natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its first question, the national court seeks to ascertain whether Community law prohibits a Member State from resisting actions for repayment of charges levied in breach of a provision of Community law by relying on a time-limit under national law where the application of that time-limit would restrict the effects in time of a preliminary ruling by the Court interpreting that provision.
Kansallinen tuomioistuin pyytää kysymyksellään yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisua siitä, onko yhteisön oikeuden vastaista se, että jäsenvaltio ei
The national court seeks to ascertain whether Community law precludes a Member State from resisting actions for repayment of charges levied in breach of Community law by relying on a time-limit under national law of three years, by way of derogation from the ordinary rules governing actions between private individuals for the recovery of sums paid but not due, for which the period allowed is more favourable.
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko yhteisön oikeuden vastaista se, että jäsenvaltio ei palauta yhteisön oikeussäännön vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, kun tämän määräajan soveltamisesta on se seuraus, että tämän oikeussäännön tulkintaa koskevan yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisun vaikutuksia rajoitetaan ajallisesti.
A comparison of the national systems shows that the problem of disputing charges which have been unlawfully claimed or refunding charges which have been paid when not due is settled in different ways in the various Member States, and even within a single Member State, according to the various kinds of taxes or charges in question.
palauta yhteisön oikeuden vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen kolmen vuoden pituisen kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, jolla poiketaan yleisistä säännöksistä, joita sovelletaan perusteettoman edun palautusta koskeviin vaatimuksiin yksityisten oikeussubjektien välillä ja joiden mukainen määräaika on tätä pidempi.
alongside a limitation period applicable under the ordinary law to actions between private individuals for the recovery of sums paid but not due, special detailed rules, which are less favourable, governing claims and legal proceedings to challenge the imposition of charges and other levies.
Tätä periaatetta ei sen sijaan voida tulkita niin, että jäsenvaltion olisi sovellettava kaikkein edullisinta sääntelyä kaikkiin yhteisön oikeuden vastaisesti kannettuja veroja ja maksuja koskeviin palautusvaatimuksiin.
In this case, the time-limit at issue applies not only to repayment of the contested registration charge but also to that of all governmental charges of that kind.
Kansallisten järjestelmien vertailu osoittaa, että lainvastaisesti kannettujen verojen ja maksujen riitauttamiseen tai aiheettomasti suoritettujen verojen ja maksujen palauttamiseen liittyvä ongelma ratkaistaan eri tavalla eri jäsenvaltioissa ja jopa saman jäsenvaltion sisällä kyseessä olevien eri vero- ja maksulajien mukaan.
By its third question, the national court seeks to ascertain whether Community law prohibits a Member State from resisting actions for repayment of charges levied in breach of a directive by relying on a time-limit under national law which is reckoned from the date of payment of the charges in question even though, at that date, the directive concerned had not yet been properly transposed into national law.
Tässä tapauksessa kyseinen kolmen vuoden määräaika ei koske pelkästään riidanalaista rekisteröintimaksua vaan kaikkia vastaavan tyyppisiä maksuja.
This diversity between national systems derives mainly from the lack of Community rules on the refunding of national charges levied though not due.
Se, että kansalliset järjestelmät poikkeavat tällä tavalla toisistaan, johtuu erityisesti siitä, ettei yhteisö ole antanut säännöksiä, joilla säänneltäisiin perusteettomasti kannettujen kansallisten verojen ja maksujen palauttamista.
In such circumstances, as pointed out in paragraph 19 of this judgment, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, provided, first, that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and, second, that they do not render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness).
Tällaisessa tilanteessa kunkin jäsenvaltion sisäisessä oikeusjärjestyksessä voidaan määrittää toimivaltaiset tuomioistuimet ja antaa menettelysäännöt sellaisia oikeussuojakeinoja varten, joilla pyritään turvaamaan yhteisön oikeuteen perustuvat oikeussubjektien oikeudet; edellytyksenä tältä osin on kuitenkin se, että nämä menettelysäännöt eivät saa olla epäedullisempia kuin ne, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia (vastaavuusperiaate), eivätkä ne saa olla sellaisia, että yhteisön oikeudessavahvistettujen oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa (tehokkuusperiaate).
