natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The main fields of exclusive responsibility of regional parliaments are: issuing regional regulations; planning strategies for regional development; issuing the budgetary regulations; defining the rules for the allocation of revenues from municipal or district budgets; issuing rules concerning taxes and local duties; issuing regulations dealing with transfers of facultative regional tasks to other self-governmental units;
Aluevaltuuston yksinomainen toimivalta on pääpiirteittäin seuraavanlaista: alueellisten sääntöjen antaminen aluekehityksen strategioiden suunnittelu talousarviota koskevien sääntöjen antaminen kuntien­ja läänien talousarvioiden tulojenjakosäänröjen määrittäminen paikallisveroja ja ­maksuja koskevien sääntöjen antaminen sääntöjen laatiminen omaehtoisten alueellisten tehtävien siirtämisestä muille itsehallintoyksiköille yhdistysten, liittojen ] ι säätiöiden perustamista \\ lakkauttamista koskevien saantojen antaminen.
Polish regions are also able to enter into bilateral and multi-lateral cooperation with foreign partners.
Puolan alueet voivat myös harjoittaa kahden­ ja monenvälistä yhteistyötä ulkomaisten kumppaneiden kanssa.
Within this context they have the right to proclaim the priorities of regional foreign cooperation and to issue regulations dealing with participation in international regional associations and other forms of regional cooperation,
Niillä on tässä tarkoituksessa oikeus määrittää aluetason kansainvälisen yhteistyön painopistealat ja antaa sääntöjä, jotka koskevat kansainvälisiin aluetason liittoihin ja muunlaiseen alueelliseen yhteistyöhön osallistumista.
A general competence clause in Art. 163 of the Constitution provides that municipalities are responsible for all public matters of local significance that have not been reserved by law for other entities and authorities.
Yleistä toimivaltaa koskevassa perustuslain kohdassa (163 art.) säädetään, että kunnat ovat vastuussa kaikista paikallisesti merkittävistä julkisasioista. joita ei ole määrätty lailla muille yksiköille tai viranomaisille.
Within this framework, municipalities are in charge of:
Tässä kehyksessä kunnat vastaavat
• public order and safety: local public transport; social infrastructure: primary health care services; education (nursery schools, elementary schools), culture; technical infrastructure: municipal housing, local roads, bridges, streets and squares, electricity and heating supplies, water supply facilities, sewage systems, municipal sewage disposal and treatment; the spatial and ecological order: land management and planning, zoning and local environmental protection.
• kulttuuri teknisistä perusrakenteista: kunnan omistamat asunnot: paikallistiet, sillat, kadut, aukiot, sähkö, lämmitys, vesihuolto, viemäröinti, kunnallinen jätevesihuolto aluesuunnittelusta ja ekologiasta: maankäyttöjä maankäytön suunnittelu, kaavoitus ja paikallinen ympäristönsuojelu.
Municipalities also perform tasks delegated to them by the central government and state administration and which remain under state supervision.
Kunnat huolehtivat myös hallituksen ja valtionhallinnon niille uskomista tehtävistä, joita ne toteuttavat valtion valvonnassa.
These responsibilities may be delegated to municipalities by law or through voluntary agreements with state agencies.
Tällaiset tehtävät voidaan siirtää kunnille lain perusteella tai valtion virastojen kanssa tehtävin vapaaehtoissopimuksin.
Unlike the municipality which is responsible for all matters that have not been explicitly assigned to the other levels of government, the district implements only those tasks that have been clearly defined for it by law.
Kunnat vastaavat siis kaikista tehtävistä, joita ei ole selvästi määrätty muille hallinnon tasoille. Läänit sen sijaan toteuttavat ainoastaan niille selvästi määrättyjä tehtäviä.
Thus there are no interlocking competences between the district and the municipality: each of them execute separately defined public tasks and responsibilities.
Läänillä ja kunnilla ei ole näin ollen päällekkäistä toimivaltaa. Kumpikin taho huolehtii erikseen tarkkaan rajatuista julkisista tehtävistä ja vastuusta.
