaan, epidemiologiseen tutkimukseen (koskien huumausaineiden väärinkäyttöä ja niiden väärinkäyttäjiä) sekä sosiologiseen tutkimukseen liittyviä näkökohtia tukea ansaitseviksi kohteiksi.
But a lot of other research remains steered by the particular concerns of Member States' ministries and other authorities, by the political concerns of the moment, by the willingness of foundations to fund research, and by the interests of individual researchers.
Paljon muuta tutkimusta jää kuitenkin ohjattavaksi jäsenvaltioiden ministeriöiden ja muiden viranomaisten tahdon, tällä hetkellä vallitsevien poliittisen mielenkiinnon kohteiden, säätiöiden halukkuuden rahoittaa tutkimusta ja yksittäisten tutkijoiden etujen mukaisesti.
The draft Treaty of Amsterdam
Luonnos Amsterdamin sopimukseksi
The draft Treaty reaffirms that health protection has to be taken into account in the implementation of all other Community policies.
Sopimusluonnoksessa vahvistetaan uudelleen, että terveydensuojelu on otettava huomioon kaikkien muiden yhteisön politiikkojen täytäntöönpanossa.
It also says that, a high level of human health protection shall be ensured in the definition and implementation of all Community policies and activities.
Siinä todetaan myös, että ihmisten terveydensuojelun korkea taso on varmistettava kaikkien yhteisön politiikkojen ja toimien määrittämisessä ja täytäntöönpanossa.
Specifically in relation to drugs, the draft Treaty says that the European Community shall complement Member States' actions in reducing drugrelated health damage, including information and prevention.
Erityisesti huumausaineiden osalta sopimusluonnoksessa sanotaan, että Euroopan yhteisö täydentää jäsenvaltioiden huumausaineisiin liittyvien terveyshaittojen vähentämistoimia mukaan lukien tiedottaminen ja ennaltaehkäisy.
So, for the first time, reduction of drugrelated damage is explicitly mentioned in a treaty.
Näin huumausaineisiin liittyvien vahinkojen vähentäminen on ensimmäistä kertaa nimenomaisesti mainittu perussopimuksessa.
It is too early at the time of writing this booklet to say in detail what this might mean for drugs (bearing in mind that the Treaty as a whole is due to take effect in 1999).
Tätä kirjasta kirjoitettaessa on liian aikaista sanoa, mitä tämä voi yksityiskohtaisesti merkitä huumausaineiden kannalta (ottaen huomioon, että perussopimuksen on tarkoitus tulla kokonaisuudessaan voimaan vuonna 1999).
However, it can at least be said that 'risk reduction' and 'harm reduction' measures — measures adopted in order to reduce communicable diseases and other health problems associated with drug use — are now sufficiently acceptable to find expression in a treaty.
Kuitenkin voidaan ainakin todeta, että toimenpiteet vaarojen ja haittojen vähentämiseksi — tarttuvien tautien ja muiden huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien terveysongelmien vähentämiseksi käyttöön otetut toimenpiteet — ovat nyt riittävän hyväksyttäviä mainittaviksi perussopimuksessa.
All this means that, whilst the main emphasis remains the prevention of drug use (and drug supply), the EU also sees harm reduction as an objective for cooperation.
Kaikki tämä merkitsee sitä, että samalla kun painopiste säilyy huumausaineiden väärinkäytön (ja niiden kaupan) ehkäisemisessä, EU näkee myös haittojen vähentämisen yhtenä yhteistyön tavoitteena.
This increases the protection given to every citizen; not only those who use drugs, but all of us.
Tämä lisää jokaiselle kansalaiselle annettavaa turvaa — ei ainoastaan huumausaineiden väärinkäyttäjille, vaan meille jokaiselle.
Cooperation to reduce drug supply within the EU
Yhteistyö huumausainekaupan vähentämiseksi Euroopan unionissa
Drug trafficking is one of many major problems that confront the Union.
Huumausainekauppa on yksi unionin monista suurista ongelmista.
EU citizens are concerned about crime, organized or small scale, and they expect the Union to take action on this front.
