natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The first subparagraph of Article 3(1) of Regulation No 1765/92 must be interpreted as meaning that a Member State which, under the third sentence of the second subparagraph of Article 2(2) ofthat regulation, has not designated its whole territory as a regional base area but merely different parts of it, is entitled to establish the whole territory of a specific regional base area as a production region, and that the specific characteristics that influence yields do not require regional base areas to be further subdivided into different production regions.'
Asetuksen (ETY) N:o 1765 3 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio, joka tämän asetuksen 2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan kolmannen virkkeen mukaisesti ei ole määritellyt alueelliseksi perusviljelyalaksi valtionsa koko aluetta, vaan ainoastaan sen eri osat, saa määritellä koko kunkin alueellisen perusviljelyalan alueen tuotantoalueeksi ja että tuotokseen vaikuttavat rakenteelliset erityispiirteet eivät edellytä, että alueelliset perusviljelyalat jaetaan edelleen en tuotantoalueiksi
Advocate General P. Leger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 26 June 1997.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 26 päivänä kesäkuuta 1997.
He proposed that the Court answer as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa esitettyihin kysymyksiin seuraavasti:
The first subparagraph of Article 3(1) of Council Regulation (EEC) No 1765/92 of 30 June 1992 establishing a support system for producers of certain arable crops must be interpreted as authorizing a Member State to establish various production regions, without indicating the "criteria" used in the national provisions implementing the Community rules.
Tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1765/92 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisestä alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio saa määritellä eri tuotantoalueet ilmoittamatta määrittelyssä käytettyjä "perusteita" yhteisön säännösten kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä.
The first subparagraph of Article 3(1) of Regulation No 1765/92 must be interpreted, in circumstances such as those in the present case, as meaning that a Member State which, under the third sentence of the second subparagraph of Article 2(2) of that regulation, has not designated its whole territory as a regional base area but merely different parts of it, is also entitled to establish the regional base area as a production region, without further division.
Edellä mainittua 3 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tämän asian kaltaisessa tilanteessa tulkittava siten, että jäsenvaltio, joka ei ole määritellyt alueelliseksi perusviljelyalaksi valtionsa koko aluetta, vaan ainoastaan sen eri osat tämän asetuksen 2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, saa myös määritellä vahvistetun alueellisen perusviljelyalan tuotantoalueeksi jakamatta sitä edelleen pienempiin osiin.
Taking into account the criterion of "the specific characteristics that influence yields", which calls for further classification of regional base areas in different production areas with different average cereal yields is justified only in so far as that criterion is more appropriate.'
"Tuotokseen vaikuttaviin rakenteellisiin erityispiirteisiin" perustuvan määrittelyperusteen huomioonottaminen, jonka vuoksi alueelliset perusviljelyalat jaetaan eri tuotantoalueisiin, joilla on erilaiset viljan keskituotokset, on perusteltua ainoastaan, jos tämä peruste on tarkoituksenmukaisempi.
By order of 12 October 1995 on 28 November 1995, the Tribunale (District Court), Salerno, referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the validity of Council Regulation (EEC) No 404/93 of 13 February 1993 (hereinafter 'the Council Regulation'), Commission Regulation (EEC) No 1442/93 of 10 June 1993 and Commission Regulation (EEC) No 1443/93 of 10 June 1993 on transitional measures for the application of the arrangements for importing bananas into the Community in 1993.
Ennakkoratkaisu "Banaanit — Yhteinen markkinajäήestely — Tuontijärjestelmä - AKT-valtiot — Somalia — Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93, komission asendzsen (ETY) N:o 1442/93 ja komission asetuksen (ETY) N:o 1443/93 pätevyys" (kuudes jaosto) hakemus oli tehty komission asetuksen 14 artiklan 2 kohdassa säädetyn määräajan jälkeen; ministeriö kuitenkin ehdotti komissiolle hakemuksen hyväksymistä, kun otettiin huomioon Somalian poliittinen tilanne ja tuonnin vähäinen määrä.
By its first question the national court asks whether the Council Regulation is compatible with the Lomé Convention and Protocol 5, inasmuch as it limits free access to the Community market in bananas by distinguishing between three different categories of imports which are subject to different customs treatment, by imposing a customs duty of ECU 750 per tonne for bananas in excess of the tariff quota and in requiring an import licence to be presented, the issue of which is subject to the lodging of a security.
Tribunale di Salerno on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 12.10.1995 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 (jäljempänä neuvoston asetus), 10 päivänä kesäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1442/93 (jäljempänä komission asetus) ja banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista koskevista siirtymäajan järjestelyistä 10 päivänä kesäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1443/93 pätevyydestä.
