natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The proportion of men finding a job after being in education or training who went into a temporary work in the Union was much the same as in respect of those moving from unemploy­ment, at just under a half (Graph 178).
Niiden miesten osuus, jotka osallistuttuaan koulutukseen tai ammatilliseen koulutukseen löysivät työpaikan ja siirtyivät tilapäiseen työhön, oli unionin alueella hieman alle puolet, eli lähes sama kuin niiden, jotka olivat olleet työt töminä (kaavio 178).
However, in Germany, over 70% of men going into employment after being in educa­tion or training moved into a temporary job, and in France, 65% (Graph 179).
Saksassa kuitenkin yli 70% koulutukseen tai ammatilliseen koulutukseen osallistumisen jälkeen työhön siirtyvistä miehistä sai tilapäisen työn. Ranskassa tämä osuus oli 65% (kaavio 179).
In these two countries, therefore, as well as in Greece, Spain and Portugal, where the proportion was also over 60%, the normal tendency seemed to be for a young man's first job to be one with a fixed­term contract or period of probation.
Näissä maissa sekä Kreikassa, Espanjassa ja Portugalissa, joissa osuus oli yli 60%, nuorten miesten ensimmäinen työpaikka oli tavallisesti määräaikaisella sopimuksella tai koeajalla.
Indeed, in all Member States, around 30% or more of men went into temporary rather than permanent jobs after leaving education and initial training.
Itse asiassa kaikkien jäsenmaiden osalta miehistä noin 30% tai enemmän siirtyi koulutuksen tai alkuopetuksen jälkeen tilapäisiin töihin vakituisen työpaikan sijasta.
In fact in Greece temporary employment agencies are prohibited, while in Spain and Italy measures have only recently been introduced to lift the prohibition on temporary em­ployment agencies.
Määräaikaiset sopimukset ovat sallittuja kaikissa jäsenvaltioissa ja yhdeksässä kahdestatoista valtiosta niitä säädellään.
In the four years of recession, 1991 to 1994, in the Union as a whole, the proportion moving from unemployment into work who went into a temporary job was the same as in the earlier four years.
Neljänä lamavuotena 19911994 tilapäiset työt aloittavien osuus työttömyyden jälkeen töihin menevistä oli koko unionin osalta sama kuin edellisenä neljänä vuotena.
The experience in Member States, however, was mixed.
Eri jäsenmaiden kokemuksissa oli kuitenkin eroja.
In four cases — Denmark, Spain, France and Ireland — it went up, in Spain, substantially to 85% and in France to almost a half from 41%, in Belgium, it remained much the same and in the other countries, it fell, markedly so in Greece and Portugal, matching the fall in the share of jobs which were temporary in the economy.
Neljässä maassa — Tanskassa, Espanjassa, Ranskassa ja Irlannissa — osuus nousi, Espanjassa huomattavasti 85 prosenttiin ja Ranskassa melkein puolella 41 prosentista, Belgiassa osuus pysyi lähes ennallaan ja muissa maissa se laski. Kreikassa ja Portugalissa lasku oli merkittävää vastaten tilapäisten työpaikkojen osuuden laskua taloudessa.
The differences between the two types of working are that basically where restrictions exist on the maxi­mum duration of each type of working ■— and this is the case in half the Member States — the maximum dur­ation of temporary contracts is often far less than it is for fixed­term con­tracts.
Tilapäistä työtä säädellään kuitenkin huomattavasti enemmän. Kreikassa ti lapäisen työn välitystoimistot ovat itse asiassa kiellettyjä, ja Espanjassaja Italiassa on vasta hiljattain toteutettu toimenpiteitä, joilla tilapäistä työtä vä littävien toimistojen kielto on kumottu.
In the case of those moving from education or training into work, the proportion going into temporary jobs over the Union as a whole rose to 53% in the recession years.
Koulutuksesta tai ammatillisesta koulutuksesta työhön siirtyvien kohdalla tilapäisten työpaikkojen osuus nousi koko unionissa 53 prosenttiin taantumavuosien aikana.
The proportion increased in Spain, France, Ireland and the Netherlands, especially in Spain, where the figure reached 83% almost as
Erityisesti osuus kasvoi Espanjassa, jossa se saavutti 83 prosentin tason, mikä on lähes yhtä suuri osuus kuin työttömyyden jälkeen töihin siirtyvien kohdalla.
