natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The expectation for the coming years is that the financial problems will continue and put further stress on the local authorities (Wetterberg 1997).
Talousvaikeuksien odotetaan tulevina vuosina jatkuvan ja rasittavan kuntia ja läänejä yhä enemmän (Wetterberg 1997).
These changes are profound for local government, but it is still not clear how they will affect local democracy.
Paikatashallinnolle nämä muutokset ovat valtava haaste, mutta niiden vaikutus paikallisdemokratiaan on vielä epäselvä.
However, unpopular decisions have created strains between local political decisionmakers and the citizens.
Epäsuositut päätökset ovat kuitenkin aiheuttaneet jännitteitä paikallisten päättäjien ja kansalaisten välille.
The emphasis on management and efficiency has also been criticized for not taking concerns for democracy into account.
Myös johtamisen ja tehokkuuden korostaminen on herättänyt arvostelua, sillä sen katsotaan jättävän demokratian vähälle huomiolle.
One effect of the economic problems has been a reduction in the localgovernment welfare commitment, even if this is still considerable compared with other countries.
Vaikka velvollisuudet ovat edelleen merkittäviä muihin maihin verrattuna, koululuokkien ja päivähoitoryhmien koot ovat kasvaneet ja terveydenhuollossa tehtävää hoitotyötä on vähennetty, joskaan hoidon lääketieteellinen taso ei ole laskenut.
However, the size of school classes and nursery groups has increased, and the caring element in health care has been reduced, even if medical standards have, on the whole, been retained.
Myös valtakunnallisia hyvinvointiohjelmia on supistettu -esimerkiksi lapsilisiä ja työttömyysavustuksia on leikattu.
Corresponding reductions have been made in the national-welfare programmes, for example by lowering the childbenefit and unemployment-benefit levels.
Verotuloista ja siten kukoistavasta paikallisesta elinkeinoelämästä vahvasti riippuvaiset Ruotsin kunnat ja läänit ovatkin erityisen haavoittuvia.
At the same time, central government has become less willing to intervene and provide additional support to local authorities with suddenly emerging problems, such as the closure of a key
Kehitys saattaa vaikuttaa myös paikallisdemokratiaan. Paikallishallinto ja elinkeinoelämä voivat joutaa riippuvaisiksi toisistaan, jolloin paikalhspolitiikka ei ole enää kunnan ja sen asukkaiden välisen suhteen hoitamista, esim. kuntalaisten hyvinvoinnista huolehtimista (Pierre 1994).
The ongoing reorganization of local government has been one way by which local authorities have attempted to adjust themselves to changing conditions. As has already been mentioned, this has included shifts in power relations between central and local government.
Mm. käynnissä olevan paikallishallinnon uudelleenorgamsoinnin avulla kunnat ja läänit yrittävät sopeutua uuteen tilanteeseen, mihin liittyen myös keskus- ja paikallishallinnon väliset valtasuhteet ovat muuttamassa.
However, the internal structures of local authorities have also been affected (Montin 1993).
Kehitys on kuitenkin vaikuttanut myös kuntien ja läänien sisäisiin rakenteisiin (Montin 1993).
The establishment of submunicipal committees is one example of an attempt to decentralise powers inside local authorities.
Kimnanosatoimikuntien perustaminen on esimerkki kunnallisen vallan hajauttamisesta.
From 1979 onwards, it has been possible to organize such committees with responsibility for services within a part of a localauthority area.
Toimikuntia on voita perustaa vuodesta 1979 hoitamaan yksittäisen kunnanosan sisäisiä palveluja, ja ne valitsee kunnanvaltuusto puoluejakaumansa mukaisesti.
These are elected by and have the same political composition as the council. The committees were expected to enhance democracy through closer contacts between citizens and political decision-makers.
Kunnanosatoimikuntien tarkoituksena on ollut kehittää demokratiaa tiivistämällä kansalaisten ja poliittisten päättäjien välisiä yhteyksiä.
In smaller local authorities, they can be regarded as a way of recreating the localgovernment system before amalgamations, but within the frame of the new authority.
