natgillin/translations-raw huggingface dataset:
NOTE FOR GUIDANCE ON REFERENCES BY NATIONAL COURTS FOR PRELIMINARY RULINGS
MUISTIO KANSALLISTEN TUOMIOISTUINTEN ENNAXKORATKAISUPYYNTÖJEN TEKEMISESTÄ
The development of the Community legal order is largely the result of cooperation between the Court of Justice of the European Communities and national courts and tribunals through the preliminary ruling procedure under Article 177 of the EC Treaty and the corresponding provisions of the ECSC and Euratom Treaties.
Yhteisön oikeusjärjestys on kehittynyt suurilta osin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisen yhteistyön tuloksena EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan sekä EHTYrn ja Euratomin perustamissopimusten vastaavien artiklojen mukaisessa ennakkoratkaisumenettelyssä.1
It merely contains practical information which, in the light of experience in applying the preliminary ruling procedure, may help to prevent the kind of difficulties which the Court has sometimes encountered.
Tässä esitetään pelkästään käytännön seikkoja,jotka ennakkoratkaisumenettelyn soveltamisessa saadun kokemuksen perusteella voivat olla tarpeen, jotta yhteisöjen tuomioistuin välttyisi sen toisinaan kohtaamiltaan vaikeuksilta.
Courts or tribunals against whose decisions there is no judicial remedy under national law must refer questions of interpretation arising before them to the Court of Justice, unless the Court has already ruled on the point or unless the correct application of the rule of Community law is obvious.
Tuomioistuimilla, joiden päätöksiin ei kansallisen oikeuden mukaan voi hakea muutosta, on velvollisuus saattaa käsittelyssään esille tulevat tulkintakysymykset yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi, paitsi jos asiasta on jo olemassa oikeuskäytäntöä tai jos on täysin selvää, miten yhteisön oikeussääntöä pitää asianmukaisesti soveltaa.2
The Court of Justice has jurisdiction to rule on the validity of acts of the Community institutions.
Yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista yhteisöjen toimielinten säädösten ja muiden päätösten pätevyys.
National courts or tribunals may reject a plea challenging the validity of such an act.
Kansallinen tuomioistuin voi hylätä pätemättömyysperusteet, joihin on vedottu sen käsiteltävänä olevassa asiassa.
But where a national court (even one whose decision is still subject to appeal) intends to question the validity of a Community act, it must refer that question to the Court of Justice.
Jokaisen kansallisen tuomioistuimen, myös sellaisen, jonka päätökseen olisi mahdollista hakea
A preliminary ruling procedure is also provided for by protocols to several conventions concluded by the Member States, in particular the Brussels Convention on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters.
Tietyissä jäsenvaltioiden tekemien sopimusten pöytäkirjoissa on myös määrätty ennakkoratkaisumenettelystä. Ks. esimerkiksi tuomioistuinten toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla tehty Brysselin yleissopimus.
Judgment in Case 283/81 CILFIT \ Ministry of Health [1982] ECR 3415.
Asia 283/81, Cilfit, tuomio 6.10.1982 (Kok 1982, s. 3415).
Where, however, a national court or tribunal has serious doubts about the validity of a Community act on which a national measure is based, it may, in exceptional cases, temporarily suspend application of the latter measure or grant other interim relief with respect to it.
muutosta, on saatettava asia yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jos kysymys koskee yhteisön säädöksen tai päätöksen pätevyyttä.3
It must then refer the question of validity to the Court of Justice, stating the reasons for which it considers that the Community act is not valid.4
Sen on tällöin esitettävä yhteisöjen tuomioistuimelle yhteisön säädöksen tai muun päätöksen pätevyyttä koskeva kysymys ja ne syyt, joiden perusteella se pitää yhteisön toimea pätemättömänä.
Questions concerning the interpretation or validity of Community law are frequently of general interest and the Member States and Community institutions are entitled to submit observations.
