natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The allocation of taxation rights and the entitlement to receive tax proceeds are determined by virtue of the abovementioned negotiation procedure involving the Länder, the outcome of these negotiations is embodied in a specific federal law.
Verotusoikeudet ja oikeus käyttää verotaloja jaetaan yllä kuvatussa neuvotteluprosessissa, johon osavaltiot osallistavat ja jonka tulos vahvistetaan normaalissa lairisäätämisjärjestyksessä annettavalla lailla.
There are no counties under the Austrian system.
Itävallassa ei ole piirikuntatasoa.
Fourteen local authority bodies (mostly representing large cities) have their own statute under which they take over the role of district authorities.
Kunnat ovat järjestäytyneet parlamentaarisen periaatteen mukaisesti. Neljässä osavaltiossa pormestari valitaan nykyään suorilla vaaleilla, mikä korostaa hänen henkilöään ja melkeinpä presidenttiin venattavaa asemaansa poliittisessa järjestelmässä.
Local government is essentially organized in accordance with the parliamentary
Siinä heijastuivat myös 1800luvun lopun historialliset "puoluepoliittiset leirit".
The two largest parties, the SPÖ and the ÖVP, were the key political players; they were backed up by a third, small party, the FPÖ.
-216- ja ÖVP määrittivät poliittisen ympäristön, ja niitä täydensi kolmas (pieni) puolue: FPÖ.
Criticism levelled at the highly organized party system, a decline in the political 'camps', and overall changes in the socio-cultural field and in attitudes have clearly changed the Austrian partypolitical system at the end of the twentieth century.
Pitkälti puoluejärjestelmän muotoon organisoituneeseen valtioon kohdistettu arvostelu, "leirisidonnaisuuden" vähentyminen sekä kaiken kaikkiaan yhteiskunnallis-kulttuuristen olosuhteiden ja asenteiden muutos ovat kuitenkin 1900-luvun loppua lähestyttäessä muuttaneet selvästi Itävallan puoluejärjestelmää.
These changes are reflected in a number of events.
Mainittuja muutoksia kuvastavat seuraavat tapahtumat:
• The Greens have become established as the fourth political party.
Vihreistä on tullut neljäs puolue.
They entered the National Assembly after the 1986 elections and have consolidated their position since (4.8 per cent of the votes in the 1995 elections).
Se pääsi parlamenttiin vuoden 1986 kansallisneuvosto-vaaleissa, mistä lähtien sen asema on ollut vakaa aina tähän päivään asti (4,8 % äänistä viime vaaleissa vuonna 1995).
Green political parties are also represented in five Land parliaments and in the case of their main bastion, Tyrol (10.7 per cent of the votes in the 1994 elections), they are also represented in the Land government. • Since 1986 the FPÖ has positioned itself largely as a right-wing populist party; as a result it has made substantial gains at the expense of the other two major parties (21.9 per cent of the votes in the federal elections of 1995, as against 9.7 per cent in the 1986 elections). • The Liberale Forum (Liberal Forum) broke away from the FPÖ in protest and is also represented in the National Assembly since 1994 (5.5 per cent of the votes in the 1995 election).
Vihreät puolueryhmät ovat myös edustettuina viiden osavaltion maapäivillä ja keskuspaikassaan Tirolissa myös hallituksessa (10,7 % äänistä vuonna 1994).
Austria now has a five-party system, which has considerably reduced the power of the two major political groupings, the ÖVP and SPÖ.
FPÖ on vuodesta 1986 lähtien ollut oikeistopopulistinen puolue ja pystynyt nostamaan vakaasti kannatustaan kahden pääpuolueen kustannuksella (maanlaajuinen kannatus oli 21,9 % vuonna 1995 - 9,7 % vielä vuonna 1986).
In 1995 the ÖVP received 28.3 per cent of the votes against 41.3 per cent in 1986.
Vastalauseeksi tälle kehitykselle Liberaali Foorumi (Liberale Forum) irrottautui FPÖ:stä, ja vuodesta 1994 lähtien myös se on ollut edustettuna kansallisneuvostossa (5,5 % äänistä vuonna 1995).
The SPÖ received 38.1 per cent votes in the 1995 elections and 43.1 per cent in the 1986 elections.
Nykyisessä viisipuoluejärjestelmässä molemmat suuret ryhmittymät, ÖVP (28,3 % äänistä vuonna 1995 ja 41,3 % vuonna 1986) ja SPÖ (38,1 % äänistä vuonna 1995 ja 43,1 % vuonna 1986) ovat kärsineet suuria tappioita ilman, että siitä olisi avautunut uusia koalitiomahdollisuuksia liittovaltiotasolla.
