natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Recent data for the period 1995-8 give some indications of which scenario — low, high or baseline — is closest to the initial outturn.
Tiedot ajanjaksolta 1995-1998 antavat jonkinlaisia viitteitä siitä, mikä tulevaisuudenkuvista — vähäisen kasvun skenaario, voimakkaan kasvun skenaario vai perusennuste — vastaa parhaiten viime vuosien tosiasiallista ke hitystä.
For example, fertility rates are proving lower than predicted in the base line scenario, so observed increases in the young population are around the average of the baseline and low scenarios.
Esimerkiksi syntyvyys näyttää olevan pienempää kuin perusennusteessa, joten nuoren väestön havaittu lisääntyminen on lähellä perusennusteen ja ma talan kasvun tulevaisuudenkuvan keskiarvoja.
On the other hand, mortality rates as well as net migration were somewhat over estimated in the baseline scenario.
Toisaalta kuolleisuusluvut samoin kuin nettomuutoliike arvioitiin perusennusteessa hieman liian suuriksi.
Thus the aging of the population and the growth of the number of old people are both close to the average of the baseline and high scenarios.
Näin ollen väestön ikääntyminen ja vanhusten määrän lisääntyminen ovat molemmat lähellä perusennusteen ja voimakkaan kasvun ennusteen keskiarvoa.
It seems therefore, at least on initial readings, that the baseline scenario is proving a good central estimate, although the other two scenarios need to be taken into consideration.
Niinpä vaikuttaakin siltä, että ainakin ensikatsomalta perusennuste on osoittautumassa hyväksi pääarvioksi, joskin myös kaksi vaihtoehtoista tulevaisuudenkuvaa täytyy ottaa huomioon.
High growth rates, on the other hand, are expected in some regions in Southern Spain (mainly because of natural population growth), the South of France (mainly due to immigration) and Greece (because of both factors) as well as in a number of regions in the UK, Belgium and the Netherlands (Map 13).
Vaikka väestö todennäköisesti kasvaa useimmilla alueilla vuosina 2000-2005, se alkaa jo vä hentyä Saksan itäosissa, Luoteis-Espanjassa ja Luo-teis-ltaliassa, suurelta osin luonnollisen väestön vähene misen takia. Nettomuutto alueelta poispäin vaikuttaa asiaan vain Mecklenburg-Vorpommernissa ja Baskimaassa (kartta 12).
Population and the labour force est growth of population continues to be in Flevoland in the Netherlands (a region reclaimed from the sea), though growth is also forecast to be high in Luxembourg and several West German regions, where both fertility rates and net inward migration are assumed to be relatively high.
1.3 Väestö ja työvoima menissä, Brysselissä ja Wienissä on myös odotettavissa väestön vähenemistä osin siksi, että ihmisiä muuttaa naapurialueille.
found consequences for systems of social protection, particularly for pensions, which for the most part are funded by contributions of employees and em ployers.
kuisi nykyistä vauhtia vuoteen 2005 asti, jonka jälkeen sen ennustetaan kiihtyvän 1,1 miljoonaan vuodessa suurten ikäluokkien tullessa eläkeikään.
The increase will mean that a significantly higher number of people above retirement age will need to be supported by those in work and paying contributions.
Tämä 65-vuotiaiden ja sitä vanhempien ihmisten määrän kas vu on yhteistä kaikille jäsenvaltioille.
While there were about 4.3 people of working age for every pensioner in 1995, by 2025, there will be fewer than 3 (Map 16).
Tässä tulevaisuudenkuvassa 65-vuotiaiden ja sitä vanhempien osuus kasvaa 16 prosentista 22 prosenttiin vuosina 2000-2025.5
By the period 2020 to 2025, many more regions are likely to have declining population (Map 14).
Samoin kasvua on odotettavissa monilla alueilla Isossa-Britanniassa, Belgiassa ja Alankomaissa (kartta 13).
These include all those in Italy and in Northern Spain as well as some in Greece, (Western) Germany and France because of fertility rates remaining below replace ment level for an extended period — so causing natural population to fall (Map 15) — combined, in Germany, with reduced inward migration.
