natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 30 of the EC Treaty does not preclude a national provision such as Article 4 of the Law of 10 April 1990.
Edellä mainitun 10.4.1990 annetun lain 4 pykälän kaltainen kansallinen säännös ei ole EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan vastainen.
Community law precludes a Member State from invoking Article 36 of the EC Treaty to justify a limi­tation of exports of goods to another Member State on the sole ground that, according to the first State, the second State is not complying with the requirements of a Community harmonizing directive which pursues
On yhteisön oikeuden vastaista, että jäsenvaltio vetoaa EY:n perustamissopimuksen 36 artiklaan perustellakseen tavaroiden viennin rajoittamisen toiseen jäsenvaltioon pelkästään sillä, että sen mukaan tuojavaltiossa ei noudateta sellaisen yhteisön yhdenmukaistamisdirektiivin säännöksiä, jonka tavoite on sama, johon myös 36 artiklaan vetoamisella pyritään, ja jossa ei kuitenkaan sää-
13.6.1996: Case C­170/95 national de l'emploi v Spataro.
1.8.12 3.5.1996 — Asia C-399/95R — Saksa/ komissio.
Transport
Tulliliitto
6.6.1996: Case C­127/94 The Queen ν Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte H. & R. Ecroyd Holdings and Ecroyd. OJ C 210, 20.7.1996 OJ C 210, 20.7.1996
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö
13.6.1996: International ν HZA OJ C 210, 20.7.1996
EY:n perustamissopimuksen
Convention on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters
Oikeudellista toimivaltaa sekä siviiliasioita ja kauppaa koskevien päätösten täytäntöönpanoa koskeva yleissopimus
Protocol of 3 June 1971 — Convention of 27 September 1968
3. kesäkuuta 1971 tehty pöytäkirja — 27. syyskuuta 1968 tehty yleissopimus
28.3.1996: Case C­160/95 Commission v Greece.
1.8.29 28.3.1996 — Asia C-161/95 — komis sio/Kreikka.
OJ C 197, 6.7.1996 before the Court of Justice under the second subpara­graph of Article 93(2) of the Treaty on account of the Greek Government's failure to comply with Commis­sion Decision 91/144/EEC of 2 May 1990 on aid granted by the Greek Government to a cement manu­facturer (Halkis Cement Company) and, in addition, annulment of the confirmation of that refusal, expressed in decision D/07743 of 26 July 1994, together, in the alternative, with a declaration that the Commission has failed to act.)
(Komission 9 päivänä kesäkuuta 1994 antaman päätöksen D/05268 kumoaminen siltä osin kuin komissio kieltäytyy sillä viemästä yhteisöjen tuo mioistuimeen EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan perusteella tapa usta, jossa Kreikan hallitus ei ole pannut täytäntöön komission 2 päivänä 1990 antamaa päätöstä
28.3.1996: Case C ­161/95 Commission ν Greece.
Tiedote EU 7/8-1996
The applicant was ordered to bear its own costs and to pay the costs of the Commission.
Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan samoin kuin komission oikeudenkäyntikuluista.
Commission
Tulliliitto
Commission
EY:n perustamissopimuksen
10.7.1996: Case C­482/93 Weber and Others v Commission.
1.8.39 10.7.1996 — Asia C­482/93 — Martin Weber ja Maria Weber ja Martin Weber GbdR/komissio.
Articles 178 and 215 of the EC Treaty
178 ja 215 ar­
Main decisions
EY:n perustamissopimuksen
Article 178 and 215 of the EC Treaty
EY:n perustamissopimuksen
Institutional matters
EY.n perustamissopimuksen artikla
178 and 215 of the EC Treaty
178 ja 215
5.6.1996: Case T­398/94 Kahn Scheep­Commission.
Viitteet: Neuvoston työjärjestys — EYVL N:o L 304, 10.12.1993 ja tiedote 12-1993, kohta 1.7.11 — muutettu viimeksi päätöksellä 95/24/EY, Euratom, EHTY — EYVL N:o L 31, 10.2.1995 ja tiedote 1/2-1995, kohta 1.9.6
Case T­175/94 Interna­Services ν Commission. OJ C 247, 24.8.1996
1.8.51 21.6.1996 — Asia T-228/95 — S. Lehrfreund Ltd/neuvosto ja komissio.
