natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For instance, a high level of environmental protection can, under certain conditions, support competitiveness.' Improving the efficiency with which the economy transforms energy and materials into goods and services constitutes both a key element for reaching sustainable develop­ment and a significant means for improving competitiveness.
Esi­merkiksi tasokas ympäristönsuojelu voi eräin edellytyksin tukea kilpai­lukykyä.(') Sekä kestävän kehityksen turvaamiseksi että kilpailukyvyn parantamiseksi on tärkeää, että talous muuttaa energiaa ja raaka­aineita tavaroiksi ja palveluiksi nykyistä tehokkaammin.
The competitiveness pyramid
Kilpailukykypyramidi
Market performance
Osallistumisaste ­
Job creation
Työpaikkojen luominen
Participation rate
Suorituskyky markkinoilla
Innovation
Väestörakenne
Intangible investments
Aineettomat investoinnit
Demo­graphics
Aineettomat investoinnit
Fixed investments
Julkinen kulutus
Public infra stuctu res
Käyttö­omaisuus
Internal and
Sisäinen
Skills training external flexibility
Tutkimus ja kehitys
Financing of investments
Investointien rahoitus
Commission communication on industrial competitiveness and protection of the environ­ment, SEC(92) 1986.
& ulkoinen jousto (') Komission tiedonanto teollisuuden kilpailukyvystä ja ympäristönsuojelusta, SEC(92) 1986.
I High productivity provides the basis for raising living standards.
I Korkea tuottavuus on elintason nousun perusta.
Increases in the productivity of labour should not be achieved at the expense of job creation.
Työn tuottavuutta ei pidä kasvattaa työpaikkojen luomisen kustannuksella.
The ability to achieve high rates of employment affects living standards directly by generating income from a larger proportion of the population.
Korkea työllisyysaste vaikuttaa suoraan elintasoon luomalla tuloja suuremmalle väestönosalle.
When both productivity and employment are rising together, strong growth can ensue.
Kun tuottavuus ja työllisyys nousevat yhdessä, on seurauksena vahva kasvu.
At the level of the economy, productivity and employment constitute the principal benchmarks of competitiveness.
Kansantalouden tasolla tuottavuus ja työllisyys muodostavat kilpailukyvyn perusmittapuut.
Unlike the Maastricht criteria, they cannot directly be translated into policy actions.
Maastrichtin kriteereistä poiketen niitä ei voida suoraan muuttaa toimintapolitiikaksi.
The structural conditions that underlie superior performance are more susceptible to be translated into policy actions through individual framework conditions that affect competitiveness.
Erinomaisen suorituksen taustalla olevat rakenteelliset edellytykset voidaan helpommin muuttaa toiminta politiikaksi kilpailukykyyn vaikuttavien yksilöllisten puite-edellytysten välityksellä.
The different relationships that determine strong economic performance can be illustrated by the competitiveness pyramid.
Vahvan kansantalouden kehityksen määrääviä suhteita voi daan havainnollistaa kilpailukykypyramidilla.
Europe continues to lag significantly behind the United States in terms of both labour productivity and the proportion of the working-age population that is employed (the employment rate).
Eurooppa on edelleen huomattavasti Yhdysvaltoja jäljessä sekä työn tuottavuutena että työssä olevien osuutena työikäisestä väestöstä mitattuna (työllisyysaste).
It also lags behind the Japanese employment rate.
Tilanne on sama myös Japaniin nähden.
The result is a level of GDP per capita nearly one third below that of the United States and one sixth below that of Japan.
Tästä seuraa, että bruttokansantuote henkilöä kohden on miltei kolmanneksen alhaisempi kuin Yhdysvalloissa ja kuudenneksen alhaisempi kuin Japanissa.
Such a result is by no means inevitable and should not be considered as acceptable.
Tämä tulos ei ole missään tapauksessa välttämätön, eikä sitä pidä hyväksyä.
Europe's human resources, capital base, infrastructure and the size and development of its home market provide the foundation for both high productivity and high employment rates.
Euroopan inhimilliset voimavarat, pääomapohja, infrastruktuuri ja kotimarkkinoiden koko ja kehitys luovat perustan sekä korkealle tuottavuudelle että korkealle työllisyysasteelle.
