natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following that judgment, the Commission adopted, on 27 July lgg4, a freshdecision in relation to the producers who had been the subject of the originaldecision, with the exception of Solvayand Norsk Hydro ("the 1994 decision").By this second decision, the Commission found that there had been an agreementandior concerted practice contrary to Article 85 of the EC Treaty under which theproducers supplying PVC in the Community took part in regular meetings inorder to fix target prices and target quotas, plan concerted initiatives to raise pricelevels and monitor the operation of those collusive arrangements.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti erityisesti asiassa Thyssen antamassaan tuomiossa, että järjestelmä, jossa yhteisön tärkeimmillä markkinoilla toimineiden yritysten tilauksista ja toimituksista välitetyt tiedot olivat olleet jaoteltuja yrityskohtaisesti ja jäsenvaltioittain, oli, kun otetaan huomioon se, että tiedot olivat ajan tasalla, ja se, että ne oli tarkoitettu ainoastaan järjestelmään osallistuville tuottajille eikä kuluttajille eikä muille kilpailijoille, omiaan vaikuttamaan tuntuvasti niiden käyttäytymiseen sekä sen vuoksi, että jokainen yritys tiesi kilpailijoidensa valvovan sitä tiiviisti, että sen vuoksi, että kantaja pystyi tarvittaessa itse reagoimaan kilpailijoidensa käyttäytymiseen huomattavasti tuoreempien ja täsmällisempien tietojen perusteella kuin mitä muilla tavoin oli saatavissa.
Article 3 of the L994 decision confirmed the fines imposed in 1988 on each of the 12 undertakingsstill involved in the infringement proceedings, amounting to ECU 19 000 000 in total.
Tällaiset tietojenvaihtojärjestelmät olivat siten tuntuvasti vähentäneet järjestelmiin osallistuneiden tuottajien päätöksenteon itsenäisyyttä korvaamalla normaalit kilpailun riskit yritysten välisellä käytännön yhteistyöllä.
In their actions, the 12 undertakings to which the 1994 decision had beenaddressed claimed that that decision should be annulled and the fines annulled orreduced.
Kyseisen päätöksen adressaattien maksettaviksi määrätyt sakot vahvistettiin ottaen huomioon EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdassa määrätyt perusteet.
The substantial volume of the written pleadings submitted by theapplicants is noteworthy: they set out, on more than 2 000 pages, nearly 80distinct grounds of challenge, expressed in the five languages of the case.
Kyseisessä kohdassa komissio velvoitetaan käyttämään perustavanlaatuisena määrittelyperusteena asianomaisen yrityksen liikevaihtoa.
With regard to the claims for annulment of the decision, the Court consideredfirst the pleas alleging defects of form and procedure and then the pleas on thesubstance.
EHTY:n perustamissopimus näet lähtee siitä periaatteesta, jonka mukaan kilpailua rajoittavan toimen kohteena olleista tuotteista kertynyt liikevaihto on objektiivinen kriteeri, jolla voidaan oikeudenmukaisesti mitata sitä, kuinka vahingollista kyseinen menettelytapa on ollut tavanomaisen kilpailun kannalta.
The various pleas alleging defects of form and procedure fell into four maincategories, the applicants contending: (a) that the Commission's appreciation of the scope of the judgment of 15 June 1994 annulling the 1988 decision and theconsequences it drew therefrom were wrong; (b) that there were irregularities inthe adoption and authenticationof the 1994 decision; (c) that the procedure priorto the adoption of the 1988 decision was vitiated by irregularities; and (d) thatinsufficient reasons were given for the 1994 decision so far as concerned certainquestions falling within the precedingthree categories.
Asiassa T-15/94, British Steel vastaan komissio, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti, että milloin lieventäviä tai raskauttavia asianhaaroja tai muita asianmukaisesti toteen näytettyjä poikkeuksellisia seikkoja ei ole, komissio on yhdenvertaisen kohtelun periaatteen nojalla velvollinen käyttämään samaan kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistuneiden yritysten sakon laskennassa samaa viitekerrointa liikevaihdon osalta.
