natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ANDERSON, C. J. and GUILORY, C. A. (1997). 'Political Institutions and Satisfaction with Democracy: a Cross-National Analysis of Consensus and Majoritarian Systems'.
Osa kunnista on laatinut omat kansanäänestyssääntönsä, joiden välillä voidaan havaita suuria eroja päätösvaltaisuuden edellyttämän osallistumismäärän, vaadittavien ei- ja kyliä-vastausten määrän, aloitemenettelyjen, jääviysperusteiden ja muun vastaavan osalta.
American Political Science Review, 91/1: 66-81. BOERSEMA, K. H. (1949). Johan RudolfThorbecke: een historisch-kritische studie. Leiden: Brill.
Kansanäänestystä koskeville säännöille on kuitenkin yhteistä, että lähtökohtana on periaatteessa oikaiseva ja neuvoa-antava kansanäänestys.
DEPLA, P. and MONASCH, J. (1994). In de buurt van de politiek: Handboek voor vernieuwing van de lokale democratie. Amsterdam: WBS.
• Mielipidekyselyt ja kuluttajatutkimukset - Kansanäänestys luo odotuksia ja siis myös (poliittisia tai moraalisia) velvoitteita.
DEPLA, P. and SCHALKEN, K. (1996). 'De sprekende burger', in Jaarboek overheidskommunikatie 1996. 'sGravenhage: VUGA Uitgeverij.
Miekpidekyselyihin ja kuluttajatatkimuksiin ei liity tätä haittapuolta.
'De souplesse van stroperigheid', in F. HENDRIKS and Th. TOONEN (eds.), Schikken en Plooien. De stroperige staat bij nader inzien, Assen: Van Gorcum.
Kysymykset muotoillaan siten, että vastauksia ei pakoteta jäykkään kyllä/ei­kaavaan.
ElJK, C. VAN DER, PENNINGS, P., and WILLE, A. C. (1992). 'Politieke betrokkenheid: is de burger afgehaakt?', in J. J. M. VAN HOLSTEYN and G. A. IRWIN (eds.), De Nederlandse kiezer 1989. Amsterdam: Steinmetzarchief. GlLSING, R. (1994). 'Bestuurlijke vernieuwing in Nederland'.
Kyseisessä kokeilussa mitattiin kaapelin välityksellä reaktioita käsiteltäviin asioihin.
1.1 Development and form of democracy
Demokratian muodostuminen
Austria is a federal republic with a population of some 8 million; it comprises nine independent Länder (federal states): Burgenland, Kärnten (Carinthia), Niederösterreich (Lower Austria), Oberösterreich (Upper Austria), Salzburg, Steiermark (Styria), Tirol (Tyrol), Vorarlberg, and Wien (Vienna).
Itävalta on liittotasavalta, jonka väkiluku on noin kahdeksan miljoonaa. Itävallassa on yhdeksän osavaltiota: Burgenland, Kärnten, Niederösterreich, Oberösterreich, Salzbmg, Steiermark, Tiroli, Vorarlberg ja Wien.
The Austrian constitution is founded on the federal principle and a number of other fundamental principles: the democratic principle, the republican principle, and the principle of the rule of law.
Itävallan perustuslaissa on liittovaltioperiaatteen ohella muitakin tärkeitä periaatteita, kuten demokratia, tasavalta- ja oikeusvaltioperiaate.
Any new legal provision which has a bearing on any of these fundamentals could only be implemented via an amendment to the constitution and ratified by referendum.
Mikäli näitä perusteita haluttaisiin muuttaa, muutos olisi tehtävä perustuslakia muuttamalla, ja muutos olisi vahvistettava kansanäänestyksellä.
From the point of view of constitutional law, political democracy in Austria came into being with the 'First Republic', the term used to describe the first chapter of republican democracy in Austria's history (1918-34).
Itävallan poliittinen demokratia pohjautuu valtiosääntöoikeudellisesti "ensimmäiseen tasavaltaan", joksi nimitetään Itävallan historian ensimmäistä demokraattista ja tasavaltalaista aikakautta (1918-1934).
In 1934 an authoritarian corporate state was set up, established on a federal basis. This state comprised representatives of the various professions rather than a parliament.
