natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court of First Instance concluded at paragraph 37 that the appointing authority had not infringed the fifth paragraph of Article 88.
Tästä ensimmäisen oikeusasteen tuo mioistuin päättelee tuomion 37 kohdassa, että nimittävä viranomainen ei ole rikkonut 88 artiklan viidettä kohtaa.
Nor can the Court of First Instance be criticised for having required a person whose situation it did not wish to affect in criminal proceedings, so that it was prepared to adjourn the proceedings or, where appropriate, deliver judgment at a later date, to indicate the facts on which both proceedings were based.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomio istuinta ei voida arvostella myöskään siitä, että se on vaatinut sitä tahoa, jonka asemaan rikosoikeudenkäynnissä se ei ole halunnut vaikuttaa, nimeämään ne seikat, jotka ovat molempien menettelyjen perus tana, minkä vuoksi se oli valmis keskeyttämään vireillä olleen oikeudenkäynnin tai antamaan tarvittaessa tuomion asiassa vasta myöhemmin.
In that regard, it is also pointless to claim that the appointing authority was aware of the facts after it lifted the applicant's immunity, since only the Court's knowledge matters in the latter case.
Tähän liittyen myös se väite, että nimittävä viranomainen olisi valittajan koskemattomuuden poistamisen seurauksena tullut tietoiseksi asian tosiseikoista, on vailla merkitystä, koska tässä on kysymys vain ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tietoisuudesta.
It is not for the purposes of the disciplinary proceedings that the Court of First Instance expects more specific information on the applicant's part, but solely for the purposes of and in the context of the concurrent criminal proceedings: this clearly follows from paragraph 40 of the judgment, since it is evident that the Court of First Instance was prepared, in the applicant's interest, to postpone its judgment in this case.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei myöskään ole odottanut valittajalta täsmällisempiä tietoja kurinpitomenettelyä varten, vaan vasta vireillä olleessa oikeudenkäynnissä ja nimenomaan tätä oikeudenkäyntiä varten, kuten tuomion 40 koh dasta yksiselitteisesti ilmenee, sillä ilmeisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomio istuin olisi valittajan intressissä ollut valmis lykkäämään myöhempään ajankohtaan tuomion antamista vireillä olleessa asiassa.
It was therefore not a question of staying the disciplinary pro ceedings but of reserving a decision on the legality of the measure imposed by the appointing authority until a subsequent date.
Kysymys ei näin ollen ollut kurinpitomenettelyn lykkäämisestä vaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa mahdollisesti tehtävän, nimittävän viranomaisen tekemän päätöksen sääntöjenmukaisuutta koskevan oikeudellisen ratkaisun lykkäämisestä.
However, Mr Tzoanos did not pro vide the specific information requested by the Court of First Instance.
Valittaja ei kuitenkaan antanut tuomioistuimen pyytämiä tietoja riittävän täsmällisesti.
The appellant therefore did not submit that criminal proceedings had been initiated in respect of the same matters as the disciplinary proceedings.
Valittaja ei siis ole näyttänyt toteen, että hän olisi joutunut syytteeseen samasta teosta, josta oli kysymys kurinpitomenettelyssä.
Nor did he submit that a prior (judicial) finding as to the legality of the disciplinary measure could have affected his position in those criminal proceedings.
Hän ei ole myöskään näyttänyt toteen, että rikosoikeudenkäynnissä annettavaa ratkaisua ajallisesti edeltävä (oikeudellinen) ratkaisu kurinpitopäätöksen sääntöjenmukaisuudesta voisi vaikuttaa hänen oikeusasemaansa rikosoikeuden käynnissä.
Considering that the criminal proceed ings in Belgium had been pending, as the Court of First Instance states, since 4 January 1996,13but that Mr Tzoanos only provided written answers to the questions put by the Court in September 1997 (the hearing did not take place until November 1997), it is difficult to see why even at the end of 1997 Mr Tzoanos still had no information about the criminal proceedings initiated against him.
Jos katsotaan, kuten oikeusasteen tuomioistuin ensimmäisen toteaa, että valittajaa vastaan oli Belgiassa vireillä syyte 4.1.1996 alkaen13mutta että valittaja oli
It follows from all the foregoing that the fifth paragraph of Article 88 was neither misapplied by the appointing authority nor incorrectly interpreted in law by the
Kaikesta edellä sanotusta seuraa, että nimittävä viranomainen ei ole soveltanut eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomio istuin tulkinnut 88 artiklan viidettä kohtaa virheellisesti.
lowed, however, it follows from the examination of the reasoning of the Court of First Instance in relation to the first plea in law that it did not err in law.
