natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Whilst the increase in bond issuing activity observed in January and February 1998 and issues such as that of the EIB denominated in euro suggest that some market operators are turning to the ecu as part of their preparations for the euro, many prefer to use other market instruments issued in a core currency.
Joukkovelkakirjalainojen emissioiden vilkastuminen tammi-helmikuussa 1998 kertoo, että jotkut markkinaoperaattorit ovat siirtymässä ecun käyttöön muiden valuuttojen ohessa valmistautuessaan euroon, mutta monet käyttävät mieluummin jossain ydinvaluutassa liikkeeseen laskettuja markkinainstrumentteja.
The gradual decline in activity in the ecu should not therefore be seen as a negative development, but rather as a signal that market operators have moved beyond the ecu and are preparing to switch to the euro on 1 January 1999.
Ecvimääräisen toiminnan vähittäistä hiipumista ei näin ollen tule pitää kielteisenä kehityksenä, vaan pikemminkin merkkinä siitä, että markkinaoperaattorit ovat sivuuttaneet ecuvaiheen ja valmistautuvat siirtymään euroon 1. tammi kuuta 1999.
Article 109j(l) requires the Commission to consider the results of the integration of markets in its examination of convergence between Member States.
Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdassa komission edellytetään ottavan huomioon markkinoiden yhdentymisen tulokset tutkiessaan jäsenvaltioiden välistä lähentymistä.
This therefore necessitates examining the single market programme because of its highly significant impact on market integration in the Community.
Näin ollen on välttämätöntä tutkia yhtenäismarkkinaohjelmaa, koska se vaikuttaa merkittävästi markkinoiden yhdentymiseen yhteisössä.
Furthermore, by increasing competition in product markets, the single market may also have helped improve the efficiency of Member States' markets and their adaptability to major economic shocks.
Lisäämällä kilpailua tuotemarkkinoilla yhtenäismarkkinat ovat myös voineet edistää jäsenvaltioiden markkinoiden toimivuutta ja niiden kykyä sopeutua suuriin taloudellisiin häiriöihin.
Introduction of the single CLtrrency is likely to stimulate further market integration.
Yhteisen rahan käyttöönotto edistänee markkinoiden yhdentymistä edelleen.
Firstly, by enhancing crossborder price transparency and com parability, it will probably intensify competition in product markets across the Community.
Lisäämällä hintojen selkeyttäjä vertailtavuutta jäsenvaltioiden välillä se ensinnäkin todennäköisesti tehostaa kilpailua koko yhteisön tuotemarkkinoilla.
Secondly, it will eliminate exchange rate fluctuations, a source of difficulty for the operation of the single market in the past.
Toiseksi se poistaa valuuttakurssivaihtelut, jotka aikaisemmin ovat vaikeuttaneet yhtenäismarkkinoiden toi mintaa.
In this section ('), evidence is presented on developing market integration inside the Community through trade, foreign investment and industrial restructuring.
Tässä jaksossa (') esitetään, miten markkinoiden yhdentyminen on edistynyt yhteisössä kaupan, ulkomaisten sijoitusten ja teollisuuden rakenteen uudistamisen muodossa.
Some of the consequences of this developing integration, the most important remaining problems and the measures taken to com bat them are also discussed.
Tässä yhteydessä käsitellään myös joitakin tiivistyvän yhdentymisen seurauksia, keskeisimpiä jäljellä ole via ongelmia sekä toimenpiteitä, joihin niiden ratkaisemiseksi on ryhdytty. dytty.
By eliminating many trade and investment barriers inside the Community, the single market has encouraged integration of Member State markets; intra-EC manufacturing trade volumes are estimated to have grown by 20 to 30% since 1985.
Poistamalla monia yhteisön sisäisiä kaupan ja investointien esteitä yhtenäismarkkinat ovat edistäneet jäsenvaltioiden markkinoiden yhdentymistä.
Furthermore, intra-EC trade has grown more rapidly
Euroopan yhteisön teollisuustuotteiden sisäkaupan
(') This section draws on information (updated where possible) from lhe Commission's single marker review, a synthesis of which was presented in 'Economic evaluation of the internal market', European Economy. Reports and studies, No 4, 1990.