Analysis of judgments delivered between 1 April and 30 June 1996
Päätös 93/73 l/EY neuvoston ja komission yleisön oikeudesta tutustua neuvoston ja komission asiakirjoihin — EYVL N:o L 340, 31.12.1993 ja tiedote 12-1993, kohta 1.7.6
Commercial policy and dumping
EY.n perustamissopimuksen
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance was precluded by Council Directive 76/207/EEC on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promo­tion, and working conditions.
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö
12-1993, point 1.7.6 The Court dismissed the action brought by the Netherlands for annulment of Council Decision 93/731/EC of 20 December 1993 and the code of conduct concerning public access to Council and Commission documents and Article 22 of the Council's Rules of Proce­dure concerning the same subject.
Tuomioistuin arvioi, että neuvoston direktiivi 76/207/ETY miesten ja naisten tasaarvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen estää transseksuaalin irtisanomisen sukupuolenvaihdoksesta johtuvasta syystä.
Although the action had been brought because of disagreement on the content of the decision and because the Netherlands favoured broader public access, only the legal basis for the decision was contested.
Vaikka kanne tehtiin päätöksen sisältöä koskevan erimielisyyden vuoksi Alankomaiden toivoessa suurempaa julkista avoimuutta, kantaja kiisti ainoastaan päätöksen oikeudellisen perustan.
According to the Netherlands, the Council had been wrong to choose as its legal basis Articles 151 (3) of the Treaty and Article 22 of its Rules of Procedure, both of which were concerned solely with its internal organization.
Alan komaiden mukaan neuvosto otti virheellisesti päätöksen oikeudelliseksi perustaksi EYn pe rustamissopimuksen 151 artiklan 3 kohdan sekä neuvoston työjärjestyksen 22 artiklan, jotka koskevat ainoastaan neuvoston sisäistä järjestystä.
The Court took the view that the directive was simply the expression, in the material field, of the principle of equality, which was one of the fundamental principles of Community law and was intended to ensure that there was no dis­crimination whatsoever on grounds of sex.
Tuomioistuimen mukaan tämä direktiivi on sovellusalallaan ilmaus yhteisön oikeuden pe rusperiaatteisiin kuuluvasta tasa-arvon periaatteesta.
To tolerate such discrimination in respect of trans­sexuals would be tantamount to a failure to re­spect the dignity and freedom to which they were entitled and which the Court had a duty to safeguard.
Tuomioistuin katsoo, että tämän periaatteen tarkoituksena on ehkäistä kaikki sukupuoleen perustuva syrjintä ja että "tällaisen syrjinnän salliminen osoittaisi väheksyntää kyseisen henkilön ihmisarvoa ja vapaut ta kohtaan, joihin hänellä on oikeus ja joita tuomioistuimen on suojeltava".
The Commission, which had adopted the same decision by virtue of its powers of internal orga­nization, intervened in support of the Council.
Komissio, joka hyväksyi saman päätöksen niinikään sisäistä järjestystään koskevan päätösvallan nojalla, asettui tukemaan neuvostoa.
Parliament, on the other hand, intervened in sup­port of the Netherlands.
Parlamentti sitä vastoin asettui tukemaan Alankomaita.
Court judg­ment of 30 April 1996 (Full Court).
Tuomioistuimen tuomio 30 päivänä huhtikuuta 1996 (täysistunto).
Free move­ment of goods.
Tavaroiden vapaa liikkuvuus.
Technical regulations.
Tekniset mää räykset.
National rules not notified to the Commission.
Sellaisten kansallisten määräysten vaikutuksesta, joista ei ole toimitettu tietoja komissiolle.
