natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The applicant brought an action before the French Conseil d'État (Council of State) for annulment of the decree on the grounds that, since the entry into force of Regulation No 2081/92, the French authorities no longer had jurisdiction to grant such protection by decree.
Kantaja vaati Ranskan Conseil d'Etat'ssa tämän asetuksen kumoamista sillä perusteella, että asetuksen N:o 2081/92 voimaantulon jälkeen Ranskan viranomaiset eivät enää olleet toimivaltaisia myöntämään asetuksella tällaista suojaa.
By a letter dated 17 April 1997, the French Government forwarded to the Commission, pursuant to Article 5{5) of Regulation No 2081/92, an application for registration as PDOs of the names 'Pays d'Auge/Pays d'Auge-Cambremer' from an association formed to promote the ciders of Pays d'Auge.
Ranskan hallitus lähetti kirjeessään 17.4.1997 komissiolle asetuksen N:o 2081/92 5 artiklan 5 kohdan nojalla nimitysten "Pays d'Auge" ja "Pays d'Auge­Cambremer" osalta SAN:ksi rekisteröintiä koskevan hakemuksen, jonka oli tehnyt Pays d'Auge ­siiderien markkinoimiseksi perustettu yhdistys.
10 The application was published in Official Journal C 120 of 18 April 1998, in accordance with Article 6(2) of Regulation No 2081/92.
10 Hakemus julkaistiin asetuksen N:o 2081/92 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti 18.4.1998 virallisessa lehdessä N:o C 120.
11 By letter dated 13 October 1998 the applicant sent the competent French authority a statement of objection to the registration, on the basis of Article 7 of Regulation No 2081/92, and asked for it to be forwarded to the Commission within the prescribed period, that is to say, by 18 October 1998.
11 Kantaja ilmoitti kirjeessään 13.10.1998 Ranskan toimivaltaiselle viranomaiselle tekevänsä väitteen rekisteröintiä vastaan asetuksen N:o 2081/92 7 artiklan nojalla ja vaati väitteensä lähettämistä komissiolle säädetyssä määräajassa eli 18.10.1998 mennessä.
According to the applicant, the registration application infringes Article 2 of Regulation No 2081/92 in that it applies to a product which has no specific features as regards its recommended method of manufacture and also in that the specifications enclosed with it impose an unduly restrictive manufacturing procedure.
Kantajan mukaan rekisteröintihakemus oli asetuksen N:o 2081/92 2 artiklan vastainen sikäli, että se koskee tuotetta, joka ei ole millään tavoin omaleimainen edellytetyn tuotantomenetelmän osalta ja jonka osalta liitteenä olevassa eritelmässä määrätään kohtuuttoman rajattu tuotanto menetelmä.
12 A copy of the statement of objection was forwarded to the Commission by the applicant's lawyer on the same day.
12 Kantajan asianajaja lähetti väitteen jäljennöksen samana päivänä komissiolle.
13 By letter dated 16 October 1998 the Head of the Production and Markets Department of the Production and Trade Division of the French Ministry of Agriculture and Fisheries notified the applicant that its objection did not comply with the conditions for admissibility laid down in Article 7(3) of Regulation No 2081/92 and would not, therefore, be forwarded to the Commission, given, in particular, that the grounds on which it was formulated had already been taken into consideration during the procedure to recognise the designation of origin at national level.
13 Ranskan maatalous- ja kalastusministeriön tuotanto- ja kauppaosaston tuotanto ja markkinayksikön päällikkö ilmoitti kirjeessään 16.10.1998 kantajalle, että tämän väite ei täyttänyt asetuksen N:o 2081/92 7 artiklan 3 kohdan mukaisia hyväksymisedellytyksiä, ja että sitä ei tämän vuoksi lähetettäisi komissiolle, koska sen perusteet oli jo otettu huomioon myönnettäessä suojaa kansallisella tasolla.
On 16 December 1998, the applicant initiated proceedings for annulment of that decision before the French Council of State.
Kantaja nosti 16.12.1998 Ranskan Conseil d'Etaťssa kanteen päätöksen kumoamiseksi.
