natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The proportion of the unemployed who have been out of work for a year or more gives an approximate guide to the extent of structural unemployment (Map 7).
Vuoden tai pidempään työttöminä olleiden työnhakijoiden osuus antaa summittaisen kuvan rakenteellisen työttömyyden laajuudesta (kartta 7).
The highest figures are in the South of Italy, where typically twothirds or more of total unemployment is long-term, rising to 80% in Campania.
Pitkäaikaistyöttömien määrä on suurin Etelä-Italiassa, jossa keskimäärin vähintään kaksi kolmasosaa työttömistä on pitkäaikaistyöttömiä — Campaniassa pitkäaikaistyöttömien osuus on 80 prosenttia.
Figures of 60-70% are also common in the centre and East of Greece, the North west coast of Spain and regions undergoing restructuring in Belgium and the Netherlands.
Keski- ja Itä-Kreikassa sekä Espanjan luoteisrannikolla 60-70 prosentin osuus on tavallista, sa moin kuin niillä Belgian ja Alankomaiden alueilla, jotka läpikäyvät rakennemuutosta.
On the other hand, in most regions in the UK and Sweden, the pro portion is only 30-40% and in many parts of Denmark, Finland and Austria, it is even lower, at 20-30%.
Toisaalta useimmilla Ison-Britannian ja Ruotsin alueilla pitkäaikaistyöttömien osuus on vain 30-40 prosenttia. Tanskassa, Suomessa ja Itävallassa se on monin paikoin vieläkin alhaisempi (20-30 prosenttia).
The regional pattern of unemployment
Työttömyyden alueittainen vaihtelu
Unemployment rates differ strikingly between regions (Map 5).
Työttömyysluvut vaihtelevat silmiinpistävän voimakkaasti eri alueilla (kartta 5).
In parts of the South, ie Spain, Southern Italy and in the Mediterranean regions of France, unem
Kreikassa ja Portugalissa, joissa on jäsenvaltioista alhaisimmat brut-
In addition, young people under 25 are nearly 2 Vi? times more likely to be unemployed than older work ers (Map 8).
Alle 25-vuotiaiden nuorten työttömyys on lähes 2,5 kertaa todennäköisempää kuin tätä vanhempien ihmisten (kartta 8).
Except in Germany — where, in part due to the apprenticeship system, the rate for young people is similar to the overall rate — youth unemploy-
Nuorisotyöttömyys on huomattavasti keskimääräistä suurempaa kaikkialla paitsi Saksassa, missä — osin oppisopimusjärjestelmän ansiosta — nuorten työttömyys noudattelee yleistä työttömyystasoa.
1.2 Unemployment and the labour market
1.2 Työttömyys ja työmarkkinat ψ
„' < * ­ Λ Map 5 Unemployment rates by region, 1997
Kartta 5 Työttömyysaste alueittain, 1997
EUR15= 10 7 Standard deviation = 6.02
EUR15= 10,7 Keskihajonta = 6,02
Source: Eurostat
Ì_BAR_ 6 2­92 I 9,2­ 12,2 I 12,2­ 15.2 I > 15,2 Lähde: Eurostat
J No data
Ei tietoja
! < -2.4 1 -2.4--0.6 I -0.6-1.2 EUR15 = 0.3 Standard deviation = 3.59 A, FIN, S: estimates
EUR15 = 0,3 Keskihajonta = 3,59 A, FIN, S: arvioita
I > 3 > 3 No data
_BAR_ 1,2­3 I > 3 Lähde: Eurostat
Map 7 Longterm unemployment, 1997
Kartta 7 Pitkäaikaistyöttömyys, 1997
% of total unemployed
% kokonaistyöttömyydestä
Source: Eurostat
Keskihajonta = 12,2
~\ 39.85 - 45.95 45.95 - 52.05 52.05-58.15 > 58.15 No data 41
I > 58,15 J Ei tietoja
1.2 Unemployment and the labour market i/V' V -.; Λ.
1.2 Työttömyys ja työmarkkinat
% of labour force, 1524
% nuorisotyövoimasta, 15-24-vuotiaat
_BAR_ 24.4-31.4 _BAR_ > 31.4 1 No data 42
Ei tietoja
1.2 Unemployment and the labour market and 15).
1.2 Työttömyys ja työmarkkinat senttia — kun yli 25-vuotiaiden työttömyysaste on 23 prosenttia.
The figures for young people in the latter are also extreme; with average unemployment as high as 56% as against 23% for those of 25 and over, imply ing that under 45% of the young people in the labour market succeed in finding jobs in these regions.