Toinen valitusperuste (ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemät päätelmät valit tajan tehtävien ja vastuiden osalta)
Arguments of the parties
Asianosaisten väitteet
Mr Tzoanos maintains that the Court of First Instance relied in its judgment on flawed reasoning and did not draw the proper factual or legal inferences from the documents before it.
Valittajan mielestä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin nojautui tuo miossaan virheellisiin perusteisiin eikä tehnyt sen enempää tosiseikkojen osalta kuin oikeudellisestikaan päätelmiä, joiden tekemistä tapauksen asiakirjat olisivat puoltaneet.
He refers in that regard to paragraph 203 of the judgment, where the Court of First Instance states that in the present proceedings the Commission did not base his responsibility for the budgetary and financial monitoring of a project on his capacity as authorising officer for payments.
Hän viittaa tässä yhteydessä tuomion 203 kohtaan, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että komissio ei perusta näkemystään, jonka mukaan valit taja on vastuussa hankkeiden varainhoidon valvonnasta ja seurannasta, valittajan asemaan maksujen hoitajana.
The Court of First Instance concludes that Mr Tzoanos cannot escape all responsibility in that field by disputing that he acted in that capacity.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt tästä valittajan mukaan sellaisen päätelmän, että valittaja ei voi näin ollen välttää mainittua vastuutaan riitauttamalla asemansa maksujen hoitajana.
The responsibility attributed to him nevertheless relates specifically to the powers of authorising officer for payments.
Valittajan mukaan ensim mäisen oikeusasteen tuomioistuimen hänelle määrittelemä vastuualue viittaa kuitenkin juuri maksujen hoitajan toimen kuvaan.
Since he did not order payments, however, he could not assume any kind of responsibility in that field.
Koska hän ei kuitenkaan ole hoitanut maksuja, hänellä ei myöskään voi käsityksensä mukaan olla mitään vastuuta tältä osin.
Mr Tzoanos refers in that regard to the decision expressly rejecting his complaint, where the Commission incorrectly describes him as authorising officer for payments.
Valittaja viittaa tähän liittyen päätökseen, jolla komissio nimenomaisesti hylkäsi hänen valituksensa.
The Commission therefore based its complaint on his having acted in that capacity.
Tässä päätök sessä komissio on katsonut valittajan mukaan virheellisesti, että hän hoitaa maksuja.
It was for the Court of First Instance to draw the consequences from the fact that he had not acted in that capacity.
Komissio perusti siis moitteensa tähän valittajan asemaan.
Only misconduct coming within the scope of his responsibility could be attributed to him.
Valittajan mukaan hänet voidaan asettaa vastuuseen vain niistä laiminlyönneistä, jotka kuuluvat hänen vastuualueeseensa.
The Commission, however ascribed to him, as Head of Unit XXIII.A.3, responsibility for breaches which in reality were attributable to the Director-General.
Komissio asetti hänet kuitenkin yksikön XXIII.A.3 päällikkönä vastuuseen sellaisista laiminlyönneistä, jotka olisi hänen mukaansa pitänyt lukea tosiasiassa pääjohtajan syyksi.
The Commission contends, on the other hand, that the way in which the appellant refers to the judgment gives a false impression, since he picks out just one particular passage from the entire argument.
Komissio väittää tältä osin, että valit tajan tapa poimia vain yksittäisiä katkelmia ensimmäisen oikeusasteen tuomio istuimen argumentaatiosta antaa asiasta virheellisen kokonaiskuvan.
The findings of the Court of First Instance are not based on a finding that the Commission did not found the applicant's responsibility on his capacity as authorising officer for payments.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätelmät eivät komission mukaan perustuneet siihen toteamukseen, että komissio ei ole perus tanut näkemystään valittajan vastuusta valittajan asemaan maksumääräysten antajana.
The Court of First Instance stated, independently of the ques tion concerning the duties of authorising officer for payments, that in his capacity as head of that unit Mr Tzoanos was under an obligation to check the validity of requests for payment, so that he was personally responsible where a payment proved to be unjustified. The Commission also points out that the existence of that obligation is a finding of fact by the Court of First Instance and is therefore not open to challenge.
Ensimmäisen oikeusasteen tuo mioistuin on katsonut, että riippumatta siitä, onko valittaja hoitanut maksuja vai ei, valittajalla on ollut yksikön päällikkönä velvollisuus tarkastaa se, että maksupyyn nöt ovat olleet perusteltuja, joten hän on henkilökohtaisesti vastuussa, mikäli maksu onkin osoittautunut myöhemmin perus teettomaksi.