Pienissä kunnissa kunnanosatoimikuntia voidaan pitää kuntaliitosta edeltävänä paikallishallintojärjestelmänä, joka kuitenkin toimii uuden kunnan sisällä.
At the moment, about 25 municipalities have adopted the system, and during recent years they have been introduced mainly in larger cities.
Tällä hetkellä toimikuntia on noin 25 kunnassa, ja viime vuosina niitä on perustettu lähinnä suuriin kaupunkeihin.
Gothenburg has had submunicipal committees since 1989, and Malmö and Stockholm introduced theirs in 1997.
Göteborgissa on toiminut kunnanosatoimikuntia vuodesta 1989 ja Malmössä ja Tukholmassa vuodesta 1997.
On the whole, the original expectations in terms of local democracy were not met (Montin and Eländer 1995; Jönsson, Rubenowitz, and Westerståhl 1995).
Kunnanosatoimikunnat eivät kuitenkaan ole edistäneet paikallisdemokratiaa toivotulla tavalla (Montin & Eländer 1995, Jönsson, Rubenowitz & Westerståhl 1995). Toinen esimerkki kuntien ja läänien paikallishallinnon sisäisistä organisaatiomuutoksista on uuden, pitkälti yritysmaailmasta omaksutun johtamismallin käyttöönotto.
Additional changes concerning the inner organization of local authorities include the establishment of a new concept of management, largely copied from leadership practice in private business.
Silloisen näkemyksen mukaan demokratiaa oh kehitettävä tarjoamalla asiakkaille enemmän mahdollisuuksia valita eri palvelujen ja palveluntarjoajien välillä.
Semiindependent 'results units' have been established, with decentralized responsibility for, for example, a school or an old people's home.
Yksityisten vaihtoehtojen perustamista kannustettiin esimerkiksi päiväkoti- ja opetusaloilla, jotka aikaisemmin olivat olleet kokonaan julkisen sektorin vastuulla.
Purchaser-provider models have been tested in both municipalities and counties.
Mielenkiintoista on, että valinnan vapautta korostava käytäntö sekä yteityistäminen ovat jatkuneet, vaikkakin laimeampina, myös sosiaalidemokraattien vaalivoiton jälkeen 1994.
Some of these tendencies have been regarded as components in a dépolitisation movement (Montin and Eländer 1995).
Yksityisten koulujen, päiväkotien ja vanhainkotien määrä on edelleen kasvanut etenkin Suur-Tukholman alueella, vaikka ne muodostavatkin vain pienen osan alueidensa palveluista.
Political judgement has been replaced by professional decisions, seemingly with a neutral and technicalmanagerial perspective.
Neuvostojen perustaminen on kuntien päätettävissä.
A policy shift with a different emphasis on democracy came during 1991-4 when the non-socialist government during 1991-1994 introduced new ideas about
Kunta nimittää myös neuvostojen jäsenet, joiden enemmistön on oltava oppilaiden vanhempia, jotka koulujen
privatization and choice.
-270- vanhempainyhdistykset nimeävät.
Democracy, it was argued, should be enhanced by giving clients greater opportunities to choose between different services and providers.
Lisäksi neuvostoissa on oltava koulun henkilökunnan edustajia, ja oppilailla on oikeus olla läsnä niiden kokouksissa.
Many local authorities with a non-socialist majority supported this by local means, such as the introduction of voucher systems.
Kokeilu on voimassa vuosina 1996-2001, ja kokemukset ratkaisevat, jatketaanko järjestelmän kehittämistä ja millä tavoin.
Interestingly, choice policies as well as privatization have continued, although less enthusiastically, even after the Social Democratic victory in the 1994 elections.
Kunnanosatoimikunnista ja käyttäjäneuvostoista huolimatta sisäinen uudelleenjärjestely on vähentänyt kunnallisten toimikuntien kokonaismäärää.
There are signs indicating that these issues are becoming less politicised and rather can be seen as an adjustment to specific demands placed by a growing, well-educated middle class (Hudson and Lidström forthcoming).
Kehitys on vaikuttanut myös demokratiaan, sillä poliittiset virat keskittyvät nyt yhä harvempien käsiin.
Representatives of school employees should also be included, and pupils have a right to be present during meetings.
