natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 21 establishes, according to the terms used in recital 30 of the basic regulation, an 'administrative system' intended to allow the Community industry, users and consumers to make known their views, so that the Community institutions may, having regard to all the interests at stake taken together, determine whether it is in the Community interest for measures to be adopted and to determine the disclosure rights of those parties.
21 artiklassa otetaan nimittäin käyttöön perusasetuksen 30 perustelukappaleessa käytettyjä ilmaisuja käyttäen "hallintomenettely", jossa yhteisön tuotannonala, käyttäjät ja kuluttajat voivat esittää näkökantansa, jotta yhteisöjen toimielimet voisivat kaikki asiassa kyseessä olevat edut kokonaisuudessaan huomioon ottaen määrittää, onko yhteisön edun mukaista ottaa käyttöön toimenpiteitä, ja jotta ne voisivat vahvistaa näiden osapuolten tietojensaantioikeudet.
It is in that context that it provides, in paragraphs 3 and 4, for the right to be heard, and, in paragraph 6, for specific disclosure to certain parties (complainants, importers and their representative associations, and the representative associations of users and consumers) whose interests deserve to be given particular consideration when the Community interest is appraised.
Tätä varten kyseisen artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetään oikeudesta tulla kuulluksi ja 6 kohdassa eri­tyisestä tietojen antamisesta tietyille osapuolille (eli valituksen tekijöille, tuojille ja niitä edustaville yhdistyksille samoin kuin käyttäjiä ja kuluttajia edustaville järjestöille), joiden edut on erityisesti syytä ottaa huomioon arvioitaessa yhteisön etua.
However, the fact that Article 21(3), (4) and (6) grant the parties which they mention a specific right to be heard in relation to the Community interest does not mean that that provision has the effect of depriving other interested parties, in particular exporters, of the right to be heard on that point in the context of Article 20(1) or (2).
Se, että 21 artiklan 3, 4 ja 6 kohdassa annetaan niissä mainituille osa­puolille erityinen oikeus tulla kuulluksi yhteisön edusta, ei kuitenkaan merkitse, että tämän säännöksen johdosta muilla asianomaisilla henkilöillä, erityisesti viejillä, ei ole oikeutta tulla kuulluksi tästä seikasta 20 artiklan 1 tai 2 kohdan nojalla.
205 It is common ground that the final disclosure to the applicants on 19 August 1997 did not mention the Community interest.
205 On selvää, että 19.8.1997 kantajille annetuissa lopullisissa ilmoituksissa ei vii­tattu yhteisön etuun.
206 However, the fact that the final disclosure, which is intended to enable interested parties properly to put forward their views in the administrative procedure, is incomplete does not render unlawful a regulation imposing definitive antidumping duties unless, as a result of that omission, those parties were not in a position properly to defend their interests {Champion Stationery, cited above, paragraphs 55, 73 and 81 to 84).
206 On kuitenkin niin, että asetus, jolla otetaan käyttöön lopulliset polkumyyntitullit, on lainvastainen sen lopullisen ilmoituksen puutteellisuuden johdosta, jolla pyritään antamaan asianomaisille osapuolille tilaisuus esittää tehokkaasti näkö­kantansa hallinnollisessa menettelyssä, vain, jos tämän ilmoittamatta jättämisen johdosta näillä osapuolilla ei ole ollut tilaisuutta puolustaa tehokkaasti etujaan (em. asia Champion Stationery ym. v. neuvosto, tuomion 55, 73 ja 81—84 kohta).
207 That would be the case in particular where the omission related to facts or considerations different from those relied on for the provisional measures, to which sufficient prominence must be given in the final disclosure, in accordance with Article 20(2) of the basic regulation.
207 Asia on näin erityisesti silloin, kun ilmoittamatta jättäminen koskee eri tosiasioita tai huomioita kuin niitä, joita käytettiin väliaikaisia toimenpiteitä käyttöön­otettaessa, sillä näihin muihin tosiasioihin ja huomioihin on perusasetuksen 20 artiklan 2 kohdan mukaan kiinnitettävä erityistä huomiota lopullista ilmoi­tusta tehtäessä.