Within the existing technological frontier, considerable unexploited potential remains.
Nykyisessä teknologiassa on huomattavia käyttämättömiä mahdollisuuksia.
Further gains are possible beyond the existing frontier by speeding up innovation.
Innovaatiota kiihdyttämällä voi daan saavuttaa entistä korkeampi taso.
Although difficult to interpret, the rapid increase in the capital stock in the European Union and Japan contributed significantly to the increase in labour productivity in these countries, but to an important extent this was at the expense of falling productivity of capital.
Vaikka toteutunutta kehitystä onkin vaikea tulkita, Euroopan unionin ja Japanin pääomakannan nopea kasvu vaikutti huomattavasti näissä maissa tapahtuneeseen työn tuottavuuden kasvuun, mutta tämä tapahtui huomattavassa määrin pääoman tuottavuuden laskun kustannuksella.
In both the European Union and in Japan, the substitution of labour by capital has been significant at the same time as capital intensity increased substantially.
Sekä Euroopan unionissa että Japanissa työvoiman korvaaminen pääomalla on ollut huomattavaa, jolloin pääomavaltaisuus nousi merkittävästi.
The record of employment creation remains disappointing.
Työpaikkojen luominen on edelleen riittämätöntä.
Since 1960, the European Union has managed to create 10 million net new jobs or half those of Japan and less than a fifth of those in the United States, essentially because of a very high rate of gross job losses.
Vuoden 1960 jälkeen Euroopan unionissa on syntynyt kymmenen miljoonaa nettotyöpaikkaa eli puolet Japanissa luodusta ja alle viidennes Yhdysvalloissa luodusta määrästä. Ero johtuu suuresta menetettyjen työpaikkojen bruttomäärästä.
At the same time, the number of new entrants to the labour market was one and a half times greater in the United States than in Europe, but lower in Japan.
Samaan aikaan uusien työmarkkinatulokkaiden määrä oli Yhdysvalloissa 1,5-kertainen Eurooppaan verrattuna, mutta Japanissa Eurooppaa alhaisempi.
The high rate of net job creation in the United States enabled it to increase its employment rate significantly between I960 and 1995 when it approached the consistently high Japanese rate.
Yhdysvalloissa tapahtunut suuri työpaikkojen nettolisäys antoi USA:lle mahdollisuuden kohottaa työllisyysastettaan merkittävästi vuosi na 1960—1995, jolloin se läheni aina korkeana pysynyttä Japanin työllisyysastetta.
In the European Union, the employment rate declined over the same period.
Euroopan unionissa työllisyysaste laski samana aikana.
The fact that certain countries in Europe reach or even surpass US and Japanese rates would seem to indicate that low European employment rates are not inevitable.
Eräät Euroopan maat saavuttavat tai jopa ylittävät Yhdysvaltain ja Japanin tason, mikä näyttää osoittavan, että alhainen työllisyysaste ei Euroopassakaan ole väistämätön.
PART 2 I
OSA 2 I 11
In turn, these issues give rise to specific areas of concern such as the ageing of the population, internal and external flexibility of labour, skills training, research and development, organizational issues, financing of investments and levels and structure of taxation.
74 % den ilmiöiden synnyttämiä erityisiä huolenaiheita ovat väestön ikääntyminen, työvoiman sisäinen ja ulkoinen jousto, ammattitaitojen kehittäminen, tutkimus ja kehitys, organisaatiokysymykset, investointien rahoitus sekä verotuksen rakenne ja taso.
Public investment supports competitiveness when it develops Europe's infrastructure, encourages intangible investment in skills and technology and assists the development of lagging regions.
Julkiset investoinnit tukevat kilpailukykyä, jos niillä kehitetään Euroopan infrastruktuuria, rohkaistaan aineettomia investointeja ammattitaitoon ja tekniikkaan ja avustetaan jälkeenjääneiden alueiden kehitystä.
It appears that the European economy increasingly faces problems resulting from infrastructural bottlenecks, both in the area of physical capacities and in relation to the way facilities are operated.
