natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Even if this has provided local authorities with new tasks and powers, some of these have been restricted by the aim of central government to set national standards within, for example, education and social services.
Paikallishallinnon näin saamia uusia vastuita ja valtuuksia ovat kuitenkin rajoittaneet keskushallinnon pyrkimykset laatia yhtenäiset kansalliset standardit esim. koulutukselle ja sosiaaliturvalle.
Nevertheless, the Swedish model of welfare and democracy is to a large extent a localgovernment model.
Tästä huolimatta Ruotsin hyvinvointi- ja demokratiamalli on pftkälti paikallishallinnon malli.
These four characteristics were, until recently, key features of Swedish democracy.
Nämä neljä piirrettä ovat viime aikoihin asti olleet ruotsalaisen demokratian peruspiirteitä.
However, during the past two decades, a number of changes have taken place that are about to alter or at least modify this picture.
Parin viime vuosikymmenen aikana tapahtunut kehitys on kuitenkin tuonut muutoksia.
The public sector is no longer growing. Instead, reductions in welfare services have taken place in order to adjust costs to available means.
Julkinen sektori ei enää kasva; itse asiassa sosiaalipalveluja on supistettu talojen ja menojen tasapainottamiseksi.
To some extent, this has been obtained through rationalisations and more efficient provision of services, but it has also included decreased service quality and the abandonment of previous commitments.
Vähennykset on toteutettu rationalisoimalla ja tehostamalla, mutta palvelujen laatu on myös heikentynyt, ja entisistä sitoumuksista on luovuttu.
However, despite these changes, the Swedish public welfare system is still the largest in the EU. It is also highly valued by its citizens (Svallfors 1996).
Silti Ruotsin hyvinvointijärjestelmä on yhä EU:n suurin ja nauttii kansalaisten suurta arvostusta (Svallfors 1996).
As a result of the debate about the proper role of interest organizations, a process of 'decorporatisation' has taken place.
Keskustelu etujärjestöjen oikeasta roolista on johtanut korporatiivisuuden heikkenemiseen.
The interest organizations are not, in the same way as previously, directly involved in decisionmaking or implementation.
Etujärjestöt eivät enää osallistu entiseen tapaan yhtä kiinteästi päätöksenteko- ' ja toimeenpanoprosessiin.
This coincides with a general tendency to decentralise agreements in the labour market. Also, new, more ad hoc forms of organizing have emerged, providing new channels outside the established organizations.
Työmarkkinoilla pyritään myös entistä enemmän paikallisiin sopimuksiin, ja lisäksi on luotu tapauskohtaisia menettelytapoja, jotka tarjoavat uusia, perinteisten järjestöjen ulkopuolisia vaikutuskanavia.
Major changes have occurred with regard to the political parties. The traditional five-party system has been challenged from several directions.
Puolueiden toiminnassa on tapahtunut suuria muutoksia, ja perinteinen viisipuoluejärjestelmä on kohdannut monenlaisia haasteita.
Internally, the parties are suffering from declining membership and difficulties in recruiting candidates for elections.
Jäsenmäärät ovat laskemassa ja puolueiden on entistä vaikeampi löytää vaaliehdokkaita.
According to some observers, Swedish parties are becoming like elite parties, with fewer members and with their activities concentrated on the election campaigns.
Eräiden mielestä Ruotsin puolueet ovat muuttumassa eliittipuolueiksi, joilla on vähän jäseniä ja jotka keskittyvät vaalikampanjointiin.
Financially, they have tended to become less dependent on membership contributions and more on money from the public purse.
Ne ovat yhä vähemmän riippuvaisia jäsenmaksuista ja yhä enemmän julkisista varoista.
However, the picture is not univocal, as there have also been changes pointing in the other direction (Montin and Eländer 1995).
Lisäksi äänestäjät ovat entistä liikkuvampia, ja yhä harvemmat katsovat kannattavansa vain yhtä tiettyä puoluetta (Gilljam & Holmberg 1995). Sosiaalidemokraattien vahvan aseman säilymiseenkään ei enää voi luottaa. Työväenluokka, puolueen perinteinen kannattajakunta on loitistumassa, joten kannatusta haetaan keskiluokasta. Vielä ei ole varmaa, onnistuuko puolue pyrkimyksessään. Viimeinen peruskivi, vahva paikallishallinto, näyttää säilyttäneen asemansa ja jopa vahvistuneen.