208 In the present case, the applicants do not deny that the contested regulation repeats and confirms the facts and considerations relating to the Community interest which had already been included in the provisional regulation.
208 Nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa kantajat eivät kiistä sitä, että kanteen kohteena olevassa asetuksessa toistetaan ja vahvistetaan ne yhteisön etua kos kevat tosiasiat ja huomiot, jotka jo oli todettu väliaikaisessa asetuksessa.
It is common ground that the Commission stated the facts and considerations relevant to appraisal of the Community interest in recitals 68 to 77 of the provisional regulation, and that that regulation, accompanied by provisional disclosure, was notified to the applicants on 2 June 1997.
On nimittäin selvää, että komissio on esittänyt yhteisön edun arvioinnin kannalta merkitykselliset tosiasiat ja huomiot väliaikaisen asetuksen 68—77 perustelu kappaleessa ja että tämä asetus on yhdessä väliaikaisen ilmoituksen kanssa annettu tiedoksi kantajille 2.6.1997.
Thereafter, the applicants put forward their views on those facts and considerations in their respective observations on injury, dated 1 July 1997.
Tämän jälkeen kantajat ovat esittäneet näkökantansa näistä tosiasioista ja huomioista 1.7.1997 päivätyissä vahinkoa koskevissa huomautuksissaan.
In those observations the applicants referred in general terms to the Community's privileged commercial relations with Romania, the risk of a shortage of supplies to the Community of the relevant product, and the risk of an oligopoly being created for some of the products concerned.
Näissä huomautuksissaan kantajat vetosivat yleisesti yhteisön ja Romanian hyviin kaupallisiin suhteisiin, siihen, että yhteisöä voi uhata vaara siitä, että se ei saa hankittua riittävästi tutkimuksessa kyseessä olevaa tuotetta, samoin kuin siihen, että tutkimuksessa kyseessä olevien tuotteiden osan osalta voi syntyä oligopoli.
Furthermore, Petrotub referred to substantial investments being made by Community under takings in Romanian undertakings covered by the investigation, such as the applicant.
Lisäksi Petrotub vetosi siihen, että yhteisön yritykset olivat tekemässä merkittäviä sijoituksia tutkimuksen kohteeksi joutuneisiin romanialaisiin yrityksiin, kuten esimerkiksi kantajaan.
209 The applicants also repeated their observations in their final observations on injury, dated 5 September 1997, whilst making it clear that the final observations did not 'contain any remarks on the Community interest'.
209 Kantajat sitäpaitsi toistivat huomautuksensa 5.9.1997 päivätyissä vahinkoa koskevissa lopullisissa huomautuksissaan, joissa ne täsmensivät, että lopulliset huomautukset "eivät sisällä yhteisön etua koskevia huomioita".
210 However, the applicants have not identified any new factor concerning the Community interest which was mentioned in the contested regulation without previously being mentioned, in essence, in the provisional regulation.
210 Kantajat eivät kuitenkaan ole yksilöineet yhtään uutta yhteisön etua koskevaa perustetta, joka olisi hyväksytty kanteen kohteena olevassa asetuksessa ilman, että sitä olisi olennaisilta osin mainittu väliaikaisessa asetuksessa.
Moreover, a comparison between recitals 74 to 78 of the provisional regulation and recitals 68 to 77 of the contested regulation confirms that the latter contains no new decisive factors compared with those in the provisional regulation.
Lisäksi väliaikaisen asetuksen 74—78 perustelukappaleen ja kanteen kohteena olevan asetuksen 68—77 perustelukappaleen vertailu vahvistaa, että kanteen kohteena olevassa asetuksessa ei ole väliaikaisessa asetuksessa todettuihin seikkoihin nähden uusia ratkaisevia seikkoja.
