natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Producer organisations are a fundamental feature of the market organisation in fishery products, since through them the industry itself seeks to organise and stabilise the market.
Tuottajajärjestöt ovat merkittävä osa kalataloustuotteiden markkinajärjestelyä, koska niiden avulla elinkeino pyrkii itse säätelemään ja vakauttamaan markki noita.
Producer organisations are set up voluntarily by fishermen or fish farmers to apply measures that will ensure the best marketing conditions for their products.
Kalastajat ja kalankasvattajat järjestäytyvät vapaaehtoisesti tuottajajärjestöihin toteuttaakseen tuotteilleen parhaat kaupan pitämisen edellytykset varmistavia toimenpiteitä.
Membership of such organisations is not compulsory, but only members can qualify for financial compensation and assistance when stabilisation measures are taken in line with market regulation rules.
Jäsenyys tuottajajärjestöissä ei ole pakollista, mutta ainoastaan jäsenet ovat oikeutettuja taloudellisiin korvauksiin ja tukeen, kun vakauttamistoimenpiteitä toteutetaan markkinasääntelyedellytysten mukaisesti.
Traditionally, one of the key roles for producer organisations has been the distribution of market support funds to their members.
Tuottajajärjestöjen yksi perustehtävistä on perinteisesti ollut markkinatukirahastojen tukien jakaminen jäsenilleen.
But increasingly they are being called upon to play a far more crucial role in regulating supplies from their member producers and adjusting these to market requirements.
Tuottajajärjestöjen merkitystä pyritään vahvistamaan erityisesti, kun on kyse niiden jäsentuottajien tarjonnan säätelystä ja sen sopeuttamisesta markkinaolosuhteisiin.
The objective is to avoid catching fish for which there is little or no demand by encouraging better planning of fishing activity.
Tavoite on välttää sellaisten lajien kalastusta, joille on vähän tai ei lainkaan kysyntää kannustamalla pyyntiponnistusten yhä parempaan suunnitteluun.
To conserve fish stocks and remain competitive, producers must anticipate market needs not only in terms of quantity, but also of quality and regularity of supply.
Tuottajien täytyy kalavarojen suojelemiseksi ja oman kilpailukykynsä säilyttämiseksi ennakoida markkinakysyntää sekä määrällisesti että laadullisesti ja ottaa huomioon tarjonnan säätely.
Producer organisations receive official recognition from their national authorities.
Tuottajajärjestöt saavat virallisen hyväksynnän kansallisilta viranomaisilta.
To obtain this, they must prove they are sufficiently economically active to merit recognition.
Hyväksynnän saadakseen järjestöjen täytyy todistaa, että ne harjoittavat aktiivista taloudellista toimintaa.
They take into account the size of the area covered by the application for recognition, the total capacity of fishing vessels operating from it and the frequency and volume of
Hyväksynnän myöntämisen yleiset kriteerit on lueteltu EU:n puitteistossa, ja niitä sovelletaan kussakin jäsenmaassa sille sopivalla käy-
The common organisation of the markets in fishery and aquaculture products landings.
Kalastus-ja vesiviljelytuotealan yhteinen markkinajärjestö tännönläheisellä tavalla.
Where recognition is sought for aquaculture activity, the economic assessment is based on the percentage of total production of the species or group of species the producer organisation represents within a production area deemed sufficiently large by the Member State concerned.
Mikäli hyväksyntää haetaan vesiviljelylle, taloudellinen arviointi perustuu tuottajajärjestön kasvattaman yksittäisen lajin tai lajiluokan kokonaistuotannon prosenttiosuuteen kyseisen jäsenmaan tarpeeksi suureksi luokittelemalla tuotantoalueella.
Financial aid available
Mahdollinen taloudellinen tuki
EU financial support from the Structural Fund for fisheries, the Financial Instrument for Fisheries Guidance or FIFG, is available to recognised producer organisations and may also be granted to associations of such bodies, up to a maximum amount of EUR 180 000.
EU:n taloudellista tukea kalatalouden rakennerahastosta (kalatalouden ohjauksen rahoitusväline eli KOR) voi saada hyväksytyille tuottajajärjestöille tai niiden yhteenliittymille. Tuen enimmäismäärä on 180 000 euroa.
The start-up aid is granted for three years following the date of recognition by the Member State.
Käynnistystukea voi saada kolmeksi vuodeksi alkaen siitä päivästä, kun jäsenvaltio on hyväksynyt tuottajajärjestön.
The amount of support depends on the organisation's overheads and the value of production marketed.
Tuen määrä riippuu järjestön kulurakenteesta ja kaupan pidettyjen tuotteiden arvosta.
