natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following that judgment, Mr Kremzow brought various proceedings in the Austrian courts for, among other things, payment of ÖS 3 969 058, pursuant to Article 5(5) of the Convention, by way of damages for his unlawful detention between 3 July 1986 and 30 September 1993, the date of the judgment of the European Court of Human Rights.
Yhteisöjen tuomioistuin tukeutuu tältä osin jäsenvaltioiden yhteiseen valtiosääntöperinteeseen ja kansainvälisiin ibrnisoikeussopimuksiin, joiden syntyyn jäsenvaltiot ovat vaikuttaneet tai joihin ne ovat liittyneet Kuten yhteisöjen tuomioistuin on myös täsmentänyt, tästä seuraa, ettei yhteisössä voida hyväksyä sellaisia toimia, joissa ei noudateta näin tunnustettuja ja taattuja ihmisoikeuksia.
Where national legislation falls within the scope of Community law, the Court, in a reference for a preliminary ruling, must give the national court all the guidance as to interpretation necessary to enable it to assess the compatibility of that legislation with the fundamental rights — as laid down in particular in the Convention — whose observance the Court ensures. However, the Court has no such jurisdiction with regard to national legislation lying outside the scope of Community law.
Tämän tuomion jälkeen Kremzow pam itävaltalaisissa tuomioistuimissa vireille oikeudenkäyntejä, joissa hän vaati ihmisoikeussopimuksen 5 artiklan 5 kappaleen nojalla 3 969 058,65 Sillingin suuruista vahingonkorvausta lainvastaisesta vapaudenriistosta, joka alkoi 3.7.1986 ja päättyi 30.9.1993, jolloin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio annettiin.
The damages claim was rejected at first instance by the Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Regional Civil Court, Vienna), whose judgment was upheld by the Oberlandesgericht Wien (Higher Regional Court, Vienna).
Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien hylkäsi ensimmäisenä oikeusasteena vahingonkorvauskanteen päätöksellä, jonka Oberlandesgericht Wien pysytti.
In an extraordinary appeal brought on a point of law against the judgment of the Oberlandesgericht Wien, Mr Kremzow asked the Oberster Gerichtshof to make a reference to the Court of Justice of the European Communities for a preliminary ruling.
Silloin kun kansallinen lainsäädäntö kuuluu yhteisön oikeuden soveltamisalaan, yhteisöjen tuomioistuimen, jolle on esitetty ennakkoratkaisupyyntö, on esitettävä kansalliselle tuomioistuimelle kaikki sellaiset tulkintaan liittyvät seikat, jotka ovat tarpeen, jotta kansallinen tuomioistuin voisi arvioida, onko kansallinen lainsäädäntö yhteensopiva erityisesti ihmisoikeussopimukseen perustuvien perusoikeuksien kanssa, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuin vatvoo.
The appellant in the main proceedings is an Austrian national whose situation is not connected in any way with any of the situations contemplated by the Treaty provisions on free movement of persons.
Sitä vastoin yhteisöjen tuomioistuimella ei ole tätä toimivaltaa sellaisen lainsäädännön osalta, joka ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan.
Moreover, Mr Kremzow was sentenced for murder and for illegal possession of a firearm under provisions of national law which were not
Pääasian kantajana olevan Itävallan kansalaisen tilanteeseen ei liity mitään seikkoja, joiden
Mr Kremzow argues that the Court has jurisdiction to answer the questions referred for a preliminary ruling, inter alia, because he is a citizen of the European Union and, as such,
Kremzow haki Oberlandesgericht Wienin tuomioon muutosta ylimääräisessä muutoksenhakumenettelyssä Oberster
designed to secure compliance with rules of Community law.
Lisäksi Kremzow on tuomittu murhasta ja ampuma-aseen laittomasta hallussapidosta sellaisen kansallisen lainsäädännön perusteella, jonka tarkoituksena ei ollut taata yhteisön oikeuden noudattamista.
in the main proceedings relates to a situation which does not fall within the scope of Community law.
perusteella tämä tilanne kuuluisi perustamissopimuksessa määrätyn henkilöiden vapaan liikkuvuuden alaan.