Luvut viittaavat siihen, että suurtyöttömyysalueilla alle 45 prosenttia työmarkkinoilla olevista nuorista löytää työtä.
ment is significantly higher than the average across all countries and regions.
Esimerkiksi Etelä-Italiassa nuorisotyöttömyys on 50-60 prosenttia eli yhtä suurta kuin Espanjan pahimmilla työttömyysalueilla.
The problem is particularly serious in regions where the average itself is high.
Espanjasta poiketen Etelä-Italian luvut ovat nelinkertaiset yleiseen työttömyystasoon verrattuna: ensimmäisen työpaikan löytyminen on erityisen hankalaa Mezzogiornon alueella.
In Spain, youth unemployment averages 40% and rises to 50-60% in regions with high overall unemploy ment, and in Finland and Northern Sweden, it is also high in areas where the overall rate is high.
Tilanne on vastaava Kreikassa, kun taas Belgiassa ja Ranskassa — missä nuorisotyöttömyys on myös paljon keskimmäräistä suurempaa eli noin 25 prosenttia — työttömyys koskettaa huomattavasti pienempää määrää nuoria, joista monet eivät ole hankkineet riittävää pätevyyttä ennen työmarkkinoille siirtymistään.
Broadening the analysis, in the 25 worst affected re gions, unemployment averaged 23.7% in 1997, more than five times the average of 4.2% in the 25 least affected regions.
Laajennettaessa tarkastelu 25:een eniten työttömyydestä kärsivään alueeseen havaitaan, että työttömyys oli keskimäärin 23,7 prosenttia vuonna 1997 eli yli viisinkertainen verrattuna 25 alhaisimman työttömyyden alueeseen, joiden keskimääräinen työttömyys oli 4,2 prosenttia.
As for the 10 regions with the highest unemployment, the rate in the former increased by nearly 4 percentage points between 1987 and 1997, while that in the latter remained virtually unchanged.
Kymmenellä suurimmalla työttömyysalueella työttömien määrä lisääntyi lähes neljä prosenttiyksikköä vuosien 1987 ja 1997 välisenä aikana, kun taas kymmenellä vähäisimmän työttömyyden alueella määrä pysyi samalla ajanjaksolla lähes muuttumattomana.
Moreover, the structural element in unemployment re mains significant as does the disproportionate effect on women and young people.
Lisäksi rakenteellinen työttömyys on yhä huomattavaa, samoin kuin naisten ja nuorten suhteeton osuus työttömistä.
The problem, however, can be equally serious in re gions with lower unemployment.
Työttömyysluvuillaan asteikon ääripäissä olevia alueita verrattaessa eroavuuksien määrä korostuu (taulukko 13).
In the South of Italy, youth unemployment is, at 50-60%, as high as in the worst affected parts of Spain. Unlike in Spain, how ever, this represents four times the overall rate, re flecting the particular difficulty of finding a first job in the Mezzogiorno.
Kymmenellä eniten työttömyydestä kärsivällä alueella keskimääräinen työttömyysprosentti oli 28,1 vuonna 1997 eli lähes kahdeksan kertaa korkeampi kuin kymmenellä matalimman työttömyyden alueella, joilla työttömiä oli keskimäärin vain 3,6 prosenttia.
This is also the case in Greece, while in Belgium and France, where youth unemploy ment is around 25%, much higher than the overall rate, it is concentrated on a relatively small number of young peoole, many of whom join the labour force with inadequate qualifications.
Vaikka EU:n työttömyysluvut olivat vuonna 1997 vain hieman korkeammat kuin vuonna 1987, kymmenellä pahimmalla työttömyysalueella ne olivat kohonneet yli neljä prosenttiyksikköä. tiyksikköä.
While the same Spanish regions account for a large number of the 25 worst affected regions in both 1987 and 1997, the other regions included changed al most completely.
Kahdenkymmenenviiden pahimman työttömyysalueen luetteloon sisältyi monta samaa Espanjan aluetta vuosi na 1987 ja 1997, mutta muut alueet olivat vaihtuneet lä hes kokonaan kymmenessä vuodessa.