Reference: Council Directive 83/189/EEC (OJ L 109, 26.4.1983), as last amended by Directive 94/10/EC: OJ L 100, 19.4.1994; Bull. 3-1994, point 1.2.9
Viite: neuvoston direktiivi 83/189/ETY — EYVL N:o L 109, 26.4.1983 — muuteltu viimeksi direktiivillä 94/10/EY — EYVL N:o L 100, 19.4.1994 ja tiedote 3-1994, kohta 1.2.9
The Court pointed out that it was to bring them­selves into line with the trend towards transpar­ency and to comply with the right of access to information (a right consistent with the demo­cratic nature of the institutions) that the Council and the Commission had decided to amend their Rules of Procedure, which until then had been based essentially on the need for confidentiality.
Tuomioistuin muistuttaa, että toimielimet ovat muuttaneet sisäistä järjestystä koskevia, aikaisemmin olennaisilta osiltaan salaisuuden periaatteelle perustuneita sääntöjään nimenomaan mukautuakseen kehitykseen, joka on suuntautunut kohti avoimuutta ja toimielinten kansanvaltaiseen luonteeseen liittyvää tiedon saantioikeutta.
Until such time as the Community adopted gen­eral rules governing the public's right of access to documents held by its institutions, those insti­tutions had to take measures to process requests for information on the strength of their own powers of internal organization.
Tuomioistuin toteaa, että niin kauan kuin yhteisön lainsäädäntövallan harjoittaja ei ole hyväksynyt toimielinten asiakirjojen julkista saatavuutta koskevaa yleistä säännöstä, toimielimet voivat toteuttaa tiedon saantia koskeviin pyyntöihin liittyviä toimen piteitä niiden oman, sisäistä järjestystä koskevan toimivallan nojalla.
It rejected the arguments put forward by Parliament, which had no reason to involve itself in the exercise of powers specific to the other institutions.
Tuomioistuin hylkää parlamentin perustelut, koska tämä ei ole mukana muiden toimielinten asianomaisen oman toimivallan harjoittamisessa.
The Court deemed the application inadmissible in that it was directed against the code of con­duct, an act which was the expression of purely voluntary coordination and was not intended to have legal effects.
Tuomioistuin katsoo kanteen aiheettomaksi siltä osin, kuin se on suunnattu sellaista "käytännesääntöä" vastaan, joka muodostaa "säännöksen, joka on yksinkertaisesti vapaa ehtoisen yhteensovittamisen ilmaus" ja jota ei ole tarkoitettu "vaikuttavan oikeuden kaltaisesti". sesti".
This judgment answers a question which has long been the subject of controversy with the Member States, namely whether a Member State's failure to notify the Commission of tech­nical regulations within the meaning of Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision of informa­tion in the field of technical standards and regu­lations renders the national rules in question inapplicable, so that they have no legal effect for individuals.
Tämä tuomio antaa vastauksen kysymykseen, josta jäsenvaltiot ovat käyneet pitkää väittelyä. Kysymys koski sitä, merkitseekö jäsen valtion teknistä määräystä koskevien tietojen toimittamista komissiolle koskevan velvoitteen laiminlyöminen teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY tarkoittamassa merkityksessä kyseisen määräyksen soveltamattomuutta siinä mielessä, että jäsenvaltio ei voi edellyt tää yksityishenkilöiltä määräyksen sovelta mista.
The Court ruled that technical regu­lations which had not been notified were indeed inapplicable.
Tuomioistuin katsoo, ettei sellaista teknistä määräystä tule soveltaa, jota ei ole annettu tiedoksi.
Thus, any Member State which fails to notify technical regulations as required by Directive 83/189/EEC may not apply them to individuals. The Court also ruled that the national courts must decline to apply such regu­lations.
Näin ollen jäsenvaltio, joka laiminlyö direktiivin 83/189/ETY mukaisen teknistä määräystä koskevien tietojen toimittamisen, ei voi edellyttää yksityishenkilöiltä määräyksen noudattamista.
Directive
Lisäksi tuomiois-
Lastly, it was for the national courts to determine whether there was a direct causal link between the breach in question and the damage sustained and to deter­mine the amount of compensation in accordance with the domestic law on liability.
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö tuin katsoo, että tällaisen määräyksen soveltamisesta kieltäytyminen kuuluu kansallisen tuomioistuimen toimivaltaan.
amine it, suggest amendments or propose a har­monizing directive. If Community control were to be effective, any failure to comply with the obligation to give notice of technical regulations consequently rendered such regulations inappli­cable to individuals.