The district's main tasks include:
Läänien päätehtävät ovat:
• organising and providing those social welfare services that extend beyond municipalities' boundaries, as well as the implementation of other forms of social welfare (family centres and social care homes);
• • • • ja palvelutalot) tarjoaminen työttömyyden vastainen taistelu teiden rakentaminen ja ylläpito läänin alueella kuluttajansuoja läänin talouskehityksen edistäminen.
The weakness of the level stems from the strength of the competences granted to the regional level.
- 45 - itsehallinnon ahieellisiin tehtäviin, joita kunnan tai läänit eivät voi toteuttaa.
Major tasks of regional selfgovernment include: education and higher education; health protection; social welfare; modernisation of rural areas; spatial development; preservation of the environment; regional road and transport management.
Alueellisen pääasiasialliset tehtävät ovat: perus- ja korkeakoulutus terveydenhuolto sosiaalihuolto maaseudun modernisointi aluekehitys ympäristönsuojelu alueen tieverkon ja liikenteen hallinta.
Based on agreements concluded with municipalities, the region can delegate some of the tasks -mandatory tasks excluded - to the local level.
Alueet voivat siirtää muita kuin lakisääteisiä tehtäviään kunnille keskinäisin sopimuksin.
The tasks of regional self governing authorities concerning the promotion of regional development are concentrated in three major fields:
Alueellisten itschallintoviranomaisten hoitamat aluekehityksen edistämistehtävät keskittyvät kolmeen päälohkoon:
• • • economic development, including international economic relations and regional promotion; some regional public services (higher education, specialised health services); sustainable development (concerning the cultural and natural environment).
• • • talouskehitys (mihin sisältyy kansainväliset taloussuhteet ja alueen tunneluksitekeminen) tietyt alueelliset julkispalvelut (korkeakouluopetus, erikoistuneet terveyspalvelut) kulttuuri-ja luonnonympäristön kestävä kehitys.
Regional development tasks are subject to so-called "regional agreements" which are contracted between the central government and regional authorities.
Aluekehitystehtäviä toteutetaan valtiovallan ja alueviranomaisten solmimien ns. aluesopimusten nojalla.
In particular, the Governmental Centre for Strategic Studies, headed by a national minister without portfolio, plays a significant part in the process of regional policy formulation at the national and subnational level.
Etenkin valtion strategiantutkimuskeskuksella, jonka johdossa on salkuton ministeri, on merkittävä tehtävä sekä valtiotasolla että sitä alempana tapahtuvassa aluepolitiikan muotoilussa.
The Law on Revenues of Territorial Self-Government Entities for the Year 1999 and 2000 and the Law on Public Finance (both issued in December 1998) are the major legislative acts which determine the nature of selfgovernment bodies' revenue.
Laki alueellisten itsehallintoyksiköiden tuloista vuosina 1999 ja 2000 sekä laki julkisesta varainhoidosta (molemmat joulukuulta 1998) ovat tärkeimmät itsehallintoelinten tulojen luonteen määrittävät säädökset.
In 1991 the procedures of preparing the annual State budget were radically changed.
Vuonna 1991 valtion vuotuisen talousarvion laatimismenettelyjä muutettiin radikaalisti.
One of the most important changes was the separation of the State budget from the local budgets remaining at the disposal of municipalities.
Yksi tärkeimmistä muutoksista oli kuntien talousarvioiden erottaminen valtion talousarviosta.
The other reforms consisted of transferring responsibility for collecting certain kinds of taxes from the State administration to the local government and introducing the principle that municipalities participate to a certain degree in the income from central taxes.
Kunnallisten tehtävien hoitaminen rahoitetaan paikallisbudjeteista. jotka perustuvat pääasiassa suoriin tuloihin sekä valtion talousarviosta maksettaviin valtionosuuksiin ja tukiin (ks. tuonnempana). Lisäksi kunnilla on omaa, valtion kirjanpidosta erillistä omaisuutta.
As a result the municipalities currently share the profits from the income tax collected from individuals and corporate bodies.
Läänien ja alueiden tulot ovat peräisin omaisuusverosta, osuuksista luonnollisten henkilöiden ja yhteisöjen tuloveron tuotosta sekä muista säädösperusteisista tuloista (verot ja maksut), jotka voidaan käyttää harkinnan mukaan.
