natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since 1994 it has been falling steadily.
Pääongelma on suuri työttömyys,
(') The Commission's cyclically adjusted figures suggest that fiscal policy contracted in 1988, but to a lesser extent than the expansion in 1987, and was roughly neutral in 1989.
(') Komission suhdannetasoitettujen lukujen valossa näyttää siltä, että finanssipolitiikkaa kiristettiin vuonna 1988, mutta vähemmän kuin sitä kevennettiin vuonna 1987; vuonna 1989 se oli lähes neutraalia.
(2) Some 10 % of GDP of the increase in government debt was due to State support to ailing financial institutions.
(2) Julkisen talouden velan kasvusta noin 10 prosenttia suhteessa BKT:hen johtui valtiontuesta vaikeuksissa oleville rahoituslaitoksille.
(') Although this is partly due to the now much higher corporate tax revenues as a result of the buoyant profits.
(3) Tosin tämä johtuu osittain nyt paljon korkeammista yritysverotuloista vahvan voittokehityksen ansiosta.
General overview and economic policy issues between, on the one hand, the efficient and close to full employment tradable sector and, on the other hand, the domestic activities, namely services and construction, improving the working of the labour market, with a view to boosting job creation, which in turn has a positive impact on public finances.
Talouden perustekijöiden perusteella näyttää siltä, että Suomen talouden kasvu voi jatkua vahvana ja vakaana, jos kansainvälinen ympäristö tukee sitä, tai talouden kasvu voi ainakin jatkua nopeampana kuin Suomen tär­keimpien kauppakumppaneiden, jos Suomessa harjoi­tetaan jatkossakin vakauteen tähtäävää politiikka ja edetään talouden uudistamisessa.
where much slack still exists (2) and which are at the roots of the still high unemployment.
Yksi niistä on vienti­ ja kotimarkkinasektoreiden jatkuva kaksijakoi­suus: vientisektori on tehokas ja lähes täystyöllistetty, mutta kotimarkkinoilla eli palveluissa ja rakennusalalla on edelleen paljon kapasiteetin vajaakäyttöä (2), joka on suurena jatkuvan työttömyyden perussyitä.
Fiscal consolidation has been based mainly on expendi ture control, particularly in social benefits and cuts in transfers from the central government to the local authorities, whose weight had been growing for a number of years.
Julkisen talouden vakauttaminen on perustunut pää­asiassa menojen hillintään. Lähinnä on karsittu sosiaalietuuksia ja leikattu valtiontukia kunnille, joiden osuus oli kasvanut useiden vuosien ajan.
The lower transfers received by the local authorities forced them to cut expenditure, hence carry ing out part of the general government fiscal adjust ment.
Kuntien val­tiontukien leikkaukset ovat pakottaneet kuntia karsi­maan menojaan ja siten osallistumaan julkisen talou­den sopeuttamiseen.
The furthering of the strategy of fiscal consolidation based on expenditure cuts will have to continue to rely on the different layers of general government; to begin with on central government, which is still expected to run deficits in the next few years.
Menojen leikkaamiseen perustu­van julkisen talouden vakauttamisen strategian täytyy jatkossakin tukeutua julkisen sektorin eri tasoihin, aluksi keskushallintoon, jonka arvioidaan olevan ali­jäämäinen vielä joidenkin vuosien ajan.
A related and key policy issue concerns the functioning of the labour market, which needs to be improved with a view to increasing job creation and supporting macroeconomic stability.
Tähän liittyvä keskeinen poliittinen kysymys koskee työmarkkinoiden toimintaa, jota on parannettava työlli­syyden lisäämiseksi ja kokonaistalouden vakauden tukemiseksi.
One specific trait, which will be very important in EMU, is the need for wage restraint.
Eräs EMU­oloissa hyvin tärkeä piirre on tarve hillitä palkkakehitystä.
The current comprehensive wage agreement, in place until January 2000, secures low general wage increases in this period.
Nykyinen keskitetty työ­ehtosopimus on voimassa tammikuuhun 2000 ja takaa alhaiset yleiskorotukset siihen saakka.
Sectors performing better, namely in the tradable sector, have paid higher wages through bonuses or profit sharing but without putting their profitability at risk.