14 By letter and fax of 19 October 1998, the Director-General of Directorate-General (DG VI) for Agriculture of the Commission notified France's permanent representative at the European Union that, on 13 and 15 October 1998, his staff had received copies of three statements of objection to the registration application in question, among them that of the applicant.
14 Komission maatalouspääosaston (PO VI) pääjohtaja ilmoitti kirjeellä ja teleko­piolla 19.10.1998 Ranskan pysyvälle edustajalle Euroopan unionissa, että pää­osasto oli saanut 13. ja 15.10.1998 kopiona kolme väitettä, jotka koskivat kyseistä rekisteröintihakemusta, joista yksi oli kantajan.
He pointed out that, if registration of the relevant names would jeopardise the existence of a mark or of products
Hän totesi, että mikäli kyseisten nimitysten rekisteröinti aiheuttaisi haittaa markkinoilla laillisesti
15 By letter dated 9 November 1998, the competent French authority replied that, pursuant to Article 7(3) of Regulation No 2081/92, it had considered that the objections in question were not justified and had therefore decided not to forward them to the Commission.
15 Ranskan toimivaltainen viranomainen vastasi 9.11.1998 kirjeessään, että se oli asetuksen N:o 2081/92 7 artiklan 3 kohdan nojalla pitänyt kyseisiä väitteitä perustelemattomina ja oli siksi päättänyt olla lähettämättä niitä komissiolle.
16 The Commission adopted Regulation (EC) No 378/1999 of 19 February 1999 supplementing the Annex to regulation (EC) No 2400/96 on the entry of certain names in the 'Register of protected designations of origin and protected geographical indications' provided for in Regulation No 2081/92 (OJ 1999 L 46, p.
16 Komissio antoi 19.2.1999 tiettyjen nimitysten kirjaamisesta maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetussa neuvoston asetuksessa N:o 2081/92 säädettyyn "Suojattujen alkupe­ränimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin" annetun asetuksen N:o 2400/96 liitteen täydentämisestä asetuksen N:o 378/1999 (EYVL L 46, s.
13, hereinafter 'the contested regulation').
13; jäljempänä riidanalainen asetus).
In the words of the third recital of the regulation, 'no statement of objection has been received by the Commission pursuant to Article 7 of Regulation No 2081/92 for any of the names given in the Annex hereto following their publication in the Official Journal of the European Communities''.
Asetuksen johdanto­osan kol­mannen perustelukappaleen mukaan "komissiolle ei ole toimitettu yhtään ase­tuksen (ETY) N:o 2081/92 7 artiklassa tarkoitettua väitettä sen jälkeen, kun tämän asetuksen liitteessä esitetyt nimitykset julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä".
The Commission considered, therefore, that the names 'Pays d'Auge/Pays d'Auge-Cambremer' should be entered in the 'Register of protected designations of origin and protected geographical indications' and, accordingly, be protected as PDOs at Community level.
Tämän vuoksi komissio katsoi, että nimitykset "Pays d'Auge" ja "Pays d'Auge­Cambremer" oli merkittävä suojattujen alkuperäni­mitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin ja että niitä oli yhteisön tasolla suojattava tällaisina nimityksinä.
Procedure and arguments of the parties
Asian käsittelyn vaiheet sekä asianosaisten vaatimukset
17 This action was commenced by application lodged at the Court Registry on 11 May 1999.
17 Esillä oleva kanne saapui ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 11.5.1999.
18 By a separate document filed at the Court Registry on 5 July 1999, the Commission raised an objection of inadmissibility under Article 114 of the Rules of Procedure.
18 Työjärjestyksen 114 artiklan nojalla komissio esitti erillisellä asiakirjalla, joka saapui ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 5.7.1999, oikeudenkäynti väitteen, jonka mukaan kannetta ei voida ottaa tutkittavaksi.
19 On 31 August 1999, the applicant submitted to the Court Registry its written observations in response to the objection of inadmissibility.
19 Kantaja jätti 31.8.1999 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen kirjalliset huomautuksensa oikeudenkäyntiväitteen johdosta.