Vuonna 1934 perustettiin kittovaltioperiaatteeseen pohjautuva autoritaarinen säätyvaltio, jossa kansanedustajista korvattiin ammattiryhmien edustajilla.
Between 1938 and 1945 Austria was part of the Third Reich, following its annexation by the Nazis. Austria regained its independence in 1945, but did not achieve full sovereignty until 1955.
Vuosina 1938-1945 Itävalta kuului natsiSaksaan, kunnes se itsenäistyi vuonna 1945 ja sai jälleen täyden itsemääräämisoikeuden vuonna 1955.
The 'Second Republic', set up after the Second World War, did not introduce a new constitution, but was founded basically on the constitution of 1920 and its 1929 amendments, which were subsequently further amended on a number of occasions.
Toisen maailmansodan jälkeen perustettua "toista tasavaltaa" varten ei laadittu uutta perustuslakia, vaan se pohjautuu pääasiassa vuonna 1920 laadittuun liittovaltion perustuslakiin ja siihen vuonna 1929 tehtyyn tärkeään uudistukseen, jota on sittemmin muutetta useaan otteeseen.
This constitution, dating from the 1920s, reflected a compromise between the socialist and conservative camps that have to this day a decisive influence on political life in Austria.
1920-luvulta peräisin oleva perustuslaki kuvastaa sosialistisen ja konservatiivisen leirin kompromissia. Niillä on edelleen merkittävä vaikutus Itävallan politiikkaan.
As the representatives of these parties were unable to reach agreement on a common body of constitutional laws, the constitution of the 1920s represents a continuation of these laws dating from the period of the monarchy, as defined in the Staatsgrundgesetzen (basic constitutional laws) of 1867.
Koska niiden edustajat eivät perustuslakia laadittaessa kuitenkaan päässeet yhteisymmärrykseen perusoikeuksista, siinä jatketaan monarkian ajalta peräisin olevia perusoikeuksia sellaisina kuin ne oli määritelty vuoden 1867 perustuslaissa.
The principles of the social state and the welfare state are thus not set out under basic law provisions; these principles are based on subsequent political developments, in particular of the post-1945 period.
Näin ollen sosiaalija hyvinvointivaltioperiaatteet eivät sisälly perusoikeuksiin, vaan ne pohjautuvat perustuslain laatimisen jälkeen, etenkin vuodesta 1945 lähtien tapahtuneeseen poliittiseen kehitykseen.
Republic in Germany or the Fifth Republic in France.
Tämä tuokin ensi silmäyksellä mieleen Saksan Weimarin tasavallan tai Ranskan viidennen tasavallan perustuslain.
Under the Austrian constitution, the federal president is elected directly by the people; the first election was not, however, held until 1951.
Perustuslain mukaan liittopresidentti valitaan suorilla kansanvaaleilla, mutta näin on menetelty vasta vuodesta 1951 lähtien.
The president appoints the chancellor and the federal government.
Liittopresidentti nimittää liittokanslerin ja liittohallituksen.
In this case—as in the president's right to dismiss the federal government—the president is, according to the constitution, not bound to act in accordance with parliamentary majorities.
Hänen ei tällöin ole perustuslain mukaan pakko ottaa huomioon parlamentin valtasuhteita - samoin kuin ei liittohallitusta hajottaessaankaan, mihin hänellä myös on oikeus.
The two major political movements work closely together, as do the associations linked to these movements.
Liittopresidentin vahva asema määriteltiin vuoden 1929 perustuslakiuudistuksen yhteydessä.
The tendency for the system of 'proportional government' to become a fossilised structure is increasingly criticized, particularly by young people, alongside the recent growing interest in the development of democracy and democratic reform. In the wake of this criticism, the realigned Freiheitliche Partei Österreichs (FPÖ, Austrian Freedom Party)—a right-wing populist party—has notched up clear successes against the two main parties since the second half of the 1980s.
Se on kompromissiratkaisu, johon päästiin, kun hallitsevat konservatiivit (kristillissosiaalinen puolue) halusivat ottaa käyttöön presidenttivaltaisen järjestelmän ja vuodesta 1920 oppositiossa olleet sosiaalidemokraatit (Sozialdemokratische Partei Österreichs) kannattivat parlamentaarista demokratiaa.