Menestyvimmät toimialat eli vientisektorilla toimivat alat ovat maksa­neet suurempia palkkoja suorituspalkkioiden tai voitto­osuuksien muodossa, kuitenkin vaarantamatta kannat­tavuuttaan.
It could be argued that this reflects an EMU-related change in regime which will be able to secure permanent wage moderation in Finland.
Tämän voitaisiin väittää ilmentävän EMUun liittyvää muutosta, jolla voidaan varmistaa pysyvästi maltillinen palkkakehitys Suomessa.
However, this cannot be taken for granted.
Tätä ei kuitenkaan voida pitää itsestään selvänä.
Indeed, some trade union leaders have recently forcefully complained against the unfair trend in income distribution — high profit increases alongside low wage growth — and pleaded against their trade unions joining an even tual new comprehensive wage round.
Eräät ammat­tiliittojen johtajat ovatkin viime aikoina arvostelleet ankarasti tulonjaon epäoikeudenmukaista kehitystä ­vaikka voitot ovat kasvaneet paljon, palkat ovat nous­seet vähän ­ ja kehottaneet ammattiliittojaan jättäyty­mään uuden keskitetyn tuloratkaisun ulkopuolelle.
This strategy does indeed need to be pursued further, for a number of reasons: first, to accommodate the future pressures on social security stemming from the ageing of the population, which is a major challenge ahead for Finland; second, to allow further cuts in tax ation (including social security contributions) in order to improve efficiency and employment incentives; third, to secure easeful compliance with the EU Stability and Growth Pact.
Suomen historialliset kokemukset osoittavat, että mal­tillisen palkkakehityksen jaksoja, jotka ovat yleensä olleet keskitettyjen työehtosopimusten aikaa, ovat seu­ranneet ylisuurten palkankorotusten jaksot.
The stability programme, approved by the Finnish Government in August 1998 and endorsed by the Ecofin Council in October of the same year, sets similar objectives.
Ylisuuria palkankorotuksia myötäiltiin aikaisemmin valuuttaa devalvoimalla.
However, the programme does not incorporate measures beyond 1999 because of the general elections to take place in the spring of that year.
Vaikka yrityskohtaisissa palkkaneuvot­teluissa voitaisiin paremmin ottaa huomioon yritysta­son suoriutuminen ja kunkin työmarkkinasektorin tila, on olemassa vaara, että palattaisiin toimialakohtaiseen palkkakilvoitteluun.
Roughly the same is the case with the employment programme presented in spring 1998.
Tämä saattaa välittyä liian suuriin
Whereas firm-specific wage negotiations could better take into account performance at firm level and the state of each segment of the labour market, the risk exists of a return to sectoral wage bargaining which could result in too high wage increases to compensate for past high productivity gains.
Ensinnäkin siksi, että julkinen talous pystyy mukautu­maan tuleviin sosiaaliturvajärjestelmään kohdistuviin paineisiin, jotka aiheutuvat väestön ikääntymisestä ja joka on Suomen talouden suurimpia haasteita.
The fall in unemployment and the emerging bottlenecks in some areas could further nurture such pressures.
Toiseksi siksi, että verotusta (ml. sosiaaliturvamaksut) voidaan edelleen keventää tehokkuuden parantamiseksi ja työl­listymisen kannustimien lisäämiseksi.
This would be the most detrimental for employment if it took place at a moment when there was a downturn in the business cycle.
Kolmanneksi siksi, että varmistetaan EU:n vakaus­ ja kasvusopimuk­sen sujuva noudattaminen.
Favourable fundamentals are also observable in terms of the availability of human resources, a well-educated workforce and an economy now much less vulnerable to external shocks than before the recession.
Vakausohjelmassa, jonka Suomen hallitus hyväksyi elokuussa 1998 ja jonka Ecofin­neuvosto vahvisti saman vuoden lokakuussa, asetetaan samanlaiset tavoitteet.
Indeed, a pole of excellence appears to have been created in Finland in the telecommunications industry.
Ohjelman toimenpiteet eivät kuitenkaan ulotu vuotta 1999 pidemmälle, koska vuoden 1999 keväällä maassa järjestetään eduskunta­vaalit.