Somalfruit and Camar are companies that respectively export and import Somali bananas into Italy.
Tämän johdosta Italian viranomaiset hylkäsivät hakemuksen.
On 20 September 1994 Camar applied to the Italian authorities for a licence to import a cargo of 533 520 kg of bananas originating in Somalia, which were scheduled to arrive at Italian ports during the final quarter of 1994.
Nämä kysymykset on esitetty toisaalta Somalfruit SpA:n ja Camar SpA:n sekä toisaalta Ministero delle Finanzen (Italian valtiovarainministeriön) ja Ministero del Commercio con l'Esteron (Italian ulkomaankauppaministeriön) välisessä riitaasiassa, joka koskee 533 520 kilogramman suuruisen, Somaliasta peräisin olevan banaanilastin tuontia Italiaan.
With regard to the question relating to the validity of the requirement of an import licence, the issue of which is subject to the lodging of a security, the national court considers that that document does not merely serve statistical purposes and its issue is made subject to conditions that are difficult to satisfy. It therefore entertains doubts as to the compatibility of Article 17 of the Council Regulation with the principle of proportionality.
Somalfruitin ja Camarín esittämän, asian kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön johdosta Tribunale di Salerno määräsi banaanit tullattaviksi ja luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen sellaisella takaussitoumuksella, joka takasi muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tariffikiintiön ulkopuolisesta tuonnista perittävän, tonnia kohden 750 ecun suuruisen tullin maksamisen.
The 17th recital in the preamble to the Council Regulation states that monitoring imports within the framework of the tariff quota requires an import licence scheme backed by a security.
Somalfruit ja Camar ovat somalialaisten banaanien tuontia Italiaan harjoittavia yhtiöitä, joista edellinen toimii banaanien maastaviejänä ja jälkimmäinen niiden maahantuojana.
On 3 October 1994 the Commission issued a negative opinion, on the ground that the application had been made after the mandatory time-limit prescribed had expired.
Catàiar haki 20.9.1994 Italian viranomaisilta t uonti todistusta 533 520kilogramman suuruiselle, Somaliasta peräisin olevalle banaanilastille, jonka oli määrä saapua italialaisiin satamiin vuoden 1994 viimeisen neljänneksen aikana.
That requirement, in so far as it is designed to ensure compliance with the commitment to import, in accordance with the conditions of the Council Regulation, during the period of validity of the licence, must be regarded as an administrative measure in respect of tariff quotas that is indispensable for the monitoring of
Kansallisen tuomioistuimen ensimmäinen kysymys koskee sitä, onko neuvoston asetus yhteensoveltuva Lomen yleissopimuksen ja pöytäkirjan n:o 5 kanssa, vaikka siinä rajoitetaan banaanien vapaata pääsyä yhteisön markkinoille siten, että siinä erotetaan toisistaan kolme tuontiluokkaa erilaisine tullikohteluineen, asetetaan tariffikiintiön ylittävälle banaanien tuonnille tonnia kohden 750 ecun suuruinen tulli
Somalfruit and Camar applied for an emergency order to the Tribunale di Salerno, which ordered the bananas to be cleared for customs and
Italian ulkomaankauppaministeriö esitti komissiolle toimittamassaan ilmoituksessa, että
import imports in a system of differing arrangements.
ja edellytetään tuojien esittävän tuontitodistuksen, jonka myöntämisen edellytyksenä on vakuuden antaminen.
quota for the quarter in question, although it should be noted that, in view of the period of validity of the licences laid down in Article 11(2) of that regulation, he may continue to market bananas until the seventh day following the quarter in respect of which he has obtained import licences.
Neuvoston asetuksen pätevyyden osalta on syytä huomauttaayhteisöjen tuomioistuimen hylänneen asiassa C-280/93, Saksa v. neuvosto, 5.10.1994 antamassaan tuomiossa tässä kumoamiskanteessa esitetyn kanneperusteen, jonka mukaan neuvoston asetus olisi ristiriidassa Lomen yleissopimuksen ja pöytäkirjan n:o 5 kanssa.
In the light of those considerations, it would not appear that the requirement of an import licence, the issue of which is subject to the lodging of a security as required by the regulation, goes beyond what is necessary to attain the desired objective.
Komission asetuksen 14 artiklan 2 kohdan mukaan tuontitodistushakemusten jättämiselle säädetty määräaika päättyy kolme viikkoa ennen sen vuosineljänneksen alkamista, jota haettu tuontitodistus koskee.