Funds for the subnational level necessary to carry out tasks delegated by the central government and state administration are guaranteed by law.
Valtiotasoa alemmille tasoille myönnettävistä määrärahoista, joita ne tarvitsevat toteuttaakseen valtiovallan niille määräämiä tehtäviä, on säädetty lailla.
There are general subsidies for purposes such as education and roads, which may also be spent freely or carried over as surpluses from year to year.
Yleisiä tukia myönnetään mm. opetusta ja tiestöä varten. Kyseisten määrärahojen kaytto ti ole sidottua ja käyttämättä jaineen osuuden voi myös siirtää seuraavalle varainhoitovuodelle.
Specific state budget grants are given for certain purposes and are restricted to the given fiscal year.
Valtion erityistukia puolestaan myönnetään tiettyä tarkoitusta varten, ja ne on käytettävä kyseisenä varainhoitovuonna.
Non-utilised funds have to be paid back to the state budget.
Käyttämättömät erityistuet tulee palauttaa valtiolle.
Regional selfgovernment bodies, represented by the marshal, may conclude a "regional agreement" with the central government, as far as implementation of long-term development programmes is concerned.
Kunkin alueen edustajana aluejohtaja (marszalek) voi solmia alueellisen sopimuksen hallituksen kanssa pitkäaikaisten kehitysohjelmien toteuttamista varten.
There are currently no horizontal mechanisms of financial equalisation in Poland.
Puolassa ei ole tällä hetkellä horisontaalisia mekanismeja verotulojen tasaamiseksi valtiotasoa alempana.
All financial transfers are carried out via the instruments described above.
Kaikki varainsiirrot tapahtuvat edellä kuvattuja väyliä käyttäen.
Institutions at the national intergovernmental relations
Julkista valtaa käyttävät elimet valtiotasolla ja sitä alempana keskinäissuhteet
Institutionalised and informal cliannels of subnational interest representation in national decision-making
Valtiotasoa alempien tahojen viralliset ja epäviralliset vaikutuskanavat päätöksenteossa
As the Czech Republic and Slovenia, Poland is the third applicant country for EU-membership with a bicameral parliamentary system.
Puola on Tsekin tasavallan ja Slovenian lisäksi yksi niistä kolmesta EU:n jäsenehdokasmaasta, joilla on kaksikamarinen parlamentti.
The Polish Senate was set up by the Round Table Agreement in 1989.
Puolan senaatti perustettiin pyöreän pöydän sopimuksella vuonna 1989.
In contrast to the original idea to establish a second chamber composed of representatives of professional and social groups (this would have been quite similar to the National Council in Slovenia created ten years later) the result of negotiations was a body composed of 100 Senators directly elected for four years.
Alkuperäisen suunnitelman mukaan oli tarkoitus muodostaa parlamentin toinen kamari, joka koostuisi ammatillisten eturyhmien­ ja yhteiskuntaelämän edustajista (kamari olisi lähinnä vastannut Sloveniassa 10 vuotta myöhemmin muodostettua kansallisneuvostoa). Neuvotteluissa päätettiin kuitenkin lopulta perustaa satajäseninen senaatti, joka valitaan suorilla vaaleilla joka neljäs vuosi.
The constituencies of the candidates are identical to the former 49 voivodships that had been created in 1975.
Vaalipiirit yhtenevät vuonna 1975 perustettujen (vanha valtiojärjestelmä) 49 voivodikunnan kanssa.
Apart from Warsaw and Catowice where three Senators come from, each of these territorial divisions is represented by two Senators.
Varsovalla ja Katovvicellä on kolme senaattoria, muilla alueilla kaksi kullakin.
As the Polish constitution of 1997 repeats the commitment to the unitary state and a reform of the Senate has not been part of the recent reforms of state organisation, it cannot be attributed the institutional role of a "regional or local chamber".