Viime vuosien organisaatiomuutokset ja vallan hajauttaminen ovat myös pirstouttaneet kuntaorganisaatiota.
The years from 1996 to 2001 are designated as an experimental period, and the experiences will be decisive for whether and how the system will continue to develop.
Vakioratkaisut ovat käyneet yhä harvmaisemmiksi, ja kunnat pyrkivät yhä useammin yhteistyöhön muiden kuntien tai ei-kunnallisten tahojen kanssa.
Standardized solutions are more unusual, and there is also a tendency to establish cooperative devices with other local authorities or non-public bodies. The result is an organization in which it is increasingly difficult for the citizen to find the way to the right officer or decision-maker (Montin and Eländer 1995; Bogason 1996).
Näin syntyvässä organisaatiossa kansalaisen on yhä vaikeampi löytää vastuullinen virkamies tai päättäjä (Montin & Eländer 1995, Bogason 1996). Joissakin kunnissa tilanteeseen on reagoitu perustamalla yhden luukun neuvontapalveluja (Bostedt 1993, SOU 1995: 61). 4.5
During recent years, a debate has been going on about the appropriate role of the popularly elected county council.
Viime vuosina on keskusteltu vaaleilla valittavien maakäräjien tarkoituksenmukaisuudesta.
parliaments and giving them additional tasks have been suggested.
Ehdotukset vaihtelevat maakäräjien lakkauttamisesta niiden vahvistamiseen muuttamalla ne alueellisiksi parlamenteiksi ja antamalla niille uusia tehtäviä.
A milder version of the latter position is government policy.
Hallitus kannattaa jälkimmäisen ehdotuksen varovaisempaa versiota.
Not least the Swedish membership of the EU has emphasized the role of the regions, and the county councils themselves have been successful in arguing that they should have more responsibility for regional development.
Varsinkin Ruotsin EU-jäsenyys on korostanut alueiden merkitystä, ja maakäräjät ovat perustellusti katsoneet, että niiden pitäisi saada enemmän valtaa aluekehitysasioissa.
The number of counties will be reduced to twenty in 1999, when the new counties of West Götaland and Skåne are created.
Länsi-Götanmaan ja Skånen läänien penistaminen vuonna 1999 vähentää läänien määrän 20:een.
As a result, the three largest counties will comprise half the Swedish population and are expected to be major actors in the European arena.
Kolme suurinta lääniä käsittää sen jälkeen puolet Ruotsin väestöstä, ja niillä on huomattava Euroopan laajuinen merkitys.
This situation is also likely to affect the balance between the different county councils within the framework of the Federation of County Councils and may also challenge the structure of the federation itself.
Tilanne vaikuttaa todennäköisesti myös eri maakäräjien voimasuhteisiin Ruotsin maakäräjäliitossa ja voi osoittautua haasteeksi koko liitolle.
Contrary to previous territorial reorganisations in Sweden, the present regional transformation does not take shape according to one, general, and centrally directed format. Instead, regions are encouraged to develop their own models for democratic decisionmaking, adjusted to specific regional priorities.
Toisin kuin Ruotsin aikaisemmat alueorganisaatiouudistukset, nykyinen muutos ei noudata yhtä yleistä, keskusjohtoista kaavaa, vaan alueita kannustetaan kehittämään omia. alueelliset näkökohdat huomioon ottavia demokraattisen päätöksenteon malleja.
However, at the same time, an official experimental programme concerning the regional level has been launched. In four counties, different models of responsibilities for regional development, with varying emphasis on county councils, municipalities, or regional state administrative boards are being tested.
Samalla on kuitenkin käynnistetty virallinen aluetason ohjelma, jossa aluekehitykseen liittyviä, joko maakäräjien, kuntien tai lääninhallitusten toimintaa painottavia vastuumalleja kokeillaan neljässä eri läänissä.
Hitherto, these three sets of actors have competed for the decisive influence over regional development, but in the new arrangements, these issues are transferred to directly or indirectly elected bodies at regional level.
Maakäräjät, kunnat ja lääninhallitukset ovat tähän asti kilpailleet aluekehitystä koskevasta päätöksenteosta, mutta uudet järjestelyt siirtävät kysymykset suoraan tai välillisesti valituille aluetason toimielimille.
