natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Service pour le Groupement d'Acquisitions (SGA), a company incorporated under French law, established in Istres, France, represented by Jean-Claude Fourgoux, of the Paris Bar, with an address for service in Luxembourg at the Chambers of Pierrot Schiltz, 4 Rue Béatrix de Bourbon, applicant, v
Service pour le groupement d'acquisitions (SGA), Ranskan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Istres (Ranska), edustajanaan asianajaja Jean­Claude Fourgoux, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Pierrot Schiltz, 4 rue Béatrix de Bourbon, kantajana, vastaan
Commission of the European Communities, initially represented by Giuliano Marenco, Legal Adviser, and Guy Charrier, a national civil servant on secondment to the Commission, and subsequently by Mr Marenco and Loïc Guérin, a national civil servant on secondment to the Commission, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg at the office of Carlos Gómez de la Cruz, of its Legal Service, Wagner Centre, Kirchberg, defendant,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään aluksi oikeudellinen neuvonantaja Giuliano Marenco ja komissiossa toimiva kansallinen virkamies Guy Charrier, ja sittemmin Marenco ja komissiossa toimiva kansallinen virkamies Loïc Guérin, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, vastaajana,
APPLICATION for annulment of the Commission's decision of 5 June 1996 dismissing a complaint by the applicant under Article 85 of the EC Treaty (now Article 81 EC), and of an alleged implied refusal by the Commission to adopt interim measures following that complaint, and for compensation for damage,
TUOMIO 13.12.1999 — YHDISTETYT ASIAT T-189/95, T-39/96 JAT-123/96 jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 5.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla hylättiin EY:n perustamissopimuksen 85 artiklaan (josta on tullut EY 81 artikla) perustunut kantajan kantelu, kumoamaan oletetun implisiittisen päätöksen, jolla komissio olisi kieltäytynyt ryhtymästä väliaikaisiin toimenpiteisiin tämän kantelun perusteella, ja määrää mään vahingonkorvausta,
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (First Chamber), composed of: B. Vesterdorf, President, J. Pirrung and M. Vilaras, Judges, Registrar: A. Mair, having regard to the written procedure and further to the hearing on 2 March 1999, gives the following
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit J. Pirrung ja M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 2.3.1999 pidetyssä suullisessa käsittelyssä esitetyn, on antanut seuraavan tuomion
According to the information it has provided, the applicant, Service pour le Groupement d'Acquistions (hereinafter 'SGA'), is an authorised intermediary for final consumers in France under Article 3(11) of Commission Regulation (EEC)
Kantaja Service pour le groupement d'acquisitions -yhtiö (jäljempänä SGA) toi mii oman ilmoituksensa mukaan Ranskassa perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluja
No 123/85 of 12 December 1984 on the application of Article 85(3) of the Treaty to certain categories of motor vehicle distribution and servicing agreements (OJ 1985 L 15, p.
KOMISSIO koskevien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1984 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 123/85 (EYVL 1985, L 15, s.
16), which was replaced, as from 1 October 1995, by Commission Regulation (EC) No 1475/95 of 28 June 1995 (OJ 1995 L 145, p. 25).
16, jäljempänä asetus N:o 123/85, joka on 1.10.1995 lukien korvattu 28.6.1995 annetulla komission asetuksella N:o 1475/95, EYVL L 145, s.
On 24 June 1994 the applicant lodged a complaint with the Commission under Article 3(2) of Council Regulation No 17 of 6 February 1962: First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty (OJ, English Special Edition, Series I (59 — 62), p. 87).
Kantaja teki 24.6.1994 komissiolle 6.2.1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpa­noasetus, EYVL 1962, 13, s. 204, jäljempänä asetus N:o 17) 3 artiklan 2 koh­dassa tarkoitetun kantelun.
The complaint, which was registered on 4 July 1994, was directed against the manufacturer of Peugeot and Citroen motor vehicles (hereinafter 'PSA').