The Court thus held in Fantask and Others that Community law does not prevent a Member State which has not properly transposed Directive 69/335 from resisting actions for repayment of duties levied in breach thereof by relying on a limitation period under national law of five years reckoned from the date on which those duties became payable.
Kolmannella kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa kysyä yhteisöjen tuomioistuimelta, onko yhteisön oikeuden vastaista se, että jäsenvaltio ei palauta direktiivin vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, joka alkaa kulua kyseisen veron tai maksun maksamispäivästä, vaikka kyseisenä päivänä direktiiviä ei ollut vielä pantu asianmukaisesti täytäntöön kansallisessa oikeudessa.
As regards the latter principle, the Court has held that it is compatible with Community law to lay down reasonable limitation periods for bringing proceedings in the interests of legal certainty which protects both the taxpayer and the administration concerned.
Yhteisöjen tuomioistuin on todennut tämän viimeksi mainitun periaatteen osalta, että yhteisön oikeuden mukaista on se, että oikeussuojakeinojen käyttämiselle asetetaan kohtuulliset määräajat, joilla edistetään sekä asianomaista maksuvelvollista että kyseistä viranomaista suojaavaa oikeusvarmuutta.
Such time-limits are not liable to render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law.
Tällaiset määräajat eivät saa olla sellaisia, että niillä tehtäisiin yhteisön oikeusjärjestyksessä taattujen oikeuksien käyttäminen käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi.
In that regard, a time-limit of three years under national law, reckoned from the date of the contested payments, appears reasonable.
Tältä osin kansallinen, preklusiivinen kolmen vuoden määräaika, joka alkaa kulua riitautetun maksun suorituspäivästä, vaikuttaa kohtuulliselta.
That principle cannot, however, be interpreted as obliging a Member State to extend its most favourable rules governing recovery under national law to all actions for repayment of charges or dues levied in breach of Community law.
2.12.1997 antamassaan tuomiossa, että yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio, joka ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön direktiiviä 69/335/ETY, hylkää direktiivin vastaisesti kannettujen verojen tai maksujen palauttamista koskevat vaatimukset vetoamalla kansalliseen viiden vuoden vanhentumisaikaan, joka alkaa kulua verojen tai maksujen eräpäivästä.
The fact that the Court has given a preliminary ruling interpreting a provision of Community law without limiting the temporal effects of its judgment does not affect the right of a Member State to impose a time-limit under national law within which, on penalty of being barred, proceedings for repayment of charges levied in breach of that provision must be commenced.
Se, että yhteisöjen tuomioistuin on antanut ennakkoratkaisun, jossa se on tulkinnut yhteisön oikeussääntöä rajoittamatta tämän tuomion ajallisia vaikutuksia, ei vaikuta jäsenvaltion oikeuteen olla palauttamatta tämän oikeussäännön vastaisesti kannettuja veroja ja maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty kansallisen määräajan päättymisen vuoksi
Community law does not prohibit a Member State from resisting actions for repayment of charges levied in breach of Community law by relying on a time-limit under national law of three years, by way of derogation from the ordinary rules governing actions between private individuals for the recovery of sums paid but not due, for which the period allowed is more favourable, provided that that time-limit applies in the same way to actions based on Community law for repayment of such charges as to those based on national law.
Yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio ei palauta yhteisön oikeuden vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen kolmen vuoden pituisen kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, jotta poiketaan yleisistä säännöksistä, joita sovelletaan perusteettoman edun palautusta koskeviin vaatimuksiin yksityisten oikeussubjektien välillä ja joiden mukainen määräaika on tätä pidempi, jos tätä preklusiivista määräaikaa sovelletaan samalla tavalla sekä yhteisön oikeuteen perustuviin verojen ja maksujen palauttamisvaatimuksiin että kansalliseen lainsäädäntöön perustuviin vastaaviin vaatimuksiin.
In circumstances such as those of the main proceedings, Community law does not prevent a Member State from resisting actions for repayment of charges levied in breach of a directive by relying on a time-limit under national law which is reckoned from the date of payment of the charges in question, even if, at that date, the directive concerned had not yet been properly transposed into national law.
Pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio ei palauta direktiivin vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, joka alkaa kulua kyseisten verojen tai maksujen maksamispäivästä, ja näin on siitä riippumatta, onko direktiivi pantu asianmukaisesti täytäntöön kyseisenä ajankohtana
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 26 March 1998.
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 26 päivänä maaliskuuta 1998.
Application of time-limits laid down by national law for bringing an action for repayment of charges paid but not due is not equivalent to a limitation of the temporal effects of a judgment of the Court of Justice which only that Court is competent to make.
Sitä, että kansallisia preklusiivisia määräaikoja sovelletaan aiheettomasti maksettujen verojen tai maksujen palauttamista koskeviin vaatimuksiin, ei ole pidettävä yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion ajallisten vaikutusten rajoittamisena, johon ainoastaan jälkimmäisellä tuomioistuimella on toimivalta.
It is not contrary to Community law for national legal systems to impose a time-limit of three years for bringing actions against the tax authorities for repayment of charges levied but not due, even if that time-limit is different from that laid down for actions between private individuals for recovery of sums unduly paid, provided that it applies without distinction to actions for repayment based on national law and to actions based on the application of Community law.
Se, että kansallisissa oikeusjärjestyksissä asetetaan kolmen vuoden preklusiivinen määräaika sellaisten vaatimusten esittämiselle, joilla veroviranomaisia vaaditaan palauttamaan aiheettomasti maksetut verot tai maksut, ei ole yhteisön oikeuden vastaista, vaikka tämä määräaika poikkeaisi määräajasta, jota sovelletaan yksityishenkilöiden väliseen perusteettoman edun palauttamiseen, jos ensin mainittua määräaikaa sovelletaan erotuksetta sekä palauttamisvaatimuksiin, jotka perustuvat kansalliseen oikeuteen, että palauttamisvaatimuksiin, jotka perustuvat yhteisön lainsäädäntöön.
It is not contrary to Community law to apply to a claim for repayment of a charge incompatible with a directive national rules whereby the action for recovery of the charges unduly paid is time-barred at the expiration of three years from the date of payment, even where those the effect of those rules is to prevent, in whole or in part, that repayment.'
Yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että direktiivin vastaisen veron tai maksun palauttamista koskevaan vaatimukseen sovelletaan kansallisia säännöksiä, joiden mukaan oikeus vaatia aiheettomasti maksettujen verojen tai maksujen palauttamista on menetetty, jos tätä vaatimusta ei ole esitetty kolmen vuoden kuluessa veron tai maksun maksamisesta, ja näin on siitä huolimatta, että henkilö ei tämän vuoksi saa ollenkaan tai osittain näitä veroja tai maksuja takaisin.
Case C-260/96 Ministero delle Finanze ν Spac SpA Principles of Community law
Asia C-260/96 Ministero delle Finanze v. Spac SpA Yhteisön oikeuden periaatteet
15 September 1998
15 päivänä syyskuuta 1998
Preliminary ruling (Recovery of sums paid but not due Procedural time-limits under national law) (Full Court) allowed is more favourable.
Ennakkoratkaisu Perusteettoman edun palautus (täysistunto) edun palautusta koskeviin vaatimuksiin yksityisten oikeussubjektien välillä ja joiden mukainen määräaika on tätä pidempi.
By order of 18 April 1996, the Corte d'Appello di Venezia (Court of Appeal, Venice) referred to the Court of Justice for a preliminary ruling a question on the interpretation of Community law concerning recovery of sums unduly paid.
Corte d'appello di Venezia on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 18.4.1996 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksenperusteettomanedun palautusta koskevan yhteisön oikeuden tulkinnasta.
That question was dealt with in a similar manner by the Court in its judgment of 15 September 1998 in Case C-231/96 (second question).
Yhteisöjen tuomioistuin on käsitellyt kysymystä samoin asiassa C-231/96 15.9.1998 antamassaan tuomiossa (toinen kysymys)
That question was raised in proceedings between the Italian Ministry of Finance and Spac SpA (hereinafter 'Spac') concerning the tassa di concessione governativa (administrative charge) for entering companies on the register of companies (hereinafter 'the registration charge').