20 The applicant claims that the Court should:
20 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— reject the objection of inadmissibility or, alternatively, reserve a decision on the Preliminary objection for the final judgment;
— hylkää oikeudenkäyntiväitteen tai toissijaisesti käsittelee sen yhdessä pää asian kanssa;
— annul the contested regulation in so far as it registers the names 'Pays d'Auge/ Pays d'Auge-Cambremer';
— kumoaa riidanalaisen asetuksen siltä osin kuin siinä on rekisteröity nimi tykset "Pays d'Auge" ja "Pays d'Auge-Cambremer";
21 The defendant contends that the Court should:
21 Vastaaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— dismiss the action as inadmissible;
— jättää kanteen tutkimatta;
By an application lodged at the Court Registry on 4 November 1999, the French Republic applied to intervene in support of the defendant.
Ranskan hallitus toimitti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 4.11.1999 väliintulohakemuksen, jossa se pyysi saada osallistua oikeudenkäyntiin tukeak­seen vastaajan vaatimuksia.
The Commission maintains that the action is inadmissible on the grounds that the contested regulation is a measure of general application, that the applicant is not in a situation which differentiates it from any other person and that the applicant is not involved in the registration procedure at Community level.
Komissio väittää, ettei kannetta voida ottaa tutkittavaksi, koska riidanalainen asetus on yleisesti sovellettava toimi, ettei kantaja ole muista erottuvassa tilan­teessa ja että kantaja ei osallistu rekisteröintiasian käsittelyyn yhteisön tasolla.
Firstly, the contested regulation, like the parent Regulation No 2081/92, is a measure of general application within the meaning of Article 249 EC.
Komission mukaan riidanalainen asetus ensinnäkin on perusasetuksen N:o 2081/92 tapaan EY 249 artiklassa tarkoitettu yleisesti pätevä toimi.
It is addressed not to specific traders but to all producers likely to benefit from the name in question and also to all those who, although they have used the name, no longer satisfy the conditions laid down by the Community legislation.
Sitä ei sen mukaan ole osoitettu tietyille toimijoille, vaan kaikille tuottajille, jotka voivat saada hyväkseen kyseisen nimityksen, sekä kaikille niille, jotka ovat käyttäneet nimitystä mutta eivät enää täytä yhteisön säännöksissä asetettuja edellytyksiä.
1999 — CASE T-114/99 shain and Bene Nahrungsmittel ν Commission [1998] ECR 11-3533, paragraph 51, and of 26 March 1999 in Case T-114/96 Biscuiterie-Confiserie LOR and Confiserie du Tech ν Commission [1999] ECR II-913, paragraph 28).
11­3533, 51 kohta ja asia T­114/96, Biscuiterie­confiserie LOR ja Confiserie du Tech ν. komissio, määräys 26.3.1999, 28 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
25 Secondly, the mere fact that the applicant has used the name in question does not mean that it is adversely affected by the contested regulation by reason of certain attributes peculiar to it or by reason of circumstances in which it is differentiated from all other persons.
25 Toiseksi komissio katsoo, ettei pelkkä se seikka, että kyseistä nimitystä on käy­tetty, merkitse sitä, että kantaja on kärsinyt haittaa riidanalaisen asetuksen takia ominaispiirteidensä vuoksi tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen vuoksi, joka erot­taa kantajan kaikista muista.
26 Thirdly, the present case cannot be compared with Case 191/82 Fediol ν Commission [1983] ECR 2913.
26 Kolmanneksi esillä oleva tapaus ei komission mielestä ole rinnastettavissa tilan­teeseen asiassa 191/82, Fediol v. komissio (tuomio 4.10.1983, Kok. 1983, s. 2913).
On the other hand, in the present case the objection procedure laid down by Article 7 of Regulation No 2081/92 is conducted before the competent authority of the Member State in which the objector resides or is established, during the preparatory examination stage of the registration application.