Voimakkaimpana väestönkasvu jatkuu Flevolandissa Alankomaissa (Flevoland on alue, joka on vallattu takaisin mereltä). Kasvun ennustetaan olevan voimakasta myös Luxemburgissa ja useilla Länsi-Saksan alueilla, joilla sekä syntyvyyden että nettomuuton odotetaan ole van melko suurta.
Only in the UK and Sweden are fertility rates projected to be closer to replacement levels, so that in some regions which experienced a decline between 2000 and 2005, population could rise between 2020 and 2025 (in Greater London, Greater Manchester, the North of England, Norra Mellansverige, Mellersta Norrland).
Vanhempien ihmisten osuuden huomattavalla kasvulla (jopa voimakkaan kasvun tulevaisuudenkuvassa) on perusluonteisia seuraamuksia sosiaaliturvajärjestelmille, erityisesti eläkkeille, jotka suurimmaksi osaksi rahoitetaan työntekijöiden ja työnantajien maksuilla.
At the same time, in the South of France, major inflows of migrants (largely people retiring) from other re gions of France as well as from countries outside the Union, such as in North Africa, are likely to continue.
Vanhempi en ihmisten osuuden lisäys merkitsee sitä, että työntekijämaksuilla täytyy kustantaa selvästi nykyistä suurempi määrä eläkeiän saavuttaneiden ihmisten eläkkeitä.
Once again, Flevoland is projected to be the highest growth region (population rising by 0.7% a year).
Kun vuonna 1995 jokaista eläkeläistä kohti oli 4,3 työssä käyvää kansalaista, heitä on alle 3 vuoteen 2025 men nessä (kartta 16).
The prospective problem, however, varies markedly between different parts of the Union.
Ongelman todennäköinen suuruus vaihtelee kuitenkin huomattavasti unionin eri osien välillä.
In the countries with a relatively young population, Ireland, Luxembourg and the Netherlands, the old-age dependency rate forthe most part was 20% or below in 1995.
Maissa, joissa väestöön melko nuorta, eli Irlannissa, Luxemburgissa ja Alankomaissa, työssäkäyvien panoksesta riippuvaisten vanhusten määrän osuus työikäisten määrästä oli vuonna 1995 suurimmaksi osaksi 20 prosenttia tai sen alle.
This was also the case in some regions in the North-East of France, the South of Spain and Italy, the West of Austria and the South-West and North-East of Germany.
Samanlainen tilanne oli myös joillakin alueilla Koil-lis-Ranskassa, Etelä-Espanjassa ja Etelä-Italiassa, Itävallan länsiosissa sekä Lounais- ja Koillis-Saksassa.
In several regions in the South of France, the North of Spain and Northern-Central Sweden, however, the ratio has already reached 30% or so.
Monilla Etelä-Ranskan, Pohjois-Espanjan ja pohjoisen Keski-Ruotsin alueilla osuus on kuitenkin jo nyt noin 30 prosenttia.
In the Swedish regions, this is a result of emigration of people of working age, which is also the case in some parts of Northern Spain and the South of France.
Ruotsin alueilla tämä johtuu työikäisen väestön poismuutosta. Samanlainen tilanne on osissa Poh-jois-Espanjaa ja Etelä-Ranskaa.
In Languedoc-Roussillon and Provence-Alpes-Côte d'Azur, on the other hand, significant immigration of people of pensionable age has the same effect on the rate.
Toisaalta eläkeikäisten ihmisten muutolla Languedoc-Roussilloniin ja Provence-Alpes-Côte d Azuriin on vastaava vaikutus näillä alueilla. eilla.
The ageing of the population
Väestön ikääntyminen
While no significant ageing effect is likely to be visible by 2005 in the UK, Sweden and Ireland, the old-age dependency rate is set to increase in Northern and central Italy as well as in Southern and Eastern Germany, the South of France and mainland Greece.
Vaikka mitään huomattavaa ikääntymisen vaikutusta ei todennäköisesti ole näkyvissä Isossa-Britanniassa, Ruotsissa tai Irlannissa vuoteen 2005 mennessä, työssäkäyvien panoksesta riippuvaisten vanhusten osuus on kasvamassa Pohjois- ja Keski-ltaliassa sekä Etelä- ja Itä-Saksassa, Etelä-Ranskassa ja manner-Kreikassa.
The dramatic changes in the age structure of Union population will become apparent in 2025 (Map 16).
