natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Interinstitutional Committee on Translation set up on 14 March and meeting under the auspices of the Translation Service set priorities for interinstitutional cooperation: the introduction of a common system of statistics; the establishment of a common terminology data bank with a standard entry structure; the issue of joint invitations to tender for new translation tools; the holding of interinstitutional competitions for there cruitment of translators; and the joint operation of a register of freelance translators.
Käännösyksikkö johti 14 päivänä maaliskuuta perustetun toimielinten välisen käännöskomitean työtä. Komitea vahvisti toimielinten välisen yhteistyön ensisijaiset tavoitteet: yhteisen tilastojärjestelmän perustaminen, yhteisen termitietopankin ja yhtenäisen termien arkistokortin luominen, yhteisten tarjouspyyntöjen esittäminen uusien käännösapuvälineiden saamiseksi, toimielinten välisten kilpailujen järjestäminen kääntäjien ottamiseksi palvelukseen, free lance -kääntäjien kortiston yhteinen hyödyntäminen.
To enable the institutions and agencies which already have a translation service to use the services of the Translation Centre for the bodies of the European Union on a voluntary basis, the Regulation setting up the Centre was amended by Council Regulation (EC) No 2610/95 of 20 October (Table II) to involve the Centre in the process of interinstitutional cooperation and thus increase its political flexibility.
Jotta unionin toimielimet ja muut elimet, joilla jo oli käännösyksikkö, voisivat halutessaan turvautua Euroopein unionin elinten käännöskeskukseen, kyseisen käännöskeskuksen perustamisasetusta muutettiin 30 päivänä lokakuuta annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2610/95 (taulukko II). Uudella asetuksella käännöskeskus liitetään toimielinten väliseen yhteistyöhön ja näin lisätään sen poliittista joustavuutta.
In 1995 the Joint Interpreting and Conference Service (JICS) pro vided interpreters for 11 162 meetings (2% up on 1994) held by the Com mission, the Council, the Economic and Social Committee, the European Investment Bank, and the Committee of the Regions and other new EU agencies. This was the equivalent of 126 978 interpreter/days (3.56% up on 1994).
Vuonna 1995 yhteinen konferenssi- ja tulkkauspalvelu teki 126 978 tulkkityöpäivää (+ 3,56 prosenttia verrattuna vuoteen 1994) 11 162 kokouksessa (+ 2 prosenttia verrattuna vuoteen 1994), jotka komissio, neuvosto, talous- ja sosiaalikomitea, Euroopan investointipankki ja alueiden komitea sekä muut Euroopan unionin uudet elimet järjestivät.
A further 83 Commission conferences were organized by the JICS or in collaboration with it.
Lisäksi yhteinen konferenssi- ja tulkkauspalvelu järjesti yksin tai yhteistyössä komission kanssa 83 komission konferenssia.
The JICS undertook a number of activities following enlargement, such as recruitment campaigns, accelerated training courses for the new languages and the establishment of a new computer instrument for the allocation of conference interpreters.
Laajentumisen vuoksi yhteinen konferenssi- ja tulkkauspalvelu toteutti erilaisia toimia, erityisesti tulkkien tarjonnan selvittäminen, nopeutettu kielikoulutus uusien kielten oppimiseksi ja kokoustulkkien varaamiseen tarkoitetun uuden tietoteknisen välineen käyttöön ottamiseen.
On account of the shortage of conference interpreters the JICS con tinued its prospecting and training efforts, maintaining the same quality standard for all languages.
Koska ammattitaitoisista konferenssitulkeista on puutetta, yhteinen konferenssi- ja tulkkauspalvelu jatkoi ponnistelujaan tulkkien tarjonnan selvittämisen ja koulutuksen alalla, mutta on samalla pitänyt huolta, että sama ammatillinen laatutaso säilytetään kaikkien kielten kohdalla.
It interviewed some 250 interpreters and 250 young graduates for intensive postgraduate conference interpreting courses. Closer consultations were also held with the members of CIUTI (Standing International Conference of the Directors of University Institutes for the Training of Translators and Interpreters).