Koska vuonna 1997 säädetyssä Puolan perustuslaissa vahvistetaan sitoutuminen yhtenäisvaltioon ja koska viime aikoina toteutetut valtiolliset uudistukset eivät ole koskeneet senaattia, sille ei voida myöntää "alue­ ja paikallisyhteisöjen edustajiston" institutionaalista asemaa.
Nevertheless there have been signs during the reform debate that the Senate might develop in that direction.
Valtioelinuudistuksesta käytävässä keskustelussa on kuitenkin näkynyt merkkejä siitä, että senaatti saattaa kehittyä mainittuun suuntaan.
Although the respective proposals could not get approval in the end, suggestions were put forward to federalise the Polish territorial structure and to redefine the function of lhe Senate as a representative body of local government.
Vaikka asiasta tehtyjä ehdotuksia ei tällä erää hyväksytty, keskustelussa esiintyi kuitenkin kiintoisia ehdotuksia Puolan alueellisten rakenteiden järjestämisestä liittovahiomallin mukaisesti sekä senaatin roolin uudelleenmäärittämisestä niin. että siitä muodostettaisiin paikallishallinnon edustuselin.
As for the present, the formal channels of participation in national legislation remain quite restricted for the local and regional levels of self-government.
Esimerkkeinä mainittakoon Puolan kaupunkiliitto. Puolan pienkaupunkien liitto, Puolan suurkaupunkien liitto.
Elections to local/regional councils take place every four years.
Kunnallis-, lääninvaltuusto ja aluevaalit järjestetään joka neljäs vuosi.
Municipal councils are elected according to a mixed system: Councillors in small municipalities (up to 20,000 inhabitants) are elected in single mandate districts in accordance with the system of simple majority voting.
Kunnanvaltuustot valitaan vaalitapojen yhdistelmää käyttäen. Pienten kuntien (enintään 20 000 asukasta) valtuustojen jäsenet valitaan yksinkertaisella ääntenenemmistöllä, yksi edustaja kustakin vaalipiiristä.
In larger municipalities (over 20,000 inhabitants) elections are held under the proportional system.
Suurissa kunnissa (yli 20 000 asukasta) valtuuston jäsenet valitaan suhteellista vaalitapaa käyttäen.
Members of district assemblies are elected from candidate lists.
Lääninvaltuustojen jäsenet valitaan ehdokaslistoilta.
Seats are allocated in proportion to the number of votes won by lists with over 5% of the vote at district level.
Paikat jaetaan suhteuttamalla niiden listojen kesken, jotka saavat vähintään 5 % äänistä.
The district assembly is composed of 20 members for districts with a population under 40,000; five members are added for every additional 20, 000 inhabitants.
Alle 40 000 asukkaan läänien valtuustot koostuvat 20 jäsenestä. Kun asukkaita on enemmän, jokaista 40 000:n asukkaan rajan ylittävää 20 000 asukasta kohti valitaan 5 lisäjäsentä.
The maximum number of members is 60.
Valtuutettujen enimmäismäärä on 60.
Members of the regional parliament are elected from candidate lists.
Aluevaltuuston jäsenet valitaan ehdokaslistoilta.
Seats are allocated in proportion to the total sum of votes won on a given list, provided it wins a minimum of 5% of the votes at the voivodship level.
Paikat jaetaan suhteuttamalla niiden listojen kesken, jotka saavat vähintään 5 % alueella annetuista äänistä.
The parliaments of regions with less than two million inhabitants have 45 members, increasing by five members for every additional 500,000 people.
Alle kahden miljoonan asukkaan alueilla valitaan 45 aluevaltuutettua. Kun asukkaita on enemmän, jokaista kahden miljoonan määrän ylittävää 500 000 asukasta kohti valitaan viisi lisäjäsentä.
The democratically elected councils of municipalities nominate management boards which constitute their executive powers.
Demokraattisesti valittu kunnanvaltuusto nimeää kunnanhallituksen, jolla on toimeenpanovalta.
Rural municipalities are headed by voits (wóji), rural municipalities with townships and urban municipalities by mayors (burmistrz), and large cities are governed by presidents (prezydent).