Näyttää siltä, että Euroopan talous joutuu yhä enemmän vaikeuksiin, jotka aiheutuvat infrastruktuurin pullonkauloista niin fyysisen tuotantokyvyn alueella kuin suhteessa siihen, miten laitoksia käytetään.
As a result, the infrastructural costs, for example, of transport operations, are considerably higher in Europe than in the United States, thus weakening the competitive position of enterprises located in Europe.
Tämän seurauksena esimerkiksi kuljetusten infrastruktuurin kustannukset ovat Euroopassa huomattavasti korkeammat kuin Yhdysvalloissa, mikä heikentää Euroopassa sijaitsevien yritysten kilpailuasemaa.
A social safety net is required to ensure that the benefits of growth are equitably distributed and to combat social exclusion.
Sosiaalinen turvaverkko tarvitaan varmistamaan, että kasvun tuomat edut jaetaan tasapuolisesti, ja torjumaan sosiaalista syrjäytymistä.
However, social protection needs to equip recipients with the necessary skills and to encourage mobility for them to occupy productive jobs in order to promote competitiveness of the economy.
Sosiaaliturvan on kuitenkin annettava sen saajille välttämättömät taidot ja rohkaistava liikkuvuutta, jotta he ottaisivat tuottavan työpaikan ja edistäisivät näin kansantalouden kilpailukykyä.
Consumption driven public deficits ultimately reduce productive potential by depressing investment.
Kulutuksen aiheuttama julkisen talouden alijäämä alentaa loppujen lopuksi tuotantopotentiaalia vähentämällä in vestointeja.
Directly or indirectly, taxation, in particular of labour, represents a cost to enterprises.
Erityisesti työvoiman verotus merkitsee yrityksille välittömiä tai välillisiä kustannuksia.
The share of taxation in GDP rose from 34 to 43% in the European Union between 1970 and 1995.
Verojen osuus BKTstä nousi Euroopan unionissa vuosina 1970—1995 34 prosentista 43 prosenttiin.
In addition, the very high fiscal deficits, driven essentially by the growth in public transfers, mean that domestic savings are being used to finance deficits rather than provide investment.
Lisäksi kovin suuret, erityisesti tulonsiirtojen aiheuttamat julkisen talouden alijäämät merkitsevät, että kotimaisia säästöjä käytetään pikemminkin alijäämän rahoittamiseen kuin investointeihin.
Trends in the structure of taxation show that, over the period
Verotuksen rakenteen muutokset osoittavat, että vuosina 1980—1994 Euroopan työllisen työvoiman efektiivinen verotaso kasvoi tasaisesti keskimäärin 34 prosentista keskimäärin 40 prosenttiin, kun taas muiden tuotannontekijöiden todellinen verotus aleni 44 prosentista 35 prosenttiin.
12 I PART 2
12 I OSA 2
It should be stressed that the functioning of the economic system depends not only on the availability and quality of any single aspect related to com petitiveness but much more on the interaction between different elements.
On korostettava, että talousjärjestelmän toimivuus ei riipu ainoastaan yksittäisen kilpailukykyyn liittyvän tekijän saatavuudesta ja laadusta, vaan paljon enemmän eri osatekijöiden vuorovaikutuksesta.
The ways in which the different elements interact either sustain or hinder economic performance.
Eri osatekijöiden vuorovaikutustavat joko edistävät tai vähentävät talouden tuloksente­kokykyä.
Growth of industry
Teollisuuden kasvu
I In spite of much improved economic fundamentals, European industry has not been performing as well as it might.
I Talouden peruslähtökohtien huomattavasta kohentumisesta huolimatta Euroopan teollisuus ei ole saavuttanut sellaisia tuloksia kuin olisi ollut mahdollista.
In most manufacturing sectors, the United States continues to lead European productivity.
Useimmilla tehdasteollisuuden aloilla Yhdysvallat on tuotta­vuudessa Eurooppaa edellä.
High Japanese productivity is concentrated in a limited number of export-oriented sectors.
Japanin korkea tuottavuus keskittyy muuta­malle vientialalle.
The European Union share in OECD export markets (excluding intra-EU trade) has been declining since 1987.