Unionin ikärakenteen hätkähdyttävät muutokset tulevat näkyviin vuonna 2025 (kartta 16).
In a number of regions in Northern Italy and central France, the old-age dependency rate is projected to rise to well above 40%, as a result of low birth rates over a long period of time, which has the effect of de pressing workingage population, and, in France, of relatively low net immigration.
Monilla alueilla Pohjois-ltaliassa ja Keski-Ranskassa työssäkäyvien panoksesta riippuvaisten vanhusten osuuden odotetaan ko hoavan selvästi yli 40 prosenttiin työikäisten määrästä. Tämä johtuu pitkän aikavälin alhaisesta syntyvyydestä, joka puolestaan vähentää työikäistä väestöä.
Apart from in the South of Spain and Northern Portugal, only in Ile de France (Paris) and urban conurbations in England would the rate remain relatively low (around 25%), whereas in the Netherlands, where population was previously relatively young, the number of people of 65 and over relative to population of working age is likely to in crease markedly to around the EU average.
Ranskassa yhtenä syynä on myös suhteellisen vähäinen nettomaahanmuutto. Etelä-Espanjaa ja Pohjois-Portugalia lu kuun ottamatta vain île de Francessa (Pariisissa) ja
While the different scenarios show very different trends for the share of young people in total population, this is not the case for the share of older people.
Eri tulevaisuudenkuvissa nuorten väestöosuuden kehitys nähdään hyvin eri tavoin. Toisin on vanhusten kohdalla.
Since all those who will reach the age of 65 or over by the end of the period have already been born, the only uncertain factors are the change in life expectancy and net migration.
Koska kaikki, jotka ehtivät 65 vuoden ikään tai van hemmiksi tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana, ovat jo syntyneet, ainoat epävarmuustekijät ovat muu tokset odotettavissa olevassa eliniässä ja nettomuutossa.
In all three scenarios, the number in this age group is projected to increase, just as it has since 1950.
Kaikissa kolmessa tulevaisuudenkuvassa tämän ikäluokan ennustetaan kasvavan, aivan kuten on tapahtunut vuodesta 1950 lähtien.
At present, it is rising by around 0.8 mil lion, or 1%, a year, over twice the growth in total population. Under the baseline projection, growth would continue at this rate until 2005, after which it is fore cast to increase to 1.1 million a year as the babyboom generation reaches retirement age.
Tällä hetkellä vanhojen ihmisten määrä on lisääntymässä noin 0,8 miljoonalla tai prosentilla vuodessa eli kaksi kertaa nopeammin kuin koko väestön määrä.
1.3 Population and the labour force
1.3 Väestö ja työvoima v~
Map 12 Population growth by region, 2000-05
Kartta 12 Väestön kasvu alueittain, 2000­2005
Annual average % change (baseline scenario)
Vuotuinen muutos, % (perusennuste)
Source: Eurcstat
I < ­0,35 _BAR_ ­0,35­0 Lähde: Eurostat
< -0.35 -0.35-0 0-0.35 0.35-0.7 > 0.7 No data 58
~J 0­0,35 _BAR_ 0,35­0,7 ■ > 0,7 Ί Ei tietoja 58
0 Map 13 Population growth and migration, 2000-05 (baseline scenario)
Kartta 13 Väestönkasvu ja muuttoliike, 2000­2005 (perusennuste)
Natural population growth
Luonnollinen väestönkasvu
1.3 Population and the labour force
1.3 Väestö ja työvoima f^te_ & cSÌ^ > t? Canarias (E)
Map 14 Population growth by region, 2020-25
Kartta 14 Väestön kasvu alueittain, 2000-2025
Annual average % change (baseline scenario)
Keskimääräinen vuotuinen muutos, % (perusennuste)
Map 15 Population growth and migration, 2020-25 (baseline scenario)
0 Kartta 15 Väestönkasvu ja muuttoliike, 2020­2025 (perusennuste)
0 Natural population growth
Luonnollinen väestönkasvu
1.3 Population and the labour force the Union, despite the fall in relative numbers of children.
Arviot osoittavat, että vanhusten määrän kasvu nostaa elatussuhdetta Länsi-Saksassa ja Pohjois-ltaliassa vuo teen 2005 mennessä (kartta 17) ja vuoteen 2025 men nessä koko unionin alueella lasten suhteellisen määrän vähenemisestä huolimatta.