The 6 regions in the UK undergoing restructuring which were included in 1987 experi enced a marked fall in unemployment and were re placed by the French overseas territories (DOMs) (which were not covered in 1987), a number of re gions in the South of Italy and regions undergoing re structuring in Finland and the Eastern part of Germany, as well as Corsica.
Isossa-Britanniassa niillä kuudella rakennemuutoksen kourissa kamppailleella alueella, jotka olivat luettelossa vuonna 1987, työttömyys laski huomattavasti ja niiden tilalle vuo den 1997 luetteloon tulivat aiemmalta listalta puuttuneet Ranskan mertentakaiset alueet, useita alueita Etelä-Italiasta, rakennemuutosta läpikäyviä alueita Suomesta, Saksan itäinen osa sekä Korsika.
In the 10 worst affected regions, average unemployment was 28.1% in 1997 or nearly 8 times higher than in the 10 least affected regions, where the average was just 3.6%. While unemployment in the EU in 1997 was only slightly higher than in 1987, in the 10 worst affected re gions it was up by more than 4 percentage points.
Kymmenessä vuodessa kymmenen eniten työttömyydestä kärsivän alueen luetteloon kuuluvat alueet ovat vaihtuneet enemmän kuin alueet vastaavassa asukasta kohti lasketun bruttokansantuotteen luettelossa.
The composition of the 10 worst affected regions has changed more than for GDP per head. In 1987, they were entirely composed of regions in Spain, Ceuta y Meilila, Andalucía and Extremadura being notable ex amples.
Vuonna 1987 pahimpien työttömyysalueiden luettelo koostui ko konaisuudessaan Espanjan alueista, joista huomattavia esimerkkejä olivat Ceuta y Meilila, Andalusia ja Extremadura.
While these were still in the top ten in 1997, they were joined by the French overseas territories (DOMs), most notably Réunion, and regions in the South of Italy.
Nämä alueet olivat yhä kärkikymmenikössä vuonna 1997, mutta niille tekivät seuraa Ranskan mertentakaiset departementit (DOM), varsinkin Réunion, samoin kuin Etelä-Italian alueet.
A striking feature to emerge is that while in some re gions unemployment has changed relatively little since the early 1970s, in others it has doubled or even trebled.
Hätkähdyttävää on, että työttömyys on 1970-luvun alusta muuttunut suhteellisen vähän joillakin alueilla, kun taas toisilla se on kaksin- tai jopa kolminkertaistunut.
The tendency for disparities in unemploy ment to widen over time is confirmed by summary measures of dispersion, in particular by the standard deviation (weighted for population).
Ajan kuluessa työttömyyden erot tavallisesti kasvavat ja tämän suuntauksen todentavat myös hajonnan yhdistetyt mittarit, varsinkin väkiluvun mukaan painotettu keskihajonta.
This shows that the longterm trend towards a widening of disparities was halted temporarily during the years of high em ployment growth in the late 1980s, but continued from 1992 onwards (Graph 5).
Tästä voidaan päätellä, että pitkäaikainen eroja kasvattanut suuntaus katkesi hetkellisesti voimakkaan työllisyyskasvun vuosina 1980-luvun lopulla, mutta jatkui taas vuodesta 1992 eteenpäin (kaavio 5).
The structural element of unemployment is particularly evident in these 10 regions, the number unemployed for a year or more amounting to 56% of the total as against 34% in the ten least affected regions.
Edellä mainituilla kymmenellä alueella rakenteellinen työttömyys on erityisen selvästi nähtävissä: vuoden tai pidempään työttömänä on kaikista työttömistä ollut 56 prosenttia, kun vastaava prosentti kymmenellä matalimman työttömyyden alueella on 34.
The for mer figure represents nearly 16% of the labour force in the 10 worst affected regions, significantly higher than the overall unemployment rate in most regions of the EU.
Edellinen luku edustaa lähes 16 prosenttia kymmenen heikoimman työllisyysalueen työvoimasta. Luku on huomattavasti korkeampi kuin useimpien EU:n alueiden keskimääräiset työttömyysluvut.
While there is a fair amount of similarity in the relative level of unemployment across regions in 1987 and 1997, in the sense that the ordering of regions in terms of unemployment was not dramatically differ ent, there was, nevertheless, a far greater movement up and down the order than in the case of GDP per head (the Spearman's rank correlation coefficient was 0.58 as opposed to 0.91 ).