At the same time, citizens are increasingly launching initiatives aimed
Liittopresidentit ovat virkaa sodan jälkeen hoitaessaan kuitenkin käytännössä luopuneet
Conservative Party); the larger, governing Sozialdemokratische Partei Österreichs (SPÖ, Social Democratic Party) has, however, so far rejected membership on the grounds of Austrian neutrality.
-207- näistä oikeuksistaan ja noudattaneet tiukasti kansallisneuvoston (Nationalrat) enemmistösuhteita hallitusta muodostaessaan.
1.2 Democracy at the Subnational Level: Regional and Local
Liittokansleri on siten defacto johtava poliittinen hahmo.
From 1918 to 1920, following the collapse of the Austro-Hungarian Empire, Austria developed from a decentralized unitary state into a federal state.
Poliittiset puolueet sanan nykyisessä merkityksessä syntyivät 1880-1890 kolmen eri leirin linjoilla.
The Germanspeaking crown states of the former Austro-Hungarian Empire joined together to form the federal state of 'German Austria' (the name officially given to the new republic in the earliest documents).
Niitä olivat konservatiivis-kristilliset, sosiaalidemokraatit ja saksalaismieliset, joiden tunnuslauseena oli "saksalaisuuden säilyttäminen" monikansallisessa Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiassa.
The existence of the Länder, however, does have a much longer pedigree.
Sosiaalidemokraatit ajoivat yleistä äänioikeutta, ja sitä sovellettiinkin vuoden 1907 valtakunnanneuvoston edustajainhuonevaaleissa; äänioikeus koski kuitenkin ainoastaan miehiä.
Unlike most of the artificially-formed (West-)German Länder, most of the Austrian Lander can trace their origins back to the Middle Ages.
Maapäivät koostuivat vuoteen 1918 asti säätyjen edustajista.
Carinthia, Styria, and Austria (which later became Lower and Upper Austria), in particular, trace their history as territorial units as far back as the early Middle Ages.
Ne valittiin vaalitavalla (johon katolinen kirkko vaikutti), jossa äänioikeutetut kuuluivat eri valitsijaluokkiin, joilla kullakin oli oikeus tiettyyn määrään edustajanpaikkoja.
Tyrol, Salzburg, and Vorarlberg (the so-called Vorländer of the Austro-Hungarian Empire) have existed as geographical entities, forming part of one and the same sovereign territory, since at least the sixteenth century.
Maailmansotien välisenä aikana Itävallassa oli voimakkaita poliittisia kiistoja, jotka johtivat 1930luvulla myös väkivaltaisiin selkkauksiin ja vuonna 1934 kahteen sisällissotaan.
Only the federal states of Vienna (which has a dual status as a Land and a municipality) and Burgenland (comprising areas settled by German speakers of what was previously Hungary) came into being either during or as a result of the establishment of the First Republic (Brauneder and Lachmayer 1987).
Toisen tasavallan aikana Itävallan poliittiselle kulttuurille on sitä vastoin ollut tunnusomaista poliittinen tasapaino ja erittäin suuri vakaus.
The centuries-old history of the Länder continues to this day to strengthen their identity and to enable them to make better use of their legal and political powers.
Molemmat suuret poliittiset suuntaukset sekä niitä myötäilevät järjestöt tekevät tiivistä yhteistyötä.
Even in the pre-republican period, Austria, as a country in which allegiance to a particular Land and multiethnicity were emphasized, was characterized by both territorial individuality and politico-cultural diversity.
Erityisesti työnantajajärjestöt ja ammattiliitot ovat viime vuosikymmeninä kehittäneet kiistoja vähentäviä tehokkaita mekanismeja ja eturistiriitojen sovittelua - Itävallan sosiaalikumppanuusmallin sekä vallankäytön suhteellisuusperiaatteen.
The long history of the Austrian Länder represents a significant difference in comparison to present-day Germany, which is the other classical federal state in the EU.
Kiinnostus demokratian kehittämiseen ja uudistamiseen on viime aikoina kasvanut, mutta samalla etenkin nuoret itävaltalaiset kritisoivat suhteellisuusperiaatteeseen pohjautuvia kankeita rakenteita.
It would, however, be precipitate to conclude, in the light of these factors, that the Austrian Länder have a stronger position within the national framework than have the German Länder.