The aid for the first, second and third years must remain within both of the following limits:
Tuen kolmena maksuvuonna käynnistystuen määrään sovelletaan seuraavia ylärajoja:
3 %, 2 % and 1 %, respectively, of the value of the products marketed by the producer organisation.
• Tuen määrä on peräkkäisinä vuosina 3, 2 ja 1 prosenttia; luku lasketaan tuottajajärjestön kaupan pitämien tuotteiden arvosta.
The value of the products marketed is established annually on a flat-rate basis using a weighted average production and a weighted average producer price; 60 %, 40 % and 20 %, respectively, of the organisation's start-up and running costs.
• Tuen määrä on peräkkäisinä vuosina 60, 40 ja 20 prosenttia; se lasketaan tuottajajärjestön käynnistys-ja toimintakuluista.
See Annex X on where to apply for financial aid to set up a producer organisation in your area.
Liitteestä X selviää, mistä taloudellista tukea tuottajajärjestön perustamista varten voi hakea.
The first major reform took place in 1981 when the definitive withdrawal of fish eries products from the market was made less attractive by decreasing the amount of financial compensation involved.
Ensimmäinen suuri muutos tehtiin vuonna 1981, kun kalastustuotteiden lopullisen markkinoilta vetämisen houkuttelevuutta vähennettiin alentamalla sitä varten myönnettävää taloudellista korvausta.
At the same time, the principle of carryover aid was introduced.
Samalla siirtotuki otettiin käyttöön.
This encourages producers not to destroy their supplies immediately, but to store them temporarily before returning them to the market when conditions are more favourable.
Tällä rohkaistaan tuottajia siihen, että he eivät tuhoaisi tuotteitaan välittömästi vaan varastoisivat ne väliaikaisesti, kunnes ne voidaan tuoda takaisin markki noille entistä edullisemmin ehdoin.
The initiative gave producer organisations a key role and increased their financial responsibility. ~
Siirtotuen käyttöönotto vahvisti edelleen tuottajajärjestöjen asemaa ja lisäsi niiden taloudellista vastuuta.
During the 1980s, largely as a result of the European Union's enlargement, a range of new products, especially species of major regional importance, were integrated into the price support mechanism of the COM.
1980-luvulla Euroopan yhteisön laajentuessa YMJ:n hintatukijärjestelmään lisättiin erityisesti alueellisesti merkittäviä uusia lajeja.
From then on, it became compulsory for producers wishing to benefit from the COM's intervention mechanisms to go through an officially recognised producer organisation.
Siitä lähtien kaikki tuottajat, jotka halusivat käyttää hyväkseen YMJ:n hintatukijärjestelmää, joutuivat hakemaan sitä virallisesti hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen kautta.
The common organisation of the markets in fishery and aquaculture products
Kalastus- ¡a vesiviljelytuotealan yhteinen markkinajärjestö
Operational programmes are strategies for balancing supply and demand by requiring producer organisations to plan in advance deliveries from their members for particular species and to examine ways of improving financial returns once a catch has been landed.
Toimintaohjelmilla on tarkoitus tasapainottaa kysyntää ja tarjontaa vaatimalla tuottajajärjestöjä suunnittelemaan etukäteen jäsentensä kalalajien saattamiset markkinoille ja tutkimaan mahdollisuuksia, joilla voidaan parantaa puretusta saa liista saatavia hintoja.
They strengthen the organisations' role in both the fisheries and aquaculture sectors by providing them with a tool to better manage the market.
Toimenpideohjelmilla vahvistetaan järjestöjen asemaa sekä kalastuksessa että vesiviljelyssä antamalla niille keinoja, joilla markkinoita voi daan hallinnoida entistä paremmin.
Producer organisations must now submit these operational programmes to their national authorities within seven weeks from the beginning of the fishing year.
Tuottajajärjestöjen tulee nykyisin esittää toimintaohjelmiaan koskevat tiedot kansallisille viranomaisille seitsemän viikon kuluessa kunkin kalastusvuoden alusta lukien.
Normally, these will cover a year's fishing from 1 January.
Yleensä toimintaohjelmat koskevat yhden vuoden kalastusta tammikuun 1. päivästä alkaen.
However, exceptions are allowed when the start of the fishing and calendar years do not coincide or where the appropriate time scale involved is longer than 12 months.
Poikkeukset ovat sallittuja, mikäli kalastusvuoden alku ei ole sama kuin kalenterivuoden alku tai mikäli sopiva ajanjakso on pidempi kuin 12 kuukautta.
An operational programme consists of a marketing strategy, a catch or production plan,
Toimintaohjelmaan kuuluvat markkinointistrategia, saalistat tuotantosuunnitelma, erityiset ennakoivat toimenpiteet vaikeasti markkinoita ville lajeille sekä sisäisten rangaistusten järjestelmä.