(') Tämä jakso perustuu komission yhtenäismarkkinoita koskevan katsauksen tietoihin (joita on päivitetty mahdollisuuksien mukaan), joista on esitetty yhteenveto artikkelissa "Economic Evaluation of the Internal Market",' European Economy, Reports and Studies, n:o 4, 1996.
than trade between Member States and third countries, which is evidence of deepening regional integration.
Lisäksi yhteisön sisä­kauppa on kasvanut nopeammin kuin jäsenvaltioiden kauppa yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa, mikä osoittaa alueellisen yhdentymisen syventyneen.
Table 7.1 gives detailed evidence of this, giving for each Member State the share of total trade accounted for by intra-EC trade.
Taulukosta 7.1 ilmenee sisäkaupan osuus kunkin jäsenvaltion kokonaiskaupasta.
Share of trade within the Community in total trade (')
Yhteisön sisäkaupan osuus koko kaupasta (')
Share change 1985-90
1985­1990 osuuden muutos
(') Average of imports and exports of goods.
(') Tavarantuonnin ja ­viennin keskiarvo.
0 First nine months.
0 Ensimmäiset 9 kuukautta.
Much of this appears to have occurred between 1985 and 1990, when intra-EC trade ratios rose (by 6.1 percentage points on average) in all 15 current Member States, and especially in the southern Member States (Portugal, Spain, Greece and Italy).
vuosina 1985—1990, jolloin sisäkaupan osuus kasvoi (keskimäärin 6,1 prosenttiyksikköä) kaikissa viidessätoista nykyisessä jäsenvaltiossa, ja erityisesti eteläisissä jäsenvaltioissa (Portugalissa, Espanjassa, Kreikassa ja Italiassa).
Subsequently, the integration process appears to have slowed, but two reasons suggest that this slowdown could be exaggerated: firstly, trade data since 1993 significantly and consistently underestimate actual trade flows inside the Community (-); secondly, the intra-EC trade ratio is sensitive to factors other than trade integration, and such factors probably boosted it in the late 1980s and decreased it after 1990 (:l).
Myöhemmin yhdentyminen näyttää hidastuneen, mutta on kaksi syytä olettaa, että tätä hidastumista on liioiteltu: ensiksikin vuodesta 1993 lähtien kauppaa koskevissa tiedoissa on aliarvioitu huomattavasti ja jatkuvasti yhteisön sisäisen kaupan määrää (') ja toiseksi sisäkaupan osuuteen vaikuttavat helposti muutkin tekijät kuin kaupan yhdentyminen, ja nämä tekijät todennäköisesti kasvattivat sitä 1980-luvun lopulla ja alensi vat sitä vuoden 1990jälkeen (:i).
Today, well over half of every Member State's trade is with other Member States (the Community average was 61.2% in the first nine months of 1997).
Nykyisin yli puolet jokaisen jäsenvaltion kaupasta käydään muiden jäsenvaltioiden kanssa (yhteisön keskiarvo oli 61,2 % vuoden 1997 kolmen ensimmäisen neljänneksen aikana).
Portugal, Belgium and Luxembourg are most integrated within the Community in trade terms, with ratios above 70%.
Portugali, Belgia ja Luxemburg ovat sisäkaupan osuudella mitaten yhdentyneimmät yhteisön jäsenvaltiot, sillä niissä sisäkaupan osuus on yli 70 %.
The United Kingdom, with a ratio of 52.1 % in 1997, is the least integrated, but that ratio rose over 3 points between 1985 and 1990.
Yhdistynyt kuningaskunta, jossa sisäkaupan osuus oli 52,1 % vuonna 1997, on vähiten yhdentynyt, mutta sielläkin sisäkaupan osuus kasvoi yli kolme prosenttiyksikköä vuosina 1985—1990.
Even the newest Member States are already well integrated (their intra-EC trade ratios range between 57.0 and 68.6%), despite only becoming Member States in 1995.
Uusimmatkin jäsen valtiot ovatjo sangen yhdentyneitä (sisäkaupan osuus niiden kaupasta vaihtelee välillä 57,0—68,6 %), vaikka ne liittyivät yhteisöön vasta vuonna 1995.
(-) The single market eliminated frontier formalities in 1993 to reduce 'red tape' and speed up crossborder deliveries.