Certain applicants contendedthat the Commission had infringed the general legalprinciple non bis in idem (no one shall be tried twice for the sameoffence) byadopting a fresh decision following the judgment of 15 June 1994. The Court
Asiassa Thyssen annetussa tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kuitenkin katsoi, että komissio oli tehnyt oikeudellisen virheen ottaessaan uusimisen osalta huomioon sellaisia kilpailusääntöjen rikkomisia, joista oli määrätty seuraamuksia aiemmassa päätöksessä, vaikka suuri osa siitä ajanjaksosta, jolloin suoritettiin ne kilpailusääntöjen rikkomiset, joihin kantajan
stated that the Commission could not bring proceedings against an undertakingunder Regulation No 17 7 and Regulation No 99163 8 for infringement of Community competition rules, or penalise it by the imposition of a fine, foranti-competitive conduct which the Court of First Instance or the Court of Justicehad already found to be either proven or unprovenby the Commission in relationto that undertaking.
sijoittui kyseisen katsottiin valituksenalaisessa päätöksessä osallistuneen, ensimmäisen päätöksen tekemispäivää edeltävään aikaan.
Among the pleas based on lapse of time, certain applicants argued that the Commission had offended against the principle that it must act within a reasonabletime.
Mahdollisten lieventävien asianhaarojen huomioonottamisen osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että se seikka, että yritys, jonka on näytetty osallistuneen kilpailijoidensa kanssa hintoja koskeneeseen yhteistoimintaan, ei ole markkinoilla toiminut siten kuin kilpailijoiden kanssa on sovittu, ei välttämättä ole sellainen seikka, joka olisi sakkojen suuruutta määrättäessä otettava huomioon lieventävänä asianhaarana, ja näin menetellessään se vahvisti aiempaa oikeuskäytäntöä (ks. asiaT-2/89, Petrofinav. komissio, tuomio24.10.1991, Kok. 1991, s.
In determining whether the administrative procedure before the Commission wasreasonable, the Court drew a distinction between the procedural stage openingwith the investigations in the PVC sector in November 1983, based on Article 14of Regulation No 17, and the procedural stage which started on the date uponwhich the undertakings concerned received notification of the statement ofobjections, and considered separately whether the time taken for each of those twostages was reasonable.
Lisäksi sakon alentaminen on perusteltua hallinnollisessa menettelyssä harjoitetun yhteistyön vuoksi vain, jos komissio on yrityksen, jonka väitetään rikkoneen kilpailusääntöjä, käyttäytymisen vuoksi voinut todeta kilpailusääntöjen rikkomisen helpommin ja mahdollisesti saada sen loppumaan.
Its reasonableness was assessed in relation to theindividual circumstances of the case, and in particular its context, the conduct ofthe parties during the procedure, what was at stakefor the various undertakings
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi asiassa ARBED vastaan komissio, asiassa Cockerill-Sambre vastaan komissio ja asiassa Aristrain vastaan komissio antamissaan tuomioissa, että asianomaisten yritysten käyttäytymisen perusteella (yritykset eivät muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta olleet myöntäneet mitään niitä vastaan esitettyjä tosiseikkoihin perustuvia väitteitä paikkansapitäviksi) ei ollut mitään syytä pienentää sakkojen määrää.
(First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty, OJ, English Special Edition 1959-1962,p. 87).
Täyttä harkintavaltaansa käyttäen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin alensi sakkojen määrää siten, että niiden kokonaismääräksi tuli 65 449 000 euroa.
Commission Regulation No 99/63/EEC of 25 July 1963 on the hearingsprovided for in Article 19(1) and(2) of Council Regulation No 17 (OJ, English Special Edition 1963-1964,p. 47\.