In the 1990s, the COM has had to cope simultaneously with a strong growth in demand and a serious depletion of stocks leading to a structural supply deficit.
1990-luvulla YMJ:n piti reagoida samanaikaisesti kysynnän voimakkaaseen kasvuun ja kalavarojen nopeaan ehtymiseen, mikä johti rakenteelliseen tarjontavajeeseen.
At the same time, there was a surge in imports and internal EU production was faced with overwhelming external competition on its own market.
Samaan aikaan tuonnin määrä lisääntyi, ja EU:n oma tuotanto altistui yhä enemmän ulkoiselle kilpailulle omilla markkinoillaan.
This forced domestic fishermen and fish farmers to take extra measures to improve their competitiveness.
Tämä pakotti Euroopan kalastajat ja vesiviljelijät ryhtymään erityisiin toimenpiteisiin kilpailukykynsä kohentamiseksi.
The COM was revised again in 2000 to take account of these changing conditions in its regulatory framework.
YMJ:tä tarkistettiin jälleen vuonna 2000, jolloin sääntelypuitteiston muuttuneet olosuhteet otettiin huomioon.
As a result, producer organisations must submit operational programmes, planning in advance the deliveries from their members at the beginning of each fishing year.
Tarkistuksen seurauksena tuottajajärjestöjen täytyy laatia toimenpideohjelmia, joiden avulla jäsen ten tuotantomäärät suunnitellaan etukäteen kunkin kalastusvuoden alussa.
Together with a regime of intervention mechanisms that seriously discourages waste by keeping financial compensation for withdrawals to a minimum, the latest reforms ensure that market operators make a much greater contribution to the responsible management of resources.
Viimeisimmät uudistukset yhdessä sellaisen interventiojärjestelmän kanssa, jolla tehokkaasti vähennetään tuhlausta minimoimalla markkinoilta vetämisistä maksetut taloudelliset korvaukset, takaavat sen, että markkinatoimijat antavat entistä merkittävämmän panoksen kalavarojen vastuulliseen hallinnointiin.
The minimum requirements of a marketing strategy provide a snapshot of the producer organisation and its activities.
Markkinointistrategian vähimmäisvaatimuksena on tuottajajärjestön ja sen toiminnan kuvaus.
It assesses its state of health and should lead to an examination of ways to improve post-landing policies in order to extract the maximum profit from the products marketed.
Tuottajajärjestön tilanteen arvioinnin jälkeen mietitään, miten saaliiden aluksesta purkamisen jälkeisiä toimia voitaisiin parantaa, jotta markki noiduista tuotteista saataisiin mahdollisimman suuri hyöty.
It is a tool box of options which will vary from one PO to another and is designed to stimulate an internal analysis of how improvements may be made.
Tuottajajärjestöt voi vat valita toimenpiteensä useista vaihtoehdoista, joiden päämääränä on edistää tuottajajärjestön toiminnan parantamismahdollisuuksien sisäistä analyysia.
This might include redirecting products towards different market outlets, raising their quality, introducing voluntary labelling initiatives or developing other promotional activities.
Näitä voivat olla tuotteiden ohjaaminen uudelleen uusille markkinoille, tuotteiden laa dun parantaminen, markkinoilta poisvedettyjen tuotteiden tuoton parantaminen
The common organisation of the markets in fishery and aquaculture products considered in the context of both the marketing strategy and the catch/production plan.
Kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteinen markkinajärjestö tai vapaaehtoinen osallistuminen johonkin merkintöjä koskevaan aloitteeseen tai muuhun myynninedistämistoimintaan.
Thus, the strategy combines a summary of the current market situation and specific measures to maximise the value of the catch.
Näin strategiaan sisältyy sekä yhteenveto nykyisestä markkinatilanteesta että konkreettisia toimenpiteitä saaliiden arvon maksimoimiseksi.
The catch plan and the production plan cover the way production is caught or extracted over the fishing year.
Saalissuunnitelmassa ja tuotantosuunnitelmassa tulee mainita, miten tuotteet pyydetään tai kerätään kalastusvuoden aikana.
A producer organisation that effectively spreads its quota evenly over the year will avoid a damaging competitive race among its members for the available stocks, reduce the risk of falling prices and thus ensure a more regular supply to the market.
Tuottajajärjestö, joka jakaa kiintiönsä jäsenilleen tasaisesti koko vuodeksi, välttää kilpajuoksun kiintiöistä, vähentää hintojen laskun vaaraa ja varmistaa näin säännöllisen tarjonnan markkinoille.
Based on previous experience, the catch plan should provide a breakdown of landings by quantity and date for the species con­cerned.
Puretut saaliit olisi saalissuunnitelmassa jaettava lajeittain määrällisesti ja ajankohdittain tuottajajärjestön kokemusten perusteella.