The financial strain on local government has increased, due to cuts in centralgovernment grants and reduced tax income because of higher unemployment.
Hallintoa on hajautettu ja paikallishallinnolle on annettu entistä suuremmat valtuudet päättää keskushallinnon myöntämien varojen käytöstä.
The regulation of how local authorities should perform various tasks has been replaced by a more thorough evaluation of policy outputs.
Toimintojen siirto sekä yksityiskohtaisten määräysten korvaaminen tavoitejohtamisella ja puitelaeilla ovat antaneet enemmän liikkumavaraa itsenäiselle, paikalliselle päätöksenteolle.
In addition, there is now a tendency for central government, once more, to set national standards when it feels that local government is not making the right priorities.
Merkittäviä muutoksia on tapahtunut myös eräillä toiminta-alueilla.
For example, new legislation has been introduced that contains a guarantee that local authorities will provide sufficient care for the disabled, a place in a day nursery for those who require one, and charge-free local libraries. All these changes make it reasonable to conclude that the traditional Swedish conceptualisation of democracy has been significantly altered and is less distinctive as a political alternative.
Esimerkiksi Ruotsin koululaitos, joka oli aikomaan länsimaiden keskusjohtoisin (Heddenheimer 1983), on nyt varsin laajalti paikallishallinnon vastuulla (Hudson & Lidström [painossa]). Kuva ei kuitenkaan ole yksiselitteinen, sillä muutoksia on tehty myös vastakkaiseen suuntaan (Montin & Eländer 1995). Valtionapujen leikkaukset ja työttömyydestä johtava verotulojen väheneminen ovat lisänneet paikallishallinnon taloudellisia rasitteita. Aiemmin kuntien tehtävät oli tarkoin määritelty, mutta nyt arvioidaan toiminnan tehokkuutta. Lisäksi keskushallinto on jälleen luomassa valtakunnallisia normeja varmistaakseen, että paikallishallinto huolehtii palveluistaan. Uudet lait mm. velvoittavat kunnat tarjoamaan riittävän vammaishuollon, päivähoitopaikan kaikille sitä tarvitseville sekä maksuttomat kirjastopalvelut. Kaikkien näiden muutosten perusteella voidaan sanoa, että perinteinen ruotsalainen demokratiakäsite on muuttunut huomattavasti eikä ole enää yhtä selkeä poliittinen vaihtoehto.
In several ways, Sweden has become more dependent on international currents and developments, and, in terms of policies, Sweden has become similar to other European countries, even if there still are remaining differences.
Ruotsi on tullut monin tavoin riippuvaisemmaksi kansainvälisestä kehityksestä ja muistuttaa toimintalinjoiltaan Euroopan unionin keskivertojäsentä, vaikka erojakin vielä on.
1.2 Democracy at the Subnational Level
Alue-ja paikallisdemokratia
Is democracy understood differently at central, regional, and local levels?
Käsitetäänkö demokratia sitten eri tavalla keskus-, alue- ja paikallistasolla?
On the whole, the Swedish way of organizing democracy is basically similar at the various levels.
Ruotsalainen demokratia on periaatteessa samanlainen kaikilla tasoilla, ja erot johtavat lähinnä mittakaavasta.
Differences are to a large extent a matter of scale. The contacts between elected and electors are closer at local level, and it is probably easier for a group of individuals to achieve changes locally than nationally.
Edustajat ja äänestäjät ovat paikallistasolla lähempänä toisiaan, ja yksilöistä koostavan ryhmän on todennäköisesti helpompi saada aikaan muutoksia paikallisella kuin valtakunnallisella tasolla.
However, in terms of the major features of the Swedish model, other differences are noticeable.
Ruotsin mallin sovelluksissa eri tasoilla on kuitenkin muitakin eroja.
Welfare provision at the local level has been reduced, even if outright privatization of services is unusual so far.
Hyvinvointipalveluja on paikallisella tasolla supistettu, vaikkakaan ei juuri yksityistetty.
