natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is clear from the Sixth Directive as a whole that it is intended to establish a uniform basis so as to guarantee the neutrality of the system and, as indicated in the 12th recital in its preamble, to harmonize the rules governing deductions 'to the extent that they affect the actual amounts collected'.
Koska pakkokeinotuomarilla oli epäilyjä sen suhteen, kuinka niitä yhteisön säännöksiä, joihin asiassa oli vedottu, oli tulkittava, myös hän päätti esittää kaksi ennakkoratkaisukysymystä.
It follows that Title XI of the Sixth Directive, which deals with deductions, and in particular Article 18, relates to the normal functioning of the common system of VAT and does not in principle concern measures.
Hof van Beroep te Antwerpen esitti näin ollen yhteisöjen tuomioistuimelle useita ennakkoratkaisukysymyksiä.
As regards the effects which the principle of proportionality may have in this context, it must be emphasized that whilst the Member States may, in principle, adopt such measures, it is nevertheless the case that those measures are liable to have an impact on the national authorities' obligation to make an immediate refund under Article 18(4) of the Sixth Directive.
Näissä neljässä asiassa kansalliset tuomioistuimet kysyvät lähinnä sitä, onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 18 artiklan 4 kohta ristiriidassa pääasioissa kyseessä olevien säännösten kaltaisten säännösten kanssa, ja jos vastaus tähän on kieltävä, mikä merkitys suhteellisuusperiaatteella voi tässä yhteydessä olla.
Uncertain as to how to interpret the Community provisions relied on, the judge hearing attachment proceedings also decided to seek a preliminary ruling on two questions.
Verohallinto ilmoitti Decanille 26.9.1995 päivätyssä kirjatussa kirjeessä, että se oli samana päivänä tehnyt kautta 1.—30.6.1995 koskevasta Decanin antamasta arvonlisäveroilmoituksesta ilmenevää 705 404 BEF:n suuruista arvonlisäveron hyvitettävää määrää koskevan pidätyksen tai tätä koskevan turvaavan takavarikon.
Whilst it is legitimate for the measures adopted by the Member States to seek to preserve the rights of the Treasury as effectively as possible, they must not go further than is necessary for that purpose.
Rechtbank van eerste aanleg te Brusselissä asianosaiset esittivät samat perustelut kuin ne perustelut, jotka esitettiin kahdessa muussa aiemmin mainitussa asiassa, mutta kansallinen tuomioistuin tyytyy viittamaan niihin ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskeviin päätöksiin, jotka koskevat näitä kahta muuta asiaa.
They may not therefore be used in such a way that they would have the effect of systematically undermining the right to deduct VAT, which is a fundamental principle of the common system of VAT established by the relevant Community legislation.
Kansallinen tuomioistuin kuitenkin lisää, että vaikka asiassa Molenheide on vakavia epäilyjä veropetoksesta, asiassa Decan tilanne on toinen.
In these four cases the national courts essentially wish to ascertain whether Article 18(4) of the Sixth Directive precludes measures such as those at issue in the main proceedings and, if not, what effect the principle of proportionality might have in such circumstances.
Tältä osin on korostettava, että pääasioissa kyseessä olevien kaltaisilla säännöksillä pyritään siihen, että toimivaltaiset veroviranomaiset voivat turvaamistoimenpiteenä pidättää arvonlisäveron palautettavia määriä, jos epäillään veropetosta tai
As regards the specific application of that principle, it is for the national court to determine
Rechtbank van eerste aanleg te Brussel esitti näin ollen kaksi ennakkoratkaisukysymystä.
whether the national measures are compatible with Community law.
jos kyseiset viranomaiset vetoavat sellaiseen arvonlisäverosaatavaan, joka ei ilmene verovelvollisen tekemistä ilmoituksista ja jota verovelvollinen vastustaa.
Similarly, provisions of laws or regulations which would make it impossible for the court adjudicating on the substance of the case to lift in whole or in part the retention of the refundable VAT balance before the decision on the substance of the case becomes definitive would be disproportionate.
Tältä osin on todettava, että päinvastoin kuin pelkkä olettamus sellainen olettamus, jota ei voida kumota, menee pidemmälle kuin on tarpeen tehokkaan veronkannon takaamiseksi, ja sillä loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska kyseisen olettamuksen johdosta verovelvollinen ei voi esittää vastanäyttöä pakkokeinotuomarin harjoittaessa valvontavaltaansa.
It must be held in this regard that an irrebuttable presumption, as opposed to an ordinary presumption, would go further than is necessary in order to ensure effective recovery and would be contrary to the principle of proportionality in that it would not enable the taxable person to adduce evidence in rebuttal for consideration by the judge hearing attachment proceedings.