211 Whilst it is true, as the applicants contend, that the Commission pursued its investigation after adoption of the provisional regulation, in order in particular to complete its analysis of the impact of the antidumping measures on the user industries (recital 73 of the contested regulation), that fact did not result in
211 Vaikka on totta, kuten kantajat väittävät, että komissio on jatkanut tutkimustaan väliaikaisen asetuksen antamisen jälkeen saattaakseen muun muassa valmiiksi analyysinsä polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden vaikutuksesta yhteisön tuotannonalaan (kanteen kohteena olevan asetuksen 73 perustelukappale), tämä
On the contrary, it prompted the Community institutions to confirm, in recital 73 of the contested regulation, the findings set out in recital 76 of the provisional regulation concerning the limited effect it expected the imposition of antidumping measures to have on industrial users downstream.
Päinvastoin, tämä seikka on johtanut siihen, että yhteisöjen toimielimet ovat kanteen kohteena olevan asetuksen 73 perustelukappaleessa vahvistaneet väliaikaisen asetuksen 76 perustelukappa­leessa todetut päätelmät, jotka koskevat polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton odotettavissa olevaa vähäistä vaikutusta käyttäjätuotannonaloille.
212 It follows from all the foregoing that the applicants have not succeeded in demonstrating that the incompleteness of the final disclosure as regards the Community interest prevented them from properly exercising their rights of defence in the course of the administrative procedure.
212 Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että kantajat eivät ole onnistuneet näyttämään, että lopullisten ilmoitusten puutteellisuus yhteisön edun osalta olisi estänyt niitä käyttämästä tehokkaasti puolustautumisoikeuksiaan hallinnollisessa menette­lyssä.
213 As regards the allegedly defective statement of reasons, the Court considers that the Council's finding in recital 73 of the contested regulation that after publication of the provisional regulation 'none of the parties concerned' submitted observations on the Community interest issue refers in particular to importers/dealers and the user industries identified in recitals 70 and 71 of the provisional regulation.
213 Sen väitteen osalta, jonka mukaan perustelut ovat puutteellisia, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että päätelmällä, jonka neuvosto teki kanteen kohteena olevan asetuksen 73 perustelukappaleessa ja jonka mukaan "yksikään asianomainen osapuoli" ei esittänyt huomautuksia yhteisön edusta, tarkoitetaan erityisesti niitä tuojia/jälleenmyyjiä ja käyttäjätuotannonaloja, jotka yksilöidään väliaikaisen asetuksen 70 ja 71 perustelukappaleessa.
However, even if the course of the administrative procedure was incorrectly described, in so far as the applicants did submit observations on the question of Community interest, that inaccuracy does not entail any inadequacy of the statement of reasons of the kind alleged by the applicants.
Vaikka oletettaisiin, että kyse on hallinnollisen menettelyn virheellisestä kuvailusta siltä osin kuin kantajat ovat kuitenkin esittäneet huomautuksensa yhteisön edusta, tämä virheellisyys ei merkitse perustelujen puutteellisuutta, kuten kantajat väittävät.
214 Indeed, recitals 74 to 78 of the contested regulation contain a detailed analysis of the impact of the antidumping measures in question on the Community industry, on importers and dealers and on industrial users.
214 Kanteen kohteena olevan asetuksen 74—78 perustelukappaleessa nimittäin on yksityiskohtainen erittely kyseisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden vaikutuksesta yhteisön tuotannonalaan, tuottajiin/jälleenmyyjiin ja käyttäjätuo­tannonaloihin.
That statement of reasons is sufficient to enable the applicants to ascertain the Community institutions' view as to the Community interest and the Court to exercise its power of review.
Näiden perustelujen perusteella kantajat voivat saada selville yhteisöjen toimielinten yhteisön etua koskevat näkökannat ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin harjoittaa valvontaansa.
215 It follows that the sixth plea must be rejected.
215 Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että kuudes kanneperuste on hylättävä.
216 Consequently, the application must be dismissed in its entirety.
216 Tämän johdosta kanne on hylättävä kokonaisuudessaan.
217 Under Article 87(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they are applied for in the successful party's pleadings.
217 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeuden käyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
Article 87(4) of the same rules provides that institutions which intervene in proceedings are to bear their own costs.
Työjärjestyksen 87 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltiot ja toimielimet, jotka ovat asiassa väliintulijoina, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Article 87(5) of those rules provides that a party who discontinues or withdraws from proceedings is to be ordered to pay the costs if they are applied for in the successful party's pleadings.
Työjärjestyksen 87 artiklan 5 kohdan mukaan asianosainen, joka peruuttaa kanteensa, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli sitä vaatii.
218 Since the applicants withdrew their claim for the annulment of Article 2 of the contested regulation and have been unsuccessful in their claim for the annulment of Article 1 of that regulation, they must be ordered to pay the costs of the Council, as applied for by that institution.
218 Koska kantajat ovat peruuttaneet kanteen kohteena olevan asetuksen 2 artiklan kumoamista koskevan vaatimuksensa ja koska ne ovat hävinneet asian tämän saman asetuksen 1 artiklan kumoamista koskevilta osin, kantajat on velvoitettava korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut sen vaatimusten mukaisesti.
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Second Chamber, Extended Composition) hereby:
(laajennettu toinen jaosto) on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Case T-191/98 R II
Asia T-191/98 R II
Ltd v Commission of the European Communities
Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(Competition — Payment of a fine — Bank guarantee — Proceedings for interim relief — Urgency — Interim measures)
Kilpailu — Sakon maksaminen — Pankkitakaus — Välitoimimenettely — Kiireellisyys — Välitoimet
Order of the President of the Court of First Instance, 15 December 1999 . . II - 3911
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 15.12.1999
Applications for interim measures — Suspension of operation of a measure — Interim measures — Conditions for granting — Urgency — Imminent risk of serious and irreparable damage — Meaning
Välitoimet — Täytäntöönpanon lykkääminen — Lykkäämisedellytykset — Kiireellisyys — Välittömästi uhkaavan vakavan ja korjaamattoman vahingon käsite
(Arts 242 EC and 243 EC; Rules of Procedure of the Court of First Instance, Art. 104(2))
(EY 242 ja EY 243 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)
Applications for interim measures — Suspension of operation of a measure — Suspension of operation of the obligation to provide a bank guarantee as a condition for postponing recovery of a fine for infringement of the competition rules — Necessary to balance the various interests at stake
Välitoimet — Täytöntöönpanon lykkääminen — Pankkitakauksen asettamisvelvollisuuden, jonka täyttäminen on edellytyksenä sille, ettei kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättyä sakkoa peritä välittömästi, täytäntöönpanon lykkääminen — Kysymyksessä olevien intressien vertailu
(Art. 242 EC; Rules of Procedure of the Court of First Instance, Art. 104(2))
(EY 242 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)
SUMMARY — CASE T-191/98 R II
TIIVISTELMÄ — ASIA T-191/98 R II
In order for the condition for granting the suspension of operation of a measure or interim relief requiring the existence of a risk that the applicant will suffer serious and irreparable damage, it is not necessary to establish with absolute certainty that the harm is imminent.
Jotta se täytäntöönpanon lykkäämistä tai välitoimia koskeva edellytys, joka koskee välitoimia hakevalle asianosaiselle aiheutuvaa vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa, täyttyisi, ei ole tarpeen, että vahingon välittömyys todetaan ehdottomalla varmuudella.
It is sufficient that the harm in question, particularly when it depends on the occurrence of a number of factors, should be foreseeable with a sufficient degree of probability.
Eri tyisesti silloin kun vahingon aiheutuminen riippuu monien tekijöiden muodostamasta kokonaisuudesta, riittää, että vahinko on riittävällä todennäköisyydellä ennakoitavissa.
When hearing an application for suspension of operation of the obligation under which an undertaking must provide the Commission with a bank guarantee in order for the recovery of a fine for infringement of the competition rules to be postponed, the Court must balance the various interests at play, in particular the Commission's interest in being able to recover the fine should the main action be dismissed and, more generally, the public interest in maintaining the deterrent effect of fines imposed by the Commission.
Kun välitoimista päättävä tuomari ratkaisee, millä tavalla on lykättävä sen velvollisuuden täytäntöönpanoa, jonka mukaan yrityksen on annettava komission hyväksi pankkitakaus, jotta komissio ei välittömästi perisi kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättyä sakkoa, hänen on punnittava asiaan liittyviä eri intressejä, etenkin yhteisön intressiä siihen, että sakko voidaan periä kanteen hylkäämisen jälkeen, sekä yleisemmin sitä yleistä intressiä, joka liittyy komission määräämien sakkojen varoittavan vaikutuksen säilyttämiseen. lyttämiseen.
ORDER OF THE PRESIDENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE 15 December 1999 *
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS 15 päivänä joulukuuta 1999 *
Ltd, a company incorporated under Korean law, established in Seoul, Korea, represented by Nicholas Bromfield and Christopher Thomas, Solicitors, with an address for service in Luxembourg at the Chambers of De Bandt, Van Hecke, Lagae and Loesch, 11 Rue Goethe, applicant, v
Ltd, Korean oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Soeul (Etelä-Korea), edustajanaan solicitor Nicholas Bromfield ja solicitor Christopher Thomas, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto De Bandt, Van Hecke, Lagae ja Loesch, 11 rue Goethe, kantajana, vastaan
Commission of the European Communities, represented by Richard Lyal, of its Legal Service, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg at the office of Carlos Gómez de la Cruz, of its Legal Service, Wagner Centre, Kirchberg, defendant,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellisen yksikön virkamies Richard Lyal, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, vastaajana,
APPLICATION for suspension of the operation of Commission Decision 1999/243/EC of 16 September 1998 relating to a proceeding pursuant to Articles 85 and 86 of the EC Treaty (Case No IV/35.134 — Trans-Atlantic Conference Agreement) (OJ 1999 L 95, p.
MÄÄRÄYS 15.12.1999 — ASIA T-191/98 R II jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisesta menettelystä (IV/35.134 — Trans-Atlantic Conference -sopimus) 16 päivänä syyskuuta 1998 tehdyn komission päätöksen 1999/243/EY (EYVL 1999, L 95, s.
1) in so far as, in Article 8, it imposes a fine of EUR 13 750 000 on the applicant,
1) täytäntöönpanon lykkäämistä siltä osin kuin kantajalle on päätöksen 8 artiklassa määrätty 13 750 000 euron suuruinen sakko,
The applicant was one of 15 shipping companies party to the Trans-Atlantic Agreement ('the TAA'), a conference agreement relating to liner shipping across the Atlantic between northern Europe and the United States of America, which entered into force on 3 August 1992.
Kantaja oli yksi viidestätoista merikuljetusyhtiöstä, jotka olivat sopimuspuolia Trans-Atlantic Agreement -sopimuksessa (jäljempänä TAA-sopimus), joka koskee merilinjakonferenssia Atlantin ylittävistä säännöllisistä kuljetuksista Pohjois-Euroopan ja Yhdysvaltojen välillä. Sopimus tuli voimaan 3.8.1992.
On 19 October 1994 the Commission adopted Decision 94/980/EC relating to a proceeding pursuant to Article 85 of the EC Treaty (IV/34.446 — Trans-Atlantic Agreement) (OJ 1994 L 376, p.
Komissio teki 19.10.1994 päätöksen 94/980/EY EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menettelystä (IV/34.446 — Trans-Atlantic Agreement, EYVL L 376, s.
1), in which, first, it found that certain provisions of the TAA, in particular those relating to certain inland transport services in Community territory, infringed Article 85(1) of the EC Treaty (now Article 81(1) EC) and, second, it refused to apply to those provisions Article 85(3) of
1), jossa se totesi, että TAA-sopimuksen tietyt määräykset, kuten ne, jotka koskivat tiettyjä maakuljetuspalveluja Euroopan yhteisön alueella, oli vat EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY 81 artikla) 1 kohdan vastaisia, ja jossa se kieltäytyi soveltamasta perustamissopimuksen
CHO YANG SHIPPING V COMMISSION the Treaty (now Article 81(3) EC) and Article 5 of Regulation (EEC) No 1017/68 of the Council of 19 July 1968 applying rules of competition to transport by rail, road and inland waterway (OJ, English Special Edition 1968 (I), p. 302).
85 artiklan 3 kohtaa sekä kilpailusääntöjen soveltamisesta rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen 19 päivänä heinäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen N:o 1017/68 (EYVL L 175, s.
Decision 94/980 prohibited the undertakings to which it was addressed from engaging, inter alia, in price-fixing practices which had the same or a similar object or effect as the provisions contained in the TAA.
Tässä päätöksessä kiellettiin niitä merikuljetusyhtiöitä, joille päätös oli osoitettu, noudattamasta sellaista hinnanvahvistustapaa, jolla oli samanlainen tai samankaltainen vaikutus kuin TAA-sopimuksen määräyksillä.
Following numerous discussions with the Commission, the parties to the TAA notified to the Commission on 5 July 1994 a new agreement intended to replace the TAA, called the Trans-Atlantic Conference Agreement ('the TACA'), which entered into force on 24 October 1994.
Komission yksiköiden kanssa käytyjen lukuisten keskustelujen seurauksena TAA-sopimuksen sopimuspuolet ilmoittivat komissiolle 5.7.1994 uuden sopimuksen, jonka tarkoituksena oli korvata TAA-sopimus ja jonka nimi oli Trans-Atlantic Conference Agreement -sopimus (jäljempänä TACA-sopimus). Sopimus tuli voi maan 24.10.1994.
Because of a succession of amendments, five new versions of the TACA were notified to the Commission after 5 July 1994.
Perättäisten muutosten vuoksi viisi uutta versiota TACA-sopimuksesta on ilmoitettu komissiolle 5.7.1994 jälkeen.
On 16 September 1998 the Commission adopted Decision 1999/243/EC relating to a proceeding pursuant to Articles 85 and 86 of the EC Treaty (Case No IV/ 35.134— Trans-Atlantic Conference Agreement) (OJ 1999 L 95, p.
Komissio teki 16.9.1998 päätöksen 1999/243/EY EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisesta menettelystä (asia IV/35.134 — Trans-Atlantic Conference Agreement; EYVL 1999 L 95, s.
According to Articles 1, 2 and 3 of the Decision, the parties to the TACA infringed Article 85(1) of the Treaty, Article 53(1) of the Agreement establishing the European Economic Area (EEA) and Article 2 of Regulation No 1017/68 by entering into an agreement under which they engaged in various anticompetitive activities.
Päätöksen 1, 2 ja 3 artiklan mukaan TACA-sopimuksen sopimusosapuolet ovat rikkoneet perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan, ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan ja 19.7.1968 annetun asetuksen N:o 1017/68 2 artiklan säännöksiä tekemällä sopimuksen, jonka perusteella ne ovat harjoittaneet eri toimintoja kilpailusäännösten vastaisesti.
Articles 5 and 6 of the Decision state that the applicant and the other parties to the TACA have infringed Article 86 of the Treaty (now Article 82 EC) and Article 54 of the EEA Agreement by altering the competitive structure of the
Päätöksen 5 ja 6 artiklan mukaan kantaja ja muut sopimusosapuolet ovat rikkoneet perustamissopimuksen 86 artiklaa (josta on tullut EY 82 artikla) ja ETA-sopimuksen 54 artiklaa muuttamalla markkinoiden kilpailurakennetta niiden