Corporatism has been present also locally, and today new forms of cooperation between local government and business interests have been developing for the purpose of promoting local economic growth.
Korporatiivisuutta esiintyy myös paikallistasolla, ja talouskasvua edistämään on viime aikoina kehitetty uusia yhteistyömuotoja paikallishallinnon ja elinkeinoelämän välille.
In the main, the party system at the local level corresponds to the national structure, but specific local parties, not connected to national parties and focusing on local issues, have become increasingly common since the 1970s.
Paikallistason puoluejärjestelmä ei juuri poikkea valtakunnallisesta, mutta valtakunnallisten puolueiden ulkopuolella toimivat ja paikallisiin kysymyksiin keskittyvät "yhden asian liikkeet" ovat yleistyneet 1970-luvulta lähtien.
represented in the parliament.
Ruotsin demokratian pohjana on perustuslaillinen monarkia.
The period between elections, which was three years between 1970 and 1994, is now four years.
Vaalikausi oli vuosina 1970-1994 kolmivuotinen, mutta nyt sen pituus on jälleen neljä vuotta.
Since 1970 the election day is the same for national and localgovernment elections.
Vuodesta 1970 lähtien sekä valtiopäivä- että paikallisvaalit on pidetty samana päivänä.
During the same period, turnout has varied between 86 and 92 per cent, with slightly lower rates at the localgovernment elections.
Äänestysvilkkaus on tällä ajanjaksolla ollut 86-92 %, paikallisvaaleissa yleensä alempi.
Public referendums at national level are unusual and have only been held on five occasions since their introduction in 1922.
Valtakunnalliset kansanäänestykset ovat harvinaisia; niitä on järjestetty vain viisi kertaa vuoden 1922 jälkeen, jolloin ne mahdollistava laki astui voimaan.
The relationship between the government and parliament is consistent with the principles of parliamentarism.
Hallituksen ja valtiopäivien suhde on parlamentarismin periaatteiden mukainen.
In Sweden, the government departments are comparatively small, as administrative tasks have been allocated to semiindependent administrative bodies.
Ruotsin ministeriöt ovat suhteellisen pieniä, sillä hallinnolliset tehtävät on keskitetty puoli-itsenäisiin hallintoelirniin.
Swedish public administration is also characterized by its long tradition of open government, based on a constitutional rule introduced already in the late eighteenth century.
Ruotsin julkisella hallinnolla on myös pftkä avoimen hallinnon perinne, joka perustuu jo 1700-luvun lopulla annettuun valtiosääntöön.
In principle, everyone has the right to access documents produced by a public authority.
Periaatteessa kenellä tahansa on oikeus perehtyä viranomaisten laatimiin asialdrjoihin.
There are exceptions relating to, for example, foreign policy, defence, and the protection of commercial relations and private life. However, the openness is still considerable, which has been regarded as enhancing Swedish democracy.
Vaikka poikkeuksena ovatkin eräät ulkopolitiikkaan, maanpuolustukseen,sekä kauppasuhteiden ja yksityishenkilöiden suojaan liittyvät asiakirjat, hallinto on varsin avointa, minkä on katsottu edistäneen ruotsalaista demokratiaa.
The Swedish system of local government* is regarded as an archetype of a northern category of localgovernment systems, to be found in Sweden, Finland, Norway, and Denmark (Bennet 1993; Norton 1994; Lidström 1996).
Ruotsin paikallishallintojärjestelmää39pidetään pohjoismaisen - Norjan, Ruotsin, Suomen, ja Tanskan - paikallishallinnon arkkityyppinä (Bennet 1993, Norton 1994, Lidström 1996).
The system is characterized not only by the extensive scale of local government activities, but also by its relative autonomy vis-à-vis the state.
Järjestelmälle on ominaista paitsi paikallishallinnon toimintojen laajuus, myös suhteellinen riippumattomuus valtiosta.
Local government in Sweden consists of two tiers: a kommuner (municipal) and a landsting (county) level.
Ruotsin paikallishallinto koostuu kahdesta tasosta, kunnallisesta tasosta (kommuner) ja maakäräjätasosta (landsting).
There are 289 municipalities, ranging in size from Bjurholm's 2,800 to the 727,000 inhabitants of Stockholm.