This relatively favourable scenario is not without some elements for concern. One is the continued duality
Tämä pätee yleisesti ottaen myös keväällä 1998 esitettyyn työllisyysohjelmaan.
A key issue that hinders job creation in Finland concerns the tax and social security system. Direct taxes are high and social security benefits are generous in amount, duration and coverage.
Muita suotuisia perustekijöitä ovat henkilöresurssien saatavuus, hyvin koulutettu työvoima ja talous, joka on vähemmän haavoittuva ulkoisille häiriöille kuin ennen taantumaa.
(') Exports to Russia accounted for 7 rA of total Finnish exports in 1997 and most of those products can now be easily shifted to other markets.
(') Venäjän viennin osuus oli 7 prosenttia Suomen koko viennistä vuonna 1997, ja useimmat Venäjän viennin tuotteista voidaan nyt siirtää helposti muille markkinoille.
) This slack is not to be identified with cyclical unemployment, as it stems to a large extent from structural factors.
O Tätä vajaakäyttöä ei pidä rinnastaa suhdannetyöttömyyteen, koska se johtuu pääasiassa rakenteellisista tekijöistä.
The economic and financial situation in Finland number of services activities with a high job potential, especially of less skilled jobs.
Taloudellinen tilanne ja rahoitusmarkkinat
alised shift across schemes without any major impact on labour and output supply.
vausten) määrää, kestoa ja myöntämisehtoja kiristämällä.
Another parallel obstacle to job creation concerns some aspects of the design of active labour market measures which also tend to raise the replacement ratios and so discourage re-entry into the labour market.
Uusien työpaikkojen syntymisen keskeisenä esteenä on Suomen verotus ja sosiaaliturva. Välittömät verot ovat korkeat, ja sosiaalietuudet runsaita sekä määrällisesti että kestoltaan ja kattavuudeltaan.
That is particularly the case in the services sector, especially personal services which have been traditionally underdeveloped in Finland.
Näin on erityisesti palvelusektorilla, ja erityisesti henkilökohtaisten palveluiden sektorilla, joka on kautta aikojen ollut alikehittynyt Suomessa.
Furthermore, the sector suffered much from the recession and its level of employ ment is still much lower than it was at the tum of the decade.
Lisäksi palvelu ala kärsi kovasti taantumasta ja sen työllisyysaste on edelleen paljon alhaisempi kuin vuosikymmenen vaihteessa.
While there are some historical and geographical reasons behind the low level of services activity in Finland, the tax and social security systems also play an important role.
Vaikka palvelutoiminnan alhaiseen tasoon on historiallisia ja maantieteellisiä syitä, vero- ja sosiaaliturvajärjestelmillä on myös tärkeä osuus.
Besides the potential disincentives which high replacement ratios may create for people who potentially could run a small business, the high cost of labour contributes to the high prices of these services, which limits the level of demand for them.
Paitsi että korkea korvausaste ei ehkä kannusta sellaisia ihmisiä töihin, jotka voisivat mahdollisesti olla pienyrittäjiä, korkeat työvoimakustannukset nostavat näiden palveluiden hintaa, mikä taas rajoittaa niiden kysyntää.
All in all, Finland has been doing quite well since the recession.
Kaiken kaikkiaan Suomen talouskehitys on ollut aika hyvää taantuman jälkeen.
The two key policy issues ahead are to do away with the State deficit and to increase employment.
Kaksi tärkeintä talouspoliittista tehtävää ovat valtiontalouden alijäämän korjaaminen ja työllisyyden parantaminen.
The improvement in the central government accounts will ease the negative impact on the government accounts of the ageing population.
Julkisen talouden rahoitusaseman paraneminen helpottaa väestön ikään tymisestä aiheutuvaa rasitetta julkiselle taloudelle.
The most needed measures to improve employment creation are to reduce direct taxation and social benefits which both raise the cost of labour and discourage job search.
Työllisyyden parantamisen kannalta kaikkein tähdellisimpänä tehtävänä on keventää verotusta ja leikata sosiaalietuuksia, koska ne molemmat nostavat työvoimakustannuksia ja haittaavat työllistymistä.