Niinpä esimerkiksi uusi oikeistopopulistinen Itävallan vapauspuolue (Freiheitliche Partei Österreichs, FPÖ) menestyi vaaleissa 1980luvun jälkipuoliskolla kahden valtapuolueen kustannuksella.
The history of federalism in both Germany and Austria is marked by a further significant difference that continues to have an impact on the organization of the present-day political system.
Viime aikoina suoria osallistumismahdollisuuksia on lisätty, mikä tätä taustaa vasten viestittää entistä avoimemmasta ja dynaamisemmasta demokratiakäsityksestä, joka ilmenee samalla kun sovintodemokratia muuttuu asteittain poliittiseen kilpailuun perustuvaksi demokratiaksi (Pelinka 1997).
During the transition to the modern period in the nineteenth century, Germany had no framework of central government.
Liittovaltion perustuslakiin sisältyy kaksi suoran demokratian muotoa: kansalaisaloite ja kansanäänestys.
Fundamental efforts to bring about modernization took place primarily in Prussia; in that state, progress was made towards establishing a territorial administration replacing the powers of an absolute prince.
Kansalaisaloitetta varten tarvitaan nykyään 100 000 äänioikeutetun allekirjoitus (noin 1,8 % äänioikeutetuista) tai kuudennes kolmen osavaltion äänioikeutetuista. Kansallisneuvosto käsittelee aloitetta kuten hallituksen ehdotusta.
The central ruling family in Austria already held a dominant position at an earlier stage.
- Kansallisneuvosto tekee enemmistöpäätöksen lainsäädäntövaltaansa kansalle.
in the Middle Ages, under a monarchy, a union was established in Austria, bringing together the various Länder.
- Suunnitellaan perustuslain kokonaismuutosta, josta on kyse. kun perustuslain perusperiaatteita muutetaan.
This union had a joint monarch, a central administration, a uniform administrative process, and, to a certain extent, common laws (until 1749).
Näin on tähän mennessä tapahtunut vain kerran, kesäkuussa 1994, jolloin 66 %äänioikeutetuista kannatti Itävallan Uittymistä EU:hun.
In the period up to 1848—and in particular during the reactionary regime of Mettermeli in the run-up to the March revolution of 1848—a highly-organized, centralized state developed, centred on the capital of Vienna; under this system the Länder lost some powers, but continued to exist.
Tammikuun 1. päivänä 1995 toteutunut Itävallan EU-jäsenyys sai laajan kannatuksen kaikissa osavaltioissa ja kaikkien Itävallan merkittävien yhteiskuntaryhmien taen.
In the ensuing period, the conflicts between federalists and centralists played an increasingly decisive role in the political struggles surrounding the monarchy.
Saadakseen täyden itsemääräämisoikeuden Itävalta sitoutui vuonna 1955 "vapaaehtoisesti" olemaan pysyvästi puolueeton valtio.
The period of 'neo-absolutism', which followed an early constitutional transitional phase (1848-51), brought important reforms, such as commercial freedom and the separation of the judiciary from other branches of government.
Sitoumuksen taustalla oli halu saada kaikki neljä miehitysvaltaa hyväksymään valtiosääntö sekä välttää Saksan kaltainen jako.
In that same period, however, federal structures were removed and an administrative system based on a united state was established.
Tarkkailijat pitävät ulkopoliittisen puolueettomuuden periaatetta myös toisen tasavallan sisäpolitiikan vakauttajana (Winter 1995).
The Länder were reduced to the role of mere administrative districts.
Kylmän sodan päätyttyäja kommunististenjärjestelmien hajottua vuonna 1989 Itävallalle avautui aivan uusia turvallisuuspohittisia näkymiä.
It was only in the wake of the Austro-Hungarian settlement, which in 1867 divided the Habsburg Empire into two parts enjoying equal rights (Austria and Hungary), and the introduction of a constitutional system in the same year that the powers of the Länder were once again gradually increased, enabling them to become real federal states rather than clusters of local authorities (Brauneder and Lachmayer 1987).
Ensimmäisiä viitteftä tästä ovat EU-jäsenyys, tarkkailijan aseina WEU:ssa sekä osata'stuminen Naton rauhankumppanuus-ohjelmaan.