Yliä kasvavassa määrin jäsenvaltiot käyvät kauppaa samanlaisilla tuotteilla, joiden hinnoissa ja laadussa kuitenkin on eroja. Tästä koituu
However, as intra-Community trade data had always been collected at these frontiers, a new collection system was needed.
Yhteisön sisäistä kauppaa koskevat tilastotiedot oli kuitenkin aina kerätty raja-asemilla, ja nyt tarvittiin uusi tietojen keräysjärjestelmä.
The new system, based on a survey approach, appears to significantly under-record actual flows.
Uusi tietojenkeruujärjestelmä perustuu kyselytutkimuksiin, jotka ilmeisesti aliarvioivat kaupan todellista määrää.
Consequently, the ratio of intra-EC trade relative to extra-EC trade (for which collection methods remain unchanged) is also underestimated.
Tästä seuraa, että tilastot aliarvioivat myös sisäkaupan suhdetta EY:n ulkopuolisten maiden kanssa käytävän kaupan määrään.
(') Oil price falls in the late 1980s will have increased the intra-EC trade ratio by cutting the value of extra-EC imports.
(') Öljyn hinnan lasku 1980-luvun lopulla nosti sisäkaupan suhdetta ulkomaankauppaan, koska se alensi EY:n ulkopuolisen tuonnin arvoa.
Community growth at the same time will have reinforced the effect: strong market demand will have led Community producers to supply Member State markets in preference to third country markets.
Samanaikainen talouskasvu yhteisössä vahvisti vaikutusta: vahva markkinakysyntä sai yhteisön tuottajat myymään jäsenvaltioiden markkinoille ulkopuolisten markkinoiden sijasta.
Recession in the early 1990s will have had the opposite effect.
1990-luvun alun laman vaikutus oli päinvastainen.
This has a number of beneficial effects.
useita myönteisiä vaikutuksia.
Firstly, there is more intense competition on Member States' markets, squeezing firms' profit margins, especially in sectors where trade barriers were most significant in 1985.
Ensinnäkin kilpailu kiihtyy jäsenvaltioiden markkinoilla ja yritysten myyntikatteet supistuvat erityisesti aloilla, joilla kaupan esteet olivat huomattavia vuonna 1985.
Secondly, there are benefits to consumers in the form of a wider choice of products to buy.
Toiseksi kuluttajat hyötyvät kilpailusta myös laajemman tuotevalikoiman muodossa. dossa.
Foreign direct investment is another way through which markets become more closely integrated.
Ulkomaiset suorat sijoitukset ovat toinen tapa, jolla markkinat yhden tyvät entistä tiiviimmin.
In recent decades, but especially in the 1980s, for eign investment flows worldwide have expanded very rapidly, and the Community has attracted a remarkably high and increasing share of these — 44% between 1991 and 1993, up from just over 28% between 1982 and 1987.
Viime vuosikymmeninä ja erityisesti 1980luvulla ulkomaiset sijoitukset ovat kasvaneet erittäin paljon koko maailmassa, ja yhteisöön on tullut niistä huomattavan suuri ja yhä kasvava osuus, 44 % vuosina 1991—1993, kun yhteisön osuus vuosina 1982—1987 oli vain 28 %.
Foreign investment activity inside the Community grew vigorously between 1986 and 1991 (on average, nominal inflows grew 41% annually) before slowing beUveen 1992 and 1996 (on average, growing just 7% an nually in nominal terms).
Ulkomaiset sijoitukset yhteisön sisällä kasvoivat voimakkaasti vuosina 1986—1991 (sijoitusten nimellismäärä kasvoi vuosittain keskimäärin 41 %), kunnes vuosina 1992—1996 tapahtui hidastuminen (nimellismäärä kasvoi keskimäärin vain 7 % vuosittain).
Table 7.2 shows that during the 1986 to 1991 period, the United Kingdom was by far the prime target for foreign investors, absorbing 32 % of all for eign investment received by the Community.
Taulukosta 7.2 ilmenee, että vuosina 1986—1991 ulkomaiset sijoitukset suuntautuivat ylivoimaisesti eniten Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jonne ohjautui 32 % kaikista yhteisöön tulleista ulkomaisista sijoituksista.
Its record particularly reflected its success in attracting investment from non-Member States (receiving 45% of all such flows).
Yhdistynyt kuningaskunta onnistui houkuttelemaan sijoituksia ennen kaikkea yhteisön ulkopuolelta (45 % yhteisön ulkopuolelta tulleista sijoituksista).