The rate is likely to be particularly high (well over 60%) in France (especially in central re gions), Sweden and Finland, except in each case in the capital city.
Suhde on todennäköisesti erittäin korkea (selvästi yli 60 %) Ranskassa (erityisesti sen keskialueilla), Ruotsissa ja Suomessa, maiden pää kaupunkeja lukuun ottamatta.
temporary fall up to the year 2000 — to increase con tinuously to over 27% in 2020 in the baseline projection.
Perusennusteessa hyvin vanhojen ihmisten (80-vuotiaiden ja sitä vanhempien) osuuden 65-vuotiaiden ja sitä vanhempien ikäluokasta odotetaan nousevan koko ajan — vuoteen 2000 asti ulottuvan hetkellisen laskun jälkeen — siten, että se on yli 27 prosenttia vuonna 2020.
Dependency rates
Elatussuhteet
The overall dependency rate is the total number of people above and below working age (15 to 64) rela tive to those of working age.
Yleinen elatussuhde on eläkeikäisten ja alle työikäisten kokonaismäärä suhteessa työikäisten (15-64-vuotiaiden) määrään.
As such, it summarises the consequences of changes in the fertility rate, life expectancy and migration for the age structure of the population.
Se kuvaa tiivistetysti syntyvyyden, elinajanodotteen ja muuttoliikkeen muutosten seurauksia väestön ikärakenteelle.
Although the dependency rate gives an indication of the relative number of people needing to be supported by those of working age, and so of the tax implications, it needs to be interpreted with care.
Elatussuhde antaa viitteitä työikäisten tuen tarpeessa olevien ihmisten suhteellisesta määrästä ja niin ollen myös veroseuraamuksista, mutta sitä täytyy tulkita huolella.
On the one hand, it implicitly treats changes in the number of children and elderly people as if they we-e equivalent, whereas, in practice, the costs of pensions and longterm care are likely to be greater than those as sociated with caring for and educating children.
Yhtäältä se epäsuorasti käsittelee lasten ja vanhusten määriä tasa-arvoisina, vaikka käytännössä eläkkeiden ja pitkäaikaishoidon kulut ovat suurempia kuin lasten hoidon ja koulutuksen kulut.
Moreover, while the former costs fall to a major extent on the public sector, and, therefore, have fiscal implications, the costs of raising children tend to tall much more on the family.
Lisäksi ensin mainitut kulut rasittavat pääasiassa julkista sektoria ja näin ollen niillä on verotuksellisia seuraamuksia. Lasten kasvatuksen kulut taas ovat paljon enemmän perheiden vastuulla.
On the other hand, it fails to take account of the number of people of working age who are not in work and need to be equally supported by those people who are.
Toisaalta elatussuhde ei ota huomioon työttömien määrää työikäisestä väestöstä: työttömäthän tarvitsevat yhtä lailla tukea työssäkäyviltä.
The fiscal implications of future increases in the dependency rate, therefore, could potentially be offset by increases in the proportion of people of working age in employment, through both reductions in unemployment and increases in participation. pation.
Tulevaisuudessa kasvavan elatussuhteen rahapoliittisia seuraamuksia voidaan siis mahdollisesti tasapainottaa lisäämällä työikäisen väestön työllistymistä sekä työttömyyden vähentämisen että suuremman työvoimaosuuden kautta.
The rate for the Union as a whole has, in practice, de clined over the past 20 years from around 55% to just under 50%, signifying that there are slightly less than 50 potential dependants for every 100 people of working age.
Unionin yleinen elatussuhde oli 20 vuotta sitten 55 % ja se on käytännössä vähentynyt niin, että se on nyt 50 %.
The decline reflects the fall in births and so in the number of children under 15 which has more than offset the increase in the number of people of 65 and over.
Tämä osoittaa, että nykyään sataa työikäistä ihmistä kohti on hieman alle 50 potentiaalista riippuvaista.
This, however, will no longer be the case from the year 2000 on, and, according to the baseline projection, the rate will rise steadily, so that by 2025 there will be 58 potential dependants for every 100 people of working age.
Työikäisten väheneminen kuvastaa syntyvyyden vä henemistä ja siten myös alle 15-vuotiaiden lasten määrän vähentymistä, mikä on aiemmin kompensoinut tehokkaasti 65-vuotiaiden ja sitä vanhempien määrän kasvun.