Euroopan unionin osuus OECD:n vientimarkkinoista (EU:n sisäinen kauppa mukaan lukien) on pienentynyt vuodesta 1987 lähtien.
This loss in market share can be attributed essentially to an insufficient presence on markets with strong growth rather than to exchange rate or other price developments.
Tämä markkinaosuuden menetys johtuu suurelta osin vahvasti kasvavien mark­kinoiden laiminlyömisestä eikä niinkään valuuttakurssien muuroksista tai muusta hintakehityksestä.
A similar absence of specialization on growth markets can also be observed for European direct investment in third countries.
Yhtä vähäinen erikoistuminen kasvumarkki­noihin on todettavissa myös Euroopasta kolmansiin maihin tehtyjen suo­rien investointien kohdalla.
The European Union's external trade and investment has been concentrated on mature markets, Eastern Europe and on the Mediterranean rather than the high growth markets of east Asia and certain parts of Latin America.
Euroopan unionin ulkomaiden kanssa käymä kauppa ja investoinnit kolmansiin maihin ovat keskittyneet kypsille mark­kinoille, Itä­Eurooppaan ja Välimeren maihin, enemmän kuin Itä­Aasian tai eräiden Latinalaisen Amerikan maiden nopeasti kasvaville markkinoil­le.
Since 1993, there have been encouraging signs of improved European performance in growth markets for both exports and foreign investment.
Vuodesta 1993 lähtien on havaittavissa rohkaisevia merkkejä Euroopan tulosten paranemisesta sekä viennin että ulkomaisten investointien kasva­villa markkinoilla.
In order to maintain and develop their position on world markets, it is imperative that European enterprises have access to third country markets, both on equivalent terms to those of its main competitors and compared to those of domestic competitors.5
Jotta Euroopan yritykset säilyttäisivät ja kehittäisivät asemiaan maailmanmarkkinoilla, on välttämätöntä, että ne pääsevät kol­mansien maiden markkinoille ehdoin, jotka ovat samat kuin pääkilpailija­mailla sekä kotimaisilla kilpailijoilla.(:)
Net profit margins and return on investment for European enterprises began to improve in 1994.
Euroopan yritysten nettovoittomarginaalit ja investointien tuotto alkoivat kohentua vuonna 1994.
Nevertheless, compared with the cost of capital, returns remain inadequate (7%) since they are even lower than the rate of interest on long-term public debt (8%).
Pääomakustannuksiin verrattuna tuotot ovat kui­tenkin edelleen riittämättömiä (7 prosenttia), koska ne ovat vieläpä alhai­semmat kuin pitkäaikaisen julkisen velan korkotaso (8 prosenttia).
I Over the last 10 years, industrial value-added increased by 2.4% per annum in the European Union compared with 3% in the United States and 3-8% in Japan.
■ Kymmenen viime vuoden aikana teollisuuden jalostusarvo kasvoi 2,4 prosenttia vuodessa Euroopan unionissa, kun sen kasvu oli Yhdysvalloissa 3 prosenttia ja Japanissa 3,8 prosenttia.
The overall result is also reflected at the individual sectoral level.
Kokonaistulos kuvastuu myös yksittäisten toimialojen tasolla.
Of the manufacturing sectors, only food, drink, and tobacco and wood and furniture grew faster in the European Union than in the United States and Japan between 1985 and 1995.
Tehdasteollisuudesta vain elintarvike­, juoma­ ja tupakkateollisuus sekä puu­ ja huonekaluteollisuus kasvoivat Euroopan unionissa nopeammin kuin Yhdysvalloissa ja Japanissa vuosina 1985—1995.
Commission communication on market access of 14 Februar}' 1996, COM(96) 53.
Kaikki ne alat, joilla jalostusarvon kasvu Euroopassa oli yhtä suuri tai suu­rempi kuin Yhdysvalloissa tai Japanissa, saavuttivat tuottavuuden paran­ ti Komission tiedonanto markkinoille pääsystä, 14.2.1996, KOM(96) 53.
PART 2 I 13
OSA 2 I 13 nuksia, jotka olivat vähintään pääkilpailu'öiden tasoa tai ylittivät sen.