Tämän vuoksi yhteinen konferenssi- ja tulkkauspalvelu tutki noin 250 tulkkiehdokasta ja 250 nuorta, joilla oli korkeakoulututkinto ja jotka olivat ehdolla korkeakoulututkinnon jälkeiselle kon-
Cooperation with nonmember countries in the field of interpreter training continued, notably with China and Slovenia.
Tulkkien koulutukseen liittyvää yhteistyötä jatkettiin yhteisön ulkopuolisista maista Kiinan tasavallan ja Slovenian kanssa.
The JICS, working together with other departments, continued to explore every possibility for selecting and recruiting freelance interpreters in the countries of Central and Eastern Europe, particularly the new associated countries.
Yhdessä muiden yksiköiden kanssa yhteinen konferenssi- ja tulkkauspalvelu jatkoi sen selvittämistä, miten yksityisiä tulkkeja on mahdollista valita ja ottaa palvelukseen Keski- ja Itä-Euroopan maissa ja etenkin uusissa assosioituneissa maissa.
The Commission pursued its activity of monitoring the application of Community law throughout the year.
Komissio jatkoi yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa koko vuoden.
It commenced 1 016 infringement proceedings in 1995, as against 974 in 1994, and issued 192 reasoned opinions (546 in 1994).
Vuonna 1995 komissio aloitti 1016 rikkomusmenettelyä, kun niitä vuonna 1994 aloitettin 974, ja antoi 192 lausuntoa persusteluineen, kun niitä vuonna 1994 annettiin 546.
The Commission referred 72 cases to the Court of Justice (89 in 1994).
Komissio saattoi yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi 72 asiaa (89 vuonna 1994).
The breakdown by country of cases referred in 1995 is as follows: Italy 17, Greece 12, Germany 10, Ireland 6, France 6, Spain 6, Belgium 6, Portugal 4, Luxembourg 3, United Kingdom 2, Netherlands, Den mark, Austria, Sweden and Finland 0.
Käsiteltäväksi saatetut asiat jakautuvat jäsenvaltioiden kesken seuraavasti: Italia 17, Kreikka 12, Saksa 10, Belgia 6, Espanja 6, Ranska 6, Irlanti 6, Portugali 4, Luxemburg 3, Yhdistynyt kuningaskunta 2, Tanska, Itävalta, Alankomaat, Suomi ja Ruotsi 0.
The large number (1 336) of infringement proceedings terminated in the course of the year bears witness to the effectiveness of the pre-litiga-tion procedure, the aim of which is to remedy the infringement without the need for full contentious proceedings.
Vuonna 1995 luokiteltujen rikkomusmenettelyjen suuri määrä (1336) osoittaa riita-asiakäsittelyä edeltävän menettelyn tehokkuuden; tämän menettelyn tavoitteena on saada rikkomus selvitetyksi ilman, että jouduttaisiin etenemään riita-asiavaihee-seen.
In 1995, the Commission was particularly attentive to the need to cut the time taken to scrutinize cases and give effect to its decisions; there has been a sharp improvement in this respect.
Vuoden 1995 aikana komissio korosti myös asioiden tutkinta-aikojen ja kollegion tekemien päätösten täytäntöönpanon määräikojen lyhentämistä, ja nämä ajat lyhenivätkin huomattavasti.
Detailed information on the infringement proceedings commenced in the course of the year and on progress in transposing directives into national law will be given in the thirteenth report on the application of Com munity law, to be published in 1996.
Aloitettuja rikkomusmenettelyjä sekä voimassa olevien yhteisön direktiivien kansalliseen oikeuteen siirtämisen nykytilannetta koskevat yksityiskohtaiset tiedot esitetään yhteisön oikeuden soveltamista koskevassa komission 13. vuosikertomuksessa, joka ilmestyy vuonna 1996.
The Commission adopted the twelfth report, covering 1994, on 7 June. '
Komissio hyväksyi 7 päivänä kesäkuuta' tätä aihetta koskevan 12. vuosikertomuksen (1994).