Nyt esillä olevassa tapauksessa taas asetuksen N:o 2081/92 7 artiklan mukainen väitteen esittämistä koskeva menettely tapahtuu rekiste­röintihakemuksen tutkinnan valmisteluvaiheen aikana sen jäsenvaltion toimi­valtaisessa viranomaisessa, jossa väitteen tekijä asuu tai jonne se on sijoittautunut.
The objector may submit his observations only to that authority, which is required only 'to consider the comments or objection within the deadlines laid down'.
Väitteen tekijällä on ainoastaan oikeus esittää huomautuksensa tälle viranomaiselle, jonka on vain "ot[ettava] säädetyssä määräajassa huomioon tällaiset huomautukset tai tällai[nen] väit[e]".
Moreover, if the objection is 'admissible', a term which refers to its substance, the Member States concerned are asked to seek agreement between themselves, without the intervention of the individuals involved (see the order in Molkerei Grossbraunshain and Bene Nahrungsmittel ν Commission, paragraph 60).
Siinä tapauksessa, että väite voi­daan "hyväksyä" — ilmaisu, joka tässä viittaa siihen, että se on perusteltu — niiden jäsenvaltioiden, joita asia koskee, on pyrittävä sopimaan asiasta ilman yksityisten oikeussubjektien osallistumista (ks. em. asia Molkerei Grossbrauns­hain ja Bene Nahrungsmittel v. komissio, määräyksen 60 kohta).
27 The Commission also points out that, although Article 7(3) of Regulation No 2081/92 grants to 'any legitimately concerned natural or legal person' the opportunity of objecting to registration, the 13th recital expressly refers to 'any
27 Komissio korostaa lisäksi, että vaikka asetuksen N:o 2081/92 7 artiklan 3 koh­dan mukaan väitteen rekisteröintiä vastaan voi tehdä "luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jota asia laillisesti koskee", asetuksen johdanto­osan kolmannes­
This expression, which is based on the wording of Article 230 EC, must mean that the conditions for admissibility of the objection are to be interpreted more restrictively.
Tämän EY 230 artiklaan pohjautu­van sanamuodon vuoksi väitteen hyväksymisen edellytyksiä olisi tulkittava sup­peammin.
Moreover, a Council regulation cannot broaden the conditions for admissibility laid down by the Treaty.
Neuvoston asetuksella ei nimittäin voida laajentaa perustamissopimuksen mukaisia hyväksymisedellytyksiä.
The Commission also submits that the responsibility for deciding not to forward the objection raised by the applicant before the competent French authority lies exclusively with that authority.
Komissio huomauttaa myös, että vastuu siitä, että kantajan Ranskan toimival­taiselle viranomaiselle tekemä väite päätettiin jättää välittämättä eteenpäin, kuuluu yksinomaan mainitulle viranomaiselle.
As this is a purely national procedure under the exclusive supervision of the Member State concerned, it is a matter for the applicant to assert its rights before the French courts.
Koska kyse on yksinomaan asian­omaisen jäsenvaltion vastuulla olevasta, täysin sisäisestä menettelystä, kantajan olisi komission mukaan ollut valvottava oikeuksiaan kansallisessa tuomioistui­messa.
Finally, the Commission contends that, under Article 7 of Regulation No 2081/92, it may not consider an objection communicated by a person other than a Member State, although it definitely takes the view that the Member States are required to forward to it any objection which satisfies the two conditions laid down in Article 7(3).
Komissio väittää vielä, että asetuksen N:o 2081/92 7 artiklan mukaan se ei voi ottaa huomioon muiden kuin jäsenvaltioiden toimittamia väitteitä, vaikka se katsookin, että jäsenvaltioiden on välitettävä sille kaikki artiklan 3 kohdan kaksi edellytystä täyttävät väitteet.
The applicant considers itself to be directly and individually affected by the contested regulation.
Kantaja katsoo, että riidanalainen asetus koskee sitä henkilökohtaisesti ja suo­ranaisesti.
31 It points out, first of all, that the argument that the action is inadmissible because the regulation is of general application is irrelevant, since the applicant can show that it is affected by the regulation by reason of certain attributes peculiar to it or by reason of circumstances in which it is differentiated from all other persons (judgment in Codorniu ν Council).