Yhteisön oikeuden tulkintaan tai pätevyyteen liittyvät ongelmat ovat useimmiten yleisen edun kannalta merkityksellisiä ja jäsenvaltioilla sekä yhteisön toirmeliniillä on oikeus esittää niitä koskevat huomatuksensa.
The order for reference should contain a statement of reasons which is succinct but sufficiently complete to give the Court, and those to whom it must be notified (the Member States, the Commission and in certain cases the Council and the European Parliament), a clear understanding of the factual and legal context of the main proceedings.
Ennakkoratkaisupyyntö olisi perusteltava lyhyesti mutta riittävän täydellisesti, jotta yhteisöjen tuomioistuin sekä ne, joille pyyntö on annettava tiedoksi (jäsenvaltiot, komissio sekä tarvittaessa neuvosto ja Euroopan parlamentti), saisivat riittävän selvän käsityksen pääasiaan liittyvistä tosiseikoista ja oikeuskysymyksistä.
In particular, it should include: a statement of the facts which are essential to a full understanding of the legal significance of the main proceedings; an exposition of the national law which may be applicable; a statement of the reasons which have prompted the national court to refer the question or questions to the Court of Justice; and where appropriate, a summary of the arguments of the parties.
Päätöksessä olisi esitettävä selostus niistä tosiseikoista, joiden tunteminen on välttämätöntä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian oikeudellisen
Judgment in Joined Cases C-320/90, C-321/90 and C-322/90 Telemarsicabruzzo [1993] ECR 1-393.
merkityksen ymmärtämiseksi, sekä selostus sovellettavista oikeussäännöistä ja niistä syistä, joiden vuoksi kansallinen tuomioistuin on päättänyt esittää ennakkoratkaisukysymyksen yhteisöjen tuomioistuimelle, sekä tarvittaessa selostus asianosaisten esittämistä argumenteista.
It is therefore desirable that a decision to refer should not be taken until the national proceedings have reached a stage where the national court is able to define, if only as a working hypothesis, the factual and legal context of the question; on any view, the administration of justice is likely to be best served if the reference is not made until both sides have been heard.
Siten on suotavaa, että ennakkoratkaisukysymyksen esittämistä koskeva päätös tehdään vasta sellaisessa kansallisen oikeudenkäyntimenettelyn vaiheessa, jossa ennakkoratkaisua pyytävä tuomiostuin pystyy ainakin hypoteettisesi! määrittelemään ongelman tosiasialliset ja oikeudelliset yhteydet. Lainkäytön sujuvuuden kannalta saattaa joka tapauksessa olla tarkoituksenmukaista esittää ennakkoratkaisukysymys vasta kontradiktorisen käsittelyn jälkeen.
The order for reference and the relevant documents should be sent by the national court directly to the Court of Justice, by registered post, addressed to:
Kansallisen tuomioistuimen ennakkoratkaisupyyntö sekä asiaa koskevat merkitykselliset asiakirjat lähetetään kirjattuna lähetyksenä suoraan yhteisöjen tuomioistuimelle (osoiteella "Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamo, L-2925 Luxemburg", puhelin 352-43031).
The Court Registry will remain in contact with the national court until judgment is given, and will send copies of the various documents (written observations, Report for the Hearing, Opinion of the Advocate General).
Ennakkoratkaisun julistamiseen saakka yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamo on yhteydessä kansalliseen tuomioistuimeen, jolle se toimittaa jäljennöksen asiassa myöhemmin laadituista asikirjoista (kirjalliset huomautukset, esittelevän tuomarin kertomus ja julkisasiamiehen ratkaisuehdotus).
The Court will also send its judgment to the national court.
Yhteisöjen tuomioistuin toimittaa ennakkoratkaisua pyytävälle tuomioistuimelle myös tuomion.
The Court would appreciate being informed about the application of its judgment in the national proceedings and being sent a copy of the national court's final decision.
Olisi toivottavaa, että kansallinen tuomioistuin ilmoittaisi yhteisöjen tuomioistuimelle siitä, miten se tämän jälkeen on soveltanut yhteisöjen tuomiostuimen tuomiota vireillä olevassa asiassa ja lähettäisi tälle mahdollisuuksien mukaan lopullisen ratkaisunsa.