The European Parliament reacted to the eleventh report, covering 1993, by resolution passed on 20 January.2
Lisäksi Euroopan parlamentti esitti mielipiteensä II. vuosikertomuksesta (1993) 20 päivänä tammikuuta antamassaan päätöslauselmassa2.
EC 6-1995, point 1.8.1. OJ C 43, 20.2.1995; Bull.
29.9.1995 ja tiedote 6-1995. kohta 1.8.1. EYVL N.o C 43.
EC 1/2-1995, point 1.7.1.
20.2.1995 ja tiedote 1/2-1995. kohta 1.7.1.
COMMUNITY I.AW
YHTEISÖN OIKEUS
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance1
Yhteisön tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö
Figures concerning the activities of the Court of Justice and the Court of First Instance are given in Tables 22 to 25.
Yhteisön tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimintaa koskevat numerotiedot esitetään taulukoissa 22-25.
Free movement of goods and customs union
Tulliliitto ja tavaroiden vapaa liikkuvuus
The United Kingdom's Misuse of Drugs Act 1971, which prohibits the importation of diomorphine, a derivative of opium, was the subject of a preliminary ruling by the Court on 28 March.
Tuomioistuin antoi asiassa 28 päivänä maaliskuuta tuomion2, jossa se totesi ensinnäkin, että huumaavien aineiden maahantuonnin kieltävät kansalliset käytännöt kuuluvat
In Case C-324/93 The Queen ν Secretary of State for the Home Department, ex parte: Evans Medical and Macfarlan Smith,1the Court found that a national prohibition on the im­portation of narcotic drugs fell within the scope of Article 30 of the EC Treaty.
EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan soveltamisalaan.
It also made the point, however, that a country's need for reliable supplies of narcotic substances for essential medical purposes could justify, by virtue of Article 36 of the EC Treaty, a restriction on trade provided that the aim was the protection of public health; on the other hand, measures to ensure the survival of a firm did not fall within the scope of the said Article.
Tuomioistuin katsoi kuitenkin, että tietyn maan tarvetta taata huumaavaksi luokitellun aineen jatkuva saanti välttämättömiin lääkinnällisiin tarkoituksiin voidaan EY:n perustamissopimuksen 36 artiklan nojalla käyttää kaupan rajoittamisen perusteena sikäli kuin tavoitteena on henkilöiden terveyden suojelu; tietyn yrityksen toiminnan turvaamista ei sitä vastoin voida käyttää kyseisen artiklan mukaisena perusteena.
Replying to an argument based on the existence of an international conven­tion concluded before the Treaty's entry into force and requiring Member States to ensure that narcotic drugs are manufactured and marketed solely for medical purposes, the Court recalled its earlier rulings concerning Ar­ticle 234 of the EC Treaty. Where an international agreement enabled a Member State to adopt a measure which appeared contrary to Community law but did not oblige it to do so, the Member State should refrain from adopting any such measure.
Vastauksena perusteluun, jossa vedotaan ennen EY:n perustamissopimuksen voi maantuloa tehtyyn kansainväliseen sopimukseen huumaavien aineiden tuotannon ja kaupan pitämisen rajoittamisesta yksinomaan lääkinnällisiin tarkoituksiin, tuo mioistuin muistutti oikeuskäytännöstään, joka koskee EY:n perustamissopimuksen 234 artiklaa; artiklan mukaan siinä tapauksessa, että jokin kansainvälinen sopimus antaa jäsenvaltiolle oikeuden toteuttaa jonkin yhteisön lainsäädännön vastaisen toimenpiteen, mutta ei velvoita siihen, jäsenvaltion on pidättäydyttävä kyseisen toimenpiteen toteuttamisesta.
Lastly, the Court held that the need for reliable supplies of a medicine could also be a criterion for consideration under Ar­ticle 25 of Directive 77/62/EEC on public supply contracts,' but that it would have to be clearly specified as such for award purposes.
Lopuksi tuomioistuin katsoi, että jonkin lääkkeen saannin varmistamisoikeutta voidaan pitää myös julkisista tavaranhankinnoista
DECISIONS BY THE COURT OF JUSTICE AND THE COURT OF FIRST INSTANCE
YHTEISÖN TUOMIOISTUIMEN JA ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN OIKEUSKÄYTÄNTÖ
The Commission had applied for a declaration to the effect that Greece, by requiring that modified milk for infants be sold only by pharma­cies, had failed to fulfil its obligations pursuant to Article 30 of the EC Treaty.