The collapse of the Austro-Hungarian Empire and the establishment of a democratic republic led to the reintroduction of federalism into an Austrian state that by now had developed a tradition of central government. In Germany, on the other hand, the existence of independent Länder with their own administrative structures helped Prussia to establish a German Reich, bringing together the core German states.
Viime aikoina julkinen mielipide ja ennen kaikkea konservatiivinen Itävallan kansanpuolue (Österreichisher Volkspartei, ÔVP) on julkisesti puoltanut Itävallan Nato-jäsenyyttä, kun taas Itävallan sosiaalidemokraattinen puolue (Sozialdemokratische Partei Österreichs, SPÖ), joka on suurin hallituspuolue, on jyrkästi torjunut sen ja kannattanut puolueettomuutta.
This difference in the history of the political systems of Austria and Germany remains important to the present day.
Demokratia valtakunnan tasoa alempana: osavaltioissa ja kunnissa
1.2.2 Local Government
1.2.1 Osavaltiot
Local selfgovernment, in the current sense of the term, has a long history in Austria.
Itävalta-Unkarin kaksoismonarkian hajoamisen jälkeen yhtenäisestä mutta hajautetusti hallitusta Itävallasta muodostui hittovaltio vuosina 1918-1920.
It goes back to the medieval 'free cities' and the revolution of 1848.
Monarkian aikaiset saksankieliset kruununmaat perustivat liittovaltion liittymällä "saksalaiseen Itävaltaan", kuten uuden tasavallan virallinen nimi kuului ensimmäisissä asiakirjoissa.
Local self-government gradually gained the upper hand over attempts to restore authoritarian government in the nineteenth century.
Osavaltioiden historia on kuitenkin hyvin paljon tätä pidempi.
The present-day Austrian local authorities/municipalities were set up on the basis of a Provisional Local Government Act of 1849.
Useimmat Itävallan osavaltiot ovat -toisin kuin suurelta osin "keinotekoisesti" perustetut (länsi)saksalaiset osavaltiot - syntyneet jo keskiajalla.
However, self-government was not introduced effectively until after the establishment of the constitutional monarchy (1860-1), under which a Local Government Act was adopted in 1862.
Erityisesti Kärntenin, Steiermarkin ja Itävallan (myöhemmin Ala- ja Ylä-Itävallan) aluehistoriaa voidaan seurata varhaiselle keskiajalle asti. Myös Tiroli, Salzburg ja Vorarlberg (Habsburgien kauden ns.
Under the Act, the uniform units of local government, the Gemeinde, became self-governing bodies.
Itävallan "etumaa") ovat viimeistään 1500-luvulta lähtien olleet samaan valtaalueeseen kuuluvia maantieteellisesti rajattuja yksikköjä.
Such entities obtained additional powers and generally became the leading administrative authorities.
Etupäässä Preussissa tehtiin huomattavia uudistuksia, kuten itsevaltaisen ruhtinaan kehittämä aluehallinto.
A distinction should be drawn between: (a) the areas in which local authorities have autonomous powers, that is those areas in which, under a blanket provision, they have the right to act; and (b) areas in which local authorities exercise powers delegated by central government and act on its behalf.
Itävallassa puolestaan keskeisellä hallftsijasuvulla oli jo varhain dominoiva asema. Itävallassa kehittyi jo keskiajalla säätyjen hallitsemien maakuntien välinen monarkistinen unioni.
Local government bodies comprise the Gemeinderat (district council, elected by a direct ballot), the Gemeindevorstand (district administrative board, consisting of members of several district councils), and the Bürgermeister (mayor, the sole person to have decisionmaking powers).
Unionilla oh yhteinen ruhtinas ja keskusviranomaiset, yhtenäinen hallintomenettely ja osittain yhteinen lainsäädäntö (vuoteen 1749 asti).
The mayor is responsible for implementing the delegated powers; hence, he is both answerable to and subject to the directions of central government.
Vuotta 1848 edeltävänä, etenkin taantumuksellisen ruhtinas Metternichin ja ns. Vormärzin aikana Wienin ympärille syntyi hyvin organisoitu valtio, joka tosin heikensi maakuntien asemaa, muttei kuitenkaan hävittänyt niitä.
From the final quarter of the nineteenth century onwards, the political importance of local authorities increased considerably as a result of economic development and immigration.