West Götaland and Skåne, with directly elected councils and an extensive range of regional functions, will be particularly powerful.
Länsi-Götanmaa ja Skåne ovat erityisen vahvoja, sillä niiden maakäräjät valitaan suorilla vaaleilla, ja näillä kahdella läänillä on runsaasti alueellisia tehtäviä.
The experiments will be evaluated and are expected to result in a decision by parliament on how the responsibility for regional matters should be organized in the future.
Ohjelmasta saadut kokemukset arvioidaan, ja valtiopäivien odotetaan niiden perusteella päättävän, kuinka alueellisten kysymysten vastuut tulevaisuudessa järjestetään.
However, it is important to underline that, despite the present focus on the regional level, there are no suggestions to introduce a federal structure.
Vaikka alueita nyt korostetaankin, Ruotsi ei ole kuitenkaan muuttumassa liittovaltioksi, vaan säilyy yhtenäisvaltiona.
lasting result from the experiments was changes in the new Local Government Act, which, from 1992 onwards, gave all local authorities greater freedom to organize their own system of committees. This permitted the creation of committee systems adjusted to local needs, but also systems that separated the responsibility for providing services from the role of purchasing them.
Viimeaikaisista Ruotsin paikallis- ja aluedemokratian uudistuksista on vuonna 1984 aloitettu vapaakuntakokeilu ehkä kansainvälisesti tunnetuin, ja sitä on myös eniten omaksuttu muihin maihin (Baldersheim & Ståhlberg 1994). Kokeiluun valittujen kuntien ja läänien annettiin poiketa tietyistä määräyksistä niiden itsensä ehdottamalla tavalla. Tuloksena oli lukuisia demokratian ja tehokkuuden lisäämiskokeiluja, mm. lautakuntia koskevia organisaatiouudistuksia, vanhempien osallistumista kouluja ja päiväkoteja koskevaan päätöksentekoon ja vapaampaa voimavarojen käyttöä. Ruotsin kokeilu keskittyi muita vapaakuntakokeiluja enemmän demokratiaan ja kansalaisten osallistumiseen. Kokeilujen pysyvänä seurauksena ovat olleet uuteen paikallishallmtolakiin tehdyt muutokset, joiden mukaan kunnilla ja lääneillä on ollut vuodesta 1992 alkaen entistä suurempi vapaus järjestää lautakuntansa. Näin lautakunnat on voitu muodostaa paikallisten tarpeiden mukaan ja vastau palvelujen tuottamisesta on voitu erottaa palvelujen ostamisesta. Kunnissa ja lääneissä on kokeilta tai kokeillaan parhaillaan muitakin keinoja demokratian edistämiseksi.
A number of additional experiments, with the purpose of enhancing democracy, have also been tried by local authorities or are under way.
Valtuustoja on moitittu heikoiksi ja etäisiksi, joten niiden asemaa on pyritty parantamaan.
Initiatives include holding council meetings in places other than the town hall and arranging open question sessions with municipal or county councillors.
Kokouksia on esimerkiksi pidetty muualla kuin kunnantalolla, ja on järjestetty avoimia kyselytilaisuuksia kunnanvaltuutettujen tai maakäräjäedustajien kanssa.
However, these sessions have generally generated very little public interest (Bidsted 1997).
Tällaiset tapahtumat ovat kuitenkin herättäneet vain vähän yleistä kiinnostusta (Bidsted 1997).
There are also examples of experiments that challenge principles, previously regarded as fundamental in Swedish local democracy.
Joillakin kokeiluilla on myös kyseenalaistettu periaatteet, joita on ailcaisemmin pidetty Ruotsin paikallisdemokratian keskeisimpinä.
Of 1,000 randomly selected citizens, 10 per cent turned up for one day of discussions on municipal matters.
Siihen valittiin satunnaisotoksella tuhat kansalaista, joista kymmenen prosenttia saapui kunnan asioita koskevaan keskustelupäivään.
The panel had no decisionmaking powers, but provided opportunities to suggest changes to the elected politicians.