All the sectors for which growth in value-added in Europe was equivalent to or above that in the United States or Japan realized productivity gains equivalent to or above those of its main competitors.
Kaikilla niillä aloilla, jotka kasvoivat Euroopassa hitaammin, olivat tuottavuuden parannukset pienempiä.
Equally, European sectors with average or good relative growth performance also maintained higher investment rates than their competitors.
Samoin ne Euroopan toimialat, joiden kasvu oli keskinkertaista tai sitä suurempaa, pitivät yllä korkeampaa investointiastetta kuin niiden kilpailijat.
Cost of key inputs
Keskeisten panostekijöiden kustannukset
In order for enterprises to remain competitive, they must control unit costs either by increasing efficiency or by controlling costs of inputs to production or by a combination of both.
Säilyttääkseen kilpailukykynsä yritysten on hallittava yksikkökustannuksensa joko nostamalla tehokkuuttaan, hallitsemalla tuotannon panostekijöiden kustannuksia tai yhdistelemällä näitä kahta keinoa.
Individual items of cost appear differently from the point of view of the enterprise in manufacturing than from that of the economy as a whole.
Yksittäiset kustannuserät näyttävät erilaisilta valmistusyriryksen näkökulmasta kuin koko kansantalouden kannalta.
For the individual industrial enterprise, purchases of goods and services make up 60% of costs, followed by labour with 30% of costs (and 70% of value-added) and finance the remainder.
Yksittäisen teollisuusyrityksen kustannuksista tavaroiden ja palvelujen ostot ovat 60 prosenttia, seuraavana on työvoima (30 prosenttia kustannuksista ja 70 prosenttia jalostusarvosta) ja loppuosan muodostaa rahoitus.
Since purchases of goods and services make up such a large share of costs, access to efficient suppliers represents a key condition for competitiveness.
Koska tavaroiden ja palvelujen ostot muodostavat niin suuren osan kustannuksista, kuuluu kilpailukyvyn keskeisiin edellytyksiin tehokkaiden tavarantoimittajien käyttö.
Energy, water and producer services (communications, transport, financial and business services) account directly or indirectly for over one fifth of manufacturing costs.
Energia, vesi ja tuotantopalvelut (yhteydet, kuljetukset, rahoitus- ja yrityspalvelut) vastaavat suoraan tai välillisesti yli viidennestä valmistuskustannuksista.
Prices for key service inputs in Europe have remained higher than those of major competitors, and with the progress of liberalization elsewhere the gap between Europe and major competitors has been widening.
Euroopassa keskeisten palvelujen hinnat ovat pysyneet korkeampina kuin pääkilpailijamaissa, ja muualla tapahtuneen vapautumisen myötä on Euroopan ja sen pääkilpailijoiden välinen kuilu vain kasvanut.
In telecommunications, after the introduction of com petition the price of long distance calls declined between 18 and 35% over the period 1990-94.
Kilpailun vapauduttua teletoiminnassa on kaukopuheluiden hinta laskenut 18—35 prosenttia vuosina 1990—1994.
In the absence of competition, prices fell by between 12 and 16%.
Kilpailun puuttuessa hinnat ovat laskeneet 12—16 prosenttia.
In energy, gas prices have fallen in parallel to oil prices, but, on average, remain 30% higher than US prices.
Energiaalalla ovat kaasun hinnat laskeneet samassa tahdissa öljyn hintojen kanssa, mutta ovat keskimäärin 30 prosenttia korkeammat kuin Yhdysvalloissa.
For electricity, the difference is bigger.
Sähkön osalta hintaero on suurempi.
Large firms have access to a deep pool of international savings and com plex financial instruments along with sophisticated treasuries.
Suuret yritykset pääsevät käyttämään suuria kansainvälisiä säästöjä ja monimutkaisia rahoitusvälineitä sekä kehittyneitä rahastoja.
They can finance investments on favourable terms.
Ne voivat rahoittaa investointeja edullisin ehdoin.
Most small firms remain unquoted, often locally-oriented and rely on very traditional sources of finance for investment.
Useimpia pieniä yrityksiä ei noteerata pörsseissä, niiden toiminta on paikallista ja ne käyttävät hyvin perinteisiä rahoituslähteitä investoinneissaan.