Tämä kantelu, joka kirjattiin saapuneeksi 4.7.1994, koski Peugeot­ ja Citroën­merkkisten ajoneuvojen valmistajaa (jäljempänä PSA).
In its complaint, the applicant requested the Commission to order PSA provisionally to desist from obstructing the application of Article 3(11) of Regulation No 123/85 by pressurising dealers in other Member States, particularly Belgium, Spain, Italy and the Netherlands, to refuse orders placed with them.
Kantaja vaati kantelussaan komissiota määräämään väliaikaisesti PSA:n lopet­tamaan asetuksen N:o 123/85 3 artiklan 11 kohdan soveltamisen estämisen painostamalla muissa jäsenvaltioissa, muun muassa Belgiassa, Espanjassa, Ita­liassa ja Alankomaissa sijaitsevia jälleenmyyjiä pidättymään toimittamasta kan­tajan tilaamaa tavaraa.
In a letter of 11 August 1994 the Commission informed the applicant, inter alia, that: 'it will not be possible ... to assess whether there is any need to adopt interim measures you have requested ... Your application must contain more detail for such an assessment to be made ... '.
Komissio ilmoitti kantajalle 11.8.1994 päivätyssä kirjeessä muun muassa seu­raavaa: "ei ole mahdollista [ ] arvioida niiden väliaikaisten toimenpiteiden tarpeellisuutta, joita olette pyytäneet [ ] Tästä syystä pyyntöänne olisi perusteltava tarkemmin [ ] ".
On 24 April 1995 the applicant sent the Commission a letter of formal notice under Article 175 of the EC Treaty (now Article 232 EC) calling upon it to inform PSA of the potential complaints against it and to grant the application for interim measures.
SGA lähetti 24.4.1995 komissiolle EY:n perustamissopimuksen 175 artiklassa (josta on tullut EY 232 artikla) tarkoitetun vaatimuskirjeen, jossa se kehotti komissiota antamaan PSA:lle tiedoksi väitteet, jotka saatettaisiin ottaa huomioon sen osalta, ja hyväksymään väliaikaisia toimenpiteitä koskeneen vaatimuksen.
On 9 October 1995 the applicant brought an action against the Commission before the Court for a declaration of failure to act, for annulment of an alleged implied decision by the Commission not to act on the application for interim measures and for compensation for damage (Case T-189/95).
Kantaja nosti 9.10.1995 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen, jossa se vaati tuomioistuinta toteamaan komission laiminlyönnin, kumoamaan oletetun implisiittisen päätöksen, jolla komissio olisi kieltäytynyt ryhtymästä vaadittuihin väliaikaisiin toimenpiteisiin, ja määräämään vahingonkorvausta (asia T-189/95).
On 6 November 1995 the Commission sent to the applicant a letter pursuant to Article 6 of Regulation No 99/63/EEC of the Commission of 25 July 1963 on the hearings provided for in Article 19(1) and (2) of Council Regulation No 17 (OJ, English Special Edition, Series I (63 — 64) p. 47).
Komissio osoitti 6.11.1995 kantajalle neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyistä kuulemisista 25.7.1963 annetun asetuksen N:o 99/63/ ETY (EYVL 1963, 127, s.
On 4 December 1995, the applicant submitted its comments thereon.
Kantaja esitti 4.12.1995 huomautuksensa tästä tiedoksiannosta.
On 8 January 1996 the applicant sent the Commission a further letter of formal notice calling for the adoption of interim measures and for an actionable decision to be adopted.
Kantaja lähetti 8.1.1996 komissiolle uuden vaatimuskirjeen, jossa se kehotti komissiota ryhtymään väliaikaisiin toimenpiteisiin ja tekemään kannekelpoisen päätöksen.
On 15 March 1996, since the Commission had taken no action, the applicant brought another action (Case T-39/96), again for a declaration of failure to act by the Commission, for annulment of a possible refusal to adopt interim measures and for an order against the Commission to pay compensation for damage.