Mitä tulee menettelyä koskeviin kysymyksiin, tietyissä näissä tuomioissa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle tarjoutui tilaisuus palauttaa mieliin aiempaa oikeuskäytäntöään, joka alkoi 22.10.1997 yhdistetyissä asioissa T-213/95
concerned and the case's complexity. As regards the secondstage, the Courtconsidered that the criterion of what was at stakefor the undertakings involvedwas of particular importance.
ja T-18/96, SCK ja FNK vastaan komissio, annetusta tuomiosta, jossa oli kyse komission velvollisuudesta toimia kohtuullisessa ajassa sen tehdessä kilpailuasioissa hallinnollisen menettelyn päätteeksi päätöksiä.
First, the notification of the statement of objections in a procedure for establishing an infringement presupposes the initiation of theprocedure under Article 3 of Regulation No 17.
Hallinnollisen menettelyn keston kohtuullisuutta on arvioitava kunkin tapauksen ominaispiirteiden perusteella.
By initiating that procedure, the Commission evidences its intention to proceed to a decision finding aninfringement (see, to that effect, Case 48172 Brasseriede Haecht v Wilkin Janssen[1973] ECR 77).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi asiassa Aristrain vastaan komissio antamassaan tuomiossa, että noin 36 kuukauden ajanjakso, joka kului yritysten toimistoissa suoritettujen ensimmäisten tarkastusten ja lopullisen päätöksen tekemisen välillä, ei ollut kohtuuton.
The Court provided an important clarification with regard to the plea in supportof the claims for annulment of the 1994 decision which alleged infringement of the principle requiring the Commission to act within a reasonable time.
Juuri asiassa Aristrain ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin myös otti kantaa kumoamisperusteeseen, joka koski oikeutta riippumattomaan ja puolueettomaan tuomioistuimeen.
It heldthat infringement of that principle, if established, would justify the annulment of the 1994 decision only in so far as it also constituted an infringement of the rightsof defence of the undertakings concerned.
Kantaja nimittäin korosti, että ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksitehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen^ äljempänä EIOS) 6 artiklassa määrättyjä takeita ei ollut noudatettu yhtäältä sen takia, että komissiossa noudatettavassa menettelyssä tutkintatehtäviäja päätöksentekoa ei ole uskottu eri elimille tai eri henkilöille, ja toisaalta sen takia, että komission tekemästä päätöksestä ei voida nostaa sellaista täydellä harkintavallalla tutkittavaa kannetta, jota EIOS :ssä edellytetään.
According to the Court, where it has not been established that the undue delay has adversely affected the ability of the undertakings concerned to defend themselves effectively, faiture to comply withthe principle that the Commission must act within a reüsonabletime cannot affect the validity of the admtnistrative procedure and can therefore be regarded onlyas a causeof damage capable of being relied on before the Community judicaturein the context of an action based on Article 178 and the second paragraph of Article 2L5 of the EC Treaty (now Article 235 EC and the second paragraph of
Vastauksena tähän perusteeseen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti ensin, että perusoikeudet ovat olennainen osa yleisiä oikeusperiaatteita, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuimetvalvovat, ja että se, että komissio huolehtii sekä syyttämiseen että päätöksentekoon kuuluvista tehtävistä, ei ole yhteisön oikeuden menettelyllisten takeiden vastaista, ja huomautti sitten, että se, että komission jokaiseen päätökseen, jossa todetaan yhteisön kilpailusääntöjen rikkominen ja määrätään seuraamus siitä, on voitava kohdistaa tehokas tuomioistuinvalvonta, on jäsenvaltioiden yhteisiin valtiosääntöperinteisiin perustuva yhteisön oikeuden yleinen periaate.