Proceedings for a preliminary ruling before the Court of Justice are free of charge.
Ennakkoratkaisumenettely yhteisöjen tuomioistuimessa on maksuton, eikä yhteisöjen tuomioistuin päätä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian asianosaisten oikeudenkäyntikuluista.
The Court does not rule on costs.
Asia 70/77, Simmenthal, tuomio 28.5.1978 (Kok. 1978, s. 1453).
Original version: French Completed on 9.12.1996 Catalogue No: DX-AC-96-034-EN-C
Alkukieli: ranska Toimitustyö päättynyt: 9.12.1996 Luettelonumero: DX-AC-96-034-FI-C
9 to 13 December 1996 n° 35/96
Nro 35/96
Case C-3/95 Reisebüro Broede ν Gerd Sandker Freedom of movement for persons
Asia C-3/95 Reisebüro Broede v. Gerd Sandker Henkilöiden vapaa liikkuvuus
Case C-38/95 Ministero delle Finanze v Foods Import Sri Free movement of goods
Asia C-38/95 Ministero delle Finanze v. Foods Import Sri Tavaroiden vapaa liikkuvuus
Χ Social policy
Kauppapolitiikka
Ltd and Others Commercial policy
Euroopan yhteisöjen
Case C-104/95 Georgios Kontogeorgas ν Kartonpak AE Approximation of laws
Yhdistetyt asiat C-74/95 ja C-129/95 X Sosiaalipolitiikka komissio Henkilöstöasiat
Henk Altmann and Others and Margaret Casson and Others ν Commission of the European Communities Staff cases
Asia C-104/95 Georgios Kontogeorgas v. Kartonpak AE Lainsäädännön lähentäminen
Case C-297/95 24 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Environment and consumers
Asia T-521/93 41 Atlanta AG ym. v. Euroopan unionin neuvosto Maatalous
Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Environment and consumers
Asia C-297/95 Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta Ympäristö ja kuluttajat
Case C-302/95 27 Commission of the European Communities ν Italian Republic Environment and consumers
Yhdistetyt asiat T-177/94 ja T-377/94 45 Henk Altmann ym. ja Margaret Casson ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstöasiat
Case T-132/95 Peter Gammeltoft ν Commission of the European Communities Staff case
Asia C-298/95 Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta Ympäristö ja kuluttajat
Case T-16/91 Rendo NV and Others ν Commission of the European Communities Competition
Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstöasiat
Case T-70/94 Comafrica SpA and Others ν Commission of the European Communities Agriculture
Asia C-302/95 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta Ympäristö ja kuluttajat
Case T-19/92 Groupement d'achat Edouard Leclerc ν Commission of the European Communities Competition
Asia T-74/95 Viriato Monteiro da Silva v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstöasiat
Case T-87/92 BVBA Kruidvat ν Commission of the European Communities Competition
Asia T-99/95 Peter Esmond Stott v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstöasiat
Case T-177/95 Patrick Barraux and Others ν Commission of the European Communities Staff case
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin komissio Kilpailu
Case T-88/92 Groupement d'achat Edouard Leclerc ν Commission of the European Communities Competition
Asia T-19/92 Groupement d'achat Edouard Leclerc v. Euroopan yhteisöjen komissio Kilpailu
Case T-521/93 Atlanta AG and Others ν Council of the European Union and Commission of the European Communities Agriculture
Asia T-87/92 BVBA Kruidvat ν. Euroopan yhteisöjen komissio Kilpailu
Case C-233/94 55 Federal Republic of Germany ν European Parliament and Council of the European Union
Yhdistetyt asiat C-274/95, C-27S/95 ja C-27Í/95 Ludwig Wünsche & Co ν. Hauptzollamt Hamburg-Jonas Π.