Kuntia on 289, ja niiden koko vaihtelee Bjmholmin 2 800 asukkaasta Tukholman 727 000 asukkaaseen.
The average population is 30,200 inhabitants, which make Swedish municipalities fairly large, compared to other European localgovernment systems.
Kuntakohtainen asukasluku on keskimäärin 30 200, eli muuhun Eurooppaan venattuna Ruotsin kunnat ovat melko suuria.
However, as the median size is 16,000, there is still a considerable number of small municipalities.
Mediaani on kuitenkin 16 000 asukasta, joten pieniä kuntia on yhä runsaasti.
Two major amalgamation reforms, during the 1950s and the 1970s, reduced the number of municipalities from 2,500 and increased the population sizes considerably.
Ennen 1950- ja 1970-luvulla toteutettua kahta kuntaliitosuudistusta kuntien lukumäärä oli 2 500, joten kuntaliitokset ovat kasvattaneet asukasmääriä huomattavasti.
These reorganisations were undertaken in order to provide local authorities with sufficiently large populations to enable them to carry out the new welfare tasks.
Uudelleenjärjestelyjen tarkoituksena oli vahvistaa asukaspohjaa ja auttaa paikallishallintoa hoitamaan laajenevat hyvinvointipalvelut.
However, in many places, amalgamations were contested, and since 1976 there is a slight tendency to divide previously merged authorities, particularly in the case of medium-sized municipalities.
Monissa kunnissa kuntaliitoksia kuitenkin vastustettiin, ja vuodesta 1976 lähtien erityisesti keskikokoisissa kunnissa niitä on jopa yritetty purkaa.
The number of counties is being reduced from twenty-three to twenty as a result of amalgamation processes in western and southern Sweden.
Länsi- ja Etelä-Ruotsissa meneillään olevien liitosten myötä läänien määrä vähenee 23:sta 20:een, ja läänikohtainen keskimääräinen asukasluku on niiden jälkeen 442 000.
The average size after amalgamations will be 442,000 inhabitants, but three of the counties will be exceptionally large, as they together will comprise half the Swedish population.
Lääneistä kolme on kuitenkin poikkeuksellisen suuria, sillä ne käsittävät yhdessä puolet Ruotsin väestöstä. Nykyinen läänijärjestelmä
that required a larger population base than the municipalities could offer and to elect members to the upper chamber of parliament (until 1969).
-262- maakäräjineen pemstettiin vuonna 1862 tarjoamaan kansalaisille sellaisia palveluja, joihin yksittäisten kuntien väestöpohja ei riittänyt.
Today, their major task is responsibility for health care.
Vuoteen 1969 saakka maakäräjät myös valitsivat valtiopäivien ensimmäisen kamarin jäsenet.
Counties have no authority in relation to the municipalities.
Nykyään ne ovat pääasiassa vastuussa terveydenhuollosta, eikä niillä ole määräysvaltaa kuntiin.
Citizens tend to be more aware of and have greater knowledge about municipal than county policies and politicians.
Kansalaiset ovat yleensä paremmin perillä kunnanvaltuustojen kuin maakäräjien toiminnasta ja päättäjistä.
At regional level, there is also a state administrative board, which performs various control and support functions and has regional-planning tasks.
Lisäksi alueellisella tasolla toimii lääninhallitus, jolla on erilaisia valvonta- ja tukitehtäviä sekä aluesuunnitteluun liittyviä tehtäviä.
The main decisionmaking body in the municipalities as well as the counties is the council. This consists of members, elected for four-year periods.
Paikallishallinnon tärkeimmät päättävät elimet ovat neljäksi vuodeksi valittavat kunnanvaltuustot ja maakäräjät.
The council appoints committees, which are responsible for the running of different localgovernment services.
Kunnanvaltuustot ja maakäräjät nimittävät lautakuntia, jotka vastaavat erilaisista paikallishallinnon toiminnoista.
The committees are composed proportionally to mirror the strength of the different parties in the council, but their members do not need to be councillors.
Lautakuntien puoluejakauma heijastaa valtuustojen ja maakäräjien tilannetta, mutta niiden jäsenten ei tarvitse olla kunnanvaltuutettuja tai maakäräjäedustajia.