Koska komissio ei ollut ryhtynyt toimenpiteisiin, kantaja nosti 15.3.1996 uuden kanteen (asia T-39/96), jossa se jälleen vaati tuomioistuinta toteamaan komission laiminlyönnin, kumoamaan oletetun implisiittisen päätöksen, jolla komissio olisi kieltäytynyt ryhtymästä vaadittuihin väliaikaisiin toimenpiteisiin, ja velvoittamaan komission maksamaan vahingonkorvausta.
10 By a decision of 5 June 1996 the Commission dismissed the applicant's complaint.
10 Komissio hylkäsi kantajan kantelun 5.6.1996 tekemällään päätöksellä.
11 By application registered at the Court Registry on 8 August 1996 the applicant brought an action for annulment of that decision and for compensation for damage (Case T-123/96).
11 Kantaja nosti kanteen, joka saapui ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 8.8.1996 ja jossa se vaati kyseisen päätöksen kumoamista ja vahingon korvaa mista (asia T-123/96).
12 By order of 30 January 1997 the decision on the plea of inadmissibility raised by the Commission in Case T-189/95 by separate document in accordance with Article 114 of the Rules of Procedure was reserved for the final judgment.
12 Oikeudenkäyntiväite, jonka komissio oli tehnyt erillisellä asiakirjalla työjärjes­tyksen 114 artiklan mukaisesti, määrättiin käsiteltäväksi pääasian yhteydessä 30.1.1997 annetulla määräyksellä.
13 By order of 1 February 1999 the President of the First Chamber of the Court of First Instance decided to join the three cases for the purposes of the oral procedure and judgment.
13 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 1.2.1999 antamalla määräyksellä kaikki kolme asiaa yhdistettiin suullista käsit­telyä ja tuomion antamista varten.
14 The parties were requested by the Court under Article 64 of its Rules of Procedure to produce certain documents before the hearing, which they did.
14 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kehotti työjärjestyksensä 64 artiklan nojalla asianosaisia esittämään tiettyjä asiakirjoja ennen istuntopäivää, minkä ne tekivätkin.
At the hearing in open court on 2 March 1999 they presented oral argument and answered the questions put to them by the Court.
Asianosaisten lausumat ja vastaukset ensimmäisen oikeusasteen tuo­mioistuimen esittämiin kysymyksiin kuultiin 2.3.1999 pidetyssä istunnossa.
15 At the hearing, the Commission stated that it had mistakenly included a document with the papers produced at the Court's request.
15 Komissio ilmoitti istunnossa, että se oli erehdyksessä liittänyt erään asiakirjan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pyynnöstä esitettyihin asiakirjoihin.
The applicant argued against removal of that document.
Kantaja vastusti asiakirjan poistamista aineistosta.
Following the hearing, the President of the First Chamber decided that it should be removed from the file and returned to the Commission.
Istunnon jälkeen ensimmäisen jaoston puheenjohtaja päätti poistaa asiakirjan asiakirja­aineistosta ja palauttaa sen komissiolle.
16 By letter of 22 March 1999 addressed to the Registrar of the Court the applicant's representative requested that the minutes of the hearing of 2 March 1999 be corrected on the ground that they were not an accurate reflection of his comments concerning that document.
16 Kantajan edustaja on 22.3.1999 päivätyllä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois­tuimen kirjaamolle osoitetulla kirjeellä vaatinut 2.3.1999 pidetystä istunnosta laaditun pöytäkirjan oikaisua sillä perusteella, ettei pöytäkirjaan ollut kirjattu asianmukaisesti sen kyseiseen asiakirjaan liittyneitä lausumia.
Having heard the defendant, the Court decided to rule on that request in its judgment.
Kuultuaan vas­taajaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti ratkaista tämän vaatimuk­sen tuomiossaan.