Case C-355/95 Ρ TWD Textilwerke Deggendorf GmbH ν Commission of the European Communities
Euroopan yhteisöjen komissio
Case C-45/95 56 Commission of the European Communities ν Italian Republic
Asia C-233/94 61 Saksan liittotasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
12 December 1996
I. TUOMIOT
Preliminary ruling (Telecommunications — Directive on open network provision — Special or exclusive rights — Directive on leased lines — Provision of a minimum set of leased lines) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Televiestintä —Avoimesta verkosta annettu direktiivi — Erityis- tai yksinoikeudet—Kiinteistä johdoista annettu direktiivi — Kiinteiden johtojen vähimmäismäärän tarjoaminen (täysistunto)
By order of 25 July 1994, received at the Court on 14 November 1994, the High Court of Justice (Queen's Bench Division) referred to the Court for a preliminary ruling a number of questions on the interpretation of Council Directive 90/387/EEC of 28 June 1990 ('the «open networks" directive') and on the interpretation and validity of Council Directive 92/44/EEC of 5 June 1992 ('the "leased lines" directive').
Tämän säännöksen perusteella annettiin kiinteistä johdoista annettu direktiivi. Direktiivin mukaan siinä "säädetään niiden ehtojen yhdenmukaistamisesta, jotka koskevat vapaata ja tehokasta liittymistä yleisten televerkkojen käyttäjille tarjottuihin kiinteisiin johtoihin ja niiden käyttöä, sekä yhdenmukaistetuilla teknisilläominaisuuksillavarustettujenkiinteiden johtojen vähimmäisvalikoiman saatavuudesta koko yhteisön alueella".
The 'leased lines' directive was adopted pursuant to that provision and, according to Article 1 thereof, concerns 'the harmonization of conditions for open and efficient access to and use of the leased lines provided to users on public telecommunications networks, and the availability throughout the Community of a minimum set of leased lines with harmonized technical characteristics'.
High Court of Justice (Queen's Bench Division) on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 25.7.1994 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 14.11.1994, useita ennakkoratkaisukysymyksiä 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/387/ΕΊΎ (jäljempänä avoimesta verkosta annettu direktiivi) tulkinnasta ja 5 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/44/ETY (jäljempänä kiinteistä johdoista annettu direktiivi) tulkinnasta ja pätevyydestä.
A person who operates a telecommunication system within the United Kingdom is guilty of a criminal offence unless he is licensed by the Secretary of State under section 7 of the Telecommunications Act 1984.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on vuonna 1984 annetun Telecommunications Actin 7 pykälän mukaan hankittava telejärjestelmän käyttöä varten sakon uhalla lupa toimivaltaiselta ministeriöltä.
The 'open networks' directive, which was adopted on the same day as Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services ('the "services" directive'), is part of the action undertaken by the Community with a view to establishing a Community-wide market in telecommunications services.
Avoimesta verkosta annettu direktiivi on annettu samana päivänä kuin kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990 annettu komission direktiivi 90/388/ETY (jäljempänä palveludirektiivi), ja molemmat ovat osa yhteisön tavoitetta luoda telepalvelujen yhteismarkkinat.
It is based on Article 100a of the Treaty and intended to introduce open network provision in order fully to establish that Community-wide market.
Direktiivi on annettu perustamissopimuksen 100 a artiklan nojalla, ja sillä pyritään luomaan avoin televerkko, jotta voitaisiin varmistaa näiden yhteismarkkinoiden täydellinen täytäntöönpano.
Between 1983 and 1991 the United Kingdom Government granted licences to provide telecommunications services over fixed links to British Telecommunications pic ('BT') and Kingston-upon-Hull City Council (Kingston Communications pic, 'Kingston'), on the one hand, and to Mercury Communications Ltd ('Mercury'), on the other.
Vuosina 1983—1991 Yhdistyneenkuningaskunnan hallitus oli varannut telepalvelujen tarjoamiseksi myönnettävät luvat tietyillä alueilla British TelecommunicationsOle (jäljempänä BT) ja Kingston-upon-Hull City Councilille (Kingstons Communications plc, jäljempänä Kingston) ja tietyillä alueilla Mercury Communications Ltdrlle (jäljempänä Mercury).