The most important committee is the executive, which is one of the few obligatory committees.
Lakisääteisiä lautakuntia on vain muutama.
It has an overarching responsibility for all localgovernment activities and prepares all matters to be dealt with by the council.
Kunnissa näistä tärkein on kunnanhallitus, jolla on kokonaisvastuu kaikesta kunnallishallinnon toiminnasta ja joka valmistelee valtuustolle esiteltävät asiat.
The chairman of this committee is usually the leading representative of the political majority and normally has a fulltime remuneration from the local authority.
Kunnanhalhtaksen puheenjohtaja on yleensä valtuuston enemmistöpuolueen johtaja ja kunta maksaa hänelle korvauksen kokopäivätyöstä.
In addition, one or several other politicians, including representatives from the opposition, may be salaried on similar terms.
Kunnan palkkaa voidaan maksaa myös yhdestä tai useammasta luottamusvirasta riippumatta viranhaltijan puoluekannasta.
Other committees are also set up, with responsibilities for various areas of localgovernment activity.
Lakisääteisten lautakuntien lisäksi voidaan perustaa myös muita lautakuntia paikallishallinnon eri aloja varten.
The functions of local authorities are basically of two kinds. Some are optional, falling under a general competence.
Kunnilla ja lääneillä on periaatteessa kahdenlaisia tehtäviä, joista osa on vapaaehtoisia ja kuuluu kuntien ja läänien yleiseen toimivaltaan.
Most commonly, these consist of recreational and cultural tasks, but also include general measures to stimulate economic growth in the locality.
Ne liittyvät yleensä virkistys- ja kulttauritoirruntoihin, mutta sisältävät myös alueen taloutta edistäviä toimia.
The other functions are mandatory, as they are formally performed on behalf of central government.
Muut tehtävät ovat lakisääteisiä, sillä kunta suorittaa ne keskushallinnon puolesta.
These include education, social services, planning, building permissions, and environmental protection.
Ne koskevat opetusta, sosiaalipalveluja, kaavoitusta, rakennuslupia ja ympäristönsuojelua.
The county councils, as already mentioned, are mainly responsible for health care, but also fulfil tasks related to public dental care and care for the disabled.
Aikaisemmin jo todettiin, että läänit vastaavat pääasiassa terveydenhuollosta, mutta millä on myös julkiseen hammashoitoon ja vammaishuoltoon liittyviä tehtäviä.
In addition, they are in charge of regional cultural institutions and certain regional-development measures.
Lisäksi ne ovat vastuussa alueellisista kulttuurilaitoksista ja tietyistä alueellisista kehitystehtävistä.
County council involvement in regional-development activities has increased in recent years.
Läänien osuus alueellisesta ketótystoiminnasta onkin kasvanut viime vuosina.
2.3 The Role of Parties
Poliittisten puolueiden asema
The political parties have a strong position in the local councils, even if party lines tend to be stricter in the larger local authorities.
Poliittisilla puolueilla on vahva asema kunnanvaltuustoissa ja maakäräjillä, vaikka puoluelinjat ovatkin yleensä tiukemmat suurissa kunnissa ja lääneissä.
In addition to the local branches of the major national parties, a number of specific local parties have emerged since the 1970s.
Tärkeiden valtakunnallisten puolueiden paikallisjärjestöjen rinnalle on 1970-luvulta lähtien syntynyt lukuisia "yhden asian liikkeitä".
While there are, at the moment, seven parties in parliament, 24 per cent of the municipal councils consist of eight or more parties (Pierre 1995).
Tällä hetkellä valtiopäivillä on edustettuina seitsemän puoluetta, mutta 24 prosentissa kunnanvaltuustoista on vähintään kahdeksan puoluetta (Pierre 1995).
These specific local parties often pursue topical issues that cut across traditional party lines, or they may have been created around strong community leaders outside the traditional parties.
Nämä paikalliset "yhden asian liikkeet" keskittyvät usein ajankohtaisiin, puoluerajat ylittäviin kysymyksiin tai niiden perustajina ovat puolueisiin sitoutumattomat, paikalliset vaikuttajat.
In several municipalities and counties, such parties had
Neljien viime vaalien tulokset esitetään taulukossa 14.1.