By that question the national court asks whether the Commission Regulation, in the light of the Lomé Convention and the Council Regulation, did not establish arrangements that restrict access of Somali bananas to the Community market to an excessive degree.
Tältä osin on syytä tuoda esiin, että neuvoston asetuksenjohdanto-osan 17. perustelukappaleessa täsmennetään, että tuonnin seuranta erityisesti tariffikiintiön rajoissa edellyttää tuontitodistus järjestelmää, jossa tuontitodistukseen liittyy vakuus.
Nevertheless, in such a case, the operator still obtains an annual quantitative reference and he may ask that unused quantities should be reattributed to him for the following quarter.
Tällaisessa tilanteessa toimijalla kuitenkin säilyy vuosittainen viitemäärä ja se voi vaatia käyttämättä jääneiden määrien myöntämistä sille uudelleen seuraavaksi vuosineljännekseksi.
He is thus in a position during the following quarters to market quantities of bananas amounting to his individual reference volume, save that, in accordance with Article 1(3) of the Council Regulation which specifies that the marketing year is to run from 1 January to 31 December, failure to comply with the time-limit laid down for lodging an application for an import licence for the final quarter means that the operator forfeits any chance of marketing the remaining part of his annual reference quantity after 31 December.
Se pystyy siten markkinoimaan seuraavilla vuosineljänneksillä sen yksilöllistä viitemäärää vastaavat banaanimäärät, paitsi jos se ei noudata tuontitodistushakemusten toimittamiselle säädettyä määräaikaa viimeisen vuosineljänneksen osalta, jolloin neuvoston asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa 1.1. alkavaksi ja 31.12. päättyväksi täsmennetyn markkinointivuoden päättymisen vuoksi toimijalla ei enää 31.12. jälkeen ole mitään mahdollisuutta markkinoida sen vuosittaisesta viitemäärästä jäljellä olevaa osaa.
The effect of Article 14(2) of the Commission Regulation is that the time-limit for lodging import licence applications expires three weeks before the quarter concerned by the import licence requested.
Siltä osin kuin tällä tavoin pyritään takaamaan tuontisitoumuksen noudattaminen neuvoston asetuksessa säädetyin edellytyksin todistuksen voimassaoloaikana, kyseistä perustetta on pidettävä välttämättömänä tariffikiintiöiden hallinnointiin liittyvänä keinona varmistaa tuonnin seuranta erilaisista tuontijärjestelyistä koostuvassa järjestelmässä.
An operator who is late in lodging an application for an import licence with the competent authorities for a quarter loses the chance of importing bananas under the tariff
Näistä syistä sellaisen tuontitodistuksia koskevan vaatimuksen, joiden myöntämisedellytyksenä on asetuksessa säädetyn vakuuden antaminen, ei voida todeta ylittävän sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteen saavuttamiseksi.
However, as is apparent from the description of the detailed rules for issuing import licences, the
Tällä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaaselvittää, rajoittaako komission asetuksella voimaansaatettu tuontijärjestely liian voimakkaasti somalialaisten banaanien tuontia yhteisön markkinoille, kun otetaan huomioon Lomen yleissopimus ja neuvoston asetus.
Failure to comply with certain dates for lodging an application for licences or for carrying out imports under the licences issued does not entail the complete loss of any chance of marketing the quantity of bananas attributed annually to each operator.
Minkään seikan perusteella ei näin ollen voida päätellä, että tuontitodistusten myöntäminen vuosineljänneksittäin ja vain rajoitetuille ajanjaksoille sen varmistamiseksi, että banaanien myynti yhteisössä markkinointivuoden aikana tasaista, ristiriidassa Lomen yleissopimuksen neuvoston asetuksen kanssa.
Consideration of Commission Regulation (EEC) No 1442/93 of 10 June 1993 laying down detailed rules for the application of the arrangements for importing bananas into the Community in the light of the Fourth ACP-EEC Convention and Regulation No 404/93 has revealed no factor of such a kind as to affect its validity.'
Banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä kesäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1442/93 tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään sellaista, joka neljäs AKT—ETY-yleissopimus tai neuvoston asetus huomioon ottaen vaikuttaisi komission asetuksen pätevyyteen.
Advocate General M.B. Elmer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 26 June 1997.
Julkisasiamies M.B. Elmer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 26 päivänä kesäkuuta 1997.
In the context of a case concerning the levying of customs duty applicable to bananas imported from a country which has not ratified the Fourth Lomé Convention of 15 December 1989, it is not necessary to ascertain whether Council Regulation (EEC) No 404/93 of 13 February 1993 on the common organization of the market in bananas and Commission Regulation (EEC) No 1442/93 of 10 June 1993 laying down detailed rules for the application of the arrangements for importing bananas into the Community are invalid as being contrary to that Convention.