At the regional level, the lowest dependency rates are generally found in capital cities and surrounding re gions, though they are also low in most regions in Germany and Austria as well as in the North and centre of Italy because of the low birth rates in these areas (Map 17).
Alueellisella tasolla elatussuhde on yleensä alhaisin pääkaupungeissa ja niitä ympäröivillä alueilla. Se on kuitenkin alhainen myös suurimmassa osassa Saksan ja Itävallan alueita samoin kuin Pohjois- ja Keski-ltaliassa näiden alueiden vähäisen syntyvyyden vuoksi (kartta 17).
In the more economically successful places, the effect of low birth rates has been reinforced by inward migration of people of working age (Darmstadt, Oberbayern and Lombardia, for example).
Taloudellisesti menestyneemmillä alueilla alhaisen syntyvyyden vaikutuksia on vahvistanut työikäisen väestön muuttoliike alueille (tällaisia alueita ovat esimerkiksi Darmstadt, Ylä-Baijeri ja Lombardia).
The highest dependency rates generally occur in regions where there is an above average propor tion of children, reflecting relatively high birth rates, such as in Ireland and various parts of France and Spain, which more than offsets, in some cases, in Ireland in particular, relatively small numbers of people of retirement age.
Elatussuhde on yleensä korkein sellaisilla alueilla, joilla lasten osuus on keskiarvon yläpuolella eli syntyvyys on suhteellisen suurta. Näin on esimerkiksi Irlannissa sekä monin paikoin Ranskassa ja Espanjassa, missä syntyvyys joissa
The demographic prospects described above also have implications for the size and age composition of the labour force.
Yllä arvioidut väestönmuutokset vaikuttavat myös työ voiman kokoon ja ikärakenteeseen.
These, however, are as much influenced by changes in participation as by de mographic trends.
Näihin vaikuttavat kuitenkin yhtä paljon muutokset väestön työvoimaosuudessa kuin väestökehityskin.
Such changes are determined, in turn, by a range of factors, such as attitudes to wards further education, the age of retirement and women working, as well as the availability of childcare facilities, the nature of pension schemes and the possibility of early retirement and the structure of households.
Muutoksiin puolestaan vai kuttavat useat tekijät, kuten asenteet jatkokoulutusta kohtaan, eläkeikä sekä työssäkäyvien naisten ikä, tarjolla olevat lastenhoitotilat, eläkeohjelmat ja varhaiseläkkeen mahdollisuus sekä kotitalouksien rakenne.
They are also affected by economic factors, especially the ease or difficulty of finding a job, which has a strong effect on people's motivation to join the labour force.
Muu toksiin vaikuttavat myös taloudelliset tekijät, erityisesti työn löytämisen vaikeus tai helppous, joka vaikuttaa suuresti ihmisten halukkuuteen liittyä työvoimaan.
Participation, there fore, tends to increase as net job creation rises and to decline when it falls.
Väestön työvoimaosuus näin ollen yleensä lisääntyy, kun uusia nettotyöpaikkoja luodaan, ja laskee niiden määrän vähentyessä.
Moreover, demographic trends can potentially influence participation, and vice versa, insofar as, for example, a reduction in workingage population relative to the demand for labour encourages more people to join the labour
Lisäksi väestökehitys saattaa vaikuttaa työvoimaosuuteen ja päinvastoin.
Map 16 Old-age dependency rates, 1995, 2005 and 2025
1.3 Väestö ja työvoima ce zi m
Map 17 Overall dependency rates, 1995, 2005 and 2025
1.3 Väestö ja työvoima cc
Low and high growth labour force projections tirement age can switch to part-time work, further adding to the stock of jobs.
Vähäisen ja voimakkaan kasvun työvoima-arvioita
The two alternative scenarios for the labour force are based on the equivalent two projections of population.
Työvoiman kasvun kaksi vaihtoehtoista tulevaisuuden kuvaa perustuvat kahdelle vastaavanlaiselle arviolle väestönkasvusta.
The low growth scenario, therefore, combines low growth of population with relatively small increases in participation and vice versa for the high growth sce­nario.