It follows that the national legislation applicable
Tästä seuraa, että pääasiaan soveltuva kansallinen lainsäädäntö koskee tilannetta, joka ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan,
'Where national legislation is concerned with a situation which, as in the case at issue in the main proceedings, does not fall within the field of application of Community law, the Court cannot, in a reference for a preliminary ruling, give the interpretative guidance necessary for the national court to determine whether that national legislation is in conformity with the fundamental rights whose observance the Court ensures, such as those deriving in particular from the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms.1
Yhteisöjen tuomioistuimella, jolle on esitelty kansalliselle tuomioistuimelle sellaisia tulkintaan liittyviä seikkoja, jotka ovat tarpeen, jotta kansallinen tuomioistuin voi arvioida, onko kansallisen lainsäädäntö yhteensopiva erityisesti ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyyn yleissopimukseen perustuvien perusoikeuksien kanssa, joiden noudattamista se valvoo, koska kyseinen lainsäädäntö koskee esillä olevan asian kaltaista tilannetta, joka ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan.
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 6 February 1997.
Julkisasiamies A. La Pergola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 6 päivänä helmikuuta 1997.
He proposed that the Court reply as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa Oberster Gerichtshof Wienin esittämään ennakkoratkaisupyyntöön seuraavasti:
'The Court of Justice has no jurisdiction to examine the compatibility of national legislation of a Member State with the European Convention on Human Rights where those provisions fall outside the scope of Community law.'
Yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa arvioida jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön yhteensopivuutta ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen kanssa, jos kyseinen lainsäädäntö ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan.
Case C-300/95 Commission of the European Communities ν United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland Environment and consumers
Asia C-300/95 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta Ympäristö ja kuluttajat
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Article 7(e) of Directive 85/374/EEC — Incorrect implementation — Defence precluding liability for defective products — State of scientific and technical knowledge) (Fifth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivin 85/374/ETY 7 artiklan e alakohta — Virheellinen täytäntöönpano — Tuotevastuusta vapautuminen — Tieteellisen ja teknisen tiedon taso (viides jaosto) e) että laskettaessa tuote liikkeelle tieteellisen ja teknisen tiedon taso ei ollut sellainen, että puutteellinen turvallisuus olisi voitu havaita; tai
By application lodged on 20 September 1995, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to take all the measures necessary to implement Council Directive 85/374/EEC of 25 July 1985 on the approximation of the laws,
Yhdistynyt kuningaskunta on pannut direktiivin täytäntöön vuoden 1987 Consumer Protection Acrìn (jäljempänä laki) ensimmäisessä osassa; laki tuli voimaan 1.3.1988.
(e) that the state of scientific and technical knowledge at the relevant time was not such that a producer of products of the same description as the product in question might be expected to have discovered the defect if it had existed in his products while they were under his control'.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.9.1995 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY (jäljempänä direktiivi) ja EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut direktiivin ja erityisesti sen 7 artiklan e alakohdan täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.
regulations and administrative provisions of the Member States concerning liability for defective products ('the Directive'), in particular Article 7(e) thereof, the United Kingdom has failed to fulfil its obligations under that directive and under the EC Treaty.
Tämän lain 1 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
According to Article 1 of the Directive, the producer shall be liable for damage caused by a defect in his product.
Direktiivin 1 artiklan mukaan valmistaja vastaa vahingosta, joka aiheutuu hänen tuotteensa puutteellisesta turvallisuudesta.
Considering that the wording of section 4(l)(e) was unambiguous and would have to be interpreted contra legem by the courts in the United Kingdom in order to conform to the Directive, the Commission decided to seek a ruling from the Court on the compatibility of section 4(l)(e) of the Act with Article 7(e) of the Directive.
"Tässä osassa on tarkoitus antaa tuotevastuuta koskevan direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset, ja sitä on tulkittava direktiivin mukaisesti."
However, Article 7 sets out a number of defences enabling the producer to avoid liability.
Lain 4 §:n 1 momentin e kohdassa, jolla on tarkoitus panna täytäntöön direktiivin 7 artiklan e alakohta, säädetään seuraavaa:
Accordingly,
Direktiivin 4 artiklassa täsmennetään, että vahinkoa kärsineen on näytettävä toteenvahinko, tuotteen puutteellinen turvallisuus sekä puutteellisen turvallisuuden ja vahingon välinen syy-yhteys.
In its application, the Commission argues that the United Kingdom legislature has broadened the defence under Article 7(e) of the Directive to a considerable degree and converted the strict liability imposed by Article 1 of the Directive into mere liability for negligence.
"Kaikissa tämän osan nojalla jotakin henkilöä vastaan vireille saatetuissa tuotteen puutteellista turvallisuutta koskevissa riita-asioissa vastaaja voi vapautua vastuusta, jos hän näyttää toteen
'The producer shall not be liable as a result of this Directive if he proves:
Direktiivin 7 artiklassa kuitenkin luetellaan lukuisia perusteita, joiden perusteella valmistaja voi vapautua vastuusta.