177 Flows of unemployed men into temporary jobs, 1987-90 and 1991-94
177 Työttömien miesten siirtyminen tilapäiseen työhön 1987-90 ja 199194
176 Share of the unemployed who found temporary jobs in the Union, 1987-94
176 Tilapäistä työtä saaneiden työttömien osuus unionissa 1987-94
100 now in employment now ¡n employment D Unemployed finding temporary jobs
% aiemmin työttömistä, jotka nyt ovat työssä Π Työttömiä, jotka saavat tilapäistä työtä
■ Men
■ Miehet
Π Women
O Naiset
■ Temporary as % employees I: 1992-94; D: excludes new Länder
I: 1992-94; D: lukuun ottamatta uusia osavaltioita
Excluding I of variation between Member States as for men, with the proportion in Spain and Portugal being around 70% and in Luxembourg and the UK 20%.
Lukuun ottamatta: I saaneiden osuus työttömyyden jälkeen töihin siirtyvistä naisista hieman pienempi kuin miesten jaksolla 1987­1990.
high as in respect of those moving from unemployment, and fell markedly in Greece and Portugal, in both cases, to under half.
vuoksi, tilapäiseen työhön siirtyvien osuus oli hyvin paljon alhaisempi, vain noin 17% koko unionissa (kaavio 182).
Nevertheless, only in Belgium, Luxembourg and the UK, did less than 40% of men leaving education or training go into temporary jobs over this period.
Vain Espanjassaja Portugalissa tämä osuus oli yli puolet ja muista unionin maista ainoastaan Kreikassa ja Irlannis­sa yli neljännes (kaavio 183).
In the case of those moving from education and training, the proportion of women going into temporary rather than permanent work was also less than for men, at just under 40% (Graph 181).
Koulutuksesta ja ammatillisesta koulutuksesta siirtyvien osalta niiden naisten osuus, jotka siirtyivät tilapäiseen työhön pysyvän sijasta, oli miehiä pienempi ollen alle 40 prosenttia (kaavio 181).
Again the variation between Member States was similar to that for men, with both Germany and France having relatively high figures (74% for the former, 59% for the latter) and the UK and Luxembourg having relatively low figures, though still around 30%.
Jäsenmaiden väliset erot olivat samanlaiset kuin miesten kohdalla siten, että osuus Sak­sassa ja Ranskassa oli suhteellisen suuri (74 ja 59 prosent­tia) ja osuudet Isossa­Britanniassa ja Luxemburgissa suhteellisen pienet, mutta kuitenkin noin 30 prosenttia.
Despite the slightly higher share of women than men in fixed­term jobs, the proportion of women moving from unem­ployment into work who took up temporary employment was somewhat less than in the case of men in the period 1987 to 1990.
Lamavuosien aikana 1991­1990 tilapäistöitä ottavien osuus työttömyyden jälkeen työmarkkinoille tulevista naisista nousi koko unionin osalta 47 prosenttiin, mikä on huomattavasti entistä lähempänä miesten vastaavaa astetta.
Over the Union as a whole, the figure averaged 42% during these years (Graph 180), following a similar pattern
Kuten miestenkin kohdalla, osuus nousi kuitenkin merkittävästi ainoastaan neljässä jäsenmaassa: Tanskas­sa, Espanjassa, Ranskassa ja Irlannissa.
For women moving into work after being inactive for other reasons, mainly to do with family responsibilities, the propor­tion going into temporary employment was very much lower at only around 17% in the Union as a whole (Graph 182).