Vähäisen kasvun tulevaisuudenkuva näin ollen yhdistää alhaisen väestönkasvun suhteellisen vähäiseen lisäykseen työvoimaosuudessa, kun taas voimakkaan kasvun skenaariossa voimakas väestön kasvu yhdistyy suurehkoon kasvuun työvoimaosuudessa.
The main specific assumptions are as follows.
Tärkeimmät pääoletukset ovat seuraavat:
These two opposing scenarios lead to markedly differ­ent outcomes.
Nämä kaksi vastakkaista tulevaisuudenkuvaa johtavat huomattavan erilaisiin tuloksiin.
In the high growth scenario, the labour force grows up to 2020, though at a declining rate (by over 1% a year up to 2005 and just under ΥΣ% a year from then until 2020).
Voimakkaan kasvun tulevaisuudenkuvassa työ voima lisääntyy vuoteen 2020 saakka, vaikkakin vä henevällä nopeudella (yli prosentilla vuodessa vuoteen 2005 asti ja hieman alle 0,5 prosenttia vuodessa sen jälkeen vuoteen 2020 asti).
By 2020, the labour force amounts to some 207 million, 40 million more than at present, and only starts to decline slowly from then on.
Vuoteen 2020 mennessä työ voiman määrä yltää noin 207 miljoonaan eli se on 40 miljoonaa nykyistä suurempi.
This demonstrates forcibly that in the high scenario there is little reason for labour supply problems, in terms of the number of peo­ple entering the labour market at least, to constrain the growth of employment, and of the EU economy, for some time to come.
Voimakkaan kas vun tulevaisuudenkuvassa ei siten selvästikään ole syy tä epäillä työvoiman tarjontaan (ja ainakaan työmarkkinoille astuvien ihmisten määrään) liittyvien ongelmien estävän työllisyyden ja EU:n talouden kasvua vähään ai kaan.
• Low growth scenario: lower rates of economic growth than in the past with little growth in employment, giv­ing little incentive for more people to enter the labour market.
Vähäisen kasvun tulevaisuudenkuva: talouskasvu on aiempaa alhaisempaa ja työllisyys kasvaa vain hiukan. Tämä ei juurikaan kannusta useampia ihmisiä astumaan työmarkkinoille.
For young people, lack of jobs means more of them staying longer in education and a continuing de­cline in labour force participation.
Nuorille ihmisille työpaikkojen puute merkitsee pidempää kouluttautumista ja heidän työvoimaosuutensa vähentymistä jatkossakin.
For women with young children, there is minimal move to more flexible working arrangements or increase in childcare facili­ties since employers lack the icentive to recruit more of them.
Pienten lasten äideistä vain harvat voivat siirtyä joustavampien työ aikaratkaisujen piiriin ja lastenhoitotilojen lisääntyminenkin on vähäistä, eikä työnantajilla ole kiinnostusta palkata heitä.
The trend towards early retirement contin­ues, especially among men, and those remaining in employment work fulltime because of fears of losing their job altogether if they switch to working part-time.
Työelämään jäävät ikääntyneemmät työntekijät työskentelevät kokopäiväisesti, koska he pelkäävät menettävänsä kokonaan työnsä, jos he siirtyisivät osa-aikatyöhön.
As a result, few additional jobs are created for others to move into.
Tästä johtuen luodaan vain vähän lisää työpaikkoja, joihin uudet työntekijät sijoittuisivat.
Some initial evidence (eg lower than expected net immi­gration and fertility) suggests that labour force growth could fall between the baseline and the low scenario.
Joitakin viitteitä siitä, että työvoiman kasvu voisi olla jos sakin perus- ja vähäisen kasvun skenaarion välillä, on nähtävissä (esimerkiksi odotettua alhaisempi nettomuutto ja syntyvyysaste).
However, the baseline scenario is still a good central es­timate of the future development of the labour force.
Odotettua alhaisempi kuolleisuus saattaa kuitenkin osin kumota tämän kehityksen vaikutuksia.
In addition, it is important to note that, over the next 5 to 10 years, the main influence on the growth of the labour force will be factors which affect participation, particu­larly the availability of jobs.
On tärkeätä lisäksi huomata, että seuraavien 5-10 vuo den kuluessa suurin vaikutus työvoiman kasvuun on te kijöillä, jotka vaikuttavat työvoimaosuuteen ja erityisesti työpaikkojen saatavuuteen.