Paneelilla ei ollut päätösvaltaa, mutta se saattoi tehdä muutosehdotuksia valtuutetuille.
Other local authorities focus more explicitly on involving young people in local politics.
Jotkut kunnat puolestaan keskittyvät houkuttelemaan erityisesti nuoria mukaan paikallispolitiikkaan.
For example, Haninge, another Stockholm suburb, organises a 'youth council' with elected representatives of the 16-year-olds in the municipality.
Esimerkiksi Haninge, myös Tukholman esikaupunki, on perustanut "nuorisovaltuuston", johon alueen 16-vuotiaat asukkaat valitsevat edustajansa.
The youth council meets before the municipal council meeting, to discuss the matters on its agenda and make recommendations concerning decisions.
Nuorisovaltuusto kokoontuu ennen kunnanvaltuuston kokousta keskustelemaan kunnanvaltuuston esityslistasta ja antamaan suosituksia päätöksisiksi.
Youth councils have also been set up at county level.
Nuorisovaltuustoja on perustettu myös maakäräjätasolla.
An interesting example of an innovative approach is the municipality of
Monissa kunnissa ja lääneissä paikallishallinnosta tiedotetaan asukkaille yhä
Örebro's initiative to develop a 'local-democracy balance sheet'.
Mielenkiintoinen uusi lähestymistapa on Örebron kunnan käyttöönottama "paikallisdemokratian tilinpito".
In the same way as with the municipal finances, the state of local democracy is to be evaluated on an annual basis, beginning in 1998.
Kunnan talouden tavoin paikallisdemokratian tilaa arvioidaan vuodesta 1998 lähtien vuosittain.
By using a set of indicators, for example public participation in local elections, activity in local voluntary associations, the members' activity in the municipal council, and municipal transparency, it is hoped that changes in the state of local democracy will be detected.
Muutokset pyritään havaitsemaan käyttämällä erilaisia tunnuslukuja, joita ovat paikallisvaalien äänestysvilkkaus, asukkaiden aktiivisuus kansalaisjärjestöissä, valtuutettujen aktiivisuus kunnanvaltuustossa sekä kunnallinen avoimuus.
This will provide a basis for political action in order to counteract emerging problems concerning democracy.
Tältä pohjalta voidaan laatia politiikkaa demokratian ongelmien korjaamiseksi.
Örebro is also hoping to involve other municipalities in the experiment, thereby establishing a basis for comparisons (KommunAktuellt, no. 6, 1998).
Örebro toivoo kokeiluun myös muita kuntia, jolloin toiminnalle saataisiin vertailupohjaa (KommunAktuellt, nr. 6, 1998).
However, the willingness to try non-traditional means is not without limits.
Kunnat eivät kuitenkaan ole valmiita kokeilemaan aivan mitä tahansa.
A recent parliamentary commission suggested a number of measures that aimed at developing new ideas on how democracy can be improved (SOU 1996:162).
Eräs valtiopäiväkomitea ehdotti äskettäin useita keinoja demokratian kehittämiseksi (SOU 1996: 162).
Suggestions concerning local democracy included directly elected submunicipal committees, the right for a council minority to call a referendum, and the right for citizens to initiate issues on the council agenda.
Paikallisdemokratiaan liittyvät ehdotukset koskivat kunnanosatoimikuntien valitsemista suoralla henkilövaahlla, valtuustojen ja maakäräjien vähemmistöjen oikeutta vaatia kansanäänestystä sekä kansalaisten oikeutta tehdä aloitteita valtuustoille.
However, the Social Democratic Government has rejected these suggestions, but as these ideas are supported by several of the opposition parties in parliament, they may still appear as policies under a different government.
Sosiaalidemokraattinen hallitus on kuitenkin hylännyt ehdotukset, mutta koska useat valtiopäivien oppositiopuolueet kannattavat niitä, ne voivat toteutua hallituksen vaihtuessa.
Non-socialist parties are also in favour of separating the national and local elections and holding them on different days. They also have a more positive attitude towards local demands to separate previously amalgamated municipalities.
Eisosialistiset puolueet kannattavat myös valtiopäivä- ja paikallisvaalien erottamista toisistaan ja niiden järjestämistä eri päivinä, ja ne suhtautuvat myös suopeammin kuntalaisten vaatimiin kuntaliitosten purkamisiin.