Päätös koski jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta, ja siinä todettiin, että Kreikan lainsäädäntö, jonka mukaan äidinmaidonvastiketta saadaan myydä ainoastaan apteekissa, on EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan vastainen.
The question was whether the Greek legislation constituted rules governing sales methods (consumers had to go to a particular place to buy baby milk) or a measure affecting the access of goods to the relevant market (producers had to rely on pharmacists for the distribution of their products).
Kysymys oli siitä, voidaanko tällaisen säännön katsoa olevan myyntiä koskeva yksityiskohtainen sääntö (kuluttajien on ostettava äidinmaidonvastike jostakin tietystä paikasta) vai toimenpide, joka vaikuttaa tavaroiden pääsyyn tietyille markkinoille (tuottajien on jaeltava tuotteitaan apteekkien kautta).
The Court held that the Greek legislation constituted rules governing sales methods since it was not concerned with the characteristics of the products themselves.
Tuomioistuin katsoi, että kyseinen Kreikan lainsäädännön säännös kuuluu luokkaan "myyntiä koskevat yksityiskohtaiset säännöt", koska säännös ei vaikuta itse tuotteiden ominaisuuksiin.
Following the line taken in Keck and Mithouard, the Court went on to consider whether these rules were discriminatory in law or in fact.
Oikeuskäytäntöjen Keck ja Mithouard mukaisesti tuomioistuin luiki tämän jälkeen, onko kyseinen myyntiä koskeva yksityiskohtainen sääntö oikeudellisesti tai käytännössä syrjivä.
It concluded that since the legislation was applicable to all products irrespec­tive of their origin it was not discriminatory.
Tuomioistuin päätteli, että kyseinen toimen pide koski kaikkia kyseisiä tuotteita niiden alkuperään katsomatta ja että toimen pide ei näin ollen ole syrjivä.
Discrimination could not arise from the mere circumstance (described by the Court as purely factual and incidental) that Greece did not itself produce any processed milk for infants.
Syrjiminen ei voi johtua pelkästään siitä, että Kreikan tasavallassa ei valmisteta imeväisille tarkoitettua maitoa, koska tämä seikka tuomioistuimen mukaan on puhtaasti tosiasioihin perustuva ja sattumanvarainen. rainen.
On 11 August2the Court ruled for the first time on whether a pe­cuniary charge not levied by a Member State but arising from a contract between individuals was compatible with Articles 9 and 12 of the EC Treaty.
Tuomiossa, jonka tuomioistuin antoi II päivänä elokuuta4, se otti ensimmäistä kertaa kantaa siihen, onko sellainen rahallinen maksu, jota ei kanna valtio vaan joka aiheutuu yksityisten tahojen välisestä sopimuksesta, EY:n perustamissopimuksen 9 ja 12 artiklan mukainen.
The charge at issue was intended to cover the expenses borne by a private firm, under a contract concluded with its customers, in respect of the tasks performed by the customs and veterinary authorities as providers of public services.
Riita-asiassa oli kyse "läpikulkumaksusta", joka oli tarkoitettu korvaukseksi yksityisyritykselle tämän maksamista, tulli- ja eläinlääkäripalvelujen tehtäviensä hoitamisesta perimistä maksuista yksi tyisyrityksen asiakkaidensa kanssa tekemän sopimuksen perusteella.
The Court first of all upheld the established principle that it would constitute a charge having equivalent effect if businesses engaged in intraCommunity trade were obliged to cover the costs of inspections and admin­istrative formalities carried out by customs offices.
Tuomioistuin otti lähtökohdakseen jo vakiintuneen periaatteen, jonka mukaan tullilaitosten yhteisön sisäisessä kaupassa tekemien tarkastusten ja hallinnollisten muodollisuuksien kustannusten periminen taloudellisilta toimijoilta muodostaa "vaikutukseltaan vastaavan maksun".