Tämän jälkeen federalistien ja keskusvallan kannattajien väliset ristiriidat määrittivät yhä voimakkaammin monarkian poliittisia kiistoja.
In particular the capital cities of the Länder and local authorities, situated in the most important industrial areas and at key intersections between traffic routes, set about establishing effective administrations for various services (gas and electricity supply, sewage, road building, education, etc.).
Varhaisperustaslaillista siirtymäaikaa (1848-1851) seurannut uusi itsevaltiuden aika toi mukanaan tärkeitä uudistuksia, kuten ammatinvapauden sekä oikeuslaitoksen ja muun hallinnon erottamisen toisistaan.
Universal suffrage was not introduced in local authority elections until the democratic republic was set up in 1918.
Tänä aikana purettiin kuitenkin myös federatiivisia rakenteita ja perustettiin yhtenäisvaltion keskitetty hallintojärjestelmä.
Vienna became a Land, in addition to being the state capital, and developed into the most important bastion of 'municipal socialism' of the interwar period.
Valtakunnan itävaltalainen ja unkarilainen osa "vakautettiin" vuonna 1867 eh Habsburgien valtakunta jaettiin kahteen tasaveroiseen osaan, keisarilliseen Itävaltaan ja kuninkaalliseen Unkariin.
Vienna was particularly well known for its extensive and imaginative schemes for building low-cost housing as part of a more general plan for social reform.
Saksassa puolestaan itsenäiset valtiot, joilla oh oma hallintorakenne, loivat perustan Preussin johdolla syntyneelle keisarikunnalle.
This scheme was financed, inter alia, by an aggressive tax policy regarding house-ownership and the consumption of luxury goods.
Kunnallinen itsehallinto toteutui 1800-luvulla asteittain valtiovallan restauraatiopyrkimyksistä huolimatta.
Workers' militias sprung to the defence of 'Red Vienna' when it faced the abolition of democracy in 1934.
Itävallan uudenaikaiset kunnat perustettiin vuoden 1848 väliaikaisen kuntalain pohjalta.
THE INSTITUTIONAL EXPRESSION OF DEMOCRACY
DEMOKRATIAN ILMI5NIYMINEN INSTITUUTIOISSA
2.1 The National Level
Liittovaltiotaso
The Austrian National Assembly and the parliaments of the Länder and local authorities are, in principle, all elected through a system of proportional representation.
Liittovaltion parlamentin kansallisneuvosto samoin kuin osavaltioiden maapäivät ja kunnanvaltuustot valitaan periaatteessa suhteellisella vaalitavalla.
In 1992 the electoral law regarding national elections was amended to include provisions to promote the election of candidates in their own right.
Liittovaltiotason vaalilakia täydennettiin vuonna 1992 henkilöä suosivilla elementeillä.
The Austrian system does not involve dual voting for directly elected candidates and political parties, which generally favours the smaller political parties.
Itävallan vaalijärjestelmässä ei ole mahdollisuutta antaa kahta ääntä (äänestää ehdokasta ja puoluetta), mikä yleensä suosisi pieniä puolueita.
Instead, provision has been made for part of the overall number of MPs to be elected in forty-three, relatively small constituencies.
Sen sijaan osa edustajista valitaan 43:sta suhteellisen pienestä vaalipiiristä.
The distortion of the system of proportional representation by these small constituencies is cancelled out at two subsequent stages in the electoral process.
Vaalipiirien koosta johtava suhteellisuusvääristymä suoristuu vaalien kahdessa seuraavassa vaiheessa.
Political parties need to obtain 4 per cent of the overall number of votes cast in the national elections before they may be awarded any of the 183 seats in parliament, which is elected for a four-year term of office (Pelinka 1997).
Osallistuminen 183-jäsenisen kansallisneuvoston nelivuotisten edustajanpaikkojen jakoon edellyttää "Itävallassa neljän prosentin äänikynnyksen ylittämistä (Pelinka 1997).
The Austrian Bundesregierung (federal government) is a collegiate body that takes action on the basis of unanimous decisions and is answerable to the Nationalrat (National Assembly).
Liittohallitus (Bundesregierung) on kollegio, joka toimii yksimielisyysperiaatteella ja on vastuussa kansallisneuvostolle (Nationalrat).