EU:n kansalaiset ovat huolestuneita rikollisuudesta, sekä järjestäytyneestä että pikkurikollisuudesta, ja he odottavat, että yhteisö ryhtyisi toimenpiteisiin sen suhteen.
People want to live in a Union in which their fundamental rights are fully respected.
Ihmiset haluavat elää unionissa, jossa heidän perusoikeuksiaan kunnioitetaan täysin.
They also want to live and move freely within the Union, without fear of threats to their personal safety.
He haluavat myös elää ja liikkua vapaasti unionin sisällä ilman henkilökohtaiseen turvallisuuteensa kohdistuvaa uhkaa.
Racism and xenophobia, as well as crime and criminal activities, such as terrorism, offences against children, drug trafficking and fraud, transcend national borders within the Union.
Rasismi ja muukalaisviha, samoin kuin rikollisuus ja rikollinen toiminta kuten terrorismi, lapsiin kohdistuvat rikokset, huumausainekauppa ja petokset, ylittävät unionin sisäiset kansalliset rajat.
The Union must therefore be able to extend as necessary across those borders the protection of its citizens against such scourges, and provide them with a high level of safety.
Siksi unionin on kyettävä tarvittaessa ulottamaan noiden rajojen yli kansalaistensa suojelu kyseisiä vitsauksia vastaan ja tarjoamaan heille korkea turvallisuuden taso.
Responding to these concerns, the draft Treaty foresees: improvements in cooperation between police, customs and judicial authorities; enhancement of the role of Europol (the European Police Office); and greater involvement by the European Parliament and the Court of Justice.
Näitä tarpeita vastaavasti perustamissopimuksessa määrätään poliisin, tullin ja oikeusviranomaisten välisen yhteistyön parantamisesta, Europolin (Euroopan poliisivirasto) tehtävän kehittämisestä sekä Euroopan parlamentin ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tehokkaammasta osallistumisesta.
These developments will build on what has been achieved so far.
Tätä kehitystä jatketaan tähän mennessä saavutettujen tulosten pohjalta.
Hubs of the drug trade in Europe
Huumausainekaupan solmukohdat Euroopassa
Towns involved in drug trafficking
Kaupungit, joissa huumaus­ainekauppaa
West-Atlantic area
Läntinen Atlantin alue
Central Europe and Baltic area
Keski­Euroopan ja Baltian alue
Three seas area
Kolmen meren alue
Action against drug supply has international, European and national dimensions.
Huumausainekaupan vastaisella toiminnalla on kansainvälinen, eurooppalainen ja kansallinen ulottuvuus.
In 1987 the United Nations held a world conference on drug trafficking, where the European Community was represented.
Yhdistyneet Kansakunnat järjesti vuonna 1987 huumausaineiden kauppaa koskevan maailmanlaajuisen kokouksen, jossa Euroopan yhteisö oli edustettuna.
This conference prompted the European Parliament into supporting the international fight against drugs with a financial contribution of ECU 5 million.
Tämän kokouksen innoittamana Euroopan parlamentti päätti myöntää kansainvälisen huumausaineiden vastaisen toiminnan rahoittamiseen 5 miljoonaa ecua.
In 1988 the Community signed the United Nations Convention against Illicit Traffic in Narcotic Drugs and Psychotropic Substances ('Vienna Convention').
Yhteisö allekirjoitti vuonna 1988 huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen (Wienin yleissopimuksen).
More specifically in the European context, the stimulus for much of the EU's cooperation against drug trafficking was the Single European Act of 1987.
Tarkasteltaessa erityisemmin Euroopan tilannetta oli alkusysäyksenä suurelle osalle EU:n huumekaupan vastaista yhteistyötä yhtenäisasiakirja vuodelta 1987.
The Act established the concept of a single market within the borders of the European Community, which would allow for the free movement of people, services, capital and goods.
Yhtenäisasiakirjassa vahvistettiin Euroopan yhteisön rajojen sisällä toimivien yhtenäismarkkinoiden käsite, joka antaisi ihmisille, palveluille, pääomalle ja tavaroille vapaan liikkuvuuden.
The EU has taken action to prevent drug traffickers using 'free movement' for their own ends.
EU on ryhtynyt toimiin estääkseen huumekauppiaita käyttämästä vapaata liikkuvuutta omiin tarkoituksiinsa.
This action has taken three main forms:
Näillä toimilla on kolme pääasiallista muotoa:
> police cooperation against drug trafficking whenever it involves two or more Member States, and customs cooperation; > action against money laundering, to prevent traffickers being able first to hide and then to enjoy the profits of their crimes; > and action against diversion of precursors (meaning the utilization of otherwise legal chemicals to make illegal drugs). >
> poliisin yhteistyö huumausainekauppaa vastaan aina, kun asiaan liittyy kaksi jäsenvaltiota tai useampia, sekä tulliyhteistyö > rahanpesun vastainen toiminta, jolla poistetaan huumekauppiailta mahdollisuus ensin kätkeä rikoksistaan saama tuotto ja sitten nauttia siitä ja > toiminta huumausaineiden lähtöaineiden vääriin käsiin joutumisen ehkäisemiseksi (mikä tarkoittaa muutoin laillisten kemikaalien hyväksikäyttöä laittomien huumeiden valmistuksessa). >
Police cooperation: Europol
Poliisiyhteistyö: Europol
The Europol Convention lays down Europol's primary objective — to improve the effectiveness and cooperation of the appropriate authorities in the Member States to combat specific forms of organized crime affecting the EU.
Europol­yleissopimuksessa vahvistetaan Europolin perustavoite — parantaa jäsenvaltioiden asianomaisten viranomaisten toiminnan tehokkuutta ja yhteistyötä järjestäytyneen rikollisuuden Euroopan unionia koskevien erityisten muotojen torjunnassa.
The Europol Drugs Unit was the first element of Europol to begin its work, in 1994, as a nonoperational unit.
Europolin huumeyksikkö aloitti ensimmäisenä Europolin osana työnsä ei­toiminnallisena yksikkönä vuonna 1994.
Europol supports the work of the police and other appropriate authorities in the Member States, ensuring among other things:
Europol tukee jäsenvaltioiden poliisin ja muiden asianomaisten viranomaisten työtä ja huolehtii muun muassa
> the exchange and analysis of intelligence on drug trafficking; > training for members of police forces and related agencies. Based in The Hague in the Netherlands, Europol is made up of both liaison officers and its own staff.
> huumausainekauppaa koskevan tiedon vaihdosta ja sen arvioinnista > poliisin ja siihen yhteydessä olevien viranomaisten palveluksessa olevien henkilöiden koulutuksesta. Alankomaiden Haagissa sijaitseva Europol koostuu sekä yhteyshenkilöistä että omasta henkilöstöstään.
It acts as a focus for the exchange of information between the police forces of the Member States, but it is not a 'super force', able to pursue criminals from one country to another.
Se toimii jäsenvaltioiden poliisivoimien tietojenvaihdon keskuspaikkana, mutta se ei ole poliisin "superyksikkö" joka voisi jäljittää rikollisia monen maan alueella.
Action against money laundering
Rahanpesun vastainen toiminta
Just as drugs and traffickers can move from country to country, so too can money.
Huumausaineiden ja huumekauppiaiden tavoin myös raha voi liikkua maasta toiseen.
In our electronic age, vast amounts of money can and do move around the world in seconds.
Sähköistettynä aikakautenamme suuret rahamäärät voivat siirtyä ja siirtyvät maailman ympäri sekunneissa.
'Dirty' money — the profits of crime, including the profits of drug trafficking — can easily be mixed with clean money from legitimate transactions.
"Likainen" raha — rikollisesta toiminnasta saatu tuotto, mukaan lukien huumekaupan tuottona saatu "likainen" raha — on helppo sekoittaa laillisista liiketoimista saatuun puhtaaseen rahaan.
As this money distances itself from its sources, sometimes going through international financial centres where controls are less than strict, it finally comes out looking indistinguishable from legally obtained money.
Tämän rahan etääntyessä alkulähteiltään kulkien toisinaan sellaisten kansainvälisten rahamarkkinakeskusten kautta, joissa valvonta on vähemmän tiukkaa, se näyttää lopulta aivan samanlaiselta kuin laillisin keinoin hankittu raha.
This is 'money laundering'. Traffickers and other criminals launder their profits in order to be able to spend it on a luxurious lifestyle — or to invest it in parts of the legitimate economy.
Tämä on "rahanpesua' Huumekauppiaat ja muut rikolliset pesevät voittonsa voidakseen rahoittaa niillä ylellistä elämäntapaa ■ ­ tai sijoittaa niitä laillisen talouden keinoin.
This distorts the financial sector and could undermine whole national economies.
Tämä vääristää rahoitusalan toimintaa ja saattaa heikentää kokonaisia kansantalouksia.
Who gains most from the trade in illicit drugs
Laittomien huumeiden kaupasta saadun voiton jakautuminen
Processors and national intermediaries 15%
Jalostajat ja kansalliset välittäjät 1596
To counter this, the European Community has maintained a keen interest in making sure that financial institutions, such as banks, report suspicious financial transactions.
Tämän torjumiseksi Euroopan yhteisö on jatkuvasti pyrkinyt varmistamaan, että rahalaitokset kuten pankit ilmoittavat epäilyttävistä tilitapahtumista.
A directive, adopted in 1991, requires Member States to take action to ensure that the financial system is protected against money laundering: a^k
Vuonna 1991 annetussa direktiivissä edellytetään jäsenvaltioilta toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että rahoitusjärjestelmä on suojattu rahanpesua vastaan:
Distributors in consumer
Kuriirit ja kansainväliset kauppiaat 2696
> Financial institutions are required to ask for details of customers' identity, to keep transaction records, and to provide information to the authorities if there are any grounds for suspicion. Source: Atlas mondial des drogues.
Lähde: Atlas mondial dei drogues. Observatoire géopolitique des drogues, PUF. 1996.
> And bank secrecy must be lifted whenever money laundering is suspected. This means that banks have to give the authorities access to information about the account of any customer who is suspected of involvement in laundering money from drug trafficking. The European Parliament takes a very close interest in efforts to prevent money laundering.
Lisäksi pankkisalaisuus on aina kumottava, jos epäillään rahanpesua. Tämä merkitsee sitä, että pankkien on annettava viranomaisille mahdollisuus tutustua kenen tahansa asiakkaan tilitietoihin, jos häntä epäillään osallisuudesta huumausainekaupasta peräisin olevan rahan pesuun.
It has discussed how best to bring non-financial professions under the provisions of the money laundering directive.
Euroopan parlamentti on erittäin kiinnostunut rahanpesun torjuntatoimista.
It is also pushing for the widening of the law to include new offences.
Se ajaa myös lain säännösten laajentamista koskemaan uusia rikoksia.
Apart from these Community aspects, the EU Member States, with the support of the Europol Drugs Unit, are working on several projects for the improvement of cooperation between law enforcement services.
Näiden yhteisöllisten näkökulmien lisäksi EU:n jäsenvaltiot työskentelevät Europolin huumeyksikön tukemina useiden hankkeiden parissa, joiden tarkoituksena on parantaa poliisiviranomaisten välistä yhteistyötä.
On a broader international front, the European Commission participates in the Financial Action Task Force (FATF).
Laajemmalla kansainvälisellä rintamalla Euroopan komissio on mukana rahanpesutyöryhmässä (FATF).
Set up in 1989 and run from the offices of the Organization for Economic Cooperation and Development (OECD), the task force is an international body whose purpose is to develop and promote policies to prevent money laundering.
Vuonna 1989 perustettu ja Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) toimitiloista johdettu työryhmä on kansainvälinen yksikkö, jonka tarkoituksena on kehittää ja edistää rahanpesun torjuntaan liittyviä politiikkoja.
The FATF has drawn up 40 recommendations, setting out the basic framework for anti-laundering efforts.