Accordingly, it would be welcome that both the fiscal policy strategy to improve the central government accounts and the structural reforms addressed at removing rigidities and negative incentives, in particular in the labour market, be incorporated in the programme of the new government and pursued forcefully as from mid-1999.
Olisikin suotavaa, että uuden hallituksen ohjelmaan otettaisiin niin valtion rahoitusasemaa parantava finanssipoliittinen strategia kuin jäykkyyksien ja negatiivisten kan nustimien poistamiseen tähtäävät rakenteelliset muu tokset ja että hallitusohjelmaa noudatettaisiin määrätietoisesti vuoden 1999 puolivälistä lähtien.
The issue of reducing value added tax (VAT) on some highly labour-intensive services to boost their demand was at one stage considered by the Finnish authorities.
Eräiden hyvin työvoimavaltaisten palvelualojen kysynnän lisäämiseksi harkittiin arvonlisäveron alentamista jossain vaiheessa.
However, in the meantime they opted to wait and see, with a view to first drawing on possible lessons learned from such experiments in other countries.
Viranomaiset päättivät kuitenkin odottaa ja katsoa ensin, mitä muiden maiden vastaa vista kokeiluista voitaisiin oppia.
Indeed, such a policy can only be seen as a second-best solution with uncertain potential results.
Arvonlisäveron alentamista voidaankin pitää vain toissijaisena ratkaisuna, jonka tulokset ovat epävarmoja.
A better alternative would be to address and correct the real causes of this low activity through better incentives to foster services supply and lower output costs.
Parempi vaihtoehto olisi puuttua palvelutoiminnan vähyyden todellisiin syihin tarjoamalla parempia kannustimia palvelutarjonnan kasvattamiseksi ja alentamalla tuotantokustannuksia.
This would be better achieved through reductions in direct taxes along with a toughening in the amount, entitlement and duration of social benefits, particularly unemployment benefits.
Tähän päästäisiin paremmin välittömiä veroja alentamalla ja sosiaalietuuksien (erityisesti työttömyyskor
In EMU, a healthy policy mix will contribute to lessen the traditional high volatility of the Finnish economy, whereas sound government accounts will allow for a wider margin for manoeuvre of fiscal policy in cyclical downturns.
Talous- ja rahaliitossa terve talouspolitiikka auttaa osaltaan vähentämään Suomen talouden perinteisesti suuria vaihteluita samalla kun vahva julkinen talous antaa finanssipolitiikalle enemmän liikkumavaraa laskusuhdanteissa.
This needs to be complemented with a more flexible labour market which can help to smooth the impact of shocks on the real economy.
Tätä on täydennettävä lisäämällä työ markkinoiden joustoja, mikä voi auttaa tasoittamaan häiriöiden vaikutusta reaalitalouteen.
All in all, progressing in both fiscal consolidation and in structural reform in the labour market will help Finland to do well in EMU and to cope with the challenges of globalisation and of population ageing.
Lyhyesti sanottuna julkisen talouden edelleen vahvistaminen ja työ markkinoiden rakenneuudistus auttavat Suomea menestymään EMUssa ja selviytymään globalisaation ja väestön ikääntymisen haasteista.
Macroeconomic and structural changes since the 1980s
2.1 Talouden ylikuumentumisesta taantumaan
The Finnish economy performed well in the first half of the 1980s.
Suomen talouskehitys oli suotuisaa 1980luvun alkupuolella.
GDP grew above the EU average (2.8 % compared with 1.5 %), partly due to the clearing trade arrangement with the former Soviet Union which cushioned much of the second oil-price shock.
Kokonaistuotannon kasvuvauhti (2,8 %) ylitti EU:n keskimääräisen talouskasvun vauhdin (1,5 %). Tämä johtui osittain clearing-kauppasopimuksesta entisen Neuvostoliiton kanssa, joka vaimensi tehokkaasti toisen öljykriisin vaikutuksia.
Moreover, such a relatively good economic performance was achieved without significant cyclical fluctuations.
Lisäksi tämä suhteellisen hyvä talouskasvu saavutettiin ilman merkittäviä suhdannevaihteluita. nevaihteluita.