Tuomioistuin toteaa, että kieltäytyminen rajoittaa vientiä tavalla, joka on EYn perusta missopimuksen 34 artiklan vastainen ja jota ei voida perustella sopimuksen 36 artiklan avulla, koska 36 artiklan asiaa koskevien vaatimusten täyttämistä koskevista toimenpi teistä on jo säädetty direktiivillä; jäsenvaltio ei myöskään voi ryhtyä yksipuolisiin korjaaviin toimenpiteisiin toisen jäsenvaltion mah dollisen laiminlyönnin estämiseksi.
Non-compliance with Community law by another Member State. Harmonizing directive.
Toiseksi, rikotussa oikeudellisessa säännöksessä, eli EYn perustamissopimuksen 34 artiklassa, myönnetään yksityishenkilöille oikeuksia, joita kansallisten lain säädäntöjen on suojeltava.
The Court of First Instance found that an indi­vidual could not require the Commission to bring infringement proceedings before the Court under Article 93(2) of the Treaty if a Member State had failed to comply with a Commission decision on State aid.
Tässä tuomiossa tuomioistuin toteaa, että yk sityishenkilö ei voi vaatia komissiota saattamaan tuomioistuimen käsiteltäväksi EYn pe rustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohtaan pe rustuvaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta jäsenvaltiota vastaan tapauksessa, jossa jäsenvaltio ei ole noudattanut valtion tukia koskevaa komission päätöstä.
In this long-awaited judgment, the Court reaf­firmed the principles laid down in its recent rul­ings on the obligation on a Member State to make good any loss caused to individuals as a result of breaches of Community law attribut­able to it.
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö
The action brought in this case related to the fact that the Commission had not initiated proceed­ings against Greece for failing to implement a decision ordering the reimbursement of aid, pending an arbitration court's decision on the dispute.
Viite: neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68 — EYVL N:o L 257, 19.10.1968 — muutettu viimeksi asetuksella (ETY) N:o 2434/92 — EYVL N:o L 245, 26.8.1992 ja tiedote 7/8-1992, kohta 1.3.112
In this particular case, the United Kingdom authorities had refused to issue an export licence for livestock intended for slaughter in Spain on the ground that the animals would be subject to treatment contrary to Council Directive 74/577/EEC of 18 November 1974 on stunning of animals before slaughter.
Tässä tapauksessa kanne koski sitä, että komissio ei ollut nostanut kannetta Kreikkaa vastaan siitä, että tämä ei ollut noudattanut valtion avun takaisin maksamista koskevaa päätöstä asiaa koskevaa välimiespäätöstä odotettaessa. tettaessa.
The Court of First Instance declared inadmis­sible both the application for the annulment of the Commission's refusal to refer matters to the Court of Justice and the application for a decla­ration of failure to act, lodged in respect of that same refusal.
Herra 0'Flynn, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan asettunut irlantilainen entinen siirtotyöläinen, haki kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta hautajaiskorvausta sen jäl keen, kun hänen poikansa oli kuollut Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
It pointed out that the only way in which the Commission could have reacted favourably to the applicant's request would have been to commence proceedings against the Member State for its failure to fulfil its obliga­tions.
Maan viranomaiset eväsivät häneltä korvauksen sillä pe rusteella, että hautaaminen ei tapahtunut Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuten asi assa sovellettavat kansalliset säännökset edellyttävät, vaan Irlannissa.
It was established case-law, however, that individuals were not entitled to bring an action against the Commission for deciding not to institute such proceedings against a Member State.
Korvauksen tarkoituksena on kattaa vain tietyt kulut, mutta ei mahdollisen kuljetuksen aiheuttamia kuluja.
As regards the obligation on the United King­dom to make good the damage resulting from such refusal, the Court found that the three con­ditions set by its earlier rulings had been met.
Tuomioistuin hylkää sekä kanteen, jossa vaa ditaan kumoamaan komission mahdollinen päätös olla saattamatta asiaa tuomioistuimen päätettäväksi, että samaa kieltäytymistä vastaan nostetun laiminlyöntikanteen.