FATF on laatinut 40 suositusta, jotka muodostavat rahanpesun vastaisten toimien peruskehyksen.
These recommendations cover the criminal justice system and law enforcement, regulation of the financial system, and international cooperation.
Nämä suositukset koskevat rikosoikeudellista järjestelmää ja lain noudattamisen valvontaa, rahoitusjärjestelmän ohjausta ja kansainvälistä yhteistyötä.
Action against precursor chemicals
Huumausaineiden lähtöaineiden vastainen toiminta
Precursors are chemicals, sometimes quite common ones, that may be used perfectly legally in chemical industries throughout the world.
Huumausaineiden lähtöaineet ovat joskus hyvinkin yleisiä kemiallisia aineita, joita kemian teollisuus voi käyttää täysin laillisesti koko maailmassa.
However, there is a considerable problem of such chemicals being diverted to improper use — such as the synthesis of drugs (amphetamines, 'ecstasy', etc.), or the refining of drugs from plant matter (for example, from coca plant to cocaine, or from opium to heroin).
Tällaisten kemikaalien käyttö asiattomiin tarkoituksiin muodostaa kuitenkin huomattavan ongelman — niistä voidaan valmistaa huumeyhdisteitä (amfetamiinit, "ecstasy" ja niin edelleen), tai huumausaineita jalostetaan kasviperäisistä aineista (esimerkiksi kokapensaasta kokaiiniksi tai oopiumista heroiiniksi).
As part of its responsibility over commercial policy, the European Community has for some time been able to use its regulatory powers to control the trade in and manufacture of precursor chemicals.
Kauppapoliittiseen vastuualueeseensa liittyen Euroopan yhteisö on jo jonkin aikaa kyennyt käyttämään sääntelyvaltuuksiaan huumausaineiden lähtöaineiden kaupan ja valmistuksen valvomiseksi.
The Community had turned its full attention to precursors from the time it became involved in negotiations leading up to the signing of the 'Vienna Convention' on drug trafficking.
Yhteisö on kohdistanut täyden huomionsa huumausaineiden lähtöaineisiin siitä alkaen, kun se aloitti huumausainekauppaa koskevaan Wienin yleissopimukseen johtaneet neuvottelut.
This interest took practical effect, in 1990, through European Community regulations and directives, controlling and monitoring the placing on the market of substances used in the illicit manufacturing of narcotic drugs and psychotropic substances as well as the diversion of precursors in international trade.
Osoitettu mielenkiinto johti käytännön tuloksiin vuonna 1990 huumaavien aineiden ja psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa käytettyjen aineiden markkinoille laskemisen sekä huumausaineiden lähtöaineiden maailmankaupassa asiattomiin käsiin joutumisen valvontaa ja seurantaa koskevien Euroopan yhteisön asetusten ja direktiivien muodossa.
Several systems support this policy:
Useat järjestelmät tukevat tätä politiikkaa:
> in 1994, Prexco was set up, a Union-wide computer network which allows Member States to check precursor exports from the Community to other countries, because these chemicals might be used to produce illegal drugs; Λ
Vuonna 1994 perustettiin PREXCO, unioninlaajuinen tietokoneverkko, jonka avulla jäsenvaltiot voivat valvoa huumausaineiden lähtöaineiden vientiä yhteisöstä muihin maihin sen vuoksi, että näitä kemikaaleja voidaan käyttää laittomien huumausaineiden valmistuksessa.
> there is also a network which allows public health authorities, as well as the police, to exchange information on precursors with customs — the SCENT e-mail network. A further electronic network gives access to sensitive customs databases — the customs information system. The Commission has tightened up the rules on the level of details required from the manufacturers and exporters when applying for precursor export licences.
On myös olemassa verkko, joka antaa kansanterveysviranomaisille ja poliisille mahdollisuuden vaihtaa huumausaineiden lähtöaineita koskevia tietoja tullin kanssa: SCENT­sähköpostiverkko. Vielä eräs verkko tarjoaa mahdollisuuden päästä arkaluontoisiin tullin tiedostoihin: tullitietojärjestelmä (CIS).