Only after carrying out this detailed examination, which cannot be faulted, did the Court of First Instance also observe that in the present proceedings the Commission did not base the applicant's responsibility on his capacity as authorising officer for payments.
Komissio vetoaa edelleen siihen, että tällaisen velvollisuuden olemassaolon toteaminen on tosiseikkoja koskeva ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätelmä, jota ei voida riitauttaa valitus menettelyssä.
Furthermore, the Commission only (incorrectly) described Mr Tzoanos as authorising officer for payments in one document, the decision rejecting his com plaint.
Lisäksi on huomattava, että komissio on kutsunut valittajaa (virheellisesti) maksujen hoitajaksi vain yhdessä asiakirjassa eli päätöksessä, jolla komissio hylkäsi hänen valituksensa.
Elsewhere he is consistently referred to as Head of Unit.
Kaikissa muissa tapauksissa komissio on aina viitannut hänen asemaansa yksikön päällikkönä.
This ground of appeal, too, must fail.
Myöskään tätä valitusperustetta ei voida hyväksyä.
As may be seen from the judgment, the Court of First Instance did not merely ascertain whether Mr Tzoanos was to be
Kuten valituksenalaisesta tuomiosta ilmenee, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole tyytynyt pelkästään
In thus reaching the conclusion that the misconduct referred to fell within the appellant's responsibilities, irrespective of whether he was the authorising officer for payments, the Court of First Instance made a finding of fact which cannot be reviewed in an appeal. The second ground of appeal is therefore inadmissible in so far as it seeks
Kun ensimmäisen oikeusasteen tuo mioistuin päättelee, että valittaja on vas tuussa todetuista laiminlyönneistä riippumatta siitä, hoitiko hän maksumääräyksiä vai ei, se esittää tosiseikkoja koskevan päätelmän, jota ei voida riitauttaa valitus-
OPINION OF MR ALBER — CASE C-191/98 P the decision.
JULKISASIAMIES ALBERIN RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-191/98 P mista varten.
It was also untrue that he had been able to acquaint himself with all the facts on which the decision was based.
Samoin kyseisessä kohdassa väitetään valittajan mukaan virheellisesti, että hän oli voinut saada tietoonsa kaikki tosiseikat, joihin päätös perustui.
to challenge the findings of fact of the Court of First Instance relating to a matter for which the appellant was responsible.
menettelyssä. Toinen valitusperuste on näin ollen jätettävä tutkimatta siltä osin kuin siinä on kysymys ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemästä, valittajan vas tuuseen liittyviä tosiseikkoja koskevasta päätelmästä.
That point may be left there, however, since the second ground of appeal is in any event unfounded, since the Court of First Instance none the less drew the necessary and proper conclusions from the fact that Mr Tzoanos was not authorising officer for payments, because it based its decision on the actual, and not merely formal, responsibilities which he exercised within the Unit.
Tämä toteamus voidaan tosin jättää vähemmälle huomiolle, koska toinen valitusperuste olisi joka tapauksessa perusteeton, sillä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on huolimatta siitä tosiseikasta, ettei valittaja hoitanut maksuja, tehnyt välttämättömät ja oikeat johtopäätökset siitä, että valittaja on tosiasiallisesti eikä vain muodollisesti vastuussa yksikkönsä toimenkuvaan kuuluvista tehtävistä.
The Commission did indeed file certain documents when requested to do so by the Court of First Instance but did not include the majority of the budgetary and financial documents.
Valittajan mukaan komissio oli kyllä kin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pyynnöstä esittänyt tiettyjä asiakirjoja, mutta niihin eivät kuitenkaan sisältyneet useimmat budjettia ja varainhoitoa koske vat asiakirjat.
The appellant might possibly have found in other documents evidence to support his defence and his arguments.
Valittaja katsoo, että hän olisi saattanut löytää näistä muista asia kirjoista seikkoja, jotka olisivat tukeneet hänen puolustustaan ja hänen väitteitään.
It follows from Solvay v Commission that the rights of the defence which the applicant enjoys during the administrative procedure would be excessively restricted in relation to the powers of the Commission, 'which would then act as both the authority notifying the objections and the deciding authority, while having more detailed knowledge of the case-file than the defence'.14
Kolmas valitusperuste (kontradiktorisen menettelyn periaate, asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaate ja asianmukaisten perustelujen esittämistä koskeva periaate) tekevä viranomainen, jolla on käytössään laajempi asiakirja-aineisto kuin puolustuk sella".14
First complaint
Ensimmäinen osa
In that regard, the Commission asserts that the Court of First Instance found in the present case that the applicant had admit ted having had access to the same documents as were available to the Disciplinary Board and the appointing authority.