Other important recipients of foreign investment in the period were France, Spain, the Benelux countries and Germany.
Muita merkittäviä ulkomaisten sijoitusten kohdemaita samana aikana olivat Ranska, Espanja, Benelux-maat ja Saksa.
Since 1992, however, foreign investment flows inside the Community have been more evenly distributed.
Vuodesta 1992 lähtien ulkomaiset sijoitukset ovat jakaantuneet yhteisössä tasaisemmin.
The United Kingdom has continued to receive most, but no longer a disproportionately large share (over 17% of total flows between 1992 and 1996), followed by the Netherlands, France and Germany.
Yhdistynyt kuningaskunta on edelleen saanut eniten sijoituksia, joskaan sen osuus ei enää ole ollut suhteettoman suuri (yli 17 % kaikista sijoituksista vuosina 1992—1996). Seuraavaksi eniten sijoituksia ovat saaneet Alankomaat, Ranska ja Saksa.
The United Kingdom's performance reflects falls in its share of both total intra-EC and extra-EC foreign investment (to 15% and about 30% respectively).
Yhdistyneen kuningaskunnan osuus on laskenut sekä EY:n sisäisten sijoitusten (15 %) että EY:n ulkopuolelta tulleiden sijoitusten osalta (noin 30 %).
Investment flows between Member States are becoming increasingly impor­tant, providing 65% of the Community's total foreign investment between 1992 and 1996 as against 57% between 1986 and 1991.
Jäsenvaltioiden väliset sijoitusvirrat kasvavat yhä merkittävämmiksi, sillä niiden osuus yhteisön kaikista ulkomaisista investoinneista oli 65 % vuosina 1992—1996, kun se vuosina 1986—1991 oli 57 %.
The United Kingdom, Benelux, Germany and France have enjoyed the largest shares of this throughout the 1986-96 period, but the Netherlands' share has signifi­cantly increased since 1992 whilst the United Kingdom's has decreased.
Yhdistynyt kuningaskunta, Benelux­maat, Saksa ja Ranska ovat saa­neet niistä suurimman osan koko kaudella 1986—1996, mutta Alankomaiden osuus on kasvanut merkittävästi vuodesta 1992, kun taas Yhdistyneen kuningaskunnan osuus on pienentynyt.
Origin of foreign direct investment inflows
Ulkomaisten suorien sijoitusten alkuperämaa
1986-91 Share of flows originating from
1986­1991 Sijoitusten alkuperämaa ja osuus
1992-96 Share of flows originating from
1992­1996 Sijoitusten alkuperämaa ja osuus
Mergers and acquisitions
Yrityskaupat
The evolution of merger and acquisition activity inside the Community reflects the pattern of foreign investment.
Yhteisön sisäisten yrityskauppojen vilkastuminen noudattaa jossa kin määrin ulkomaisissa sijoituksissa havaittua kehitystä.
In 1996, the number of mergers and acquisitions was less than in 1995, and well below the peak year of 1990, although their value has actually climbed steadily since 1994.
Vuonna 1996 yrityskauppoja tehtiin lukumääräisesti vähemmän kuin vuonna 1995 ja selvästi vähemmän kuin huippuvuotena 1990, mutta yrityskauppojen arvo on itse asiassa noussut tasaisesti vuodesta 1994.
Nearly 70% of all operations inside the Community are purely domestic affairs, involving companies from the same Member State.
Lähes 70 % kaikista yhteisössä tehdyistä yrityskaupoista on puhtaasti kotimaisia, saman jäsenvaltion yritysten välisiä.
About 18% are between companies from different Member States, and less than 14% involve com panies from the Community and a third country (especially the United States, but also Switzerland).
Noin 18 % tapahtuu eri jäsenvaltioiden yritysten kesken, ja alle 14 pro sentissa on mukana yrityksiä sekä yhteisöstä että jostakin yhteisön ulkopuolisesta maasta (erityisesti Yhdysvalloista mutta myös Sveitsistä).
However, the importance of the last type of operation is growing fastest.
Yhteisön ulkopuolisten kanssa tehtävien kauppojen merkitys kasvaa kuitenkin nopeimmin.
Generally, merger and acquisition activity by companies in Denmark, Ireland, the Netherlands, Finland, Sweden and the United Kingdom is well above the share of their national economies in Community GDP.