Niiden naisten kohdalla, jotka siirtyivät työhön oltuaan epäaktiivisia muista syistä, pääasiassa perhevelvoitteiden
178 Share of those in education and training who found temporary jobs in the Union, 1987-1994
178 Koulutuksessa ja ammatillisessa koulutuksessa olleiden osuus tilapäistä työtä saaneista
179 Flows of men in education/training into temporary jobs, 1987-90 and 1991-94
% työntekijöistä unionissa 1987-1994
% those previously in education/training now in employment
V a aiemmin koulutuksessa/ammatillisessa
% those previously in education/training now In employment
1987­90 ja 1991­94 % aiemmin koulutuksessa/ammatillisessa koulutuksessa olleet, jotka nyt ovat töissä Π Koulutuksessa/ammatillisessa koulutuksessa olleet miehet, jotka saavat tilapäistä työtä ■ Tilapäiset %:ina työntekijöistä koulutuksessa olleet, jotka nyt ovat töissä ■ Miehet 80 I- D Naiset
D Men in education/training finding temporary jobs ■ Temporary as % employees 1:1992-94; D: excludes new Länder
1:1992-94; D: lukuun ottamatta uusia osavaltiota (Länder) lii
181 Flows of women in education/training into temporary jobs, 1987-90 and 1991-94
181 Koulutuksessa/ammatillisessa koulutuksessa olleiden naisten siirtyminen tilapäisiin töihin
180 Flows of unemployed women into temporary jobs, 1987-1990 and 1991-94
180 Työttömien naisten siirtyminen tilapäisiin töihin 19871990 ja 199194
% those previously in educationAraining now in employment
" % aiemmin koulutuksessa/ammatillisessa koulutuksessa olleista, jotka nyt ovat työssä
% previously unemployed now in employment 3 Unemployed finding temporary jobs
% aiemmin työttömistä. jotka nyt ovat työssä D Työttömät, jotka saavat tilapäistä työtä
I Temporary as % employees " 1:1992-94: D: excludes new Lander
■ Tilapäiset %:ina työntekijöistä 1:1992-94; D: lukuun ottamatta uusia osavaltioita (Länder)
For women moving from education or training into employ­ment, the proportion going into temporary work also increased in much the same way as for men.
Myös koulutuksesta tai ammatillisesta koulutuksesta työ­voimaan siirtyvien naisten kohdalla tilapäisiin töihin me­nevien osuus kasvoi hyvin samalla tavalla kuin miestenkin.
Like men, a significant proportion of women in most Member States seem to go into temporary employment as their first jobs, the proportion being less than a third only in the UK and, else­where, being under 40% only in Belgium and Luxembourg.
Miesten tavoin merkittävä osuus naisista näyttää useimmissa jäsenmaissa menneen tilapäiseen työ­hön ensimmäisenä työpaikkanaan. Tämä osuus oli alle kolmannes ainoastaan Isossa­Britanniassa ja muualla unionissa se oli alle 40% ainoastaan Belgiassa ja Luxem­burgissa.
this case, only in Spain and Portugal was the figure above half, and elsewhere in the Union, only in Greece and Ireland above a quarter (Graph 183).
Vaikka tilapäistä ja osa­aikaista työtä on edellä käsitelty erillään, käytännössä suuri osa tilapäisistä töistä on osa­aikaisia.
Since a significant proportion of part­time jobs are also temporary (see below), these low figures suggest perhaps that part­time, temporary jobs are more important for younger people going into work for the first time rather for women re­entering the labour market.
Koska kumpaankin työn lajiin saattaa liittyä heikko työllisyyden turva, voi työllisyys tällöin olla kaksin­verroin epävarmaa.
For women moving into work from being inactive for other reasons, the proportion going into temporary jobs also rose in the Union as a whole from 16V
Vuonna 1992 koko unionin osalta 13% miesten tilapäisistä työpaikoista oli osa­aikaisia (kaavio 184).
Over the period of recession, 1991 to 1994, the proportion of women moving from unemployment into work who went into temporary jobs increased across the Union to 47%, much closer to the rate for men.
Tämä osuus on huomattavasti korkeampi kuin vakituisten työpaikkojen kohdalla (alle 4%).
As for men, however, there was a significant rise in the proportion only in four Member States — Denmark, Spain, France and Ireland.
Osuus kuitenkin vaihteli huomattavas­ti jäsenmaiden välillä.
In Greece and Portugal, as well as in Belgium, the figure fell significantly.
Kahdessa maassa, Irlannissa ja Isossa­Britanniassa, noin kolmannes kaikista tällaisista
Only in Spain, France, Luxembourg and the Netherlands, however, did the figure increase significantly.
Kuitenkin luku kasvoi merkittävästi ainoastaan Espanjassa, Ranskassa, Luxem­burgissa ja Alankomaissa.
In Belgium, Germany and the UK as well as in Greece and Portugal, it fell.
Belgiassa, Saksassa, Isossa­Britanniassa, Kreikassa ja Portugalissa se laski.