Maalaiskuntien johtajaa kutsutaan nimellä wójt, kaupunkioikeudet saaneiden maalaiskuntien ja kaupunkikuntien johtajia nimellä burmistrz ja suurten kaupunkien johtajia nimellä prezydent.
The members of the management board of a municipality are elected by a majority of votes in the municipal council and with a quorum of at least half of the elected councillors.
Kunnanvaltuusto valitsee kunnanhallituksen ääntenenemmistöllä kuitenkin niin. että vähintään puolet valtuutetuista on paikalla.
The chief officers in a rural municipality, the mayors in small towns and the presidents in the 104 biggest towns are elected by an absolute majority of councillors.
Maalaiskuntien ylemmät toimihenkilöt, pienten kaupunkien johtajat ja 104:n suurimman kaupunginjohtajat valitaan valtuuston jäsenten ehdottomalla ääntenenemmistöllä.
As a form of direct democracy decisions may be taken by local referenda at municipal level.
Päätöksiä voidaan tehdä kuntatason kansanäänestyksen perusteella eli suoraa demokratiaa toteuttaen.
This includes the possibility of dismissing bodies of local selfgovernment legitimised by direct election.
Tähän kuuluu myös mahdollisuus erottaa suorilla vaaleilla valittuja paikallisia itsehallintoelimiä.
The district councils elect the head (starosta) of the district management board by an absolute majority of the votes cast of the elected members.
Lääninvaltuustot valitsevat läänin hallituksen johtajan (starosta) ehdottomalla ääntenenemmistöllä.
The regions have a dual governmental structure consisting of the regional selfgovernment (regional council) headed by the marshal (marszalek) and a voivode (wojewoda) as the representative of the central administration (Council of Ministers) at regional level.
Alueilla on kaksijakoinen hallintorakenne: alueellista itsehallintoa (aluevaltuustoa) johtaa aluejohtaja (marszalek) ja keskushallintoa (maan hallitusta) edustaa aluetasolla voivodi (wojewoda).
This division of power ensures cohesion between the actions of local and regional selfgovernment authorities and uniformity of key national policies.
Tällainen vallanjako takaa alueellisten ja paikallisten itsehallintojen välisten toimien johdonmukaisuuden sekä niiden yhteensopivuuden valtiotason toimintamallien kanssa.
The marshal, as president of the voivodship governing board, as well as the vicepresident and other members of the regional executive are elected by an absolute majority of the members of the regional parliament.
Aluejohtaja (marszalek). toimii aluevaltuuston puheenjohtajana. Hänet, sekä aluehallituksen varapuheenjohtajat ja muut jäsenet valitaan aluevaltuuston jäsenten ehdottomalla ääntenenemmistöllä.
The voivode is appointed by the national government and can annul decisions made by selfgovernments bodies should they be inconsistent with the statutory law.
Maan hallitus nimittää voivodin (wojewoda), joka voi kumota itsehallintoelinten päätökset, mikäli ne eivät ole valtakunnallisen lainsäädännön kanssa yhteensopivia.
Such an annulment may be put to the Administrative Court by the affected local or regional government.
Kyseinen alue- tai paikallisviranomainen voi viedä päätöksen kumoamisen hallintotuomioistuimeen.
Voivodes are responsible for all services relating to law-enforcement and public security.
Voivodit ovat vastuussa kaikista lain täytäntöönpanoon ja yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tehtävistä.
In this respect they co-operate with district administrations which are also responsible for public order and security in their local constituencies.
Voivodit tekevät tässä tarkoituksessa yhteistyötä lääninhallintojen kanssa, jotka ovat vastuussa yleisestä järjestyksestä ja turvallisuudesta oman lääninsä alueella.
The first democratic elections to municipal councils took place in May 1990.
Ensimmäiset demokraattiset kunnallisvaalit toimitettiin toukokuussa 1990.
Elections to municipal, district, and regional councils took place in accordance with the new Electoral Law in October 1998.
Kunnallis-, lääni- ja aluevaalit toimitettiin lokakuussa 1998 uuden vaalilain mukaisesti.
The predominant role of political parties in the Polish political system has meant that in the first self-governmental election for all levels (from municipality to region) in 1998 political parties dominated electoral competition.