Yleisesti ottaen tanskalaisten, irlantilaisten, alankomaalaisten, suomalaisten, ruotsalaisten ja englantilaisten yritysten yrityskaupat ylittävät selvästi niiden kotimaiden osuuden yhteisön BKT:sta.
All this merger and acquisition activity is changing the structure of manufacturing, increasing average levels of Community-wide industrial concentration (on average, the share of total sales by the largest four manufacturing firms in all sectors rose 2.3 percentage points between 1987 and 1993), but causing some declines at the Member State level (in France, the United Kingdom and Belgium, the average sales shares of the four leading firms in all industries fell 0.1, 0.9 and 1.7 percentage points, respectively, between 1987 and 1993).
Yrityskaupat muuttavat teollisuuden rakennetta. Ne lisäävät teollisuuden keskittymistä yhteisön tasolla (neljän suurimman teollisuusyrityksen osuus kokonaisliikevaihdosta kaikilla sektoreilla nousi keskimäärin 2,3 prosenttiyksikköä vuosien 1987—1993 välillä), mutta vähentävät jonkin verran keskittyneisyyttä jäsenvaltiotasolla (vuosien 1987—1993 välillä neljän suurimman yrityksen osuus kyseisen alan yhteenlasketusta liikevaihdosta kaikilla toimialoilla yhteensä laski keskimäärin 0,1 prosenttiyksikköä Ranskassa, 0,9 pro senttiyksikköä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 1,7 prosenttiyksikköä Belgiassa).
An explanation for this could be that while largescale operators are becoming fewer and bigger, taking greater shares of the total Community market, they also have wider geographical coverage, intensifying competition at the level of each Member State.
Yksi selitys tähän voisi olla, että suuria yrityksiä on yhä vähemmän ja ne ovat entistä suurempia, saavat suuremman osuuden koko yhteisön markkinoista, mutta myös kattavat suuremman maantieteellisen alueen ja kiristävät kilpailua kunkin jäsenvaltion tasolla.
Services have not so far undergone such a transformation, especially in sectors which remain heavily regulated.
Palvelualoilla tällaista muutosta ei toistaiseksi ole tapahtunut varsinkaan edelleen tiukasti säännellyillä sektoreilla.
Furthermore, deregulation of services has lagged behind deregulation of goods markets, so mergers and acquisitions among service operators have become important only in the most recent period.
Palvelualan sääntelyn purkaminen on myös ollut paljon hitaampaa kuin hyödykemarkkinoiden, ja yrityskauppojen merkitys palvelusektorilla kasvanut vasta aivan viime aikoina.
Any impact this may have on the services sector is therefore only just start ing.
Näin ollen yrityskauppojen mahdolliset vaikutukset palvelusektoriin ovat vasta aivan aluillaan.
On competition conditions
Vaikutukset kilpailuolosuhteisiin
Evidence on firms' profit margins indicates that market integration has intensified competition; average margins were estimated to be some 0.5 percentage points lower between 1987 and 1991 than they would have been in the absence of the single market, but the impact was even stronger in sectors where trade barriers had been traditionally most significant (e.g. consumer electronics or motor vehicles).
Yritysten myyntikatteisiin perustuvat tiedot osoittavat, että markkinoiden yhdentyminen on tiukentanut kilpailua; keskimääräisten katteiden arvioitiin vuosina 1987—1991 olleen noin 0,5 prosenttiyksikköä pienemmät kuin ne olisivat olleet ilman yhtenäismarkkinoita, mutta vaikutus oli tätäkin suurempi aloilla, joilla kaupan esteet olivat aiemmin olleet suurimmat (kuten kulutuselektroniikan ja moottoriajoneuvojen kaupassa).
Competition has therefore helped to restrain price inflation throughout the Community, but also stimulated Community-wide consumer price convergence for both goods and services (again especially in the most deregulated sectors); the coefficient of price variation (including taxes) in consumer goods between Member States dropped from 22.5% in 1985 to 19.6% in 1993.
Kilpailu on näin ollen auttanut hillitsemään inflaatiota koko yhteisössä, mutta myös lähentänyt jäsenmaiden tava roiden ja palvelujen kuluttajahintoja (erityisesti aloilla, joilla sääntelyä on purettu eniten); kulutustavaroiden hintojen variaatiokerroin (verot mukaan lukien) jäsenvaltioiden välillä laski vuoden 1985 22,5 prosentista 19,6 prosenttiin vuonna 1993.