The overoptimistic behaviour of the Finnish private sec tor was reflected in very high rates of growth of consumption and investment demand, which explain the very high GDP growth rates of this period (a yearly average of 4.9 % in 1987-89).
Suomen yksityisen sektorin ylioptimistisuus näkyi erittäin suurena kulutuksen ja investointikysynnän kas vuna, joka selittää erittäin suuren kokonaistuotannon kasvun tänä aikana (vuosina 1987-89 BKT kasvoi keskimäärin 4,9 % vuodessa).
As from the mid-1980s, financial liberalisation brought about a major change for the operation of the financial markets and the whole economy.
Rahoitusmarkkinoiden vapauttaminen 1980luvun puolivälistä lähtien muutti merkittävällä tavalla rahoitus markkinoiden ja koko talouden toimintaa.
In the meantime, in 1986-87, the world economy picked up.
Samaan aikaan vuosina 1986-87 maailmantalouden kasvu elpyi.
Before this background, the suppression of previous restrictions on capital movements and interest rate controls led to a very rapid growth in capital inflow and domestic bank lending (bank lending grew by more than 80 % in 198790).
Tässä tilanteessa tapahtunut pääomaliikkeiden ja korkosääntelyn vapauttaminen johtivat Suomeen suuntautuneiden pääomavirtojen ja pankkien luotonannon hyvin nopeaan kasvuun (pankkien luotonanto kasvoi yli 80 % vuosina 1987-90).
As a result, consumer price index (CPI) inflation rose from 2.9 % in 1986 to 6.1 % in 1990 and the corresponding differential to the main trading partners widened to 2 percentage points.
Tämän vuoksi kuluttajahintaindeksillä mitattu inflaatio kiihtyi vuoden 1986 2,9 prosentista 6,1 prosenttiin vuonna 1990, ja inflaatioero tärkeimpiin kauppakumppaneihin kasvoi 2 prosenttiyksikköä.
At the same time, the current account deficit edged up from 1.4 % of GDP in 1985 to 5.1 % of GDP in 1990 (see Graph 4).
Samaan aikaan vaihtotaseen vaje kasvoi vuoden 1985 1,4 prosentista suhteessa BKT:hen 5,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 1990 (kuvio 4).
Hence, between 1988-90 actual output was clearly above the level that could have been sustained.
Näin ollen tosiasiallinen tuotanto ylitti selvästi kestävän tason vuosina 1988-90.
Meanwhile, whereas with a regulated capital market the export sector tended to be favoured in the allocation of credit, deregulation presented new opportunities, in terms of financing, for firms producing for domestic markets.
Säännösteltyjen pääomamarkkinoiden aikaan luotonanto oli yleensä kanavoitu vientisektorille, mutta sääntelyn purkaminen toi uusia rahoitusmahdollisuuksia kotimarkkinayritystenkin ulottuville.
This was particularly the case with the service and construction industries which took off (see Annex 4 for more details).
Näin oli erityisesti palvelu- ja rakennusaloilla, jotka lähtivät kasvuun (liitteessä 4 käsitellään rahoitusjärjestelmää tarkemmin).
A large part of the new borrowing was foreign currency denominated, as a consequence of the lower foreign interest rates in a framework of fixed exchange rates and improved external credibility.
Suuri osa uusista luotoista oli valuuttaluottoja, mikä johtui siitä, että ulkomaiset korot olivat alhaisemmat tilanteessa, jossa kurssi oli kiinteä ja ulkoinen uskottavuus vahvistunut.
With hindsight, cooling off the overheated economy of the late 1980s would have required tougher financial supervision, a change in the generous tax rules which favoured overborrowing by companies and families and, last but not least, a restrictive policy mix.
Jälkikäteen voidaan todeta, että 1980luvun lopun ylikuumentuneen talouden jäähdyttäminen olisi vaatinut tiukempaa rahoitusvalvontaa, muutosta yritysten ja kotitalouksien ylivelkaantumista suosivaan verotukseen ja lopuksi kireämpää talouspolitiikkaa.
However, appropriate action in these areas failed to materialise in due time.
Näitä toimenpiteitä ei kuitenkaan toteutettu riittävän ajoissa.
This was the case with fiscal and monetary policy, the latter in a context of limited options, given that it was addressed to keep the exchange rate stable.