Firstly, the breach of law was sufficiently seri­ous: since the United Kingdom had no choice but to comply with the Community rules, the mere fact that it had infringed them was enough to establish the existence of a sufficiently seri­ous breach.
Tuomiois tuin korostaa, että ainoa hyväksyttävä jatkotoimenpide, johon komissio olisi voinut ryhtyä kantajaosapuolen vaatimuksen suhteen kyseessä olevassa tapauksessa, olisi ollut aloittaa jäsenvaltiota vastaan menettely jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamiseksi.
Secondly, the rule of law infringed, namely Article 34 of the Treaty, had the effect of conferring on individuals rights which the
Pysyvän oikeuskäytännön mu kaan yksityishenkilöillä ei kuitenkaan ole mahdollisuutta nostaa kannetta komission päätöksestä olla aloittamatta tällaista menettelyä jäsenvaltiota vastaan.
The Court of First Instance also found that indi­viduals were not in a position to bring an action against the Commission for failure to act in such a situation.
Lopuksi tuomioistuin arvioi, että yksityishenkilöllä ei myöskään ole mahdollisuutta tehdä tällaisessa tilanteessa laiminlyöntikannetta komissiota vastaan.
It pointed out that an application for a declaration of failure to act could not be lodged unless an obligation to act rested on the institution concerned.
Tuomioistuin muistuttaa, että laiminlyöntikanne on alisteinen sille, että kyseisellä toimielimellä on velvoite toimia asianomaisella tavalla.
The Commission enjoyed powers of discretion under the second paragraph of Article 93(2) and Article 169 of the Treaty and could not be required by any party whatso­ever to adopt a position leading to a particular course of action.
Tuomioistuin katsoo, että komissiolla on EYn perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ja 169 artiklan perustella harkinta- ja arviointi valta, joka sulkee pois kenen tahansa vaati mukset siitä, että komissio ottaisi jonkin tie tyn kannan.
It thus held that the Commission's refusal to ini­tiate proceedings under Article 93(2), which relates to State aid, should be treated in exactly the same way as a refusal to initiate proceedings for non-fulfilment of an obligation under Article 169 and that the Commission should enjoy the same discretionary powers in both cases.
Lopuksi tuomioistuin toteaa, että lukuun ottamatta ruumisarkun kuljettamisesta Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolelle aiheutuneita kustannuksia, joita ei joka tapauksessa korvattu, asianomaisen siirtotyöläisen esittämät kustannukset eivät poikenneet kustannuksista, jotka olisivat aiheutuneet Yh distyneessä kuningaskunnassa tapahtuvasta hautaamisesta.
Court judgment of 23 May 1996 (Fifth Chamber).
Tuomioistuimen tuomio 23 päivänä toukokuuta 1996 (viides jaosto).
Free movement of workers.
Työntekijöiden vapaa liikkuvuus.
Social advantages.
Sosiaaliset edut. Hautajaiskorvaus.
7/8-1992. point 1.3.112
Tiedote EU 7/8-1996
However, where a recommendation based on Article 63(1) appears, as regards its subject mat­ter, to be unconditional and sufficiently precise, it may be relied upon directly by individuals be­fore the national court.
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö
This judgment confirms the Court's broad inter­pretation of the concept of 'social advantage' for migrant workers.
EHTY:n perustamissopimus; tuottajien väli nen syrjintä; kilpailu; EHTY:n perustamissopimuksen suora vaikutus; komission ja kan sallisen tuomioistuimen tuomiovalta.
Change in the obli­gations laid down in a basic directive.
Tuomioistuin päättelee, että 63 artiklan en simmäisellä kohdalla ei ole suoria vaikutuksia, eikä sillä luoda oikeuksia, joita yksityishenkilöt voisivat suoraan hyödyntää kansallisten tuomioistuinten käsittelyssä.
References: Council Directive 91/414/EEC (OJ L 230, 19.8.1991; Bull.