The scope of the judgment of 15 June 1994 was likewise discussed before the Court, since certain applicants contendedthat the annulment of the 1988 decision by the Court of Justice had called into question the validity of the preparatorymeasures taken before that decision was adopted. The Court of First Instance rejected those claims since it considered, having regard to the operative part ofthe judgment of 15 June 1994 read in the light of its grounds, that the Court of
Komission päätöksen, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen ja määrätään siitä sakko luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, laillisuuteen kohdistuvaa valvontaa on EHTY:n perustamissopimuksen 33 artiklan toisen kohdan ja 36 artiklan toisen kohdan nojalla nostettujen kanteiden yhteydessä pidettävä kyseisen päätöksen tehokkaana tuomioistuinvalvontana.
Justice had annulled the 1988 decision on account of a procedural defect affectingonly the manner in which it was finally adopted by the Commission.
Kanneperusteet, joihin kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi taloudellisen seuraamuksen kumoamista tai muuttamista koskevan vaatimuksensa tueksi vedota, ovat nimittäin sellaisia, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi arvioida sekä sen, ovatko komission kilpailuoikeuden alalla esittämät syytökset oikeita oikeudellisten seikkojen osalta, että sen, ovatko ne oikeita tosiseikkojen osalta (ks.
The applicants put forward a series of pleas on the matter of evidence. In thisconnection, the Court considered whether the evidence used by the Commissionagainst the undertakings was admissible.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi 20.4.1999 EY:n perustamissopimuksen määräysten nojalla laajan tuomion,6jolla ratkaistiin polyvinyylikloridialalla toimivien yritysten vireille panemat 12 asiaa.
In particular, it had to decide on theadmissibility and the merits of the plea relied on by certain applicants that, incarrying out its investigations,the Commission had infringed the principle ofinviolability of the home.
Kyseisen riidan oikeudellisena lähtökohtana oli yhdistetyissä asioissa T-79/89, T-84/89, T-85/89, T-86/89, T-89/89, T-91/89, T-92/89, T-94/89, T-96/89, T-98/89, T-102/89 ja T-104/89, BASF ym. vastaan komissio, 27.2.1992 annettu tuomio (Kok. 1992, s.
Drawing a distinction between decisions to investigateand authorisations to investigate, the Court held that certain undertakings could,
Komission valitettua tästä tuomiosta yhteisöjen tuomioistuin kumosi asiassa C-137/92 P, komissio vastaan BASF ym., 15.6.1994 antamallaan tuomiolla samalla sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion että komission päätöksen.
Th" fine imposed on SAV was accordingly reduced by the Court.
Tästä tuomiosta on tehty yhteisöjen tuomioistuimelle kahdeksan valitusta (asiat C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P, C-251/99 P, C-252/99 P ja C-254/99 P).
in so far as documents obtained by the Commission were used against them,challenge, in the actions brought by them against the 1994 decision, the legalityof decisions to investigate addressed to other undertakingsr0 whose actions to challenge the legality of those decisions directly, if brought,may or may not havebeen admissible.
Kanteissaan 12 yritystä, joille vuoden 1994 päätös oli osoitettu, vaativat kyseisen päätöksen kumoamista ja toissijaisesti sakkojen kumoamista tai niiden määrän alentamista.
Similarly, in an action for the annulment of the final decision, the applicants could challenge the legality of the authorisations to investigate,which were not measures that could be challenged by an action under Article 173of the EC Treaty (now, after amendment, Article 230 EC).
Tässä yhteydessä voidaan kiinnittää huomiota kantajien esittämien kirjelmien huomattavaan laajuuteen, sillä kantajat toimittivat yli 2000 sivua kirjelmiä, joissa esitettiin lähes 80 erilaista oikeudellista väitettä viidellä eri oikeudenkäyntikielellä. ntikielellä.
(Joined Cases 46187 and 227188 Hoechst v Commission [1989] ECR 2859, Case85187 Dow Benelux v Commission [1989] ECR 3L37 and Joined Cases 97187 ,98187 and 99/87 Dow Chemicallbörica v Commission t19891 ECR 3165).