Näin myös finanssi- ja rahapolitiikan osalta, joista jälkimmäisen kädet oli sidottu, koska sen tavoitteena oh valuuttakurssin vakaus.
Booming capital inflows and bank credits entailed a hike in asset and dwelling prices which produced important 'wealth effects' in both households and firms and fuelled increasingly optimistic expectations.
Kasvavat pääomavirrat ja pankkien luotonanto johtivat varallisuus- ja asuntohintojen nousuun, mikä aiheutti merkittäviä "varallisuusvaikutuksia" niin kotitalouksille kuin yrityksille ja lisäsi yhä optimistisempia odotuksia.
The indebtedness of private agents hence increased very sharply: from 1985 to 1990 the ratio of households' debt to disposable income grew from 58 to 83 % and
Yksityisten talouden toimijoiden velkaantuminen kas
Fiscal policy was clearly procyclical in 1987 and did not contract enough in 1988. In that context, monetary
Finanssipolitiikka oli selvästi suhdannetta vahvistavaa vuonna 1987 eikä sitä kiristetty tarpeeksi vuonna 1988.
The economic and financial situation in Finland second half of the 1980s.
Taloudellinen tilanne ja rahoitusmarkkinat
Private construction and services were very much affected.
Se vaikutti erityisesti yksityiseen rakentamiseen ja palveluihin.
This was particularly true for the financial institutions which had financed high-risk investment with a large share of lending being denominated in foreign currencies.
Tämä koski erityisesti rahoituslaitoksia, jotka olivat rahoittaneet erittäin riskipitoisia investointeja suureksi osaksi valuuttaluotoilla.
policy was faced with an unpleasant policy dilemma.
Tässä tilanteessa syntyi hankala rahapomttinen dilemma.
Fighting inflation called for higher interest rates.
Inflaation torjumiseksi korkoja olisi pitänyt nostaa.
However, raising interest rates would endanger the exchange rate peg, as capital inflows had become prohibitively costly to sterilise.
Korkojen nosto olisi kuitenkin vaarantanut valuuttakurssikiinnityksen, sillä maahan virtaavien pääomien sterilointi olisi tullut kohtuuttoman kalliiksi.
On the other hand, a currency appreciation would worsen the already very high external deficit (see Annex 3).
Toisaalta valuutan vahvistuminen olisi kasvattanut jo entuudestaan korkeaa ulkoista alijäämää (liite 3).
In June 1989, the Bank of Finland finally decided to revalue the currency peg by 4 %.
Kesäkuussa 1989 Suomen Pankki päätti lopulta revalvoida valuuttakuresildinnityksen 4 prosentilla.
A bank-specific reserve requirement was also introduced whereby the required reserves were linked to credit expansion.
Suomen Pankki otti myös käyttöön pankkikohtaisen varantovaatimuksen, jonka nojalla vaadittu varantotalletus riippui luotonannon kasvusta.
As the economy weakened and confidence in the markka faltered, the Bank of Finland raised the shortterm interest rates both in late 1990 and late 1991 in an attempt to stabilise the currency (2).
Kun talouskasvu supistui ja luottamus markkaan heikentyi, Suomen Pankki nosti lyhyitä korkoja vuoden 1990 lopussa ja vuoden 1991 lopussa tavoitteenaan markan vakauttaminen (2).
However, this was not enough to turn the tide and in November 1991 the markka was devalued by 12 %.
Tämä ei kuitenkaan riittänyt, ja marraskuussa 1991 markka devalvoitiin 12 prosentilla.
This did not succeed in halting the tensions, which were accentuated by speculative attacks against the Swedish krona and the turbulence inside the ERM.
Se ei riittänyt katkaisemaan jännitteitä, jotka kiristyivät Ruotsin kruunuun kohdistuneiden spekulatiivisten hyökkäysten ja ERM:n myllerryksen vuoksi.
In September 1992, the authorities abandoned the exchange rate peg regime and the markka was allowed to float, which led to a further depreciation of 20 %.
Syyskuussa 1992 Suomen Pankki luopui markan kiinnityksestä ja laski markan kellumaan, jonka jälkeen se heikentyi edelleen 20 prosenttia.