Kuudennesta arvonlisäverodirektiivistä kokonaisuudessaan ilmenee kuitenkin, että sillä pyritään ottamaan käyttöön arvonlisäverojärjestelmän tasapuolisuusperiaatteen takaavayhdenmukainen määräytymisperuste ja kuten direktiivin 12. perustelukappaleesta ilmenee, yhdenmukaistamaan vähennysjärjestelmä "siltä osin kuin sillä on vaikutusta kannon todelliseen kertymään".
The applicants observe that it is impossible for the taxable person to request a court to adopt in place of the retention a different protective measure which is sufficient to protect the interests of the Treasury but is less onerous for the taxable person, such as, for example, provision of a bond or a bank guarantee.
Sellaiset lait ja asetukset, jotka estävät pakkokeinot uomaria peruuttamasta arvonlisäveron palautettavan määrän pidätystä kokonaan tai osittain vaikka hänellä on käytössään sellaisia todisteita, joiden perusteella hän voi ensi näkemältä päätellä, että hallintoviranomaisen laatimissa pöytäkirjoissa mainitut seikat eivät pidä paikkansa, menevät kantajien mukaan pidemmälle kuin on tarpeen tehokkaan veronkannon varmistamiseksi, ja kyseisillä laeilla ja asetuksilla loukataan suhteettoman paljon vähennysoikeutta.
It must be pointed out that such impossibility, if proved, would also exceed the bounds of what is necessary to guarantee recovery of any sums due, in that the substitution in question might mitigate the adverse effect on the right of deduction and the grant of such a measure should be amenable to review by a court.
Tästä seuraa, että kuudennen arvonlisäverodirektiivin XI osasto, jossa säädetään vähennyksistä, ja erityisesti kyseisen osaston 18 artikla koskevat yhteisen arvonlisäverojärjestelmän normaalia toimintaa eivätkä ne lähtökohtaisesti koske kuvatun kaltaisia säännöksiä.
Provisions of laws or regulations which would prevent the judge hearing attachment proceedings from lifting in whole or in part the retention of the refundable VAT balance, even though there is evidence before him which would prima facie justify the conclusion that the findings of the official reports drawn up by the administrative authority were incorrect, should be regarded as going further than is necessary in order to ensure effective recovery and would adversely affect to a disproportionate extent the right of deduction.
Myös sellaiset lait ja asetukset, joiden johdosta pääasiaa käsittelevä tuomioistuin ei voisi kokonaan tai osittain peruuttaa arvonlisäveron palautettavan määrän pidätystä ennen kuin pääasiassa annettu päätös tulee lopulliseksi, ovat väärässäsuhteessa niillä tavoiteltuihin päämääriin nähden.
However, the principle of proportionality is applicable to national measures which, like those at issue in the main proceedings, are adopted by a Member State in the exercise of its powers relating to VAT, in that, if they went further than was necessary in order to attain their objective, they would undermine the principles of the common system of VAT, in particular the conditions governing deductions, which are an essential component ofthat system.
Vaikka on perusteltua, että jäsenvaltion antamilla säännöksillä pyritään mahdollisimman tehokkaasti turvaamaan valtionkassan oikeudet, kyseiset säännökset eivät kuitenkaan saa mennä pidemmälle kuin tämän päämäärän saavuttamiseksi on tarpeen. Niitä ei näin ollen voida soveltaa siten, että niiden johdosta arvonlisäveron vähennysoikeus järjestelmällisesti asetettaisiin kyseenalaiseksi, sillä kyseinen vähennysoikeus on yksi arvonlisäveroa koskevalla yhteisön säännöstöllä käyttöön otetun yhteisen arvonlisäverojärjestelmän perusperiaatteista.
It is for the national court to examine whether or not the measures in question and the manner in which they are applied by the competent administrative authority are proportionate.
Tämän periaatteen konkreettisen soveltamisen osalta kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida sitä, ovatko kansalliset säännökset yhteensopivia yhteisön oikeuden kanssa.
In the context of that examination, if the national provisions or a particular construction of them would constitute a bar to effective judicial review, in particular review of the urgency and necessity of retaining the refundable VAT balance, and would prevent the taxable person from applying to a court for replacement of Ute retention by another guarantee sufficient to protect the interests of the Treasury but less onerous f or the taxable person, or would prevent an order from being made, at any stage of the procedure, for the total or partial lifting of the retention, the national court should
On huomautettava, että se, että jos todettaisiin, ettei verovelvollinen voi pyytää pidätyksen korvaamistajollain toisella toimenpiteellä, menisi myöskin pidemmälle kuin on välttämätöntä niiden määrien, jotka mahdollisesti on maksettava, kantamisen takaamiseksi, sikäli kuin näillä muilla toimenpiteellä voitaisiin lieventää vähennysoikeuden loukkausta ja sikäli kuin pidätyksen korvaaminen jollain toisella toimenpiteellä olisi voitava saattaa tuomioistuimen arvioitavaksi.
disappty those provisions or refrain from placing such a construction on them.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
Moreover, in the event of the retention being lifted, calculation of the interest payable by the Treasury which did not take as its starting point the date on which the VAT balance in question would have had to be repaid in the normal course of events would be contrary to the principle of proportionality.'