The 'open networks' directive provides that the Council, acting in accordance with Article 100a of the Treaty, is to adopt specific directives establishing open network provision conditions.
Avointa verkkoa koskevan direktiivin mukaan neuvoston on annettava perustamissopimuksen 100 a artiklan määräyksiä noudattaen erityisdirektiivit avoimen verkon tarjoamisen ehdoista.
The United Kingdom authorities brought that duopoly policy to an end in March 1991 and
Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset lakkauttivat tämän duopolipolitiikan maaliskuussa 1991 ja päättivät suhtautua
decided, in principle, to grant licences to operate telecommunications networks in the domestic market unless a good reason existed for not doing so.
Neljä ensimmäistä kysymystä pääsääntöisesti myönteisesti lupahakemuksiin, jotka koskevat televerkkojen valtion sisäistä käyttöä, jollei ole hakemuksen hylkäämiseen ole perusteltua syytä.
BT and Mercury remain, however, the only operators authorized to operate international links, in particular intra-Communhy links.
BT ja Mercury ovat kuitenkin ainoat toimijat, joilla on lupa käyttää kansainvälisiä ja etenkin Euroopan yhteisön sisäisiä yhteyksiä.
Pursuant to the 'open networks' directive, the United Kingdom notified the Commission that it had granted special or exclusive rights to BT, Mercury, Kingston, 12 other companies and over 100 cable companies.
Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti komissiolle avoimesta verkosta annetun direktiivin mukaisesti, että se oli myöntänyt erityis- tai yksinoikeuksia BT:lle, Mercurylle, Kingstonille, 12 muulle yhtiölle sekä yli sadalle kaapeliyhtiölle.
By its first four questions, which, being closely linked, may conveniently be considered together, the national court raises questions as to the scope of the 'leased lines' directive.
Neljää ensimmäistä kysymystä on soveliasta tarkastella yhdessä niiden läheisten sidoksien takia, ja nämä kysymykset koskevat kiinteistä johdoista annetun direktiivin soveltamisalaa.
It asks whether that directive is applicable to 'telecommunications organizations' within the meaning of the 'open networks' directive, that is to say, to public or private bodies to which a Member State has granted special or exclusive rights for the provision of a public telecommunications network or public telecommunications services,while requesting the Court to particularize the definition of those rights, or whether the 'leased lines' directive is applicable to other undertakings and, if so, which.
Se pohtii, sovelletaanko kyseistä direktiiviä avoimesta verkosta annetussa direktiivissä 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun teleorganisaatioon eli julkisiin tai yksityisiin elimiin, joille jäsenvaltiot ovat myöntäneet erityis- tai yksinoikeuksia yleisten verkkojen perustamista tai yleisten telepalvelujen tarjoamista varten, pyytää yhteisöjen tuomioistuinta täsmentämään näiden oikeuksien määritelmän, kysyy, sovelletaanko kiinteistä johdoista annettua direktiiviä muihin yrityksiin, ja jos sovelletaan, mihin yrityksiin.
The United Kingdom implemented the 'leased lines' directive by means of the Telecommunications (Leased Lines) Regulations 1993.
Yhdistynyt kuningaskunta saattoi kiinteistä johdoista annetun direktiivin osaksi kansallista oikeusjärjestystä vuonna 1993 annetulla Telecommunications (Leased Lines) RegutationsiOa.
Those regulations amended the licence conditions of BT, Kingston and Mercury so as to impose upon them some or all of the obligations of the directive.
Tällä säädöksellä muutettiin BT:n, Kingstonin ja Mercuryn lupaehtoja siten, että niiden on noudatettava kaikkia tämän direktiivin mukaisia-edellytyksiä tai osaa niistä.
Those obligations were not imposed on any other operator.
Minkään muun toimijan ei edellytetty niitä noudattavan.