Komissio väittää, että nyt käsiteltävänä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut valittajan myön täneen, että hänellä oli mahdollisuus tutustua niihin samoihin asiakirjoihin, jotka olivat kurinpitolautakunnan ja nimittävän viranomaisen käytössä.
That point, moreover, does not appear to have been challenged in those proceedings.
Tätä ei ole komission mukaan kiistetty myöskään tässä valituksessa.
It is impossible to see, therefore, how the Court of First Instance misapplied the principle of equality of arms.
Tämän vuoksi on epäselvää, miksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi katsottava rikkoneen asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta.
Mr Tzoanos considers that the judgment should also be set aside on the ground that the principles of inter partes proceed ings and equality of arms were not applied.
Valittajan mielestä tuomio on kumottava myös sen vuoksi, että sitä annettaessa ei ole noudatettu kontradiktorisen menettelyn eikä asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatteita.
The Court of First Instance was wrong to state at paragraph 329 of the judgment that Mr Tzoanos had had access to the file which was available to the Disciplinary Board when it delivered its opinion and to the appointing authority when it adopted
Valittajan mukaan tuomion 329 kohdassa todetaan virheellisesti, että valittajalla oli kurinpitomenettelyn aikana mahdollisuus tutustua asiakirjoihin, jotka kurinpitolautakunnalla oli hallussaan lausuntonsa antamista varten ja jotka nimittävällä viranomaisella oli käytössään riidanalaisen päätöksen anta
The Court of First Instance then ascertained whether other findings would have been established if the applicant had had access to documents other than those communicated to him during the course of the disciplinary pro ceedings.
Muiden valittajan nähtäväkseen pyytämien asiakirjojen osalta komissio viittaa siihen, että sen enempää kurinpitolautakunta kuin nimittävä viranomainenkaan eivät olleet valinneet näitä asiakirjoja.
The Commission maintains that it follows from the Solvay judgment that it is necessary to determine and consider in each case whether the non-disclosure of certain documents may have influenced the proceedings and the content of the decision to the applicant's disadvantage.
Komission mielestä asiassa Solvay vas taan komissio annetusta tuomiosta ilmenee, että kulloisessakin yksittäistapauksessa on tarkasteltava ja ratkaistava, onko sillä, että kantaja ei ole saanut tutustua joihinkin asiakirjoihin, voinut olla kantajan vahingoksi vaikutusta asian käsittelyn vai heisiin tai asiassa annetun päätöksen sisältöön.
The Court of First Instance also considered those matters in the present case and reached the conclusion that the right of access to other documents could not influence the findings made, since they were based on documents to which the appellant also had had access.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on suorittanut edellä mainitun tarkastelun myös nyt käsiteltävänä olevassa asiassa ja tullut siihen tulokseen, että vaikka oikeutta tutustua muihin asiakirjoihin olisikin käytetty, sillä ei olisi ollut vaikutusta todettuihin tosiseikkoihin, koska nämä seikat perustuivat selvästi niihin asiakirjoihin, joihin valittajalla oli ollut mahdollisuus tutustua.
That is a finding of fact by the Court of First Instance which cannot be challenged on appeal.
Lisäksi komissio katsoo, et tä tässä on kysymys tosiseikkoja koske vasta arvioinnista, jota ei voida riitauttaa valitusmenettelyssä.
Second complaint
Toinen osa
It should be pointed out, first, that at paragraph 329 of the judgment the Court of First Instance states that the applicant had not responded at the hearing to the Commission's submission to the effect that he had access during the disciplinary pro ceedings to the file which had also been available to the Disciplinary Board and the appointing authority.
Ensiksi on huomattava, että ensim mäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut tuomion 329 kohdassa, että kantaja ei ole suullisessa käsittelyssä reagoinut komission väitteisiin, joiden mukaan hänellä oli kurinpitomenettelyn aikana mahdollisuus tutustua asiakirjoihin, jotka kurinpitolautakunnalla ja nimittävällä viranomaisella oli ollut käytössään.
The Court of First Instance concluded that the principle of equality of arms had been observed and that Mr Tzoanos had been able to acquaint himself with all the documents on which
Tästä ensimmäisen oikeusasteen tuomio istuin päättelee, että asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta on noudatettu ja että kantaja on voinut saada tietoonsa kaikki asiakirjat, joihin päätös
The appellant then claims, in the con text of the third ground of appeal, that the complaints against him were not clearly formulated or reasoned.