Puolueiden keskeinen asema Puolan poliittisessa _BAR_irjestelmissa johti siihen, etta vuonna 1998 järjestetyissä' ensimmäisissä itsehallintovaaleissa poliittiset puolueet hallitsivat vaaleja kaikilla tasoilla (kunnissa, lääneissä ja alueilla).
Civil movements, associations or organised civil groups appeared only occasionally.
Kansalaisliikkeiden, yhteenliittymien tai järjestäytyneiden kansalaisryhmien osallistuminen vaaleihin oli satunnaista.
The "Democratic Left Alliance" got an absolute majority in one of Poland's 16 voivodships and a relative majority in eight of them.
Demokraattisen vasemmiston liitto sai ehdottoman enemmistön yhdellä Puolan kuudestatoista alueesta ja suhteellisen enemmistön kahdeksalla alueella.
The "Election Action 'Solidarnoææ'" won an absolute majority in four regional capitals and a relative one in two other voivodships.
Solidaarisuus-puolue sai ehdottoman enemmistön neljässä aluepääkaupungissa ja lisäksi suhteellisen enemmistön kahdella alueella.
SLOVENIA 12 statistical regions
12 tilastollista aluetta
Area of the state territory (km") Total population (in millions) GDP per capita (PPP, EUR)
Valtion pinta-ala (knr) Väkiluku (milj.)
Slovenia still has a single-tier system of local self-government.
Slovenian paikallinen itsehallinto on yhä yksitasoinen.
Municipalities (obèine) usually exercise local tasks only.
Yleensä kunnat (obèine) hoitavat ainoastaan paikallistehtäviä.
Local selfgovernment is guaranteed by Art. 9 of the Slovene Constitution.
Paikallinen itsehallinto taataan Slovenian perustuslain 9 artiklassa.
Section V of the constitution deals exclusively with local self-government. It provides for people to exercise local government powers and functions through self-governing municipalities and other local government organisations (Art. 138).
Sen lisäksi perustuslain osa V koskee yksinomaan itsehallintoa, ja se tarjoaa kansalaisille mahdollisuuden käyttää paikallista julkista valtaa ja hoitaa tehtäviä paikallistasolla itsehallinnollisten kuntien ja muiden paikallishallintoelinten välityksellä (138 art.).
Municipalities may consist of a single or more communities having common interests and needs.
Kunnat voivat koostua yhdestä tai useammasta yhteisöstä, joilla on yhteisiä intressejä ja taipeita.
A municipality is created by law following a referendum among residents in the area favouring its establishment (Art. 139).
Kunta perustetaan lailla, silloin kun alueen asukkaat ovat kansaäänestyksessä ilmaisseet sitä toivovansa (139 art.).
In addition, the constitution provides for the state to transfer additional powers to urban "municipalities" (mestne obèine) (Art. 141).
Lisäksi perustuslaki tarjoaa valtiolle mahdollisuuden siirtää kaupunkikunnille (mestne obèine) tiettyä lisätoimivaltaa (141 art.).
With regard to the financial framework, the constitution provides for the municipality to raise its own revenues whereby underdeveloped municipalities are eligible for additional state funding (Art. 142).
Perustuslain mukaan kunnat vastaavat itse tulotaloudestaan, mutta heikosti kehittyneet kunnat voivat anoa valtiolta tukea (142 art.).
Art. 144 provides that the state administration is responsible for a lawful performance of municipalities.
Perustuslain 144 artiklan mukaan valtionhallinto valvoo, että kunnat hoitavat tehtäviään ja harjoittavat toimintaansa lainmukaisesti.
At present II out of 192 municipalities are urban municipalities with a special status giving them extended functions and responsibilities related to urban development and the field of housing, e.g. monitoring rent contracts and levels as well as keeping housing registers.
Tällä hetkellä 192:sta kunnasta 11:11a on kaupunkikunnan erityisasema, minkä vuoksi niillä on lisätehtäviä ja -vastuuta kaupunkikehityksen sekä asumisen (esim. vuokrasopimusten ja -tason valvonta sekä väestörekisterien pito) alalla.