However, these changes have not opened the door to new possibilities for coalitions at the
Itävaltaa on hallinnut vuodesta 1987 lähtien laajapohjainen koalitiohallitus kuten jo aiemminkin pitkiä aikoja toisen tasavallan aikana.
Since 1987, as for most of the Second Republic, Austria has been governed by a large coalition.
TAULUKKOll.l Hallitusten kokoonpano toisen tasavallan aikana
Provisional national government All-party government ÖVP/SPÖ/KPÖ Grand coalition ÖVP/SPÖ Grand coalition ÖVP/SPÖ Grand coalition ÖVP/SPÖ Grand coalition ÖVP/SPÖ One-party government ÖVP Minority govenment SPÖ One-party government SPÖ Small coalition SPÖ/FPÖ Small coalition SPÖ/FPÖ Grand coalition SPÖ/ÖVP SPÖ/ÖVP
Franz Vranitzky (SPÖ) väliaikainen hallitus kaikkien puolueiden hallitus ÖVP/SPÖ/KPÖ (kommunistinen puolue) laajapohjainen koalitiohallitus ÖVP/SPÖ laajapohjainen koalitiohallitus ÖVP/SPÖ laajapohjainen koalitiohallitus ÖVP/SPÖ laajapohjainen koalitiohallitus ÖVP/SPÖ yhden puolueen hallitus ÖVP vähemmistöhallitus SPÖ yhden puolueen hallitus SPÖ kapeapohjainen kokoomushallitus SPÖ/FPÖ kapeapohjainen koalitiohallitus SPÖ/FPÖ laajapohjainen koalitiohallitus SPÖ/ÖVP SPÖ/ÖVP
Although a change in the partypolitical system would suggest that Austria was moving away from grand coalitions, such coalitions are clearly well entrenched, particularly because of the stance taken by the FPÖ, which is, to a large extent, a xenophobic, right-wing populist party.
Vaikka puoluejärjestelmän muutos antaisi aihetta olettaa, että laajapohjaisten koalitiohallitusten aika on ohi, tilanne on säilynyt Itävallassa ennallaan suurelta osin oikeistopopulistisen ja ulkomaalaisvihamielisen FPÖ:n takia.
Therefore, paradoxically, the FPÖ both profits from and perpetuates the outdated nature of the present form of government (Pelinka 1997).
On syntynyt paradoksi, jossa FPÖ hyötyy vanhanaikaisesta hallitusmallista, jota se samanaikaisesti pitää yllä (Pelinka 1997).
Since the mid-1980s the democratic system based on agreements between parties has increasingly been losing ground in both the Länder and local government.
Sovintoon perustuvan demokratian malli on kuitenkin murtunut yhä enemmän 1980luvun puolivälistä lähtien sekä osavaltioissa että kunnissa.
This has been caused mainly by the spectacular successes of the FPÖ under the leadership of Jörg Haider (since 1986) in elections of the Land parliaments and in the mayoral elections.
Siihen on vaikuttanut varsinkin Jörg Haiderin vuodesta 1986 johtaman FPÖ:n huomattava menestys maapäivävaaleissa ja pormestarivaaleissa.
The FPÖ is now represented in all of the Land parliaments in Austria and in seven Land governments.
FPÖ on nykyään edustettuna kaikkien Itävallan osavaltioiden maapäivillä ja seitsemän osavaltion hallituksessa.
The FPÖ has become the second most important party in the parliaments of both Vienna (27.9 per cent of the votes in the 1996 election) and Carinthia (33.3 per cent of the votes in 1994).
Siitä tuli maapäivien toiseksi suurin puolue Wienissä vuonna 1996 (27,9 % äänistä) ja Kärntenissä vuonna 1994 (33,3 % äänistä).
Jörg Haider even held the post of First Minister of Carinthia for a time.
Kärntenissä Haider oli jonkin aikaa osavaltion päämies.
The FPÖ has also been successful in local government elections, including the mayoral elections in the Land capitals of Graz, Klagenfurt, and Bregenz.
Kunnallisella tasolla puolue menestyi lisäksi muun muassa pormestarivaaleissa osavaltioiden pääkaupungeissa Grazissa, Klagenfurtissa ja Bregenzissä.
still have a membership of almost one million out of an electorate of some 5.8 million.