Lisäksi on niin, että jos pidätys peruutetaan, se, että veronsaajan maksettavaksi kuuluvia korkoja ei laskettaisi siitä päivästä lähtien, jona kyseinen arvonlisäveron palautettava määrä olisi normaalisti pitänyt palauttaa, olisi suhteellisuusperiaatteen vastaista.
Advocate General N. Fennellv delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 20 March 1997.
Julkisasiamies N. Fennelly on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 20 päivänä maaliskuuta 1997.
In the light of the foregoing, I recommend that the Court answer the various questions referred by the three national courts, which have submitted questions in these four joined cases, as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymyksiin seuraavasti:
Article 18(4) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment is sufficiently clear, precise and unconditional to be capable of being invoked directly by taxable persons in the internal legal systems of the Member States;
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste —17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 18 artiklan 4 kohta on riittävän selvä, täsmällinen ja ehdoton, jotta verovelvolliset voivat välittömästi vedota siihen jäsenvaltioiden kansallisissa oikeusjärjestyksissä.
VAT retention measures must, however, not go beyond what is strictly necessary to protect the fiscal interests of the Member States in ensuring the effective collection of VAT and national courts must ensure that a taxable person whose exercise of the right to deduct conferred by Article 18(4) of the Sixth Directive is affected by such retention measures is guaranteed effective procedural safeguards prior to the adoption of the measure, which must include, inter alia, reasonable notice of the reasons for the proposed retention and the opportunity of seeking effective judicial control of the measure after its adoption by the VAT administration.
Sellaiset kansalliset säännökset, joiden nojalla se arvonlisäveron hyvitettävä määrä, joka verovelvolliselle olisi palautettava tietyltä verokaudelta, voidaan turvaamistoimena pidättää, ei lähtökohtaisesti ole ristiriidassa kuudennen arvonlisäverodirektiivin 18 artiklan 4 kohdan kanssa.
Case C-360/95
Asia C-360/95 Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta Henkilöiden vapaa liikkuvuus
(Failure to fulfil obligations — Failure to transpose Directive 91/371/EEC — of the Agreement between the European Economic Community and the Swiss on direct insurance other than life assurance) (Fifth Chamber)
— Direktiivin 911371/ETY täytäntöönpanon ja Sveitsin liittovaltion välisen muuta koskevan sopimuksen täytäntöönpano
As regards, first, the provisions of the Directive which the Kingdom of Spain claims were transposed by Law No 30/1995 of 8 November 1995 of Ordenación y Supervión de los Seguros Privados, it must be borne in mind that the Court has consistently held that the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation in the Member State as it stood at the end of the period laid down in the reasoned opinion.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen laiminlyönti — Euroopan talousyhteisön ensivakuutusliikettä kuin henkivakuutusliikettä (viides jaosto)
By application lodged at the Court Registry on 23 November 1995, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt and bring into force within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 91/371/EEC of 20 June 1991 (hereinafter 'the Directive') or, in the alternative, by failing to inform the Commission thereof, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut eikä saattanut voimaan säädetyssä määräajassa 20 päivänä kesäkuuta
In the present case, Law No 30/1995 was adopted after the end of the period laid down in the reasoned opinion and thus cannot be taken into account by the Court.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.11.1995 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että
Not having received any communication subsequent to that letter from which it could conclude that the Kingdom of Spain had complied or was about to comply with its obligations under the Directive, the Commission brought the present proceedings.
1991 annetun neuvoston direktiivin 91/371/ETY (jäljempänä direktiivi) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä säädöksistä ja määräyksistä komissiolle.
As regards, second, the provisions of the Directive which the Kingdom of Spain considers to have been transposed by rules in force before the end of the period laid down by the Commission, it must be observed that it is necessary to adopt a specific measure transposing the Directive, since the second paragraph of Article 1 of the Directive expressly requires Member States to ensure that their measures transposing the Directive include a reference to it or that such reference is made when they are officially published.
nro 30/1995, on todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteensa, otetaan huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena, kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä.