Cascs C-267/91 and C-268/91 _BAR_1993_BAR_ ECR 1-6097 (Judgment given on 24 November 1993) Case C-16/94 Edouard Dubois et fils and Others ν Garonor Exploitation: Bull.
Päätös 24 päivältä marraskuuta 1993. asiat C-267/91 ja C-268/91. Kok. 1993. s. 1-6097.
COMMUNITY LAW stances. In proceedings between a Belgian national, who lived with his fam­ily in Belgium but worked in Germany, and the German tax authorities, fundamental questions were raised as to the limits which the rules on the free movement of workers place on the application of national income tax.
YHTEISÖN OIKEUS viranomaisen yksipuoliseen säädökseen tai yksityisiin sopimuksiin, kuten tässä asiassa, se aiheutuu joka tapauksessa välittömästi tai välillisesti siitä, että asian omainen jäsenvaltio ei ole noudattanut sille 9 ja 12 artiklan nojalla kuuluvia taloudellisia velvoitteita.
The Court had consistently held that the rules on equal treatment prohibited not only overt discrimination but also any form of concealed discrimination which was based on different criteria but had the same effect.
Jälkimmäisten osalta verotus kohdistuu ainoastaan osaan heidän kyseisessä maassa ansaitsemistaan tuloista, mutta heiltä saatetaan evätä tiettyjä, esimerkiksi perhettä koskevia etuja.
In the case in question, the Court held that tax laws under which a distinction was drawn on the basis of residence (in that non­residents were denied certain benefits granted to residents) were liable to operate mainly to the detriment of nationals of other Member States: in the majority of cases non­residents are foreigners.
Riita-asian osapuolina olivat Belgian kansalainen, joka asui perheineen Belgiassa mutta kävi työssä Saksassa, sekä Saksan verohallinto, ja tärkeimmät siinä esiin nostetut kysymykset koskivat työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevien määräysten asettamia rajoja kansallisen tuloverolainsäädännön soveltamiselle.
Tax benefits granted only to residents of a Member State could constitute indirect discrimination by reason of nationality, but only where different rules were applied to comparable situations or the same rule was applied to different situations.
Tuomiossa, jonka tuomioistuin antoi 14 päivänä helmikuuta1, se totesi ensiksikin, että välitöntä verotusta koskevat asiat eivät sinänsä kuulu yhteisön toimivallan piiriin, mutta että jäsenvaltioiden on toteutettava toimivaltaansa noudattaen yhteisön oikeutta ja erityisesti työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyviä määräyksiä, joiden perusperiaatteena on kaiken kansallisuuteen perustuvan syrjinnän poistaminen jäsenvaltioiden työntekijöiden välillä.
Where direct taxes are concerned, as the situations of residents and non­residents are not, as a rule, comparable, the Court found that the provisions on the free movement of workers did not in principle preclude the application of national rules under which a non­resident work­ing as an employed person in a Member State was taxed more heavily on his income than a resident in the same employment.
Tuomioistuin katsoi myös, että sellainen verolainsäädäntö jossa tehdään ero asuinpaikan perusteella siinä merkityksessä, että muilta kuin maassa pysyvästi asuvilta evätään tiettyjä, pysyville asukkaille kuuluvia etuja, saattaa ennen muuta koitua haitaksi muiden jäsenvaltioiden kansalaisille; muut kuin pysyvät asukkaat ovat useimmiten myös jonkin muun valtion kansalaisia.
The position was dif­ferent, however, in cases where the non­resident received no significant in­come in the State of his residence and obtained the major part of his taxable income from an activity performed in the State of employment.
Tuomioistuin katsoo näin ollen, että "verotusedut, jotka on varattu ainoastaan jäsenvaltion pysyville asukkaille, saattavat edustaa kansallisuuden perusteella tapahtuvaa syrjintää".
The Court held that in such cases there was no objective difference which could justify different treatment: in the case of a non­resident who received the major part of his income and almost all his family income in a Member State other than that of his residence, discrimination arose from the fact that his personal and family circumstances were not taken into account either in the State of residence or in the State of employment.