Overwhelmingly, they rely on retained earnings, which attract a high tax penalty, and bank loans.
Enimmäkseen ne käyttävät jakamattomia voittojaan, mistä seuraa raskas verotus, sekä pankkilainoja.
Since 1980, average nominal long-term interest rates in Europe have remained between one and two percentage points higher than those in the United States and about four percentage points higher than those in Japan.
Vuodesta 1980 lähtien keskimääräiset pitkäaikaiset nimelliskorot ovat pysyneet Euroopassa 1—2 prosenttiyksikköä korkeampina kuin Yhdysvalloissa ja noin 4 prosenttiyksikköä korkeampina kuin Japanissa.
Cost of capital estimates also point to higher financing costs in Europe and especially amongst the smaller Member States.
Pääomakustannusarviot viittaavat myös siihen, että rahoituskustannukset ovat korkeammat Euroopassa ja erityisesti pienissä jäsenvaltioissa.
Amongst the factors which have contributed to high capital costs in Europe can be mentioned inflationary expectations, high public-sector deficits, lack of competition between financial institutions and limitations on cross-border investments.
Euroopan korkeisiin pääomakustannuksiin vaikuttaneina tekijöinä voidaan mainita inflaatioodotukset, suuret julkisen talouden alijäämät, rahoituslaitosten välisen kilpailun puute ja kansainvälisten investointien rajoitukset.
The third element of industry's cost base is that of labour.
Kolmas teollisuuden kustannusperustan osatekijä on työvoima.
Developments in the cost of labour are closely tied up with the overall macroeconomic situation.
Työkustannusten kehitys on tiukasti sidoksissa yleiseen taloudelliseen tilanteeseen.
Over the past two decades, the EU economy has undergone a
Kahden viime vuosikymmenen aikana EU:n talous on kokenut vaikean sopeutumisvaiheen — rakennemuutoksen lisäksi myös saadakseen
14 I PART 2 difficult process of adjustment, not just in terms of structural change but in order to bring inflationary pressures and costs under control and in order to restore the profitability of capital investments.
14 I OSA 2 inflaatiopaineet ja kustannukset hallintaan ja palauttaakseen pääomasijoitusten kannattavuuden.
During the 1970s inflation exceeded 10%, coming down to 5% by the beginning of the 1990s and to 3% today.
1970-luvulla inflaatio oli yli 10 prosenttia, mutta se laski 5 prosenttiin 1990-luvun alkuun mennessä ja on nyt 3 prosenttia.
Inflationary expectations had a significant effect on the context in which wage-bargaining took place.
Inflaatio-odotuksilla oli tuntuva vaikutus siihen, millaisessa tilanteessa työehtosopimusneuvotteluja käytiin.
Today, the Union enjoys favourable economic fundamentals.
Nykyisin unionin talouden perusasiat ovat suotuisassa tilassa.
Inflation is historically low and still declining, exchange-rate tensions have progressively eased, world trade is expanding at a healthy pace, and investment profitability is improving.
Inflaatio on historiallisen alhainen ja edelleen laskussa, valuuttakurssijännitteet ovat jatkuvasti lientyneet, maailman kauppa laajenee terveellä vauhdilla ja investointien kannattavuus on paranemassa.
Nevertheless, it is clear that the European economy still retains certain cost and productivity problems.
Silti on selvää, että Euroopan taloudessa on edelleenkin eräitä kustannus- ja tuottavuusongelmia.
From the point of view of competitiveness, it is necessary to take all of the charges an employer faces in employing labour and then adjust total labour cost for productivity to establish unit labour costs.6Unit labour costs in practice are difficult to calculate and for this reason there are relatively few robust estimates of unit labour cost available.
Kilpailukyvyn kannalta on tarpeen ottaa huomioon kaikki työnantajan työvoimasta maksamat maksut ja painottaa tuottavuudella kokonaistyövoimakustannuksia niin että päästään yksikkötyökustannuksiin.(3) Yksikkötyökustannusten laskeminen on käytännössä vaikeaa, ja siksi yksikkötyökustannuksista on hyvin harvoja pitäviä arvioita.