For services, the drop was from 33.7 to 28.6%.
Palvelujen osalta kerroin laski 33,7 prosentista 28,6 prosenttiin.
On the other hand, in the energy sector, where deregulation has hardly begun, the coefficient of price variation between Member States actually increased strongly (from 21.1 to 31.7%).
Toisaalta taas energiasektorilla, missä sääntelyn purku on tuskin alkanutkaan, hintojen variaatiokerroin jäsenvaltioiden välillä nousi voimakkaasti (21,1 prosentista 31,7 prosenttiin).
Overall, however, competition has increased, with positive effects on Community GDP, investment and employment.
Pääsääntöisesti kilpailu on kuitenkin lisääntynyt, mikä vaikuttaa myönteisesti yhteisön BKT:hen, investointeihin ja työllisyyteen. lisyyteen.
On the Community's financial markets
Vaikutukset yhteisön rahoitusmarkkinoihin
Abolition of exchange controls and of other restrictions to capital flows, together with deregulation of financial markets, is starting to have effects.
Valuutansääntelyn ja muiden pääomanliikkeiden rajoitusten pois taminen on alkanut vaikuttaa yhdessä rahoitusmarkkinoiden sääntelyn poistamisen kanssa.
Already there have been significant increases in crossborder saving and investment flows.
Rajojen yli tehtävät talletukset ja sijoitukset ovat kasvaneet merkittävästi.
In 1993, foreign portfolio investment outflows were equivalent to an (unweighted) average of 4.2% of GDP, compared with just 1.8% of GDP in 1985.
Vuonna 1993 portfbliosijoitukset ulkomaille vastasivat keskimäärin (painottamaton keskiarvo) 4,2 prosenttia BKT:sta, kun ne vuonna 1985 olivat vain 1,8 prosenttia BKT:sta.
In the same period, foreign portfolio investment inflows increased from an (unweighted) average of 2.0% of GDP to 7.1 %.
Samana aikana portfolio-investoinnit ulkomailta kasvoivat keskimäärin (painottamaton keskiarvo) 2,0 prosentista 7,1 prosenttiin BKTrsta.
Increased flows imply growing foreign asset stocks.
Sijoitusmäärien kasvu merkitsee ulkomaisen varallisuuden kasvua.
Although market integration among Member States has intensified, the single market still remains legally incomplete.
Vaikka jäsenvaltioiden markkinat ovat yhdentyneet, yhtenäismarkkinat eivät vielä ole oikeudellisesti täydelliset.
On 1 February 1998, 21.1 % of all relevant measures were still not applied in all Member States.
Helmikuun 1. päivänä 1998 21,1 prosenttia kaikista yhtenäismarkkinatoimenpiteistä ei vielä oltu pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa.
Nonimplementation is worst in the fields of transport, public procurement and intellectual and industrial property rights.
Säädösten täytäntöön panossa on eniten puutteita kuljetusalalla, julkisissa hankinnoissa sekä tekijän-ja teollisoikeuksien alalla.
Finland, the United Kingdom and Sweden have the best transposition records (2.5% or less of legislation still to be transposed), Belgium, Austria and Germany the worst (over 7% still needing transposition).
Suomi, Yhdistynyt kuningaskunta ja Ruotsi ovat parhaiten siirtäneet yhteisön lainsäädäntöä osaksi omaa lainsäädäntöään (enintään 2,5 % lainsäädännöstä on vielä siirtämättä), Belgia, Itävalta ja Saksa puolestaan heikoimmin (yli 7 % on vielä siirtämättä).
To improve the situation and reap the full potential of market integration, the Commission and Member States agreed an action plan for the single market in June 1997.
Tilanteen parantamiseksi ja markkinoiden yhdentymisen kaikkien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi komissio ja jäsenvaltiot sopivat yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelmasta kesäkuussa 1997.
Beyond legislation, however, other problems are also delaying market in tegration (and therefore are the target of Community action).
Lainsäädännön lisäksi muutkin ongelmat hidastavat markkinoiden yhdentymistä (ja ovat siksi yhteisön toimenpiteiden kohteena).