Noin 5,8 miljoonasta äänioikeutetusta yhteensä melkein miljoona kuuluu vieläkin ÖVP:hen tai SPÖ:hön.
Membership arrangements of the two parties do, however, differ.
Jäsenyys on näissä puolueissa järjestelty eri tavoin.
The SPÖ is a relatively centralized organization based on individual membership, whilst ÖVP membership generally derives from membership of one of its six affiliated organizations:
SPÖllä on melko keskusjohtoinen organisaatio, johon yksittäiset jäsenet kuuluvat suoraan. ÖVP:ssä taas jäsenyys edellyttää yleensä kuulumista yhteen kuudesta alajärjestöstä.
The first three affiliated organizations (ÖAAB, ÖBB, and ÖWB) have traditionally claimed set quotas of posts (for example at elections for the National Assembly and the Land parliaments).
Kolme ensiksi mainittua alajärjestöä (ÖAAB, ÖBB ja ÖWB) vaatii perinteisesti kiintiöt ehdokasasettelussa (esimerkiksi kansallisneuvosto- ja maapäivävaaleissa).
The same applies for the SPÖ, particularly in respect of the party's women's organization and its Fraktion sozialdemokratischer Gewerkschafter (FSG, social-democratic trade-union wing).
SPÖ:n piirissä kiintiöt on erityisesti puolueen naisjärjestöllä ja ammattiliittojen keskusliiton sosiaalidemokraattisella ryhmällä (Fraktion sozialdemokratischer Gewerkschafter, FSG).
The increasing trend towards the preliminary election of candidates within parties in the 1990s (by the ÖVP, the SPÖ, and the Greens) has cast doubt on such traditional claims.
Samalla kun puolueen sisäisten esivaalien käytäntö on yleistynyt 1990luvulla (erityisesti ÖVP.ssä, mutta myös SPÖ:ssä ja vihreiden puolueessa), tällaisia tapaoikeuteen perustuvia vaateita on alettu kyseenalaistaa.
Until 1995 the FPÖ represented a relatively loosely organized political party; it has, however, since then established itself as a 'movement' and has consciously cultivated an 'anti-party' image. In contrast to the ossified grand coalitions, the FPÖ has taken on the title of Freiheitliche Bewegung-Bündnis Bürger '98 (Freedom Movement-Citizens' Alliance '98).
FPÖ, joka oli vuoteen 1995 asti melko väljästi organisoitunut puolue, on tehnyt itsestään "liikkeen" ja antaa tietoisesti itsestään kuvan laajapohjaisten koalitiohallitusten piintyneitä malleja vastustavana "epäpuolueena" ("Vapausliike - Kansalaisten liitto -98" - Freiheitliche Bewegung-Bündnis Bürger '98).
On 1 May 1998 the FPÖ set up a rival trade union in opposition to the unitary Österreichischen Gewerkschaftsbund (ÖGB, Austrian Trade Union Federation).
Se perusti 1. toukokuuta 1998 oman kilpailevan ammattijärjestön teollisuusliittoperiaatteella toimivan Itävallan ammattiliittojen keskusliiton rinnalle (Österreichischer Gewerkschaftsbund, ÖGB).
The main aim of the FPÖ's new trade union is to secure 'work for Austrians first'.
Liiton ensisijainen tavoite on "työpaikkoja ensin oman maan kansalaisille".
THE PRACTICE OF REGIONAL AND LOCAL DEMOCRACY
ALUE-JA PAIKALLISDEMOKRATIA KÄYTÄNNÖSSÄ
3.1 The Role of Policy Networks
Poliittisten verkostojen rooli
Austria is a highly federalised country.
Itävalta on läpikotaisin liittovaltio.
This applies even more to its social structure, than to the organization of its political institutions, as laid down in the constitution.
Tämä pätee vielä enemmän yhteiskunnan jäsentymiseen kuin poliittisten instituutioiden valtiosääntöoikeudelliseen asemaan.
Commentators stress that it is at school, at the latest, that Austrian children learn about the characteristics of their region and begin to think of themselves as, for example, Tyrolean, Viennese, Carinthian, etc.
Tarkkailijat korostavat, että itävaltalaislapsille välitetään jo viimeistään kouluaikana tietoisuus kotiseudun erityispiirteistä ja siitä että he ovat esimerkiksi tirolilaisia, wieniläisiä tai kärtneriläisiä.
Borders between regions are very important, not only in terms of government, but also in social and economic terms.