(e) that the state of scientific and technical knowledge at the time when he put the product into circulation was not such as to enable the existence of the defect to be discovered;
"Valmistaja ei ole vastuussa, jos hän näyttää: että tieteellisen ja teknisen tiedon taso ei kyseisenä aikana ollut sellainen, että kyseisten tuotteiden kaltaisten tuotteiden valmistajan olisi voitu odottaa havaitsevan
The United Kingdom implemented the Directive by means of Part I of the Consumer Protection Act 1987 ('the Act'), which came into force on 1 March 1988.
tieteelliset ja tekniset tiedot olivat kyseistä tuotetta liikkeelle laskettaessa saatavilla.
Section 1(1) of the Act is worded as follows:
puutteellisen turvallisuuden, jos sen tuotteiden turvallisuus oli ollut puutteellinen silloin, kun ne olivat sen hallussa."
'This Part shall have effect for the purpose of making such provision as is necessary to comply with the product liability Directive and shall be construed accordingly.'
Komissio päätti saattaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi siltä osin, kuin kyse oli 4 §:n 1 momentin e kohdan yhteensoveltuvuudesta direktiivin 7 artiklan e alakohdan kanssa, koska se katsoi, että tämän pykälän sanamuoto oliyksiselitteinen ja että siinä edellytettiin kansallisten tuomioistuinten tulkitsevan lakia sen sanamuodon vastaisesti, jotta tulkinta olisi direktiivin mukainen.
First, that provision refers to 'scientific and technical knowledge at the time when [the producer] put the product into circulation', Article 7(e) is not specifically directed at the practices and safety standards in use in the industrial sector in which the producer is operating, but, unreservedly, at the state of scientific and technical knowledge, including the most advanced level of such knowledge, at the time when the product in question was put into circulation.
Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että turvallisuudeltaan puutteellisen tuotteen valmistajan on vapauttaakseen itsensä direktiivin 7 artiklan e alakohdan mukaisesta vastuusta näytettävä toteen, että tieteellisen ja teknisen tiedon objektiivisen tason perusteella, mukaan lukien kaikkein edistynein taso, tuotteen puutteellista turvallisuutta ei voitu havaita laskettaessa se liikkeelle.
Section 4(l)(e), which purports to implement Article 7(e) of the Directive, provides as follows:
Lisäksi edellytetään, että asiaankuuluvat tieteelliset ja tekniset tiedot olivat kyseistä tuotetta liikkeelle laskettaessa saatavilla, jotta niihin voitaisiin pätevästi vedota valmistajaa vastaan.
'In any civil proceedings by virtue of this Part against any person ... in respect of a defect in a product it shall be a defence for him to show
Direktiivin 7 artiklan e alakohdasta aiheutuu, toisin kuin komissio väittää, tältä osin tulkintaongelmia, jotka kansallisen tuomioistuimen on oikeusriidan yhteydessä ratkaistava käyttäen tarvittaessa hyväkseen EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaista menettelyä.
Second, the clause providing for the defence in question does not contemplate the state of knowledge of which the producer in question actually or subjectively was or could have been apprised, but the objective state of scientific and technical knowledge of which the producer is presumed to have been informed.
Kanteessaan komissio katsoo, että Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä on huomattavasti laajennettu direktiivin 7 artiklan e alakohdan mukaista puolustautumisperustetta ja muutettu direktiivin 1 artiklassa säädetty ankara vastuu pelkäksi tuottamukseen perustuvaksi vastuuksi.
Directive in that it permits account to be taken of the subjective knowledge of a producer taking reasonable care, having regard to the standard precautions taken in the industrial sector in question.
Sen selvittämiseksi, onko riidanalainen kansallinen säännös selvästi direktiivin 7 artiklan e alakohdan vastainen, kuten komissio väittää, on syytä aluksi tutkia sen yhteisön säännöksen merkitystä, joka lailla on pantu täytäntöön.
That argument must be rejected in so far as it selectively stresses particular terms used in section 4(l)(e) without demonstrating that the general legal context of the provision at issue fails effectively to secure full application of the Directive. Taking that context into account, the Commission has failed to make out its claim that the result intended by Article 7(e) of the Directive would clearly not be achieved in the domestic legal order.