17 In Case T-189/95 the applicant claims that the Court should:
17 Kantaja vaatii asiassa T-189/95, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— declare that the Commission failed to act;
— toteaa komission laiminlyönnin;
— annul the implied decision not to act on its request for interim measures;
— kumoaa implisiittisen päätöksen kieltäytyä ryhtymästä sen vaatimiin väliaikaisiin toimenpiteisiin;
— find the Commission liable for non-contractual damage and award SGA EUR 200 000; and
— toteaa komission olevan sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa ja määrää SGA:lle maksettavaksi 200 000 euron suuruisen summan ja
— dismiss the application as inadmissible;
— jättää kanteen tutkimatta;
— in the alternative, declare the application:
— toissijaisesti toteaa, että
— otiose and, furthermore, unfounded so far as failure to act and the putting in issue of the Commission's non-contractual liability are concerned; and
— kanteella ei ole kohdetta ja että se on lisäksi perusteeton siltä osin kuin on kyse komission laiminlyönnistä ja sen sopimussuhteen ulkopuolisen vas­tuun syntymisestä;
— unfounded as regards the application for annulment of the alleged implied refusal to adopt interim measures; and
— kanne on perusteeton siltä osin kuin on kyse vaatimuksesta, jonka mukaan oletettu implisiittinen päätös kieltäytyä ryhtymästä väliaikaisiin toimen­piteisiin olisi kumottava ja
19 In Case T-39/96 the applicant claims that the Court should:
19 Kantaja vaatii asiassa T­39/96, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— to the extent that the Court finds that the Commission's inaction as regards the request for interim measures amounts to a decision of refusal, annul that decision;
— siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että komission pidättyminen ryhtymästä sen vaatimiin väliaikaisiin toimenpiteisiin vastaa hylkäävää päätöstä, kumoaa tämän päätöksen;
— award SGA the sum of EUR 150 000 by way of further compensation; and
— määrää SGA:lle maksettavaksi lisäksi 150 000 euron suuruisen summan vahingonkorvauksena ja
— dismiss the application as inadmissible and, in the alternative, as unfounded in so far as it puts the Commission's liability in issue and inadmissible in so far as it seeks the annulment of the supposed refusal to adopt interim measures, and unfounded as regards the failure to act; and
— jättää kanteen tutkimatta tai toissijaisesti toteaa sen olevan perusteeton siltä osin kuin siinä vaaditaan komission vahingonkorvausvastuun toteamista ja jättää sen tutkimatta siltä osin kuin siinä vaaditaan kumoamaan väliaikaisten toimenpiteiden määräämisestä kieltäytymisestä oletetusti tehty päätös ja toteaa sen perusteettomaksi laiminlyönnin toteamisen osalta ja
21 In Case T-123/96 the applicant claims that the Court should:
21 Kantaja vaatii asiassa T-123/96, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— annul the decision of 5 June 1996;
— kumoaa 5.6.1996 tehdyn päätöksen;
— find the Community liable in non-contractual damage and award SGA EUR 360 000 by way of compensation; and
— toteaa yhteisön olevan sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa ja määrää SGA:lle maksettavaksi 360 000 euron suuruisen summan vahingonkorvauksena ja
— dismiss the application as inadmissible in so far as it puts the Commission's liability in issue and unfounded in so far as it seeks the annulment of the decision dismissing the complaint; and
— jättää kanteen tutkimatta siltä osin kuin siinä vaaditaan komission vahin­gonkorvausvastuun toteamista ja toteaa sen perusteettomaksi siltä osin kuin siinä vaaditaan kantelun hylkäävän päätöksen kumoamista ja
After the applicant had been invited at the hearing to state whether it intended to maintain its claims in Cases T-l89/95 and T-39/96, it withdrew its claims for declarations of failure to act by letter of 6 April 1999.
Kun kantajaa oli istunnossa kehotettu täsmentämään, aikoiko se pitää voimassa asioissa T­189/95 ja T­39/96 esittämänsä vaatimukset, se peruutti 6.4.1999 päi­vätyllä kirjeellään laiminlyönnin toteamista koskeneet vaatimuksensa.