Tämä kysymys on esitetty asiassa, jossa vastapuolina ovat Italian valtiovarainministeriö ja Spac SpA (jäljempänä Spac) ja joka koskee yhtiöiden yritysrekisteriin merkitsemisestä perittävää maksua (tassa di concessione governativa; jäljempänä rekisteröintimaksu).
By the second part of its question, the national court seeks to ascertain whether Community law prohibits a Member State from resisting actions for repayment of charges in breach of a directive by relying on a time-limit under national law which is reckoned from the date of payment of the charges in question even though, at that date, the directive concerned had not yet been properly transposed into national law.
Kysymyksensä toisella osalla kansallinen tuomioistuin haluaa kysyä yhteisöjen tuomioistuimelta, onko yhteisön oikeuden vastaista se, että jäsenvaltio ei palauta direktiivin vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, joka alkaa kulua kyseisen veron tai maksun maksamispäivästä, vaikka kyseisenä päivänä direktiiviä ei ollut vielä pantu asianmukaisesti täytäntöön kansallisessa oikeudessa.
That question was dealt with in a similar manner by the Court in its judgment of 15 September 1998 in Case C-231/96 (third question).
Yhteisöjen tuomioistuin on käsitellyt kysymystä samoin asiassa C-231/96 15.9.1998 antamassaan tuomiossa (kolmas kysymys)
By the first part of its question, the national court seeks to ascertain whether Community law precludes a Member State from resisting actions for repayment of charges levied in breach of Community law by relying on a time-limit under national law of three years, by way of derogation from the ordinary rules governing actions between private individuals for the recovery of sums paid but not due, for which the period
Kysymyksensä ensimmäisellä osalla Corte d'appello pyytää yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisua siitä, onko yhteisön oikeuden vastaista se, että jäsenvaltio ei palauta yhteisön oikeuden vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen kolmen vuoden pituisen kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, jolla poiketaan yleisistä säännöksistä, joita sovelletaan perusteettoman
Community law does not prohibit a Member State from resisting actions for repayment of charges levied in breach of Community law by relying on a time-limit under national law of three years, by way of derogation from the ordinary rules governing actions between private individuals for Ute recovery of sums paid but not due, for which the period allowed is more favourable, provided that that time-limit applies in the same way to actions based on Community law for repayment of such charges as to those based on national law.
Yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio ei palauta yhteisön oikeuden vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen kolmen vuoden pituisen kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, jotta poiketaan yleisistä säännöksistä, joita sovelletaan perusteettoman edun palautusta koskeviin vaatimuksiin yksityisten oikeussubjektien välillä ja joiden mukainen määräaika on tätä pidempi, jos tätä preklusiivista määräaikaa sovelletaan samalla tavalla sekä
In circumstances such as those of the main proceedings, Community law does not prevent a Member State from resisting actions for repayment of charges levied in breach of a directive by relying on a time-limit under national law which is reckoned from the date of payment of the charges in question, even if, at that date, the directive concerned had not yet been property transposed into national law.'
Pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio ei palauta direktiivin vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, joka alkaa kulua kyseisten verojen tai maksujen maksamispäivästä, ja näin on siitä riippumatta, onko direktiivi pantu asianmukaisesti täytäntöön kyseisenä ajankohtana
Preliminary ruling (Recovery of sums paid but not due — Procedural time-limits under national law Interest) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Perusteettoman edun palautus — Kansalliset prosessuaaliset määräajat — Korot (täysistunto) päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä perusteettoman edun palautusta koskevan yhteisön oikeuden tulkinnasta.
By three orders in similar terms of 27 June and 19 July 1996, the Tribunale di Genova (District Court, Genoa) referred to the Court of Justice for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Community law concerning recovery of sums unduly paid.
Tribunale di Genova on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 27.6.1996 ja 19.7.1996 tekemillään kolmella sisällöltään samanlaisella
the payment of interest, by applying their domestic rules regarding the rate of interest and the date from which interest must be calculated.
Nämä kysymykset on esitetty asioissa, jossa vastapuolina ovat yhtäältä Italian veroviranomaiset ja toisaalta Ansaldo Energia SpA (jäljempänä Ansaldo Energia), Marine Insurance Consultants Sri (jäljempänä Marine Insurance Consultants) sekä GMB Sri ja 11 muuta osakeyhtiöitä tai rajavastuuyhtiötä (jäljempänä GBM ym.) ja joka koskee yhtiöiden yritysrekisteriin merkitsemisestä perittävää maksua (jäljempänä rekisteröintimaksu).