According to the second recital in the preamble to the 'services' directive, at the time when that directive and the 'open networks' directive were adopted, the provision and operation of telecommunications networks and the provision of related services were generally delegated, in all Member States, to one or more undertakings which enjoyed, to that end, 'exclusive or special' rights, that is to say, rights 'characterized by the discretionary powers which the State exercises in various degrees with regard to access to the market for telecommunications services'.
Palveludirektiivin toisen perustelukappaleen mukaan silloin, kun tämä direktiivi ja avoimesta verkosta annettu direktiivi annettiin, kaikissa jäsenvaltioissa televerkkojen perustaminen ja toiminnan harjoittaminen niissä sekä niihin liittyvien palvelujen tarjoaminen oli tavallisesti myönnetty yhdelle tai useammalle yritykselle, jolla oli tähän erityis- tai yksinoikeus, jolle on toisin sanoen "luonteenomaista, että valtiot käyttävät eriasteista harkintavaltaa telepalvelumarkkinoille pääsyn suhteen'.
The 'services' directive required Member States to withdraw all special or exclusive rights granted to those undertakings for the supply of most telecommunications services so as to ensure that those services may be freely offered throughout the Community.
Palveludirektiivin mukaan jäsenvaltioiden on peruutettava erityis- ja yksinoikeudet, jotka näille yrityksille on myönnetty telepalvelujen pääosan toimittamiseksi, jotta näitä palveluja voitaisiin tarjota vapaasti koko yhteisössä.
In contrast, exclusive or special rights granted to those undertakings for the provision and operation of networks have not been called in question.
Sitä vastoin erityis- tai yksinoikeuksia, jotka on myönnetty näille yrityksille verkkojen tarjoamista ja toiminnan harjoittamista niissä varten, ei ole kyseenalaistettu.
BT brought an application against the Secretary of State for Trade and Industry contesting the implementation of the 'leased lines' directive.
BT nosti kanteen Secretary of State for Trade and Industrya vastaan ja riitautti kiinteistä johdoista annetun direktiivin täytäntöönpanon.
BT considers that it does not enjoy special or exclusive rights within the meaning of the 'open networks' directive and that it should therefore not be subject to the obligations set out in the 'leased lines' directive.
BT:n käsityksen mukaan sillä ei ole avoimesta verkosta annetussa direktiivissä tarkoitettuja erityis- tai yksinoikeuksia, joten siihen ei voida soveltaa kiinteistä johdoista annetun direktiivin mukaisia velvoitteita.
Even if the United Kingdom were entitled to impose those obligations on it, the principle ofnon discrimination would require it to impose them on all operators authorized to provide leased lines. The reason for this is that the 'leased lines' directive does not provide for a de minimis exception or a threshold below which operators are not subject to the obligations of the directive.
Vaikka Yhdistyneellä kuningaskunnalla on oikeus asettaa sille velvoitteita, syrjintäkiellon periaatteen mukaan samat velvoitteet olisi pitänyt asettaa kaikille toimijoille, joilla on lupa tarjota kiinteitä johtoja; kiinteistä johdoista annetussa direktiivissä ei nimittäin ole säännöstä kynnyksestä, jonka alapuolella oleviin toimijoihin direktiivissä säädettyjä velvoitteita ei sovellettaisi (de minimis -poikkeus).
Lastly, BT claims that the obligation to provide a minimum set of leased lines possessing certain harmonized technical characteristics infringes the principle of proportionality, there being no demand for such services in the United Kingdom.
Velvoite tarjota tietyillä yhdenmukaistetuilla teknisillä ominaisuuksilla varustettujen kiinteiden johtojen vähimmäisvalikoima on lopuksi suhteellisuusperiaatteen vastainen, koska tällaisilla palveluilla ei ole kysyntää Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
In the course of those proceedings, the High Court of Justice (Queen's Bench Division) submitted a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Direktiivillä yhdenmukaistetaan siten joitakin televerkkoihin pääsemistä ja niiden käyttämistä koskevia edellytyksiä.
Accordingly, the directive harmonizes certain of the conditions governing access to telecommunications networks and the use thereof.
High Court of Justice (Queen's Bench Division) on esittänyt tässä asiassa yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.