Edellä mainitun vuoksi osavaltion rajoilla on suuri merkitys ei vain hallinnollisesti vaan myös yhteiskunta- ja talouselämässä.
The boundaries of federal administrative districts, where these exist, broadly conform to these borders.
Poliittiset verkostotkin levittäytyvät kuin itsestään horisontaalisesti, alueellisten rakenteiden mukaisesti.
networks, therefore, arise virtually automatically within individual Länder. The federal influence on political decision making is further strengthened by the strong representation of the Länder in the economic Kammern (chambers) and in free associations.
Federalististen voimien vaikutusta poliittiseen mielipiteenmuodostukseen vahvistaa vielä osavaltioiden näkyvä edustus kamari järjestelmässä (Kammern) ja vapaissa työmarlddnajärjestöissä.
The two major parties, the ÖVP and the SPÖ, rely, not only at federal level but also at Land level, on allied associations and self-governing bodies.
Suuret puolueet ÖVP ja SPÖ tukeutuvat paitsi liittovaltio- myös osavaltiotasolla niitä lähellä oleviin järjestöihin ja ftsehallintoelimiin.
The social players at Land level thus complement each other and do preparatory work for the political parties (Kostelka and Unkart 1977).
Osavaltiotason yhteiskunnalliset toimijat täydentävät täten toisiaan ja tekevät esityötä poliittisten puolueiden hyväksi (Kostelka - Unkari 1977).
A coordinating body was set up, under an inter-Land agreement, to enable the Länder to exchange views and coordinate policy.
Osavaltiot ovat perustaneet keskinäisellä sopimuksella yhteydenpitoelimen, jossa ne vaihtavat mielipiteitä ja koordinoivat politiikkaansa.
The regular conferences oí Land first ministers and their experts are prepared here, the main aim being to hammer out a common position vis-à-vis the federal government.
Elimessä valmistellaan osavaltioiden päämiesten ja heidän asiantuntijoidensa säännölliset kokoukset ensi sijassa yhteisen kannan määrittämiseksi liittovaltiotasoa varten.
This body plays a particularly important role in the preparation of the Finanzausgleich (financial redistribution) negotiations.
Elimellä on erityisen tärkeä tehtävä verotulojen tasausneuvottelujen (Finanzaugleich) valmistelussa.
The local authorities come together, across Land boundaries, in two organizations at federal level.
Kunnat ovat järjestäytyneet kahdeksi liittovaltiotason keskusliitoksi osavaltioiden rajoista riippumatta.
The Österreichischer Städtebund (ÖSB, Association of Austrian Towns) currently comprises 218, mostly larger towns, with a combined population of 4.2 million.
Itävallan kaupunkiliittoon (Österreichischer Städtebund, ÖSB) kuuluu tällä hetkellä 218 enimmäkseen suurehkoa kaupunkia, joissa on yhteensä 4,2 miljoonaa asukasta.
The ÖSB negotiates with the federal government and the Länder, in particular in the financial redistribution negotiations.
ÖSB on liittovaltion ja osavaltioiden neuvottelukumppani erityisesti tasausneuvotteluissa.
It also represents the local authorities in the detailed discussions leading to the adoption of laws and regulations.
Se edustaa kaupunkeja myös lakien ja asetusten säätämisprosessia edeltävässä arviointimenettelyssä.
The Österreichischer Gemeindebund (Association of Austrian Municipalities) represents the interests of smaller municipalities and differs little from the ÖSB in its field of activities.
Itävallan kuntaliitto (Österreichischer Gemeindebund) ajaa pienehköjen kuntien etuja, ja sen toiminta-ala on hyvin samankaltainen kuin ÖSB:n.
3.2 Interest Groups
Painostusryhmät
Interest groups play an important part in Austria's political system, alongside the political parties.
Poliittisten puolueiden lisäksi järjestöillä on merkittävä asema Itävallan poliittisessa järjestelmässä.
Cooperation between interest groups in the framework of social partnership is the counterpart of party-based parliamentarism.
Puolueiden toimintaan perustuvaa parlamentarismia vastaa järjestöjen yhteistyö työmarkkinaosapuolten välisessä yhteistyöjärjestelmässä.
The institutions of social partnership, built up by the interest groups in collaboration with the political parties since 1945, are (neo-) corporatist vehicles for the regulation of social life.