183 Flows of other inactive women into temporary jobs, 1987-90 and 1991-94
183 Muiden taloudellisesti epäaktiivisten naisten siirtyminen tilapäiseen työhön 1987-90 ja 1991-
% other inactive now in employment
jotka nyt ovat työssä
% other inactive now in employment
% muista epäaktiivisista. jotka ovat nyt työssä
■ Temporary as % employees I: 1992-94; D: excludes new Länder
1:1992-94; D: lukuun ottamatta uusia osavaltioita (Länder)
1987 1988 Excluding I
Lukuun ottamatta I
Annex temporary jobs worked parttime than those in permanent employment.
Liite pauksessa viidessä jäsenmaassa tapahtui osuuden kasvua.
Although the two have been examined separately above, in practice, a high proportion of temporary jobs also tend to be parttime ones.
Näihin kuuluivat neljä aiemmin miesten kohdalla mainit­tua jäsenmaata ja Ranska.
Given the lower degree of employment protec­tion with which each may be associated, this may mean that employment is doubly precarious.
Kuten miestenkin kohdalla lasku oli erityisen suurta Italiassa, Luxemburgissa ja Isos­sa­Britanniassa, joissa kaikissa se oli yli 10% tilapäisten töiden kokonaismäärästä, sekä Espanjassa, jossa lasku oli vain hieman vähäisempää.
Over recent years, the proportion of temporary jobs which are parttime has tended to decline in the Union.
työpaikoista oli osa­aikaisia, kun taas Alankomaissa yli puolet — noin 55% — tilapäisissä työpaikoissa olevista miehistä teki osa­aikaista työtä.
Between 1987 and 1992, the average proportion in the case of men fell from 17% to 13% across the Union as a whole and increased more than marginally in only four Member States (Germany, Greece, and most especially, Ireland and the Netherlands).
Muissa maissa osa­aika­työtä tekevien osuus tilapäisistä työpaikoista oli huomat­tavasti lähempänä vastaavaa osuutta vakituisista työpaikoista, vaikka se kaikissa maissa olikin tätä korke­ampi.
The decline was especially pronounced in Italy, Luxembourg and the UK, where the proportion fell in each case from over 45% to 30% or less (to under 20% in Italy).
Erityisesti Espanjassa, missä tilapäinen työ lisään­tyi erittäin nopeasti 1980­luvun lopulla, vain noin 7% tällaisista uusista työpaikoista oli osa­aikaisia kokopäiväi­sen sijasta.
The same is true for women.
Tilapäisten työsopimusten kesto
Over this period, the average proportion of women employed under temporary contracts working parttime fell from 39% to 35% in the Union, though in this case, there were five Member States experiencing a rise — the four listed above in respect of men plus France.
Määräaikaisen työsopimuksen tyypillinen kesto vaihteli merkittävästi unionin sisällä, suuressa määrin käänteises­ti niiden yleisyyteen verrattuna.
As for men, the decline in the proportion was particularly large in Italy, Luxembourg and the UK — in each case over 10% of the total number of temporary jobs, with Spain showing only a slightly smaller fall.
Eteläisissä jäsenmaissa, erityisesti Espanjassa, Kreikassa ja Portugalissa, joissa suurempi osuus työllisyydestä koostuu määräaikaisista työpaikoista, suurempi osuus näistä työsopimuksista on yleensä melko lyhytaikaisia kuin useimmissa pohjoisissa jäsenmaissa.
The duration of temporary contracts
Ranska, jossa tilapäinen työ on myös suh­teellisen merkittävää, on tärkein poikkeus tästä.
In 1992,13% of temporary jobs for men in the Union as a whole were parttime (Graph 184), a much higher proportion than for permanent positions (under 4%).
Odotetusti osa­aikaista työtä tilapäisillä sopimuksilla te­kevien naisten osuus oli paljon miesten osuutta suurempi.
This proportion, how­ever, varied markedly between Member States.
Tämä on hieman suurempi kuin osa­aikatyön osuus vakituisesta työstä (kaavio 185).
In two countries, Ireland and the UK, around one third of all such jobs were part-time, while in the Netherlands over half of men — around 55% — in temporary posts worked parttime.
Suhde oli kuitenkin yli 80% Alankomaissa, noin 60% Lu­xemburgissa ja Isossa­Britanniassa ja 55% Irlannissa.
In other countries, parttime employment among those in tem­porary jobs was much closer to the proportion of those in permanent jobs, though in all cases, it was higher.