Despite changes in recent years, local democracy still retains a strong position in the Swedish system of government.
Viime vuosien muutoksista huolimatta paikallisdemokratialla on yhä vankka asema Ruotsin hallmtojärjestelmässä.
Local government has considerable autonomy, issues are debated in the local media, and there are extensive experiments with new forms of local democracy.
Paikallishallinnolla on huomattava autonomia, asioista keskustellaan paikallisissa tiedotusvälineissä ja uusia paikallisdemokratian muotoja kokeillaan.
Public participation in elections and other activities aiming at influencing local political decisionmaking continues to be high.
Kansalaiset osallistavat edelleen aktiivisesti vaaleihin ja muihin paikalliseen poliittiseen päätöksentekoon vaikuttaviin toimiin.
There is considerable popular interest in municipal matters.
Kunnan asioista ollaan lisäksi hyvin kiinnostuneita.
However, a range of problems are emerging: fewer citizens are holding local political positions, an increasing number is indifferent to local political matters and refrain from voting.
Ongelmia on britenkin ilmaantumassa: poliittiset virat ja luottamustehtävät ovat keskittymässä yhä harvempien käsiin, mielenkiinto paikallispolitiikkaa kohtaan on vähenemässä ja yhä useammat jättävät äänestämättä.
Traditional political parties are becoming less attractive to those interested in politics. Instead, new forms of individual contacts and ad hoc activism are developing.
Perinteisesti puolueet eivät enää entiseen tapaan houkuttele politiikasta kiinnostuneita, vaan tilalle on tullut uudenlaisia, yksilöllisiä yhteydenpidonmuotoja ja "yhden asian liikkeitä".
These problems have inspired responses and initiatives, at national as well as local level.
Nämä ongelmat ovat synnyttäneet reaktioita ja aloitteita niin valtakunnallisella kuin paikallisellakin tasolla.
In the midst of the transformation, it seems that at least three major, more long-term, changes are affecting Swedish local democracy.
Muutoksen keskellä näyttää siltä, että Ruotsin paikallisdemokratiassa on meneillään' kolme suurta, pitkävaikutteista muutosta.
First, the previously strong position of the political parties is likely to be further weakened.
Ensinnäkin poliittisten puolueiden perinteisesti vahva asema heikkenee edelleen.
Non-party-based committees and a stronger position for voters to choose
Toiseksi kansalaisten mahdollisuuksista osallistua henkilökohtaisesti paikalliseen päätöksentekoon on keskusteltu jo pitkään.
All these suggestions have not become practice yet, but may do so in the future.
Kaikki ehdotukset eivät vielä ole toteutuneet, mutta voivat olla tulevaisuudessa arkipäivää.
These changes correspond to a more general European trend, emphasizing direct-democratic measures and elections to previously appointed posts, for example mayors (Lidström 1996).
Muutokset heijastavat laajempaa eurooppalaista suuntausta, joka korostaa suoraa demokratiaa, esimerkiksi kunnanjohtajien valitsemista suorilla vaaleilla (Lidström 1996).
Third, Sweden is undergoing a regional transformation.
Kolmanneksi Ruotsissa on meneillään alueellinen muutos.
It is difficult to envisage what the end result of this process might be, as it has only just started.
Prosessi on vasta alussa, joten on vielä vaikea ennustaa, mihin se johtaa.
However, under all conditions, it will lead to a new setting, with possibly more powerful actors at the regional level.
Joka tapauksessa muutos johtaa uudenlaiseen asetelmaan, jossa alueellisten toimijoiden asema saattaa voimistaa.
These may take the form of regional councils or be cooperative bodies comprising representatives from municipalities and/or county councils within the region; but whatever form they take, they are likely to enhance the position of the regional level in the Swedish democracy.
Olivat nämä sitten aluevaftuustoja tai alueen kuntien ja/tai maakäräjien edustajista muodostettavia yhteistyöelimiä, ne todennäköisesti joka tapauksessa vahvistavat aluetason asemaa ruotsalaisessa demokratiassa.