Harkittaessa tullin kantamista sellaisesta valtiosta yhteisöön tuoduista banaaneista, joka ei ole ratifioinut 15.12.1989 allekirjoitettua neljättä Lomen yleissopimusta, ei ole aihetta tutkia banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 eikä banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä kesäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N.o 1442/93 pätevyyttä siitä näkökulmasta, ovatko ne ristiriidassa sanotun yleissopimuksen kanssa.
Consideration of Commission Regulation (EEC) No 1442/93 in the light of the order for reference and the other documents before the Court has revealed no factor of such a kind as to affect its validity.'
Asetuksen (ETY) N:o 1442/93 tarkastelussa ennakkoratkaisupyynnön sekä muidenkin asiakirjoista ilmenevien selvitysten pohjalta ei ole tullut esiin mitään sellaista, joka olisi omiaan asettamaan kyseenalaiseksi asetuksen pätevyyden.
(Competition Copyright — Regulation No 17 — Rejection of a complaint — Enforcement of a judgment setting aside a decision — Partitioning of market — Statement of reasons — Misuse of powers) (Second Chamber) agreements were all-embracing, covering the entire repertoire.
"Kilpailu — Tekijänoikeudet — Valituksen hylkääminen —Kumoamistuomion — Markkinoiden eristäminen — Perustelut — Harkintavallan väärinkäyttö" (toinen jaosto)
In its judgments of 13 July 1989 in Case 395/87 Ministère Public ν Tournier [1989] ECR 2521 and Joined Cases 110/88, 241/88 and 242/88 Lucazeau and Others ν SACEM and Others [1989] ECR 2811, the Court held, inter alia, that 'Article 85 of the EEC Treaty must be interpreted as prohibiting any concerted practice by national copyrightmanagement societies of the Member States having as its object or effect the refusal by each society to grant direct access to its repertoire to users established in another Member State.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa Tournier 13.7.1989 antamassaan tuomiossa ja yhdistetyissä asioissa Lucazeau ym. 13.7.1989 antamassaan tuomiossa muun muassa, että "ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaisia ovat kaikki jäsenvaltioissa toimivien kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen välisetyhdenmukaistetut menettelytavat, joiden tarkoituksena tai vaikutuksena on se, että jokainen tällainen järjestö kieltäytyy antamasta muissa jäsenvaltioissa oleville musiikin käyttäjille suoraa mahdollisuutta käyttää ohjelmistoaan.
It is for the national courts to determine whether any concerted action by such management societies has in fact taken place.'
Kansallisten tuomioistuinten asiana on päättää, onko näiden järjestöjen välillä todellisuudessa ollut tällaista yhteistoimintaa."
On 4 February 1986 application was made to the Commission under Article 3(2) of Council Regulation No 17 of 6 February 1962 (hereinafter 'Regulation No 17') for a finding that Articles 85 and 86 of the EEC Treaty had been infringed by a group of discothèque operators named BENIM (Bureau européen des médias de l'industrie musicale) of which Messrs Tremblay and Kesterberg, individual operators of discothèques, were members at that time. That application cited the Société des Auteurs, compositeurs et éditeurs de Musique (hereinafter 'SACEM'), the society which manages copyright in musical works in France.
BEMIM-niminen diskoteekki toiminnan harjoittajien yhteenliittymä esitti 4.2.1986 komissiolle 6.2.1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 (jäljempänä asetus N:o 17) 3 artiklan 2 kohdan nojalla komissiolle hakemuksen siitä, että tämä vahvistaisi ETY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa rikotun, ja diskoteekkitoiminnan harjoittajat R. Tremblay ja H. Kastenberg yhtyivät tuolloin tähän hakemukseen.
Between 1979 and 1988 the Commission also received similar complaints from other complainants.
Myös muut valittajat esittivät komissiolle sisällöltään samankaltaisia valituksia vuosien 1979 ja 1988 välisenä aikana.
Following those judgments, the Commission resumed its investigations.
Näiden tuomioiden antamisen jälkeen komissio jatkoi tutkimuksiaan.
In response to the complaints received by it, the Commission undertook investigations, requesting information under Article 11 of Regulation No
Näiden valitusten johdosta komissio ryhtyi tutkimuksiin esittämällä asetuksen N:o 17 11 artiklaan perustuvia tietojensaantipyyntöjä.
By a letter dated 12 November 1992 from the Member of the Commission responsible for competition, the complainants were informed that their application for a finding that Articles 85 and 86 of the Treaty had been infringed had been rejected.