By letter of 23 April 1999 the Commission took formal note of those withdrawals but maintained its application for costs to be awarded against the applicant in both cases.
Komissio hyväksyi 23.4.1999 päivätyssä kirjeessään nämä peruuttamiset, mutta piti voi­massa oman vaatimuksensa kantajan velvoittamisesta korvaamaan komission näihin kahteen asiaan liittyvät oikeudenkäyntikulut.
The application for rectification of the minutes of the hearing
Istunnosta laaditun pöytäkirjan oikaisua koskeva vaatimus
The Court considers that in this case it is not appropriate to rectify the minutes of the hearing as requested by the applicant.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, ettei tässä tapauksessa ole syytä oikaista istunnosta laadittua pöytäkirjaa kantajan vaatimalla tavalla.
The sentence which the applicant asks to be amended is worded as follows: 'The applicant's representative is opposed to removal of the document which the Commission filed by mistake'.
Virke, jonka muuttamista vaaditaan, kuuluu seuraavasti: "kantajan edustaja vastustaa sitä, että asiakirja, jonka komissio on erehdyksessä liittänyt asiakirja­aineistoon, poistettaisiin".
That sentence accurately sums up the essence of the applicant's representative's statements, namely his objection to the document being removed.
Tämä virke vastaa täysin kantajan edustajan lausumien olennaista sisältöä, joka oli asiakirjan poistamisen vastustaminen.
The words 'which the Commission filed by mistake' merely identify the document concerned, but do not mean that the applicant's representative accepts that they reflect the truth.
Ilmaisulla "jonka komissio on erehdyksessä liittänyt asiakirja­aineistoon" ainoastaan yksilöidään kyseinen asiakirja, mutta se ei merkitse sitä, että kantajan edustaja olisi myön­tänyt tämän väitteen todenperäisyyden.
The Court, on the other hand, having reached the view, in the light of all the
Koska ensimmäisen oikeusasteen tuo­mioistuin sitä vastoin oli komission asiamiesten istunnossa antamien lausuntojen
Commission's representatives' reactions at the hearing, that the contested document was indeed produced by mistake, was entitled to refer to it in those terms. Finally, the Court considers that it is not necessary that the minutes contain the plea put forward by the applicant's representative to the effect that the rights of the defence were infringed since consideration was given to that plea by the President of the Chamber in his decision ordering removal of the document in question from the file.
Lopuksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi, ettei pöytäkirjaan ole tarpeen sisällyttää kan tajan edustajan esittämää perustetta, jonka mukaan puolustautumisoikeuksia olisi loukattu, koska jaoston puheenjohtaja on ottanut tämän perusteen huomioon ratkaisussaan, jossa hän on määrännyt kyseisen asiakirjan poistettavaksi asiakirja-aineistosta.
Admissibility of the application for annulment of the alleged implied refusal of the request for interim measures (Cases T-189/95 and T-39/96)
Niiden vaatimusten tutkittavaksi ottaminen, joilla pyritään väliaikaisia toimen piteitä koskevan vaatimuksen oletetun implisiittisen hylkäämisen kumoamiseen (asiat T-189/95 ja T-39/96)
Although it is only in Case T-39/96 that the Commission is challenging the admissibility of the application in as far as it seeks the annulment of the alleged implied refusal of the request for interim measures, the Court must of its own motion consider whether, in Case T-189/95 too, the Commission's inaction in the face of such a request formulated in the complaint amounted to an actionable decision.
Vaikka komissio kiistää ainoastaan asiassa T-39/96 kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymisen siltä osin kuin siinä vaaditaan väliaikaisten toi menpiteiden hylkäämistä koskevan oletetun implisiittisen päätöksen kumoamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on tutkittava viran puolesta myös asiassa T-189/95, oliko tässä tapauksessa komission pidättyminen ratkaisemasta tällaista kantelussa esitettyä vaatimusta kannekelpoinen päätös.