Alueiden keskimääräiset työttömyysluvut olivat hyvin sa manlaisia vuosina 1987 ja 1997 sikäli ettei alueiden järjestyksessä työttömyyden osalta tapahtunut dramaattisia muutoksia. Työttömyyden osalta järjestyksessä oli kuitenkin paljon enemmän muutoksia molempiin suun tiin kuin laskettaessa bruttokansantuotetta asukasta kohti (työttömyysluvuissa Spearmanin sijoituskorrelaatiokerroin oli 0,58, bruttokansantuotteessa puolestaan 0,91).
In addition, while unemployment rates for women in the 10 least affected regions were similar to rates for men, in the 10 worst affected regions, they were sig nificantly higher — 37% as against 28% (Tables 14
Kymmenellä alhaisimman työttömyyden alueella naisten työttömyys oli yhtä suurta kuin miesten (28%), mutta kymmenellä suurtyöttömyysalueella naisten työttömyys aste oli paljon korkeampi (37%). (taulukot 14 ja 15).
The disparity in unemployment between regions across the Union is paralleled by a similarly wide d iffer-
Lisäksi erot jäsenmaissa, aivan kuten EU:n tasollakin, ovat syventyneet ajan myötä (taulukko 13).
(Table 6).
(taulukko 6).
The most significant feature is that, despite their relatively high GDP per head, unemployment in urban areas is higher on average than elsewhere.
Huomattavin piirre on se, että huolimatta kaupunkialueiden suhteellisen korkeista asukusta kohti lasketuista bruttokansantuotteista, työttömyyttä niillä on keskimäärin muita alueita enemmän.
This, however, is not uniformly the case.
Näin asia ei kuiten­kaan ole kaikissa tapauksissa.
While some areas are undergoing restructuring and/or experi­ence a high level of social exclusion, in others, unem­ployment is relatively low.
Samaan aikaan kun joilla­kin alueilla on meneillään rakenneuudistuksia ja/tai niillä on huomattavaa sosiaalista syrjäytyneisyyttä, toisilla alu­eilla työttömyys on suhteelisen vähäistä.
enee in most Member States (Graph 9). Moreover, as at the EU level, the difference has widened over time (Table 13).
Lisäksi työttö­myys maaseutualueilla on lähes yhtä yleistä kuin kau­punkialueillakin (vuonna 1997 työttömiä oli keskimäärin 11,3 prosenttia maaseutualueilla ja 11,5 prosenttia kau­punkialueilla).
Regional differences are greatest in France (if the DOMs are included), Italy and Spain.
Maaseutu­ ja kaupunkialueiden väliin si­joittuvilla alueilla työttömyys on selvästi vähäisempää (9,1 %).
In 1997, un­employment in the worst­affected region in France (Réunion) was nearly 37%, while in the least­affected (Alsace), it was 29 percentage points lower.
Tämä piirre näkyy hieman erilaisena myös pitkä­aikaistyöttömien naisten ja nuorten määrässä.
In Italy, the gap between Campania in the South and Trentino­Alto Adige in the North was over 22 percentage points.
Naisten työttömyys on yleisintä maaseutualueilla (13,8 %), kun taas pitkäaikaistyöttömyys on vakavinta kaupunkialueil­la (tässä asemassa on kuusi prosenttia niiden työvoi­masta).
In Spain, the rate in Andalucía was over 32% (the highest in mainland Western Europe) and, at the other extreme, in Navarra (the only region in Spain with unemployment below the EU average), it was around 10%.
Työttömyyslukujen valossa rakenteelliset ongel­mat näyttävät olevan erityisen polttavia juuri kaupunkialueilla.
Moreover, unemployment is almost as high in rural ar­eas (averaging 11.3% in 1997) as in urban ones (11.5%), whereas in intermediate areas, it is signifi­cantly lower than in both (9.1%).
Kaikilla Alankomaiden, Itävallan ja Portugalin alueilla työttömiä on alle EU:n keskiarvon, samoin kuin Tanskas­sa, Irlannissa ja Luxemburgissa.
This pattern is re­flected in youth, female and long­term unemployment rates, though with slight differences.
Luxemburgista ei pie­nuutensa takia ole saatavilla alueellista tietoa.
On the other hand, unemployment in all the regions in the Netherlands, Austria and Portugal is below the EU average, as it is in Denmark, Ireland and Luxembourg, where there are no regional data because of the size of the country.