Syrjintää esiintyy kuitenkin vain, jos eri sääntöjä sovelletaan toisiinsa verrattavissa oleviin tilanteisiin tai jos samaa sääntöä sovelletaan toisistaan poikkeaviin tilanteisiin.
Consequently, the provisions gov­erning the free movement of workers precluded the State of employment from withholding from non­residents the tax relief which it granted to resi­dents under the same circumstances.
Tuomioistuin toteaa myös, että "välittömän verotuksen osalta pysyvien asukkaiden ja muiden asukkaiden tilanteet eivät yleensä ole verrattavissa keskenään" ja että näin ollen työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevat määräykset eivät periaatteessa estä sellaisten jäsenvaltion säännösten soveltamista, joissa määrätään kyseisessä jäsenvaltiossa työssä olevalle, muussa valtiossa pysyvästi asuvalle työntekijälle
DECISIONS BY THE COURT OF JUSTICE AND THF COURT OF FIRST INSTANCE
IX-2 YHTEISÖN TUOMIOISTUIMEN JA ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN OIKEUSKÄYTÄNTÖ
On 15 December' the Court gave judgment on the practical application of the rules adopted by the private associations responsible for the organization of football at European and world levels.
Asiassa Bosman' 15 päivänä joulukuuta annettu tuomio koski jeilkei-pallo-eittelitja Euroopassa ja maailmanlaajuisesti järjestävien yksityisten yhdistysten hyväksymien sääntöjen soveltamista käytännössä.
On the expiry of his twoyear contract with a Belgian club, Mr Bosman, a player of Belgian nationality, tried to conclude a contract with a French club.
Herra Bosman, joka on kansalaisuudeltaan belgialainen jalkapalloilija, yritti tehdä sopimuksen ranskalaisen jalkapalloseuran kanssa sen jälkeen, kun hänen kaksivuotinen sopimuksensa belgialaisen seuran kanssa oli lakannut.
Under the rules of the Belgian Football Association, however, the player's former club asked his new club to pay a substantial transfer fee, which proved to be too high a price for any club to pay.
Kyseinen belgialainen seura vaati kuitenkin Belgian jalkapalloliiton sääntöjen mukaisesti uudelta seuralta huomattavan suuruista siirtokorvausta. Yksikään seura ei suostunut tekemään siirtoa pyydetystä summasta.
The Court held that Article 48 of the EC Treaty applied to the collective rules adopted by private sports associations since the exercise of sport as an economic activity was covered by Community law.
Tuomioistuin katsoi, että EY:n perustamissopimuksen 48 artiklaa sovelletaan yksityisten urheiluseurojen määräämiin yleisiin sääntöihin, koska urheilutoiminta, siltä osin kuin se on taloudellista toimintaa, kuuluu yhteisön oikeuden piiriin.
It also held that by pre venting or deterring nationals of a Member State from leaving their country of origin the transfer rules constituted an obstacle to the free movement of workers and that the arguments put forward to justify such an obstacle were inadmissible.
Tuomioistuin arvioi lisäksi, että siirtosäännöt, siltä osin kuin ne estävät tai ehkäisevät jonkin jäsenvaltion kansalaista lähtemästä kotimaastaan, muodostavat esteen työntekijöiden vapaalle liikkuvuudelle.
In particular, the rules governing transfers were unlikely to maintain a financial and sporting balance in the football sector since they did not prevent the richest clubs from obtaining the services of the best players on the market.
Tuomioistuin katsoi lopuksi, että kyseisen esteen oikeutukseksi esitettyjä perusteluja ei voida hyväksyä.
Nor were the rules in question likely to provide en couragement and financing for clubs training young players, particularly the smaller clubs, since there was no guarantee that they would collect such fees and since the amount of the fees bore no relation to the costs actually in curred.
Etenkään siirtoja koskevat säännöt eivät ole luonteeltaan sellaisia, että ne takaisivat jalkapalloilun taloudellisen ja urheilullisen tasapainon, koska ne eivät estä varakkaimpia seuroja takaamasta itselleen markkinoiden parhaiden pelaajien palveluja.