Declares that, by failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 91/371/EEC of 20 June 1991 on the implementation of the Agreement between the European Economic
Direktiivissä kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on muutettava kansallista lainsäädäntöään Euroopan talousyhteisön ja Sveitsin liittovaltion välisen sopimuksen mukaisesti 24 kuukauden kuluessa direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Community and the Swiss Confederation concerning direct insurance other than Ufe assurance, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under that directive;
Koska komissio ei saanut minkäänlaista ilmoitusta, jonka perusteella se olisi voinut päätellä, että Espanjan kuningaskunta oli noudattanut tai oli juuri ryhtymässä noudattamaan direktiivistä johtuvia velvoitteitaan, se nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 17 June 1997.
Siltä osin kuin ensinnäkin on kysymys direktiivin säännöksistä, jotka Espanjan kuningaskunnan mukaan on saatettu osaksi Espanjan oikeusjärjestystä Ordenación y Supervisión de los Seguros Privadoksesta 8.11.1995 annetulla lailla
He considered that the Court should:
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
(a) In giving final judgment:
1) ja Sveitsin koskevan neuvoston säädetyssä
'allow the Commission's application and declare that, by failing to adopt the measures necessary to transpose Council Directive 91/371/EEC of 20 June 1991 on the implementation of the Agreement between the European Economic Community and the Swiss Confederation concerning direct insurance other than life assurance, and Council Directive 92/49/EEC of 18 June 1992 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance and amending Directives 73/239/EEC and 88/357/EEC (third non-life insurance Directive), within the prescribed periods, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under Articles 5 and 189 of the Treaty;'
Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan talousyhteisön liittovaltion välisen muuta ensivakuutusliikettä kuin henkivakuutusliikettä sopimuksen täytäntöönpanosta 20 päivänä kesäkuuta 1991 annetun direktüvin 91/371/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut edellyttämiä lakeja, asetuksia ja määräajassa hallinnollisia kyseisen direktiivin noudattamisen määräyksiä.
Case C-361/95 Commission of the European Communities ν Kingdom of Spain Freedom of movement for persons
Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(Failure to fulfil obligations — Failure to transpose Directive 92/49/EEC — Direct insurance other than life assurance) (Fifth Chamber)
Julkisasiamies A La Pergola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 17 päivänä kesäkuuta 1997.
By application lodged at the Court Registry on 23 November 1995, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt and bring into force within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 92/49/EEC of 18 June 1992 (hereinafter 'the
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin a) asiaa lopullisesti ratkaistessaan hyväksyy komission kanteen ja toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut perustamissopimuksen 5 artiklan ja 189 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut
Directive') or, in the alternative, by failing to inform the Commission thereof, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta Henkilöiden vapaa liikkuvuus
The Directive requires the Member States to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary for their compliance with the Directive not later than 31 December 1993 and forthwith to inform the Commission thereof.
18 päivänä joulukuuta 1997 täytäntöönpanon jättäminen — Direktiivin 92/49/ETY kuin henkivakuutus
Not having received any communication from which it could conclude that the Kingdom of Spain had complied with its obligations under the Directive, the Commission brought the present proceedings.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta laiminlyönti — Muu ensivakuutus (viides jaosto)
As regards, first, the provisions of the Directive which the Kingdom of Spain claims were transposed by Law No 30/1995 of 8 November 1995 of Ordenación y Supervisión de los Seguros Privados, it must be borne in mind that the Court has consistently held that the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation in the Member State as it stood at the end of the period laid down in the reasoned opinion.
Koska komissio ei saanut minkäänlaista ilmoitusta, jonka perusteella se olisi voinut päätellä, että Espanjan kuningaskunta oli noudattanut direktiivistä johtuvia velvoitteitaan, se nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
In the present case, Law No 30/1995 was adopted after the end of the period laid down in the reasoned opinion and thus cannot be taken into account by the Court.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.11.1995 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut eikä saattanut voimaan säädetyssä määräajassa 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY (jäljempänä direktiivi) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä säännöksistä ja määräyksistä komissiolle.
As regards, second, the provisions of the Directive which the Kingdom of Spain considers to have been transposed by rules in force before the end of the period laid down by the Commission, it must be observed that it is necessary in this case to adopt a specific measure transposing the Directive, since the second paragraph of Article 57(1) expressly requires Member States to ensure that their measures transposing the Directive include a reference to it or that such reference is made when they are officially published.
Direktiivissä säädetään, että jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1993 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
With regard, finally, to the provisions of the Directive which the Kingdom of Spain claims fall within the transitional arrangements laid down in Article 50 of the Directive, it must be held that such arrangements can apply only where transposition of the Directive is complete and in accordance with its provisions.
Siltä osin kuin ensinnäkin on kysymys direktiivin säännöksistä, jotka Espanjan kuningaskunnan mukaan on saatettu osaksi Espanjan oikeusjärjestystä Ordenación y Supervisión de los Seguros Privadoksesta 8.11.1995 annetulla lailla nro 30/1995 on todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteensa, otetaan huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena, kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä.