natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— the prohibition to seek or take instructions only covers monetai")' policy issues and does not extend to all ESCB-related tasks.
— Kielto pyytää tai ottaa vastaan ohjeita kattaa ainoastaan rahapoliittiset asiat, eikä se koske kaikkia EKPJ:ään liittyviä tehtäviä.
In May 1997, the Chancellor of the Exchequer announced reforms concerning the Bank of' England.
Valtiovarainministeri ilmoitti Englannin keskuspankkia koskevista uudistuksista toukokuussa 1997.
These reforms were transformed into a bill introduced to parliament in October 1997, which is expected to come into law in the first half of 1998.
Näistä uudistuksista laadittiin lakia loite, joka annettiin parlamentille lokakuussa 1997, ja lain odotetaan tulevan voimaan vuoden 1998 alkupuolella.
According to the bill, the Court of Directors, responsible for managing the bank's affairs (other than the formulation of monetary policy), will consist of the governor, two deputy governors and 16 directors.
Lakialoitteen mukaan pankin johdosta vastaava johtokunta, joka on vastuussa asioista (muista kuin rahapolitiikan muotoilusta) muodostuu pääjohtajasta, kahdesta varapääjohtajasta ja 16 johtajasta.
The governor and
Pääjohtaja ja varapääjohtajat nimitetään viideksi vuodeksi ja johtajat kolmeksi vuodeksi.
— the bank has a specific monetary policy objective of maintaining price stability and, subject to that, supporting the government's economic policy, including its objectives for growth and employment;.
Perustetaan rahapolitiikan komitea, joka muodostuu pääjohtajasta, kahdesta varapääjohtajasta, kahdesta pankin ylemmästä virkamiehestä ja neljästä pankin ulkopuolisesta asiantuntijasta, joka on vastuussa rahapolitiikan muotoilusta.
— the government retains the right to give the bank directions with respect to monetary policy in extreme economic circumstances, for a limited period, subject to ratification by parliament.
Hallitus pidättää itsellään oikeuden antaa pankille rahapolitiikkaa koskevia ohjeita rajoitetuksi ajaksi poikkeuksellisissa taloudellisissa olosuhteissa, edellyttäen, että parlamentti vahvistaa tämän.
By virtue of Paragraph 5 of' Protocol No 11 annexed to the Treaty, Article 108 of the Treaty does not apply to the United Kingdom as long as it does not wish to participate in stage three of EMU.
Perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan N:o 115 kohdan mukaan perustamissopimuksen 108 artiklaa ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan niin kauan kuin se ei osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen.
The United Kingdom has notified the Council that it does not intend to move to the third stage of EMU on 1 January 1999.
Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut neu vostolle; että se ei aio siirtyä talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen 1. tammikuuta 1999.
As a consequence, as long as the United Kingdom does not change its position, it is under no obligation to adapt its legislation with a view to stage three of EMU.
Tämän vuoksi Yhdistyneen kuningaskunnan ei tarvitse mukauttaa lainsäädäntöään talousja rahaliiton kolmannen vaiheen varalta niin kauan kuin se ei muuta kantaansa.
Compatibility of national legislation with the Treaty and the Statute of the European System of Central Banks
Arviointi on tehtävä jos ja kun Yhdistynyt kuningaskunta päättää osallistua talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen.
The price stability criterion is defined in the first indent of Article 109j(l) of the Treaty: 'the achievement of a high degree of price stability ... will be apparent from a rate of inflation which is close to that of, at most, the three best performing Member States in terms of price stability'.
Hintavakautta koskeva lähentymiskriteeri määritellään perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa: "hintatason korkeatasoisen vakauden toteutuminen on ilmeisiä, jos rahanarvon alenemisaste on lähellä korkeintaan kolmen hintatason vakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion vastaavaa astella."
Protocol No 6 on the convergence criteria develops Article 109j(l), by stipulating in Article 1 that a Member State is convergent in terms of inflation if it 'has a price performance that is sustainable and an average rate of inflation, observed over a period of one year before the examination, that does not exceed by more than 1.5 percentage points that of, at most, the three bestperforming Member States in terms of price stability.
Lähentymiskriteereistä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 6 täsmennetään 109j artiklan 1 kohtaa. Pöytäkirjan 1 artiklassa määrätään, ettäjäsenvaltio on inflaation osalta lähentynyt riittävästi, jos se "on saavuttanut, kestäviin hintatason vakauden ja tarkasteluajankohtaa edeltävän vuoden aikana todetun keskimääräisen rahanarvon alenemisasteen, joka ylittää enintään 1,5 [fjrosenttiyksiköllä] enintään kolmen hintatason vakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion vastaavan asteen.
Inflation shall be measured by means of the consumer price index on a comparable basis, taking into account differences in national definitions'.
Rahanarvon aleneminen lasketaan kuluttajahintaindeksin avulla yhtäläisin jyerustein ottaen huomioon kansallisten määritelmien erot"
Since national consumer price indices (CPIs) diverge substantially in terms of concepts, methods and practices, they do not constitute the appropriate means to meet the Treaty requirement that inflation must be measured on a comparable basis.
Koska kansallisten kuluttajahintaindeksien (KHI) käsitteet, menetelmät ja käytännöt eroavat toisistaan huomattavasti, niiden avulla ei pystytä täyttämään tarkoituksenmukaisella tavalla perustamissopimuksen vaatimusta, jonka mukaan inflaatio on laskettava yhtäläisin perustein.
To this end, the Council adopted on 23 October 1995 a framework regulation (No 2494/95) setting the legal basis for the establishment of a harmonised methodology for compiling consumer price indices in the Member States.
Tämän vuoksi neuvosto antoi 23. lokakuuta 1995 puiteasetuksen (EY) N:o 2494/95, jossa säädetään yhdenmukaistetusta kuluttajahintaindeksien laatimisen menetelmästä.
This regulation laid down a graduated approach to harmonisation comprised of' two steps.
Asetuksessa säädettiin, että yhdenmukaistaminen toteutetaan asteittain kahdessa vaiheessa.
The first step of the harmonisation process consisted in the production by March 1996 of a set of 'interim indices of consumer prices' (IICPs).
Yhdenmukaistamisprosessin ensimmäisessä vaiheessa tuotettiin väliaikaiset kuluttajahintaindeksit (VKHI) maaliskuussa 1996.
interim indices were based entirely on existing national CPIs, adjusted solely so as to make the coverage of goods and services as similar as possible.
joita muutettiin ainoastaan niin, että ne kattoivat mahdollisimman samanlaisen hyödyke- ja palveluvalikoiman.
The IICPs were used in the 1996 convergence reports presented by the Commission and the EMI.
Väliaikaisia kuluttajahintaindeksejä käytettiin komission ja ERIn vuoden 1996 lähentymisraporteissa. porteissa.
The second step of the harmonisation process resulted in the construction of 'harmonised indices of consumer prices' (HICPs).
Yhdenmukaistamisprosessin toisessa vaiheessa kehitettiin yhdenmukaistetut kuluttajahintaindeksit (YKHI).
They are compiled by the Member States and harmonised in several methodological areas as well as with regard to coverage (for more details see the annex to this chapter).
YKHIt laaditaan jäsenvaltioissa, ja niiden laatimismenetelmiäja kattavuutta on yhdenmukaistettu (yksityiskohtaisempia tietoja on tämän luvun liitteessä).
The first set of HICPs was published in March 1997, with historical series dating back to January 1995.
Ensimmäiset YKHIt julkaistiin maaliskuussa 1997, ja niiden aikasarjat alkavat tammikuusta 1995.
Even though certain elements in their construction remain to be fully harmonised, the HICPs in their current shape represent a very substantial advance and clearly constitute much more com parable and reliable data for the assessment of price stability and inflation convergence in the Member States than the national CPIs.
Vaikka joitakin nykyisten YKHIen laatimiseen liittyviä seikkoja on vielä yhdenmukaistettava, ne merkitsevät erittäin huomattavaa edistymistä ja tarjoavat selvästi vertailukelpoisempaa ja luo tettavampaa tietoa hintavakauden ja inflaatiovauhtien lähentymisen arviointia varten kuin kansalliset kuluttajahintaindeksit.
The time series for the HICPs have only been available from January 1995.
Yhdenmukaistettujen hintaindeksien aikasarjoja on saatavina ainoastaan tammikuusta 1995.
As a result, the analysis of recent inflation trends based on these indices could not start before January 1996.
Sen vuoksi viimeaikaista inflaatiokehitystä voidaan analysoida näiden indeksien perusteella vasta tammikuusta 1996 alkaen.
Over the last two years, further head way towards price stability and inflation convergence has been made throughout the Community.
Kahden viime vuoden aikana hintavakaudessa ja inflaatio vauhtien lähentymisessä on edelleen edistytty koko yhteisössä.
Inflation in the Community as a whole as measured by the HICP (percentage change on a year earlier) declined steadily from 2.7% in January 1996 to 1.5% in April 1997.
Koko yhteisön YKHIllä mitattu inflaatiovauhti (prosentuaalisena muutoksena edellisvuoden vastaavasta ajankohdasta) hidastui tasaisesti vuoden 1996 tammikuusta, jolloin se oli 2,7%, vuoden 1997 huhtikuuhun, jolloin se oli 1,5 %.
It edged up marginally during the summer of 1997 due to temporan' factors such as a pick-up in import prices resulting from the effective depreciation of' Community currencies as well as increases in indirect taxation and/or administered prices in some countries.
Kesällä 1997 inflaatio nopeutui hiukan, mikä johtui väliaikaisista tekijöistä kuten yhteisön valuuttojen efektiivisen heikentymisen aiheuttamasta tuontihintojen noususta sekä joissakin maissa välillisten verojen tai hallinnoitujen hintojen korotuksista tai molemmista.
Since October 1997, inflation has resumed its downward trend, reaching a low of 1.3% in January 1998.
Lokakuusta 1997 alkaen inflaatio alkoi jälleen hidastua ja oli hitaimmillaan tammikuussa 1998, jolloin se oli 1,3 %.
In the 10 Member States where the annual inflation rate was close to or below 2% in January 1996 (Belgium, Denmark, Germany, France, Ireland, Luxembourg, the Netherlands, Austria, Finland and Sweden) inflation remained generally subdued until January 1998 (see Graph 3.1).
Niissä kymmenessä jäsenvaltiossa, joissa vuotuinen inflaatiovauhti oli noin 2 % tai hitaampi tammikuussa 1996 (Belgia, Tanska, Saksa, Ranska, Irlanti, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Suomi ja Ruotsi), inflaatio pysyi yleisesti ottaen maltillisena tammikuuhun 1998 saakka (kuvio 3.1).
However, during the period under review, in some of these countries (Belgium, Denmark, Ireland and Austria) inflation temporarily exceeded 2% but fell back significantly thereafter.
Eräissä näistä maista (Belgia, Tanska, Irlanti ja Itävalta) inflaatio kuitenkin nopeutui väliaikaisesti yli 2 prosenttiin tarkastelujakson aikana, mutta hidastui huomattavasti sen jälkeen.
Only in the Netherlands and Sweden has there been a more pronounced and sustained rise in inflationary pressure, during the second half of 1997.
Ainoastaan Alankomaissa ja Ruotsissa inflaatiopaineet lisääntyivät enemmän ja pysyvämmin vuoden 1997 loppupuolella.
In the former country, this acceleration basically reflected the combined impact of the continued strong pace of output growth, leading to a closing of the output gap and a gradual tight ening of labour market conditions, and the depreciation of the guilder in effective terms.
Guldenin efektiivisen kurssin heikentymisen vaikutuksen pienentyessä ja kansainvälisten raaka-ainehintojen laskun vuoksi tuontihintojen nousu hidastui huomattavasti, mitä seurasi inflaation jyrkkä hidastuminen.
However, under the impact of a marked slowdown in import prices, reflecting both the fading impact of the depreciation of the guilder in effective terms and a fall in the international prices of raw materials, inflation fell sharply during the last couple of months, reaching 1.6% in Januar)' 1998.
Tammikuussa 1998 Alankomaiden inflaatio vauhti oli 1,6 %. Ruotsissa hintojen nousu on kiihtynyt huomattavasti 12 viime kuukauden aikana.
In Sweden, several factors are behind the marked pick-up in price increases over the last 12 months, including: the unwinding of some special factors which sent inflation down to a very low level in 1996 (such as a reduction in VAT on food and a strong appreciation of the crown), increased indirect taxes, higher administered prices and an acceleration in wage increases.
Nousun taustalla on useita tekijöitä: eräiden erityistekijöiden vaikutuksen lakkaaminen, joiden vuoksi inflaatio hidastui huomattavan alhaiseksi vuonna 1996 (kuten ruuan arvonlisäveron alentaminen ja kruunun voimakas vahvistuminen), välillisten verojen ja hallinnoitujen hintojen korotukset ja palkankorotusten kiihtyminen.
However, following the temporary rises due to these specific factors, and under the influence of a tightening of both monetary and budgetary policies, inflation stopped increasing from September 1997 onwards, and even slowed down to just above 2% in January 1998.
Näiden erityistekijöiden aiheuttaman inflaation väliaikaisen nopeutumisen jälkeen ja raha-ja finanssipolitiikan kiristyessä inflaation kiihtyminen pysähtyi syyskuusta 1997 alkaen ja inflaatio jopa hidastui runsaaseen 2 prosenttiin tammikuussa 1998.
In the remaining Member States, significant progress has been achieved with inflation performance and, with the exception of' Greece, they have succeeded in reducing their rates of inflation to below 2%.
Muissa jäsenvaltioissa inflaatiovauhtia on onnistuttu hillitsemään merkittävästi, ja Kreikkaa lukuun ottamatta jäsenmaat ovat onnistuneet hidastamaan inflaatiovauhtinsa alle 2 prosenttiin.
In Portugal, where inflation stood at 2.5% in early 1996, a containment of wage increases, continued strong productivity gains and subdued import prices have supported disinflation.
Portugalissa, jossa inflaatio oli 2,5 % vuoden 1996 alussa, inflaation hidastumista on tukenut hillitty palkankorotuslinja, jatkuva vahva tuottavuuden kasvu ja maltilliset tuontihinnat.
Against a background of robust economic growth but helped by sterling appreciation, the United Kingdom has succeeded in achieving a satisfactory degree of price stability and inflation convergence.
Vahvan talouskasvun oloissa ja punnan vahvistumisen tukemana Yhdistynyt kuningaskunta on onnistunut saa vuttamaan tyydyttävän hintavakauden ja inflaation lähentymisen.
Having hovered around 3.75% throughout most of 1996, inflation in Spain dropped rapidly in 1997.
Espanjassa inflaatio hidastui nopeasti vuonna 1997, kun se oli vielä 33/4% tuntumassa lähes koko vuoden 1996.
In Italy, following a blip in 1995, which to a large extent reflected the impact of currency depreciation,
Italiassa inflaatio on hidastunut tasaisesti ja huomattavasti kahden viime vuoden aikana
Inflation rates (HICP) in the Member States and the Community
Inflaatio (YKHI) jäsenvaltioissa ja yhteisössä
(percentage change on a yearly basis, T/T-12)
(prosenttimuutos edellisen vuoden vastaavasta ajankohdasta, T/T ­ 12)
inflation has fallen steadily and significantly over the last two years.
vuoden 1995 poikkeuksellisen kiihtymisen jälkeen, joka johtui lähinnä valuutan heikentymisen vaikutuksesta.
In Spain and Italy, these favourable developments were brought about under the combined influence of a steadfast stability-oriented monetar)' policy and structural improvements in the functioning of labour, product and service markets.
Espanjassa ja Italiassa suotuisa inflaatiokehitys johtui määrätietoisen vakauteen tähtäävän rahapolitiikan ja työ­, hyödyke­ ja palvelumarkkinoiden toiminnan rakenteellisten parannusten yhteisvaikutuksesta.
Finally, in Greece, inflation has shown a further convergence with the other Member States.
Lopuksi mainittakoon, että Kreikan inflaatio on edelleen lähentynyt muiden jäsenvaltioiden inflaatiovauhtia.
It declined from about 8% in early 1996 to 4.3% in January 1998 against a background of broad exchange rate stability and further budgetar)' consolidation.
Se hidastui vuoden 1996 alun noin 8 prosentista 4,3 prosenttiin tammikuussa 1998 suuren valuutta­kurssivakauden ja julkisen talouden edelleen jatkuvan vahvistumi­sen ansiosta.
Continued high wage pressure, however, hindered more visible headway towards price stability.
Jatkuvien voimakkaiden palkkapaineiden vuoksi Kreikka ei kuitenkaan kyennyt saavuttamaan hintavakaustavoitetta tätä selvemmin.
The assessment of the price convergence criterion as laid down in Protocol No 6 of the Treaty requires an operational definition encompassing two elements: first, the definition of 'the average rate of inflation, observed over a period of one year before the examination', and, secondly, the calculation of the reference value against which Member States' price performance will be assessed.
Kuten perustamissopimuksen pöytäkirjassa N:o 6 säädetään, hinta­vakauden lähentymisen arvioinnissa tarvitaan kahta operationaalista määritelmää: ensiksi "tarkasteluajankohtaa edeltävän vuoden aikana todet­tua keskimääräistä rahanarvon alenemisastetta" koskeva määritelmä ja toiseksi sen viitearvon laskeminen, jonka suhteen arvioidaan, ovatko jäsenvaltiot saavuttaneet hintavakaustavoitteen.
In this report, in continuation of the practice followed in previous reports('), the following operational definitions have been used.
Tässä raportissa käytetään seuraavia operationaalisia määritelmiä, joita on käytetty jo edellisissä raporteissa (').
A Member State's average rate of inflation, observed over a period of one year, is measured by the percentage change in the arithmetic average of the last 12 monthly indices relative to the arithmetic average of the 12 monthly indices of the previous period ('-').
Jäsenvaltion inflaatio mitataan kahdentoista viimeisen kuukausi­indeksin aritmeettisen keskiarvon prosentuaalisena muutoksena edellisen kauden kahden­toista kuukausi­indeksin aritmeettisesta keskiarvosta (­). Viitearvo
The commonly used inflation rate is calculated as the percentage change in the consumer price index of the latest month over the index for the equivalent month of the previous year.
(Englanniksi European Economy ­julkaisun liitteessä A, N:o 1, tammikuu 1997.
However, this inflation rate may vary importantly from month to montli because of possible base effects due lo exceptional factors such as changes in indirect taxes.
('■) Tämä inflaation mittari on valittu, koska se kuvaa inflaatiokehitystä yhden vuoden aikana kuten perustamissopimuksessa edellytetään.
unweighted arithmetic average of the inflation rates of' the three best-performing Member States plus 1.5 percentage points.
lasketaan kolmen hintavakaudeltaan parhaan jäsenvaltion inflaatio vauhdin painottamattomana aritmeettisena keskiarvona, johon lisätään 1,5 prosenttiyksikköä.
Over the year from February 1997 to January 1998, the three best performances in terms of price stability were seen in France, Ireland and Austria (see Table 3.1).
Vuoden aikana (helmikuusta 1997 tammikuuhun 1998) kolme hin tavakauden parhaiten saavuttanutta maata olivat Ranska, Irlanti ja Itävalta (taulukko 3.1).
The mean of the three bestperforming Member States' inflation rates was 1.2%.
Kolmen inflaatiotavoitteessa parhaiten suoriutuneen maan keskiarvo oli 1,2 %.
This results in a reference value of 2.7%.
Näin ollen viitearvo on 2,7 %.
In January 1998, 14 Member States had an average inflation rate well below the reference value, the exception being Greece.
Tammikuussa 1998 inflaatiovauhti oli selvästi viitearvon alapuolella 14 jäsenvaltiossa, poikkeuksena Kreikka.
It is worth noting that if the reference value was to be measured by the country with the lowest inflation rate (namely Austria) plus 1.5 percentage points, the strictest possible way in which the reference value could be defined, inflation in all these 14 Member States would still stand below the reference value (:l).
On syytä todeta, että jos vii tearvon määrittelyssä sovellettaisiin tiukinta laskutapaa eli hitaimman inflaation maan (Itävalta) inflaatiovauhtiin lisättäisiin 1,5 pro senttiyksikköä, näiden 14 jäsenvaltion inflaatio pysyisi edelleen viitearvon alapuolella (:!).
Over the period for which a reference value can be calculated using the HICPs, the reference value edged up marginally from 2.5% in December 1996 to 2.7% in January 1998 (see Table 3.2).
Ajanjaksolla, jolta viitearvo voidaan laskea YKHIn avulla, viitearvo nousi hiukan: se oli 2,5 % joulukuussa 1996 ja 2,7 % tammikuussa 1998 (taulukko 3.2).
This gradual increase does not reflect signs of any rekindling of inflationary pressures in the Community, but rather a gentle upward movement from the exceptionally low rates of inflation observed in some Member States at the beginning of the period.
Tämä hienoinen nousu ei ilmennä inflaatiopaineiden lisääntymistä yhteisössä vaan pikemminkin lievää inflaation nopeutumista joissakin jäsenvaltioissa, joissa inflaatio oli poikkeuksellisen hidas jakson alussa.
Over the period under review, the composition of the reference group of the three best performers remained unchanged from December 1996 to September 1997 but changed frequently thereafter.
Tarkastelujakson aikana kolmen parhaan maan viiteryhmän kokoonpano säilyi muuttumattomana joulukuusta 1996 syyskuuhun 1997, mutta muuttui useaan otteeseen sen jälkeen.
No Member State has belonged unfailingly to the reference group.
Mikään jäsenvaltio ei ole ollut tässä ryhmässä kaiken aikaa.
Convergence in price inflation, which was already quite remarkable at the end of 1996, has strengthened further over the last 12 months.
Inflaatiovauhtien lähentyminen, joka oli huomattavaa jo vuoden 1996 lopussa, on vahvistunut edelleen viimeisten 12 kuukauden aikana.
Whereas 11 Member States recorded an average inflation rate below the reference
Kun vielä joulukuussa 1996 inflaatioviitearvo alittui 11 jäsenvaltiossa, tarkastelujakson aikana tämä ryhmä kasvoi 13 jäsenvaltioon kesäkuussa 1997 ja 14 jäsenvaltioon heinäkuussa 1997, kun ensin Italia ja Portugali ja sit-
(:l) Consequently, alternative methods for calculating the reference value, as detailed in the 1996 convergence report, would give an identical number of countries below the reference value.
(') Näin ollen viitearvon vaihtoehtoiset laskemistavat. joita käsiteltiin vuoden 1996 lähentymisraportissa, johtaisivat samaan-viitearvon alittavien maiden lukumäärään.
Inflation convergence
Inflaatiovauhtien lähentyminen
(inflation measured by the percentage change in the HICP) (')
(inflaatio niitattuna YKHIn prosenttimuutoksena) (')
Three best performers
Kolme hintavakaudeltaan parasta maata:
Member States below reference value
Jäsenvaltiot, joiden inflaatio alittaa viitearvon
Member State above reference value
Jäsenvaltio, jonka inflaatio ylittää viitearvon
(') Measured by the arithmetic average of the latest 12 monthly indices relative to the arithmetic average of the 12 monthly indices of the previous period.
(') Viimeisten 12 kuukausi­indeksin aritmeettisen keskiarvon prosenttimuutos verrattuna edeltäneiden 12 kuukau­den kuukausi­indeksien keskiarvoon.
O Unweighted arithmetic average of the three best performers in terms of inflation plus 1.5 percentage points.
f) Kolmen hintavakaudeltaan parhaan jäsenvaltion inflaatiovauhtien painottamaton aritmeettinen keskiarvo, johon on lisätty 1,5 prosenttiyksikköä.
value in December 1996, this group was extended to 13 in June 1997 and 14 in July 1997, as first Italy and Portugal, and then Spain, succeeded in bringing down their average inflation rate to, or below, the reference value (see Table 3.2. and Graph 3.2).
ten Espanja onnistuivat hidastamaan keskimääräisen inflaationsa viite­arvon tasolle tai sen alapuolelle (taulukko 3.2 ja kuvio 3.2).
Evolution of the inflation reference value and of the group of countries respecting it(')
Inflaation viitearvon ja viitearvon saavuttaneiden maiden kehitys (') viitearvo
Number of Member States respecting reference value
Kolme hinta­vakaudeltaan parasta maata viitearvon saavuttaneiden jäsenvaltioiden lukumäärä n ι