31 Kantaja huomauttaa ensinnäkin, että sitä tutkimatta jättämisen perustetta, jota perustellaan mainitun asetuksen yleisellä luonteella, ei voida sellaisenaan sovel­taa, koska kantaja on osoittanut kärsineensä haittaa asetuksen takia ominais­piirteidensä vuoksi tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen vuoksi, joka erottaa sen kaikista muista (em. asia Codorniu v. neuvosto).
The applicant goes on to explain that it has sold cider under the name 'Pays d'Auge' for a long time.
Tämän jälkeen kantaja toteaa markkinoineensa siidereitä jo kauan nimityksellä "Pays d'Auge".
It produces more than a million bottles a year, which puts it in a dominant position in relation to the other producers in the region, whose total annual production, taking all the marks together, is only 400 000 bottles.
Yhtiö sanoo tuottavansa yli miljoona pulloa vuodessa, mikä merkitsee sitä, että se on hallitsevassa asemassa muihin alueen valmistajiin nähden, joiden tuotanto on yhteensä vain 400 000 pulloa, kun kaikki merkit otetaan huomioon.
It considers, therefore, that it is in a special position under the contested regulation, which reserves the monopoly on use of the name at issue to a group of producers from which the applicant is excluded.
Kantaja katsoo näin ollen olevansa erityisasemassa riidanalaisen asetuksen osalta, jossa kyseisen nimityksen käyttö varataan yksinoikeudeksi ryhmittymälle, johon se ei kuulu.
The 13th recital of Regulation No 2081/92 states that 'the registration procedure should enable any person individually and directly concerned in a Member State to exercise his rights by notifying the Commission of his opposition', and Article 7 of the Regulation defines the persons concerned as either 'all persons who can demonstrate a legitimate economic interest' (paragraph 2) or 'any legitimately concerned natural or legal person' (paragraph 3).
Kantaja toteaa, että asetuksen N:o 2081/92 johdanto-osan kolmannessatoista perustelukappaleessa todetaan, että "rekisteröintimenettelyssä olisi henkilölle, jota asia henkilökohtaisesti ja suoranaisesti koskee, annettava mahdollisuus valvoa oikeuksiaan tekemällä jäsenvaltion välityksellä komissiolle väite", ja asetuksen 7 artiklassa määritellään henkilöiksi, joita asia koskee, "henkilöt, jotka voivat osoittaa, että heillä on asiassa laillinen taloudellinen etu valvottavanaan" (2 kohta) sekä "luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jota asia laillisesti kos kee" (3 kohta).
In this case, the applicant is legitimately concerned by the registration of the names 'Pays d'Auge/Pays d'Auge-Cambremer' which has the effect of prohibiting the applicant from selling its cider under the name 'Pays d'Auge', even though it is the leading producer and seller of cider from the region.
Kantajan mielestä tässä tapauksessa nimitysten "Pays d'Auge" ja "Pays d'AugeCambremer" rekisteröinti koskee sitä itseään laillisesti, koska sillä estetään yhtiötä jatkamasta siideriensä markkinointia nimityksellä "Pays d'Auge", vaikka sillä on hallitseva asema tältä alueelta peräisin olevan siiderin tuotannossa ja markkinoinnissa.
The applicant considers, therefore, that the right to bring an action for annulment before the Community Court is a necessary consequence of its acknowledged right to intervene in the administrative procedure.
Kantaja katsoo tämän vuoksi, että oikeus nostaa kumoamiskanne yhteisöjen tuomioistuimessa on väistämätön seuraus sille näin annetusta oikeudesta osal­listua hallinnolliseen menettelyyn.
This is the case a fortiori since the applicant was unable to assert its rights before the Commission, as the objection which it had properly submitted to the French authorities was not forwarded to the Commission, in breach of the procedural safeguards specifically granted to it by Article 7 of Regulation No 2081/92 (see the judgment in Fediol ν Commission, cited above, at p. 2935).