Kilpailuasioista vastaavan komission jäsenen 12.11.1992 päivätyllä kirjeellä valittajille ilmoitettiin, että vaatimus siitä, että komissio vahvistaisi perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa rikotun, oli hylätty.
Annulment proceedings were instituted against the decision of 12 November 1992 on 11 January 1993.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostettiin 11.1.1993 kanne, jossa vaadittiin 12.11.1992 tehdyn päätöksen kumoamista.
By judgment of 24 January 1995 in Case T-5/93 Tremblay and Others ν Commission [1995 ECR 11-188, hereinafter 'Tremblay I'), the Court of
Asiassa T-5/93, Tremblay ym. vastaan komissio, 24.1.1995 antamallaan tuomiolla (jäljempänä Tremblay I -tuomio) ensimmäisen oikeusasteen
admissibility of this plea is contested by both the Commission and the French Republic, to the extent to which it is directed against that part of the decision rejecting the latter allegation, it is necessary to examine, first, whether it is admissible for the applicants to challenge the contested decision on this point.
siltä osin, kuin se koskee päätöksen osaa, jossa on hylätty viimeksi mainittu väite, on syytä tutkia ensinnäkin, voidaanko kanneperuste ottaa tältä osin tutkittavaksi.
First Instance (Second Chamber) annulled the decision of 12 November 1992 for infringement of Article 190 of the Treaty, in so far as the decision rejected the applicant's allegation that the market had been partitioned as a result of an alleged agreement between SACEM and the copyrightmanagement societies in the other Member States, and dismissed the remainder of the application.
tuomioistuin (toinen jaosto) kumosi perustamissopimuksen 190 artiklan noudattamatta jättämisen vuoksi 12.11.1992 tehdyn päätöksen siltä osin, kuin päätöksessä hylättiin kantajien väite, joka koski SACEMin ja muissa jäsenvaltioissa toimivien tekijänoikeusjärjestöjen väliseen järjestelyyn perustuvaa markkinoiden eristämistä, ja muilta osin se hylkäsi kanteen.
By an application lodged at the Court Registry on 24 March 1995, Messrs Tremblay and Kcstcrbcrg and SELL brought an appeal seeking the setting aside of the abovementioned judgment at first instance, to the extent to which the Court of First Instance dismissed the action against that part of the Commission's decision of 12 November 1992 rejecting the allegations concerning infringement of Article 86 of the Treaty.
Trembley, Kestenberg ja Syndicat des exploitants de lieux de loisirs (jäljempänä SELL) hakivat yhteisöjen tuomioistuimeen 24.3.1995 jättämällään valituskirjelmällä tähän tuomioon muutosta, vaatien tämän tuomion kumoamista siltä osin, kuin siinä hylättiin kanne 12.11.1992 tehdyn komission päätöksen siitä osasta, jossa hylättiin perustamissopimuksen 86 artiklan rikkomista koskevat väitteet.
By a letter of 13 October 1995 signed by the member of the Commission responsible for competition, Messrs Tremblay and Kesterberg were informed that their complaints lodged on 4 February 1986 had been definitively rejected.
Tremblaylle ja Kestenbergille ilmoitettiin heidän 4.2.1986 tekemänsä valituksen lopullisesta hylkäämisestä 13.10.1995 päivätyllä kirjeellä, jonka kilpailuasioista vastaava komission jäsen oli allekirjoittanut.
It being the case that in Tremblay I the Court of First Instance annulled, for inadequacy of its statement of reasons, the Commission's initial decision only in regard to the rejection by it of the allegation of partitioning of the market as a result of the reciprocal representation contracts, and none the less considered that the decision gave the grounds for rejection of the allegation of an agreement on royalty rates, the Commission was not obliged to reexamine in its new decision the grounds on which it had considered itself unable to uphold the latter allegation.
On korostettava, että koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi Tremblay I -tuomiossa komission ensimmäisen päätöksen siihen sisältyvien perustelujen puutteellisuuden vuoksi vain niiltä osin, kuin komissio oli päätöksessään hylännyt väitteen vastavuoroista edustusta koskeviin sopimuksiin perustuvasta markkinoiden eristämisestä ja koska tämä tuomioistuin katsoi, että komissio oli sitä vastoin perustellut päätöksessään sen väitteen hylkäämisen, joka koski korvausten suuruutta koskevaa järjestelyä, komissiolla ei ollut velvollisuutta tutkia uudessa päätöksessään toistamiseen niitä perusteita, joiden vuoksi komissio oli katsonut, että jälkimmäinen väite oli hylättävä.