Työmarkkinaosapuolten instituutiot, joita järjestöt ovat perustaneet vuodesta 1945 alkaen yhteistyössä puolueiden kanssa, edustavat (uus)korporatiivista yhteiskuntaelämän sääntelyä.
Their main features are:
Niistä tärkeimpiä ovat:
• a joint commission for wages and prices, set up in 1957 that deals with (voluntary and non-binding) controls on wages and prices; • a multiplicity of subcommittees and commissions, through which interest groups are involved in policy at Land and federal level; • the involvement of economic interest groups in the preparation of legislation (under the prior appraisal procedure); • the involvement in the legally required supervision of the social security institutions.
- jo vuonna 1957 perustettu palkka- ja hintakysymyksiä käsittelevä ns. pariteettinen komissio, joka valvoo palkka-ja hintakehitystä (vapaaehtoisesti eikä oikeudellisesti sitovasti)
One of the main economic bodies is the Österreichischer Gewerkschaftsbund
- lukuisat neuvoa-antavat komiteat ja komissiot, joiden kautta järjestöt niveltyvät osavaltioiden ja liittovaltion politiikkaan
(ÖGB, Austrian Trade Union Federation), an umbrella organization for fourteen trade unions; 50 to 60 per cent of all employed workers are members of the ÖGB.
Työmarkkinoiden tärkeimpiin järjestöihin kuuluu Itävallan ammattiliittojen keskusliitto (Österreichische Gewerkschaftsbund, ÖGB).
The Verein österreichischer Industrieller (VÖI, Association of Austrian Industrialists) represents Austria's main firms.
Itävallan teollisuustyönantajain keskusliittoon (Verein österreichischer Industrieller, VÖI) kuuluvat maan tärkeimmät teollisuusyritykset.
It is also involved in party financing (with funds mainly going to the ÖVP, but also to the FPÖ) and the breakaway Liberale Partei (Liberal Party).
Se rahoittaa myös erityisesti ÖVP:n, mutta myös vapauspuolueen eli ensinnä mainitusta eronneiden liberaalien puoluetoimintaa.
Chambers for blue- and white-collar workers as well as economic chambers— split into six sections: trade, commerce, industry, transport, tourism, and banking, loans, and insurance—exist not only at federal level but also in all nine Länder.
Työntekijöiden ja toimihenkilöiden kamareita sekä kuuteen jaostoon (kauppa, elinkeinoelämä, teollisuus, liikenne, matkailu sekä pankki-, luotto-ja vakuutustoiminta) jakautuneita talouskamareita on paitsi kittovaltiotasolla myös kaikissa yhdeksässä osavaltiossa.
These bodies provide legal advice to their members and also represent their interests in conflicts related to the social partnership.
Nämä elimet tarjoavat jäsenilleen lainopillista neuvontaa, mutta valvovat myös näiden etuja työmarkkinajärjestöjen välisissä erimielisyyksissä.
Hence, the umbrella organization of the economic chambers opposes the ÖGB in questions of wage policy.
Esimerkiksi talouskamarien kattojärjestö on ÖGB:n vastapuoli palkkakysymyksissä.
An agricultural chamber with legal status exists to represent farming interests.
Maatalouskamari on perustetta lakisääteisesti maanviljelijöiden etujen valvojaksi.
The chamber organizations must hold elections.
Suurten kamarijärjestöjen on järjestettävä vaaleja.
Political groupings close to the political parties select candidates.
Ehdokkaina ovat poliittisia puolueita lähellä olevat ryhmittymät.
The ÖGB holds no direct elections, but is guided by the results of the workers' and staff council elections, which are usually also contested by partypolitical lists.
ÖGB:ssä ei järjestetä lainkaan suoria vaaleja, vaan nojaudutaan yritys- ja henkilöstövaalien tuloksiin. Myös nämä vaalit järjestetään useimmiten puolueryhmien asettamien listojen pohjalta.
Thus, partypolitical cooperation and cooperation between the interest groups are closely interrelated; this is typical of Austrian democracy at all political levels.
Näin puoluepoliittinen ja järjestöpoliittinen yhteistyö kietoutuvat tiiviisti yhteen, mikä on ominaista Itävallan demokratialle kaikilla politiikan tasoilla.
FPÖ majority majority minority minority minority minority
FPO vähemmistö vähemmistö vähemmistö vähemmistö enemmistö enemmistö vähemmistö vähemmistö vähemmistö vähemmistö enemmistö enemmistö
Economic chambers Agricultural chambers majority minority majority majority minority minority
OGB Työkamarit Talouskamarit Maatalouskamarit
Source: Pelinka (1997).