TABLE 14.1 Majority constellations in the : municipalities (pi srcentages)
TAULUKK0 14.1 Kuntien enemmistöryhmät (prosenttiosuuksina)
Council majority:
Valtuuston enemmistö:
Source: Gustafsson (1996).
Lähde: Gustafsson 1996.
The members of the municipal and county councils are elected in local elections held on the same day as the parliamentary elections.
Kunnanvaltuutetut ja maakäräjäedustajat valitaan paikallisvaaleissa, jotka pidetään samanaikaisesti valtiopäivävaalien kanssa.
In 1976 the right to participate in localgovernment elections was granted to non-Swedish citizens who have lived in the country for at least three years.
Vuonna 1976 saivat ensi kertaa äänestää myös Ruotsissa vähintään kolme vuotta asuneet ulkomaalaiset.
Starting at the 1998 elections, the EU standard practice will be adopted, giving all EU citizens living in Sweden local voting rights without a three-year delay.
Vuoden 1998 vaaleista alettiin soveltaa EU-käytäntöä, jonka mukaan myös alle kolme vuotta maassa asuneet EU-kansalaiset saavat äänestää.
This right is also extended to Norwegian and Icelandic citizens.
Sama oikeus annetaan myös Ruotsissa asuville Islannin ja Norjan kansalaisille.
Turnout in the last four elections has ranged from 84 to 88 per cent.
Neljissä viime vaaleissa äänestysvilkkaus on ollut 84-88 %.
In areas where unemployment is high, health problems are above average, and where there is a large proportion of foreign citizens, turnout is below average (Petersson et al 1997).
Alueilla, joissa on paljon työttömyyttä ja keskimääräistä enemmän terveysongelmia ja joissa ulkomaalaisten osuus on suuri, äänestysvilkkaus on keskimääräistä alempi (Petersson ym. 1997).
Participation in local elections among non-Swedish citizens is decreasing.
Ulkomaalaisten kiinnostus paikallisvaaleihin onkin vähenemässä.
It was 60 per cent in 1976, but only 40 per cent voted in the last elections.
60 % heistä äänesti vuonna 1976, mutta viime vaaleissa enää 40 %.
Immigrants from Chile are most keen to participate, whereas the lowest rates have been reported for immigrants originating from Greece and former Yugoslavia (SCB 1995).
Aktiivisimpia ovat chileläiset siirtolaiset, kun taas Kreikasta ja entisen Jugoslavian alueelta tulleet äänestävät laimeimmin (SCB 1995).
Those who are eligible to vote can also stand as candidates. Female
Äänioikeutetut voivat myös asettaa ehdokkaiksi.
representation in the local councils has increased in recent decades and is now, on average, 41 per cent in the municipalities and 48 per cent at county levels (Gustafsson 1996).
Naisten osuus kunnanvaltuustojen ja maakäräjien jäsenistä on viime -vuosikymmeninä kasvanut ja on nykyään kunnissa keskimäärin 41 % ja maakäräjillä 48 % (Gustafsson 1996).
This makes women's representation in the Swedish local councils the highest in the world.
Naisten edustus paikallisvaltuustoissa onkin maailman korkein.
However, the proportion of non-Swedish councillors is still only 0.9 per cent in the municipalities and 0.5 per cent in the county councils (Bäck and Soininen 1996). During the past fifty years, the number of elected and appointed politicians has gradually decreased.
Kunnanvaltuutetuista on kuitenkin ulkomaalaisia vain 0,9 % ja maakäräjien edustajista 0,5 % (Bäck & Soininen 1996). Viimeisten 50 vuoden aikana valtuustoissa ja lautakunnissa toimivien poliitikkojen määrä on hiljalleen laskenut.
As Table 14.2 illustrates, it is now more than five times less likely than in 1951 that a citizen is a local politician.
Kuten taulukosta 14.2 käy ilmi, kunnallispoliitikoksi lyhtyminen on nykyään viisi kertaa harvinaisempaa kuin 1951.
TABLE 14.2 Citizen-politician ratio in the municipalities
TAULUKKO 14.2 Suhde kansalaiset - kunnallispoliitikot
Politicians per municipality
Poliitikkoja/kunta Yhteensä