Kumoamisvaatimuksia käsitellessään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tarkasteli ensiksi muoto- ja menettelyvirheitä koskevia perusteluja ja vasta sen jälkeen aineellisia kanneperusteita.
Infringement of the "right to silence" and of the privilege againstself-incrimination was also pleadedbefore the Court.
Erilaiset muoto- ja menettelyvirheitä koskevat perusteet keskittyivät neljän pääseikan ympärille.
In its assessment of themerits of this plea, il the Court stated that it had to consider whether, in theabsence of any right to silence expressly granted by Regulation No 17, certainlimitations on the Commission's powers of investigation were nevertheless impliedby the need to safeguardthe rights of the defence, which the Court has held tobe a fundamental principle of the Community legal order. It noted that, while therights of the defence had to be observed in administrative procedures which could
Kantajat nimittäin väittivät seuraavaa: a) komission tulkinta 15.6.1994 annetun tuomion, jolla vuoden 1988 päätös kumottiin, ulottuvuudesta ja komission siitä tekemät johtopäätökset olivat virheellisiä; b) vuoden 1994 päätöksen tekemisessä ja todistusvoimaiseksi saattamisessa oli tehty virheitä; c) vuoden 1988 päätöksen tekemistä edeltävässä menettelyssä oli tehty virheitä ja d) vuoden 1994 päätöstä oli perusteltu riittämättömästi siltä osin kuin kyse oli tietyistä kolmeen edelliseen ryhmään kuuluvista kysymyksistä.
Since a decision to investigate is a measure against which an action for annulment may be brought under
Vaikka mitään kantajien esittämistä menettelyvirheitä koskevista perusteista ei hyväksyttykään, lienee kuitenkin paikallaan kiinnittää huomiota tiettyihin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamiin seikkoihin.
Article 173 of the Treaty (now, after amendment, Article 230 EC), an undertaking to which such a decisionis addressed that does not challenge it within the period laid down is time barred in an action brought against the decision adopted following the administrative procedure from arguing ttrat the decision to investigate isunlawful.
Tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komissio ei voi asetusten N:o 177ja N:o 99/638perusteella asettaa yritystä vastuuseen yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta tai määrätä sille seuraamuksia siten, että komissio määräisi yrityksen maksettavaksi sakon, sellaisen kilpailunvastaisen käyttäytymisen perusteella, jonka osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tai yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut, että komissio oli esittänyt siitä näytön tai jättänyt sen esittämättä. Tässä tapauksessa
Since Regulation No 17 draws a distinction between requests for information (Article 11(2)) and decisions requiring information to be provided (Article l1(5)), the admissibility of this plea was dealt with in the sameway as the admissibility of the plea concerning authorisations to investigate and decisions to investigate.
Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyistä kuulemisista 25 päivänä heinäkuuta 1963 annettu komission asetus N:o 99/63/ETY (EYVL 1963, 127, s. 2268).
lead to the imposition of penalties, it was also necessary to prevent those rightsfrom being irremediably impaired during preliminary inquiry procedures which could be decisive in providing evidence of the unlawful nafureof conduct engaged in by undertakings (Case 374187Orkem v Commission [1989] ECR 3283 and Case T-34193 Sociötö Gönörale v Commission [1995] ECR II-545). It was true that, in order to ensure the effectiveness of Article It(Z) and (5) of Regulation No17 , the Commission was entitled to compel an undertaking to provide all necessary information concerning such facts as might be known to it and todisclose to the Commission, if necessary, such documents relating thereto as werein its possession, even if the latter could be used to establish, against it or anotherundertaking, the existence of anti-competitive conduct.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi tämän perusteen yhtäältä sen takia, että komissio ei määrännyt kantajille kahta seuraamusta samasta kilpailusääntöjen rikkomisesta, kun komissio teki vuoden 1994 päätöksen edellä mainitun kumoamisen jälkeen, ja toisaalta sen takia, että yhteisöjen tuomioistuin ei 15.6.1994 antamassaan tuomiossa ratkaissut mitään niistä aineellisista perusteista, joihin kantajat vetosivat, kumotessaan vuoden 1988 päätöksen, joten tehdessään vuoden 1994 päätöksen komissio tyytyi korjaamaan yhteisöjen tuomioistuimen toteaman muotovirheen eikä määrännyt kantajille kahta seuraamusta saman tosiseikaston perusteella.