Isos­sa­Britanniassakin vain Merseysidessa työttömyysluvut ylittävät EU:n keskiarvon.
Similarly, in the UK, only Merseyside has a rate above the EU average, the mirror image of Spain in this respect.
Tässä mielessä Iso­Britannia on Espanjan peilikuva.
Urban, rural and sectoral issues
Kaupungeista, maaseudusta ja sektoreista
Some interesting patterns emerge in terms of labour market characteristics between urban and rural ar­eas, defined in the same way as in Section 1.1 above
Kaupunki­ ja maaseutualueiden työmarkkinoiden omi­naisuuksista paljastuu mielenkiintoisia piirteitä silloin, kun alueet määritellään samaan tapaan kuin osiossa 1.1
The problem in particular urban areas is even more serious than the average figures suggest, since it is composed of areas which are among the most pros­perous in the Union with very low unemployment and others where one­third to half of the work force are unemployed.
Joillakin kaupunkialueilla ongelma on vielä vakavampi kuin mitä keskimääräiset luvut antavat ymmärtää: osa kaupunkialueista on unionin vauraimpia, hyvin matalan työttömyyden alueita ja toisilla kaupunkialueilla taas kol­masosa tai jopa puolet työvoimasta on työttömänä.
Long­term unemployment is a particu­lar problem in these areas, often accounting for a large majority of the unemployed.
Täl­laisilla alueilla pitkäaikaistyöttömyys on erityisen suuri ongelma: usein suurin osa työttömistä on juuri pitkäai­kaistyöttömiä.
Unemployment rates by Member State and regional extremes, 1997
Työttömyysaste jäsenmaittain ja alueelliset ääripäät, 1997 r% työvoimasta
Continuing concentration of manufacturing in these regions, many of which are located in Southern Germany and the North of Italy, implies that they are likely to benefit further in the future as other regions, where manufacturing is less important, lose out.
Teollisuuden jatkuva keskittyminen näille alueille, joista monet ovat Etelä-Saksassa ja Pohjois-ltaliassa, viittaa siihen, että alueet todennäköisesti hyötyvät tilanteesta tulevaisuudessakin. Toisaalta sellaiset alueet, joilla teollisuus ei ole yhtä tärkeää, kuuluvat häviäjiin.
In terms of sectors, employment declined in both ag riculture and manufacturing between 1987 and 1997 but increased significantly in services, which accordingly accounted for much more than all of the rise of 5 million in the total number employed over the period (see Table 17).
Työllisyys väheni sekä maataloudessa että teollisuudessa vuosina 1987-1997. Samalla se lisääntyi huomattavasti palvelualoilla, jotka näin ollen vastasivat paljon yli viiden miljoonan lisäyksestä tuona aikana työllistyneiden kokonaismäärässä (taulukko 17).
This differential pattern of sectoral change is reflected in the experience of regions which have concentrations of employment in the different sectors (Tables 7, 8 and 9).
Tämä toimialamuutokselle tunnusomainen piirre näkyy niillä alueilla, joilla työllisyys on keskittynyt useille eri sektoreille (taulukot 7, 8 ja 9).
If the experience of the top 25 service and manufacturing regions is compared with the experience of urban areas in terms of unemployment, the low rates shown by regions which are still doing well in manufacturing, despite the substantial job losses in the sector as a whole, suggest that the high rates in other regions are linked to industrial restructuring.
Verrattaessa 25 tärkeimmän palvelu- ja teollisuus-alueen työttömyystilannetta kaupunkialueiden tilanteeseen huomataan työttömyyslukujen olevan alhaisia niillä alueilla, joilla teollisuus vielä menestyy koko sektorin kärsi mistä merkittävistä tappioista huolimatta.
This is borne out by the high level of longterm unemploy ment in most of the areas concerned.
Tämä viittaa siihen, että muiden alueiden korkeat työttömyysluvut liittyvät teollisuuden rakenneuudistukseen.
Expansion was particularly marked in high valueadded parts of the service sector (business services, especially), as well as in communal services (health and education).
Laajentuminen oli erityisen näkyvää korkeaa lisäarvoa tuottavilla palvelualoilla (erityisesti yrityspalveluissa) sa moin kuin kunnallisissa palveluissa (eli terveyspalveluissa ja koulutuksen piirissä).
Nevertheless, employment in these services, and in the service sector as a whole, re mains substantially below the level in the US (especially when related to workingage population — in the US, employment in services amounted to just over 54% of population aged 15 to 64, whereas in the EU, the figure was only just under 40%).