Näissä maissa osa­aikatyö oli paljon yleisempää määräai­kaisilla työsopimuksilla työskentelevillä kuin vakituisissa työpaikoissa.
In Spain, in particular, where the expansion of temporary work was so rapid in the late 1980s, only around 7% of the jobs created of this kind created were parttime rather than full-time.
Toisaalta Tanskassa ja Saksassa tilapäisissä töissä olevien naisten osa­aikatyö oli suhteellisesti harvinaisempaa kuin vakitui­sessa työssä olevien.
The typical duration of fixed-term contracts varies markedly across the Union, in large measure inversely with their pre­valence.
Vuonna 1993 Portugalissa 57% määräaikaisista työpai­koista oli 6 kuukauden mittaisia tai tätä lyhyempiä ja Kreikassa 46% (kaavio 186).
In the Southern Member States, in particular — Spain, Greece and Portugal — where a larger share of employ­ment consists of jobs of fixed duration, a higher proportion of these tend to be for relatively short periods of time than is the case in most Northern countries, France, where temporary working is also comparatively important, being the main exception.
Samoin Ranskassa 44% tällai­sista työpaikoista oli saman mittaisia, vastaavaan arvoon pääsi pohjoisista jäsenmaista ainoastaan Irlanti.
As might be expected, the proportion of women working on parttime temporary contracts is much higher than for men.
Belgiassa, Alankomaissa ja Isossa­Britanniassa sitä vas­toin vain noin kolmannes tilapäisistä työpaikoista oli kes­toltaan 6 kuukautta tai vähemmän, Tanskassa osuus oli neljännes ja Saksassa vain 15%.
In 1992, around 35% of women employed in temporary jobs worked part-time, slightly higher than the share of parttime working in permanent employment (Graph 185).
Viime vuosina osa­aikaisten työpaikkojen osuus tilapäisis­tä työpaikoista on pienentynyt unionin alueella.
The propor­tion, however, was over 80% in the Netherlands, around 60% in Luxembourg and the UK and 55% in Ireland.
Vuosina 1987­1992 keskimääräinen osuus laski miesten osalta 17 prosentista 13 prosenttiin koko unionissa ja kasvoi jonkin verran merkittävästi vain neljässä jäsenmaassa (Saksa, Kreikka sekä erityisesti Irlanti ja Alankomaat).
In all these countries, parttime working was far more prevalent among those on fixed-term contracts than among those in permanent jobs.
Lasku oli erityisen selvää Italiassa, Luxemburgissa ja Isossa­Britan­niassa, joissa jokaisessa osuus laski yli 45 prosentista 30 prosenttiin tai sen alle (Italiassa alle 20 prosenttiin).
On the other hand, in Denmark and Germany, proportionately fewer women in
Tällä jaksolla tilapäisillä työsopimuk­silla osa­aikatyötä tekevien naisten osuus laski unionin alueella 39 prosentista 35 prosenttiin, vaikka tässä ta­
In 1993, 57% of fixed-term jobs were for 6 months or less, in Portugal, 53% and in Greece, 46% (Graph 186).
Toisaalta Saksassa puolella määräaikaisilla työsopimuk­silla työskentelevistä oli 2 vuoden tai pidempi sopimus, ja Luxemburgissa heidän osuutensa oli vain hieman pienem­pi.
Similarly, in France, 44% of such jobs were for the same period of time, a figure matched only by Ireland of Northern Member States.
Espanjassaja Portugalissa kuitenkin vain 11 prosentil­la tilapäisissä työpaikoissa työskentelevistä oli tämän
185 Fulltime and parttime temporary working among women, 1987 and 1992
185 Naisten kokopäiväinen ja osa-aikainen työnteko 1987 ja 1992
184 Fulltime and parttime temporary working among men, 1987 and 1992
D Tilapäiset ja osa-aikaiset ■ Tilapäiset ja kokopäiväiset
Annex employment for all the sectors (ie there is not an exact match between old and new ).
Liite mittainen työsopimus, ja Kreikassa osuus oli vain vähän korkeampi.
In Spain and Portugal, however, only 11% of people in temporary jobs were employed on contracts of this duration and in Greece the proportion was only slightly higher, while in Italy, it was even less at only 8% and France, it was as low as 6%.
Italiassa se oli jopa pienempi, alle 8% ja Ranskassa niinkin alhainen kuin 6%.