However, the Commission could not, by a decision to request information, undermine theundertaking's defence rights.
Ajan kulumista koskevien perusteiden osalta mainittakoon, että eräät kantajat väittivät komission loukanneen kohtuullisessa ajassa toimimista koskevaa periaatetta.
Thus it could not compel an undertaking to provideit with answerswhich might involve an admission on its part of the existence ofan infringement which it was incumbentupon the Commission to prove. Withinthe limits restatedin that wä], the Court assessed, and ultimately rejected, theapplicants' arguments.
Muistutettuaan, että komission on noudatettava edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa SCK ja FNK vastaan komissio vahvistettua yhteisön oikeuden yleistä periaatetta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että komissiossa käyty hallintomenettely kesti kokonaisuudessaan noin 62 kuukautta, ja että ajanjaksoa, jona yhteisöjen tuomioistuimet tutkivat vuoden 1988 päätöksen lainmukaisuutta ja jona yhteisöjen tuomioistuin tutki ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion pätevyyttä, ei voida ottaa huomioon määriteltäessä komissiossa käydyn menettelyn kestoa, ja katsoi, että komissio oli toiminut kyseisen periaatteen mukaisesti.
With regard to requests for information (which do not place undertakings underan obligation to reply), the Court stated, first, that by making such requests the
On todettava, että komissiossa käydyn hallintomenettelyn kohtuullisuutta arvioidessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki eron sen menettelyvaiheen osalta, joka alkoi vuoden 1983 marraskuussa PVC-alalla asetuksen N:o 17 14 artiklan nojalla tehdyillä tarkastuksilla, ja sen menettelyvaiheen välillä, joka alkoi siitä päivämäärästä, kun kyseiset yritykset vastaanottivat väitetiedoksiannot, ja se vertasi erikseen näiden kummankin vaiheen keston kohtuullisuutta.
Commission could not be regarded as compelling an undertaking to provide itwith answerswhich might involve an admission on its part of the existence of an infringement which it was incumbentupon the Commission to prove and, second,that the refusal to reply to requests for information, or the impossibility ofreplying to them, could not in itself constitute proof of an undertaking'sparticipation in an agreement.
Menettelyvaiheiden kohtuullisuutta arvioitiin kunkin asian ominaispiirteiden perusteella ja erityisesti ottaen huomioon kulloinenkin asiayhteys, se, kuinka asianosaiset olivat toimineet menettelyn aikana, ja se, mikä merkitys asialla oli asianomaisille eri yrityksille, sekä asian monitahoisuus.
Next, the Court confirmed that, under Article 85 of the EC Treaty, the Commission could classify conduct alleged against undertakings as an agreement
Toisen vaiheen osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi erityisen tärkeäksi sen arviointiperusteen, joka koskee asian merkitystä asianomaisille oikeussubjekteille.
As regards proof that an undertaking has participated in a concerted practice, the Court held that where the proof is based not on a mere finding of parallel market
Toisaalta yritys voi vasta väitetiedoksiannon tiedoksisaamisesta alkaen tietää, mikä sitä vastaan aloitetun menettelyn kohde on
conduct but on documents showing that the practices were the result of concertedaction, the burden is on the undertakings concerned not merely to submit analleged alternative explanation for the facts found by the Commission but tochallenge the existence of those facts established on the basis of the documentsproduced by the Commission.
ja mistä kilpailunvastaisista menettelytavoista komissio sitä arvostelee.