Lähde: Pelinka 1997
The Catholic Church, with its very active, autonomous lay organizations, is an important social group.
Katolinen kirkko, johon kuuluu itsenäisiä ja yhteiskuntaelämään aktiivisesti osallistuvia maallikkojärjestöjä, on tärkeä yhteiskunnallinen ryhmä.
Both Catholic and Protestant denominations (about 80 per cent and 5 per cent of the population, respectively) contribute to social welfare in many areas and as such act as partners for the local authorities.
Molemmat kirkkokunnat (noin 80 % väestöstä on katolilaisia ja noin 5 % evankelisia) huolehtivat monilla aloilla yhteiskunnallisesta hyvinvoinnista ja ovat näin ollen erityisesti kuntien yhteistyökumppaneita.
3.3 Critiques of Local and Regional Democracy in Austria
Itävallan paikallis- ja aluedemokratian kriittistä arviointia
Until the early 1980s, public opinion was strongly in favour of the Austrian political system, as compared with that of other countries.
Itävaltalaiset luottivat suuresti valtioon ja olivat keskimääräistä tyytyväisempiä hallituksen toimintaan.
Austrians had a high degree of confidence in the state and an unusually high regard for the way they were governed.
Tämä koski erityisesti talousja sosiaalipolitiikan alaa, jolla turvaverkko oli kattava ja julkishallinto vaikutti jatkuvasti talouteen.
This was true in particular of economic and social policy, with its high level of social guarantees and lasting influence on the economy, not least via an extensive public sector (Ulram 1992).
Siihen oli myös syynä julkisen sektorin omistamien yritysten lukuisuus (Ulram 1992).
A particularly high approval rating was traditionally enjoyed by the Land governments, by which Austrians felt even better governed than by the federal government.
Osavaltioiden hallitukset nauttivat perinteisesti erittäin suurta hyväksyntää; itävaltalaiset katsoivat niiden edustavan heitä vielä paremmin kuin liittovaltion hallituksen.
Indicators for this trend are declining party membership and turnout levels at regional and local elections, which, whilst still high by European standards, are perceptibly falling (for example only 61 per cent in Graz, Styria, in January 1998).
Osoituksena tästä pidetään puolueiden jäsenmäärien vähenemistä ja osavaltio- ja kunnallisvaalien äänestysprosentin pienenemistä (esimerkiksi Oraassa [Steiermark] äänestysprosentti oli vain 61 tammikuussa 1998), vaikka äänestysprosentit ovat muuhun Eurooppaan verrattuna edelleen suuria.
A criticism levelled at Land politics is that the proportional system of government is no longer in step with the increasing polarisation of the Land assemblies.
Osavaltioissa arvostellaan hallituksen muodostamista suhteellisuusperiaatteella, koska se ei vastaa maapäivien voimasuhteiden polaroftumista.
At the local level too the executive is becoming increasingly personalised.
Henkilövaalit ovat yleistymässä myös kuntien toimeenpanevaa johtoa valittaessa.
The direct election of mayors, which already occurs in four Länder and is being advocated in others, is difficult to reconcile with consensus politics aiming for the broadest possible basis of support for political decisions.
Neljässä osavaltiossa pormestarit valitaan nykyään suorilla vaaleilla, ja muissa pyritään niihin. Vaalitapaa on kuitenkin vaikea yhdistää sovintopolitiikan käytäntöihin, joissa sisältöjä koskevat päätökset pyritään tekemään mahdoUisimman laajapohjaisesti.
Two conflicting trends manifest themselves earlier at the level of the Länder and the local authorities than at federal level.
Osavaltioissa ja kunnissa kaksi kehityssuuntaa joutuu vastakkain varhaisemmassa vaiheessa kuin liittovaltiotasolla:
On the one hand, the trend towards greater fluidity in politics has accelerated since the mid-1980s.
Yhtäältä politiikasta vieraantuminen on nopeutunut sitten 1980luvun puolivälin.
Party allegiance has declined sharply.
Leirisidonnaisuus on vähentynyt voimakkaasti.
Younger voters exhibit little or no party alignment.
Nuori valitsijapolvi ei ole juurikaan leiri- tai puoluesidonnainen.
Willingness to shift support and tactical voting are the result (Ulram 1992).
Tuloksena on sekä valmius puolueen vaihtamiseen että äänestyskäyttäytymisen tosiasiallinen muutos (Ulram 1992).