1.8.62 Asia C-303/94 parlamentti/neuvosto tuomioistuimen tuomio 18 päivänä kesäkuuta 1996 (täysistunto).
7/8-1991, point 1.2.203), as last amended by Directive 94/79/EC: OJ L 354, 31.12.1994
Viitteet: Neuvoston direktiivi 91/414/ETY — EYVL N:o L230, 19.8.1991 ja tiedote 7/8-1991, kohta 1.2.203 — muutettu viimeksi direktiivillä 94/79/EY — EYVL N:o L 354, 31.12.1994 Neuvoston direktiivi 94/43/EY — EYVL N:o L 227, 1.9.1994 ja tiedote 7/81994, kohta 1.2.14
Mr O'Flynn. an Irish national resident in the United Kingdom and a former migrant worker, had applied for a funeral payment to the compe­tent authorities following the death of his son there.
Tuomioistuin hylkää neuvoston perustelun, jonka mukaan täytäntöönpanodirektiivi on laillinen, koska se on epätäydellinen ainoastaan yhden perusdirektiivissä määriteltyjä pe riaatteita koskevan kohdan osalta, mutta ei muuten ylitä kyseisessä direktiivissä vahvistettuja täytäntöönpanon rajoja.
The United Kingdom authorities refused to grant it on the grounds that the burial had tak­en place in Ireland and not in the United King­dom as required by the relevant national rules.
Tuomioistuimen mukaan se, että jäsenvaltioiden sallitaan täytäntöönpanodirektiivin perusteella saattaa markkinoille kasvinsuojeluaineita — joiden vaikutuksia kaikkiin pohjavesiin, olipa ne sitten tarkoitettu juomavedeksi tai ei, ei ole tutkittu — muuttaa perusdirektiivissä jäsen valtioille säädettyjen velvoitteiden laajuutta.
The Court annulled Council Directive 94/43/EC of 27 July 1994 establishing Annex VI to Direc­tive 91/414/EEC concerning the placing of plant protection products on the market.
Tällä tuomiolla tuomioistuin kumoaa 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston di rektiivin 94/43/EY, jolla vahvistettiin kasvinsuojeluaineiden saattamisesta markkinoille annetun direktiivin 91/414/ETY liite.
The directive thus annulled laid down implementing provi­sions which, without going beyond the pre­scribed framework, were incomplete in one re­spect as regards observance of the principles defined by the basic directive.
Täten tuomioistuin kumoaa täytäntöönpanodirektiivin, joka ei ylitä määrättyjä täytäntöönpanon rajoja, mutta on epätäydellinen yhdessä perusdirektiivissä määriteltyjä periaatteita koskevassa kohdassa.
The Court found that the payment constituted a 'social advantage' within the meaning of Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 and that migrant workers were entitled to that advantage under the same conditions as national workers. The national rule whereby payment could be made only for burials in the United Kingdom was held to be indirectly discriminatory as it was liable to affect migrant workers more than national workers and was therefore likely to place them at a particular disadvantage.
Tuomioistuin vahvistaa pe rinteisen oikeuskäytäntönsä, jonka mukaan neuvosto voi hyväksyä yleisluontoisen direktiivin EY:n perustamissopimuksessa määritellyn menettelyn mukaisesti määräämällä täytäntöönpanotoimenpiteiden hyväksymisestä suppean menettelyn mukaisesti kuulematta parlamenttia.
There could be no justification for this rule.
Tuomioistuin muistuttaa kuitenkin siitä, että täytäntöönpanodirektiivin on
The Court reaffirmed its earlier rulings whereby it had consistently held that the Council could adopt a general directive in accordance with the procedure laid down by the Treaty by adopting implementing measures under a shorter proce­dure, without consulting Parliament.
Tällä päätöksellä tuomioistuin edellyttää, että komissio täsmentää yksityiskohtaisesti ja konkreettisesti syitä, joiden vuoksi se katsoo, että tiettyjä sisäisiä asiakirjoja ei voi antaa tiedoksi kanteen osapuolille.
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance which is laid down in Article 23 of the (ECSC) Statute of the Court, the institution whose act is contested must forward to the Court all the evi­dence relating to the case before it.
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö tävissä.