It must be borne in mind that acts or decisions against which an action for annulment may be brought under Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 230 EC) are measures which produce binding legal effects capable of affecting the applicant's interests by bringing about a significant change in his legal position (see Case 60/81 IBM ν Commission [1981] ECR 2639, paragraph 9).
On muistutettava, että EY:n perustamissopimuksen 173 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) tarkoitettuja kannekelpoisia toimia tai pää töksiä ovat sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi (ks. asia 60/81, IBM v. komissio, tuomio 11.11.1981, Kok. 1981, 9 kohta).
Mere silence on the part of an institution cannot produce such effects unless express provision is made for it to do so by Community law.
Pelkällä toimielimen toimimattomuudella ei voi olla tällaisia vaikutuksia, ellei tällaisesta vaikutuksesta säädetä nimenomaisesti yhteisön oikeussäännössä.
Community law provides that, in certain specific instances, silence on the part of an institution is deemed to amount to a decision where the institution has been called upon to express its view and has not done so by the end of a given period.
Yhteisön oikeuden mukaan toimielimen toimimattomuus vastaa tietyissä eri tyistapauksissa päätöstä, jos kyseistä toimielintä on kehotettu tekemään ratkaisu eikä se määrittele kantaansa tietyn määräajan kuluessa. Kun ei ole olemassa
Where there are no such express provisions laying down a deadline by which an implied decision is deemed to have been taken and prescribing the tenor of the decision, an institution's inaction cannot be deemed to be equivalent to a decision without calling into question the system of remedies instituted by the Treaty.
KOMISSIO tällaisia nimenomaisia oikeussääntöjä, joissa säädettäisiin määräajasta, jonka päättyessä implisiittisen päätöksen on katsottava syntyneen, ja joissa määritel­täisiin tämän päätöksen sisältö, toimielimen toimimattomuutta ei voida rinnastaa päätökseen, koska muussa tapauksessa vaarannettaisiin perustamissopimuksella käyttöön otettu oikeussuojakeinojen järjestelmä.
Regulation No 17 or Regulation No 99/63 of 25 July 1963 contain no provision to the effect that the Commission's failure to respond to a request to act may amount to a decision.
Asetuksessa N:o 17 ja edellä mainitussa 25.7.1963 annetussa asetuksessa N:o 99/63/ETY ei säädetä siitä, että se, että komissio ei vastaa toimenpide­pyyntöön, saattaisi vastata implisiittistä hylkäävää päätöstä.
In this case, however, when the applications in Cases T-189/95 and T-39/96 were made, the Commission had not adopted any partial decision capable of being interpreted as an implied refusal of the application for interim measures.
Tässä tapauksessa komissio ei ollut, siinä vaiheessa kun kanteet asioissa T­l89/95 ja T­39/96 nos­tettiin, kuitenkaan tehnyt minkäänlaista osittaista päätöstä, jonka voitaisiin tul­kita merkitsevän väliaikaisia toimenpiteitä koskevan vaatimuksen hylkäämistä.
Accordingly, the claim for annulment of an alleged implied refusal of the application for interim measures is inadmissible.
Tästä syystä vaatimukset, jotka koskevat väliaikaisia toimenpiteitä koskevan vaatimuksen hylkäämisestä oletetusti tehdyn implisiittisen päätöksen kumoa­mista, on jätettävä tutkimatta.
Application for annulment of the decision of 5 June 1996 dismissing the complaint (Case.T-123/96)
Vaatimus 5.6.1996 tehdyn, kantelun hylkäävän päätöksen kumoamisesta (asia T­123/96)
In its submissions, the applicant essentially put forward four pleas in law: first, breach of essential procedural requirements and, more particularly, of procedural guarantees; secondly, infringement of the Treaty; thirdly, manifest error of
Kantaja on esittänyt kirjelmissään lähinnä neljä kanneperustetta. Ensimmäinen kanneperuste koskee olennaisten menettelymääräysten rikkomista ja erityisesti menettelyllisten takeiden loukkaamista, toinen perustamissopimuksen rikko­