The Tribunale di Genova entertains doubts as to the compatibility of those conditions of repayment with the caselaw of the Court on the refunding of charges levied in breach of Community law.
Toisella kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa lähinnä tietää, onko yhteisön oikeuden vastaisena pidettävä sitä, että yhteisön oikeuden vastaisesti kannettujen verojen ja maksujen palauttamisen osalta korkojen maksuun sovelletaan laskentasääntöjä, jotka eivät ole yhtä edullisia kuin perusteettoman edun palautusta koskevan yleisen järjestelmän säännöt ja jotka se kansallinen viranomainen, joka on syyllistynyt kyseiseen yhteisön oikeuden rikkomiseen, on antanut.
It follows that Community law does not preclude a Member State from laying down, with respect to interest, methods of calculation for repayment of charges improperly levied which are less favourable than those applicable to actions between private individuals for the recovery of sums paid but not due, provided that the methods in question apply without distinction to actions based on Community law and to those based on national law.
Tribunale di Genova epäilee, ovatko palauttamista koskevat kansalliset säännökset ristiriidassa yhteisöjen tuomioistuimen sen oikeuskäytännön kanssa, joka koskee yhteisön oikeuden vastaisesti kannettujen verojen ja maksujen palauttamista.
In this case, it does not appear from the wording of the rule at issue that it applies only to actions of the latter kind.
Koska pätemättömiksi todettujen yhteisön asetusten perusteella perusteettomasti kannettujen maksujen palauttamisesta ei ole annettu yhteisön säännöksiä, kansallisten viranomaisten asiana on ratkaista myös kaikki kyseiseen palauttamiseen liittyvät kysymykset, kuten korkojen maksaminen, soveltaen korkokannan ja sen ajankohdan osalta, josta alkaen korot on laskettava, omia valtionsisäisiä sääntöjään.
The national court also queries the compatibility with Community law of national provisions which prescribe, for all obligations of repayment incumbent upon the State, an interest rate of 3% per half-year, as from the commencement of proceedings, if it is recognised that the administration acted in good faith.
Tribunale di Genova pohtii myös sitä, ovatko sellaiset kansalliset säännökset yhteisön oikeuden vastaisia, joissa säädetään, että kaikkiin valtiolla oleviin palauttamisvelvoitteisiin sovelletaan kolmen prosentin puolivuotiskorkokantaa niin, että korkoa maksetaan kyseisen oikeudenkäynnin vireillepanoajankohdasta lähtien sillä edellytyksellä, että viranomaiset ovat toimineet vilpittömässä mielessä.
It observes that, according to the provisions of the Civil Code governing the recovery of sums paid but not due, the legally prescribed rate is 10% per annum and the interest accrues as from the date on which proceedings were commenced if the person who received the payment acted in good faith.
Lisäksi Tribunale toteaa, että perusteettoman edun palautusta koskevien codice avilen säännösten mukaan lainmukainen vuosikorko on kymmenen prosenttia ja että korkoa maksetaan siitä päivästä, jolloin kyseinen oikeudenkynti saatettiin vireille, sillä edellytyksellä, että maksun vastaanottaja oli vilpittömässä mielessä.
By its second question, the national court also seeks to ascertain to what extent the foregoing interpretation might be affected by the fact that the methods for calculating interest were settled by the national authority responsible for the infringement of Community law which gave rise to the claims for repayment.
Yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään, että perusteettomasti kannettujen verojen ja maksujen palauttamisen osalta sovelletaan sellaisia korkojen laskentasääntöjä, jotka eivät ole yhtä edullisia kuin ne laskentasäännöt, joita sovelletaan yksityisten väliseen perusteettoman edun palautukseen; edellytyksenä tälle on kuitenkin se, että ensin mainittuja laskentasääntöjä sovelletaan samalla tavalla sekä kansalliseen oikeuteen perustuviin vaatimuksiin että yhteisön oikeuteen perustuviin vaatimuksiin.