Tästä huolimatta työllisyys näillä aloilla samoin kuin koko palvelusektorillakin on yhä huomattavasti USA:n tason alapuolella (erityisesti työ ikäiseen väestöön verratuna — USA:ssa palvelualoilla työskenteli hieman yli 54 prosenttia 15-64-vuotiaista, kun taas EU:ssa vastaava luku oli vain hieman alle 40 prosenttia).
Despite these trends, unemployment rates in the most service-intensive regions are only slightly below average (9.6% in 1997).
Yllä kuvatuista suuntauksista huolimatta kaikkein palveluvaltaisimpien alueiden työttömyysluvut ovat vain hieman keskiarvon alapuolella (9,6 prosenttia vuonna 1997).
Agriculture has experienced the greatest decline in employment of all sectors.
Maataloudessa työllisyys on vähentynyt kaikista sektoreista eniten, vaikka työpaikkojen väheneminen olikin tarkasti ottaen vain hieman vähäisempää kuin teollisuudessa (vajaat neljä miljoonaa menetettyä työpaikkaa).
Although in absolute terms the reduction was only slightly less than in manufacturing (just under 4 million jobs lost), in relative terms, it meant that a third of the jobs which existed in 1987 had disappeared by 1997.
Suhteellisesti tämä kuitenkin merkitsi sitä, että kolmasosa vuonna 1987 olemassa olleista työpaikoista ka tosi vuoteen 1997 mennessä.
Perhaps not surprisingly, the 25 regions with the highest concentration of em ployment in agriculture had an average unemploy ment rate of 14.7% in 1997, 4 percentage points above the EU average.
Ei kenties ole yllätys, että niillä 25 alueella, joiden työpaikoista suurin osa on maa taloudessa, keskimääräinen työttömyysprosentti oli 14,7 vuonna 1997 eli neljä prosenttiyksikköä EU:n keskiarvon yläpuolella.
There is a real risk that their position will deteriorate further given their high de pendence on the sector, which accounts for nearly a quarter of all jobs in the areas concerned.
On erittäin todennäköistä, että niiden asema huononee tulevaisuudessakin, koska ne ovat hyvin riippuvaisia maataloussektorista: lähes neljäsosa tällaisten alueiden työpaikoista on maataloudessa.
In particular, in many of the Greek regions, where unemploy ment is below average at present, 30-40% of employment is in agriculture, indicating that economic restructuring has a long way to go.
Varsinkin monilla Kreikan alueilla, joilla työttömyys on tällä hetkellä keskiarvon alapuolella, 30-40 prosenttia työpaikoista on maatalouden piirissä. Tämä osoittaa, että niillä talouden rakenneuudistukset ovat vielä pahasti kesken.
Some 4 million jobs were lost in manufacturing be tween 1987 and 1997 and while these were concentrated in declining industries, even the more technologically advanced and dynamic sectors, which expanded in terms of output, experienced little if any growth in employment because of the longterm tendency for the capital intensity of production to in crease and for fewer people to be employed per unit of output.
Työpaikkoja menetettiin eniten heikkenevillä teollisuudenaloilla, mutta teknisesti kehittyneemmillä ja voimakkaammilla sektoreillakaan ei työllisyys kasvanut yhtään tai se kasvoi hyvin niukasti koko naistuotannon kasvusta huolimatta. Tämä johtuu tuotannon pitkän aikavälin suuntauksista eli pääomavaltaisuuden lisääntymisestä ja siitä, että jokaista tuotanto yksikköä kohti palkataan vähemmän ihmisiä.
If the experience in these regions is compared with that in rural areas as a whole, where unemployment is just below the EU average, it is evident that such ar eas include many with very low rates of unemploy ment.
Jos yllä mainittujen alueiden tilannetta verrataan maata lousalueisiin kokonaisuutena, jolloin niiden työttömyys on hieman EU:n keskiarvon alapuolella, on selvää, että useilla maaseutualueilla on hyvin vähän työttömyyttä.
Despite this, the top 25 manufacturing regions have the lowest unemployment of any of the sectoral groupings (9.0% in 1997).
Näistä suuntauksista huolimatta 25 tärkeimmällä teollisuusalueella työttömyys on kaikista toimialaryhmistä vä häisintä (vuonna 1997 se oli 9,0 prosenttia).