Komissio katsoo, että lain 4 §:n 1 momentin e kohdan sanamuoto, jossa viitataan siihen, mitä kyseisen tuotteen kaltaisten tuotteiden valmistajalta voidaan odottaa, on selvästi direktiivin 7 artiklan e alakohdan vastainen, koska siinä sallitaan tavanomaisella tavalla valppaan tuottajan subjektiivisten tietojen huomioon ottaminen kyseisen teollisuuden alan tavanomaiset varotoimet huomioon ottaen.
It follows that, in order to have a defence under Article 7(e) of the Directive, the producer of a defective product must prove that the objective state of scientific and technical knowledge, including the most advanced level of such knowledge, at the time when the product in question was put into circulation was not such as to enable the existence of the defect to be discovered.
Kun tässä säännöksessä viitataan tieteellisen ja teknisen tiedon tasoon tuotetta liikkeelle laskettaessa, sillä ei tarkoiteta erityisesti sen teollisen alan tavanomaista turvallisuuskäytäntöä ja tavanomaisia turvallisuussääntöjä, jolla valmistaja toimii, vaan tieteellisen ja teknisen tiedon tasoa mukaan luettuna kaikkein edistynein taso sellaisena kuin se oli kyseistä tuotetta liikkeelle laskettaessa, ilman minkäänlaisia rajoituksia.
Further, in order for the relevant scientific and technical knowledge to be successfully pleaded as against the producer, that knowledge must have been accessible at the time when the product in question was put into circulation.
Nämä perustelut on hylättävä siltä osin kuin niissä korostetaan valikoivasti 4 §:n 1 momentin e kohdan tiettyjä sanoja näyttämättä toteen, että direktiivin täysimääräistä soveltamista ei voida todellisuudessa varmistaa sen yleisen oikeudellinen yhteyden perusteella, johon riidanalainen säännös liittyy.
On this last point, Article 7(e) of the Directive, contrary to what the Commission seems to consider, raises difficulties of interpretation which, in the event of litigation, the national courts will have to resolve, having recourse, if necessary, to Article 177 of the EC Treaty.
Tämä yhteys huomioon ottaen komissio ei kuitenkaan ole näyttänyt toteen, että direktiivin 7 artiklan e alakohdassa tavoiteltua tulosta ei ole ilmeisesti saavutettu kansallisessa oikeusjärjestyksessä, kuten komissio väittää.
The Court has consistently held that the scope of national laws, regulations or administrative provisions must be assessed in the light of the interpretation given to them by national courts.
Riidanalaisessa vastuusta vapauttamista koskevassa säännöksessä ei oteta huomioon sitä tiedon tasoa, joka kyseisellä valmistajalla konkreettisesti tai subjektiivisesti oli tai saattoi olla, vaan se tieteellisen ja teknisen tiedon objektiivinen taso, josta valmistajan oletetaan olevan tietoinen.
Yet in this case the Commission has not referred in support of its application to any national judicial decision which, in its view, interprets the domestic provision at issue inconsistently with the Directive.
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kansallisten laiden, asetusten ja hallinnollisten määräysten merkitystä on arvioitava ottaen huomioon kansallisten tuomioistuinten niitä koskeva tulkinta. Nyt esillä
For the present, it is the heads of claim raised by the Commission in support of its application that have to be considered.
Direktiivin 7 artiklan e alakohdan sanamuoto edellyttää kuitenkin, että asiaankuuluvat
The Commission takes the view that inasmuch as section 4(l)(e) of the Act refers to what may be expected of a producer of products of the same description as the product in question, its wording clearly conflicts with Article 7(e) of the
olevassa asiassa komissio ei kuitenkaan ole vedonnut kanteensa tueksi yhteenkään kansallisen tuomioistuimen päätökseen, jossa riidanalaista kansallista säännöstä olisi tulkittu tavalla, joka ei ole direktiivin mukainen.
There is nothing in the material produced to the Court to suggest that the courts in the United Kingdom, if called upon to interpret section 4(l)(e), would not do so in the light of the wording and the purpose of the Directive so as to achieve the result which it has in view and thereby comply with the third paragraph of Article 189 of the Treaty.
joiden on tulkittava 4 fm 1 momentin e kohtaa, eivät tulkitsisi sitä direktiivin ja sen päämäärän valossa saavuttaakseen direktiivissä tavoitellun tuloksen ja noudattaakseen näin perustamissopimuksen 189 artiklan kolmatta kohtaa. Lain 1 §:n 1 momentissa säädetään sitä paitsi nimenomaisesti tällaisesta kansallisia tuomioistuimia koskevasta velvollisuudesta.
Moreover, section 1(1) of the Act expressly imposes such an obligation on the national courts.