Areas of new job growth
Uusien työpaikkojen kasvualueet
The rest have to be aggregated into 12 more broadly defined groups in order to achieve a sufficiently precise matching.
12 laajemmaksi ryhmäksi, jotta saavutettaisiin riittävän tarkka vastaavuus.
(These 12 groups include some individual sectors where the definition of acti­vities seems to be the same in the new as in the old system, but for which there is a much larger change in employment between 1992 (the old system) and 1993 (the new) than can plausibly have occurred without some change in coverage.
(Näihin 12 ryhmään kuuluu joitakin yksittäisiä aloja, joilla toimintojen määritelmät näyttävät olevan samoja uudessa ja vanhassa järjestelmässä, mutta työllisyydessä on tapahtunut vuoden 1992 (vanha järjestel­mä) ja 1993 (uusi järjestelmä) välillä paljon suurempi muutos kuin olisi uskottavaa ilman alan laajuuden muutosta.
One such sector is health care which has to be included with sewage, sanitation and other personal services in order to achieve reasonable compatibility between the old and new systems.
Yksi tällainen ala on terveydenhuolto, joka on yhdistettävä viemäri­ ja jätevesihuoltoon, jätehuoltoon sekä henkilökohtaisiin palveluihin, jotta saavutettaisiin kohtuullinen yhteensopivuus uuden ja vanhan järjestel­män välillä.
Though, in general, it is only to be expected that there should be a less good matching of service sectors given the increased disaggregation which has been introduced, it is, nevertheless, unfortunate that it will be difficult to identify medium and longer term changes in the sectoral distribution of employment in any detail for some time.)
Vaikka yleisesti onkin selvää, että palvelualo­jen vastaavuus on huonompi uuden, entistä tarkemman jaottelun vuoksi, on silti valitettavaa, että keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä työllisyyden jakautumisessa aloittain tapahtuvien muutosten yksityiskohtainen tarkkailu tulee olemaan vaikeaa vielä jonkin aikaa.)
There are some difficulties in identifying in any detail the sectors of activity which have been responsible for net job creation during recent years.
Ei ole aivan yksinkertaista nimetä tarkasti niitä toiminta­aloja, jotka ovat vastanneet työpaikkojen nettomäärän li­säyksestä viime vuosina.
This is partly due to lack of consistent and comparable data at the Union level which are sufficiently disaggregated to enable more than relatively broad sectors to be distinguished.
Tämä johtuu osittain siitä, että unionin tasolla ei ole yhdenmukaista ja vertailukelpoista tietoa, joka olisi niin tarkkaan jaoteltua, että sen avulla voitaisiin erotella muutakin kuin melko laajoja toimialoja.
The results of the Community Labour Force Survey, however, provide some indication of this in the form of the numbers employed by NACE 2 digit sector, which divides the economy into 60 areas of activity.
Yhteisön työvoimatutkimus antaa kuitenkin viitteitä täs­tä, koska siinä on tietoja työntekijöiden määrästä NACEn kaksinumeroisten toimialojen mukaan jaoteltuna, jolloin talous jakaantuu 60 toimialaan.
Although the figures are based on a sample survey of households and are, therefore, subject to some margin of error, especially for sectors employing relatively few people in the smaller Member States, they are, nevertheless, by some way the most up­to­date and comprehensive data available.
Vaikka nämä luvut perus­tuvat kotitalouksien otantakyselyyn ja niihin sisältyy tä­män vuoksi tietty virhemarginaali, erityisesti aloilla, joilla työskentelee suhteellisen vähän ihmisiä pienissä jäsen­maissa, ne ovat kuitenkin jossain mielessä parhaiten ajan tasalla olevaa ja kattavinta käytettävissä olevaa tietoa.
Moreover, for the Union as a whole, sampling problems are reduced in importance.
Lisäksi koko unionin osalta otantaongelmien merkitys pie­nenee.
We are, therefore, left with 35 sectors of activity, of varying sizes, for which it is possible to examine changes over the recent period of recession and the earlier years of growth (Graph 187).
Jäljelle jää siis 35 eri kokoista toimialaa, joiden osalta on mahdollista tarkastella äskettäisen lamakauden ja sitä edeltäneiden kasvun vuosien aikana tapahtuneita muutok­sia (kaavio 187).