Kantajan mielestä asian laita on näin varsinkin kun yhtiö ei ole voinut vedota oikeuksiinsa komission käsittelyssä, koska yhtiön Ranskan viranomaisille sään­nösten mukaisesti toimittamaa väitettä ei ollut lähetetty komissiolle, mikä on vastoin niitä menettelyllisiä takeita, jotka asetuksen N:o 2081/92 7 artiklan mukaan nimenomaisesti yhtiölle kuuluvat (ks. em. asia Fediol v. komissio, s. 2935).
In response to the argument that it is not involved in the registration procedure at Community level, the applicant states that the defendant itself accepts that the Member State is required to forward to the Commission the objection made by an individual, and has no authority to assess its admissibility.
Siihen väitteeseen, jonka mukaan kantaja ei osallistu rekisteröintiasian käsitte­lyyn yhteisön tasolla, kantaja vastaa, että vastaajan omien väitteiden mukaan jäsenvaltion on lähetettävä komissiolle yksityisen oikeussubjektin tekemä väite eikä se voi esittää mitään arviota sen hyväksyttävyydestä.
The individual is, therefore, involved in the Community procedure and is entitled to bring proceedings to enforce the procedural safeguards granted to him by the Regulation in issue.
Siten yksityinen oikeussubjekti kyllä osallistuu käsittelyyn yhteisön tasolla ja sillä on oikeus saada asiansa tuomioistuimen ratkaistavaksi säännösten mukaisten menettelyllisten takeiden noudattamiseksi.
Findings of the Court
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi
40 Article 114 of the Rules of Procedure provides that the Court may, if a party so requests, give a ruling on inadmissibility without going into the substance of the case.
40 Työjärjestyksen 114 artiklan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi asianosaisen hakemuksesta antaa ratkaisunsa asian tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä koskevan oikeudenkäyntiväitteen osalta ennen pääasian käsittelyä.
Under Article 114(3), this will be an oral procedure, unless a decision is taken to the contrary.
Saman artiklan 3 kohdan mukaan hakemuksen jatkokäsittely on suullinen, jollei tuomioistuin toisin päätä.
In this instance, the Court considers that an examination of the documents in the case has clarified the situation sufficiently for it to be able to rule on the claim without commencing oral proceedings.
Tässä tapauksessa ensimmäisen oikeusasteen tuo­mioistuin katsoo, että sillä on asiakirjat tutkittuaan riittävästi tietoja, jotta se voi antaa ratkaisunsa hakemuksen osalta ilman suullista käsittelyä.
41 Under the fourth paragraph of Article 230 EC, the admissibility of an action for annulment brought against a regulation by a natural or legal person is subject to the condition that the contested regulation is, in actual fact, a decision which concerns that person directly and individually.
41 EY 230 artiklan neljännen kohdan mukaan luonnollisen henkilön tai oikeus­henkilön asetuksen kumoamiseksi nostama kanne voidaan ottaa tutkittavaksi sillä edellytyksellä, että riidanalainen asetus on tosiasiassa päätös, joka koskee kyseistä henkilöä suoraan ja erikseen.
The Court has consistently held that the criterion for distinguishing between a regulation and a decision has to be sought in the general application or otherwise of the measure in question (orders in Asocarne ν Council, paragraph 28, and CNPΑΑΡ ν Council, paragraph 33).
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan se, onko kyseessä asetus vai päätös, on ratkaistava sen perusteella, onko kyseinen toimi yleisesti pätevä (em. asia Asocarne v. neuvosto, määräyksen 28 kohta ja em. asia CNPAAP v. neuvosto, määräyksen 33 kohta).
A measure is of general application if it applies to objectively determined situations and produces its legal effects with respect to categories of persons envisaged generally and in the abstract (see the judgment in Weber ν Commission, paragraph 55).
Säädös on yleisesti pätevä, jos se soveltuu objektiivisesti määriteltyihin tapauksiin ja saa aikaan oikeusvai­kutuksia yleisesti ja abstraktisti määriteltyjen henkilöryhmien osalta (ks. em. asia Weber ν. komissio, tuomion 55 kohta).