Esitetyistä asiakirjoista ilmenevät seikat huomioon ottaen mikään ei viittaa siihen, että Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimet,
The Commission is ordered to pay the costs.'
Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
He proposed that the Court should dismiss the application and order the Commission to pay the costs.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin
Case C-329/95 VAG Sverige AB Free movement of goods
Asia C-329/95 VAG Sverige AB Tavaroiden vapaa liikkuvuus
Preliminary ruling (Vehicle registration 70I156IEEC) (Fifth Chamber) concerning exhaust emissions.
Ennakkoratkaisu Ajoneuvojen rekisteröinti — Kansallinen pakokaasupäästöjä koskeva todistus — Yhteensopivuus direktiivin 70/156/ETY kanssa (viides jaosto)
By order of 13 October 1995, received at the Court on 19 October 1995, the Länsrätten i Stockholms län (Stockholm County Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling three questions concerning Council Directive 70/156/EEC of 6 February 1970 ('the Directive') and Articles 30 and 36 of the EC Treaty.
Länsrätten i Stockholms län on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 13.10.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.10.1995, kolme ennakkoratkaisukysymystä 6.2.1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY (jäljempänä direktiivi 70/156/ETY) ja EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan tulkinnasta.
It is clear from Article 7(1) and (3) of Directive 70/156 that a Member State may refuse to register a vehicle with a valid Community typeapproval certificate only if it finds that the vehicle is a serious risk to road safety.
Direktiivin 70/156/ETY 7 artiklan 1 ja 3 kohdasta käy ilmi, että jäsenvaltio voi kieltäytyä rekisteröimästä sellaista ajoneuvoa, joka on varustettu voimassa olevalla yhteisön todistuksella, ainoastaan siinä tapauksessa, että se arvioi ajoneuvon olevan vakavana vaarana liikenneturvallisuudelle.
Moreover, this refusal may last no longer than six months and the Member State taking such a decision must forthwith notify the other Member States and the Commission.
Kielto voi lisäksi olla voimassa ainoastaan kuusi kuukautta, ja jäsenvaltion, joka tekee tällaisen päätöksen, on ilmoitettava siitä välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
Those questions were raised during administrative proceedings brought by VAG Sverige AB, general agent in Sweden for Audi and Volkswagen cars, against the refusal of the Länsstyrelsen i Stockholms län (Stockholm County Administrative Board) to register a new Audi A 4.
Nämä kysymykset on esitetty hallintoriita-asiassa, jonka Audi- ja Volkswagen- merkkisten ajoneuvojen edustaja Ruotsissa, VAG Sverige AB, on pannut vireille Länsstyrelsen i Stockholms länin (jäljempänä Länsstyrelsen) kieltäydyttyä rekisteröimästä erästä uutta Audi A 4 -mallista ajoneuvoa.
Save in those highly specific circumstances, Directive 70/156 does not provide for any possibility of refusing to register new vehicles covered by a valid Community typeapproval certificate.
Lukuun ottamatta tätä hyvin yksityiskohtaisesti kuvattua tilannetta direktiivin 70/156/ETY säännöksissä ei säädetä muista mahdollisuuksista kieltäytyä rekisteröimästä uutta ajoneuvoa, joka on varustettu voimassa olevalla yhteisön vaatimustenmukaisuustodistuksella.
The national court is asking essentially whether Directive 70/156 must be interpreted as precluding national legislation under which motor vehicles covered by a valid Community typeapproval certificate cannot be registered unless a national certificate is produced attesting to their conformity with national requirements
Kansallinen tuomioistuin haluaa lähinnä saada selville, onko direktiiviä 70/156/ETY tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö, jossa voimassa olevalla yhteisön vaatimustenmukaisuustodistuksella varustettujen moottoriajoneuvojen rekisteröimiseksi edellytetään sellaista kansallista todistusta, jonka mukaan kyseinen ajoneuvo täyttää kansalliset pakokaasupäästövaatimukset, on ristiriidassa kyseisen direktiivin kanssa.
It must be held that national rules such as those at issue in the main proceedings do not satisfy the conditions governing derogation laid down in Article 7(3).
On todettava, ettei pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö täytä 7 artiklan 3 kohdassa säädetyn poikkeuksen edellytyksiä.
Refusal to register under the national rules is linked to considerations of protection of the environment and not to reasons relating to road safety.
Kansallisen lainsäädännön mukainen kieltäytyminen rekisteröimästä ajoneuvoa liittyy näet ympäristönsuojelullisiin näkökohtiin eikä liikenneturvallisuuteen.