Valittaja väittää kolmannessa valitus perusteessaan, että häntä vastaan esitettyjä väitteitä ei ollut muotoiltu selkeästi eikä myöskään perusteltu.
Since he himself states that he also relied on that complaint in part during the disciplinary proceedings and before the Court of First Instance, that argument must be dismissed as inadmissible on appeal.
Koska hän kuitenkin myöntää, että hän on itsekin tietyiltä osin vedonnut tähän perusteeseen sekä kurinpitomenettelyssä että oikeudenkäynnissä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, tämä valitusperusteen osa on jätettävä tutkimatta.
As regards the second project — IERAD — the Court of First Instance states at paragraph 278 that in the absence of further information in the contested decision it was necessary to consider the report of DG XX to which the decision refers.
Toisen hankkeen eli IERAD:n osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa tuomion 278 kohdassa, että koska riidanalaisessa päätöksessä ei ollut lisätietoja, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on päättänyt tutkia PO XX :n kerto muksen, johon riidanalaisessa päätöksessä viitataan.
It is apparent from that report that the allegations made are specifically attributable to the appellant, although he is not referred to by name.
Tästä kertomuksesta ilmenee, että siinä esitetyt sääntöjenvastaisuudet voidaan lukea juuri valittajan syyksi, vaikka häntä ei siinä nimenomaisesti mainitakaan.
The Court of First Instance then states that in the light of that information, the terms of the decision expressly rejecting the complaint and the applicant's responses, four specific allegations against him can be identified.
Seuraavaksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että kun otetaan huomioon nämä täsmennykset, valituksen hylkäämistä koskevan komission päätöksen sisältö sekä valittajan vas taukset, valittajaa vastaan voidaan esittää neljä väitettä.
The appellant criticises the Court of First Instance for having substituted itself for the Commission and having, in respect of certain projects, itself formulated the allegations against him which the Commission had not precisely formulated.
Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on asettunut komission tilalle ja muotoillut itse valittajaa vastaan yksittäisiä hankkeita koskevia väitteitä, joita komissio ei ollut riittävästi yksilöinyt.
The Court of First Instance goes on to state that the Commission specified the allegations in its decision expressly reject ing the complaint.
Seuraavaksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittaa siihen, että komissio on yksilöinyt väitteet päätöksessä, jossa se hylkäsi valittajan valituksen.
That argument must be rejected as unfounded.
Tämä väite on hylättävä perusteetto mana.
As regards the first project — IFTO — the Court of First Instance refers at paragraph 266 of the judgment to the report of DG XX, in the absence of further information in the contested decision.
Ensimmäisen hankkeen eli IFTOn osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomio istuin viittaa tuomion 266 kohdassa PO XX :n kertomukseen, koska riidanalaisessa päätöksessä ei ollut tarvittavia lisätietoja.
It was not, therefore, the Court of First Instance that specified the allegations against Mr Tzoanos, since those allegations were set out in the reports referred to, on which the appointing authority's decision was based.
Valittajaa vastaan esitettyjä väitteitä ei siis yksilöinyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin, sillä kyseiset moitteet ilmenivät edellä mainitusta kertomuksesta, johon nimittävän viranomaisen päätös puolestaan perustui.
It follows from the foregoing, therefore, that the Court of First Instance did not err in law in the context of this complaint.
Edellä esitetystä käy ilmi, että myöskään tämän väitteen osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei voida katsoa tehneen oikeudellista virhettä.
Accordingly, the third ground of appeal must also be rejected in its entirety.
Näin ollen myös kolmas valitusperuste on hylättävä kokonaisuudessaan perusteettomana.
Under Article 122 of the Rules of Procedure of the Court of Justice, the Court is to make a decision as to costs where the appeal is unfounded.
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 122 artiklan mukaan yhteisöjen tuomioistuin päättää oikeudenkäyntikuluista, jos valitus hylätään.
Since the appellant has been unsuccessful in this case, he must be ordered to pay the costs pursuant to the first subparagraph of Article 69(2) of the Rules of Procedure.
Koska nyt käsiteltävänä olevassa asiassa valittaja on hävinnyt, hänet on työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ala kohdan mukaan velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
On those grounds, I consider that the Court should:
Näillä perusteilla asia on ratkaistava seuraavasti:
JUDGMENT OF THE COURT (First Chamber) 18 November 1999 *
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto) 18 päivänä marraskuuta 1999 *