The PO should consider avoiding certain fisheries when there is little or no demand for the species caught, thereby linking its catch plan and marketing strategy.
Tuottajajärjestöjen olisi vältettävä eräitä kohdelajeja, joille ei ole kysyntää tai joille sitä on vähän, ja tällä tavoin yhdistettävä saalissuunnitelma markkinointistrategiaan.
The catch plan could therefore detail landing periods and places or even impose a ban on landings during particular times of the year.
Saalissuunnitelmassa voisi tämän vuoksi olla esimerkiksi tiettyjä sallittuja purkamisajanjaksoja ja -paikkoja tai jopa kielto purkaa aluksesta tietynkokoisia kaloja tiettynä ajanjaksona.
The figures need only be indicative, and where a similar plan exists at another level in a Member State it is sufficient for the producer organisation to refer to it.
Luvut voivat olla vain ohjeellisia; jos jäsenvaltiossa on ole massa vastaava suunnitelma jollakin toisella tasolla, riittää, että tuottajajärjestö viittaa siihen.
The catch plans only need to include the items listed in Annex II, A and Β when these represent more than 10 % of the PO's production during the previous year.
Pyyntisuunnitelmat voivat sisältää vain liitteen II A- ja B-ryhmän kaloja, jos ne muodostavat yli kymmenen prosenttia tuottajajärjestön edellisen vuoden tuotannosta.
However, where a Community total allowable catch (TAC) restriction applies to the species, they should be contained in the catch plan if they cover more than 5 % of the overall figure.
Mikäli lajeihin sovelletaan suurimpia sallittuja pyyntimääriä (TAC), niiden täytyy olla mukana saalissuunnitelmassa, jos ne muodostavat yli viisi prosenttia edellisen vuoden kokonaistuotannosta.
Special anticipatory measures for species that are traditionally difficult to market cover some of the structural problems producer organisations encounter.
Sellaisia lajeja koskevilla erityisillä ennakoivilla toimenpiteillä, joiden osalta on ilmennyt markkinointiongelmia, on tarkoitus ratkaista eräitä tuottajajärjestöjen toteamia rakenteellisia ongelmia.
They should be part of the organisation's strategy to avoid withdrawals and should concentrate on ways to manage catches of species that have caused marketing difficulties in the past.
Tuottajajärjestöjen strategiaan olisi kuuluttava markkinoilta vetämisten välttäminen eli niiden olisi keskityttävä saalissuunnitelmissa lajeihin, jotka ovat aiheuttaneet ongelmia aikaisemmin.
For example, for some species, thought might be given to using the carry­over mechanism instead of straight withdrawal and advance contracts with the processing industry might be improved.
Tuottajajärjestöt voisivat harkita esimerkiksi siirtojen käyttöä poisvetämisten sijaan eräiden lajien osalta, tai ne voisivat parantaa jalostusteollisuuden kanssa tekemiään ennakkosopimuksia.
Where structural difficulties are outside the organisation's control, as is the case with third country landings, it is accepted that the PO's policy options are limited.
Silloin kun nämä rakenteelliset ongelmat ovat tuottajajärjestön valvonnan ulottumattomissa, esimerkiksi silloin kun kyseessä on saaliiden purkaminen kolmansissa maissa, toimintamahdollisuudet ovat ymmärrettävästi rajoitetut.
These include for example temporarily raising the withdrawal price by applying a margin of tolerance (see Annex XII) or discouraging an over­supply to the market of species experiencing price difficulties.
Tuottajajärjestöjä pyydetään myös käsittelemään lyhytaikaisia markkinointivaikeuksia, joita esiintyy kalastusvuoden aikana esimerkiksi silloin, kun poisvetämiset lisääntyvät rajusti.
This is achieved through a system of internal penalties that are applied to members who do not respect the decisions that have
Tuottajajärjestöt voivat toteuttaa markkinoiden vakauttamiseksi monia toimia; näitä ovat esimerkiksi sallitun vaihteluvälin soveltami-
The common organisation of the markets in fishery and aquaculture products been adopted.
Kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteinen markkinajärjestö nen (katso liite XII) ja hintaongelmaisten lajien markkinoiden ylitarjonnan estäminen. minen.
The punishment should be proportionate to the infringement and details be made available to members.
Rangaistusten olisi oltava suhteessa rikkomiseen, ja jäsenillä olisi oltava tieto tästä järjestelmästä.
Member States may also impose penalties when producer organisations fail to comply with their operational programmes.
Myös jäsenvaltioihin voidaan soveltaa rangaistuksia toimintaohjelmien noudattamatta jättämisestä.
However, these will not be applied during a PO's first year in order to give it time to gain experience in drawing up the programme.
Näitä ei kuitenkaan sovelleta vielä ensimmäisenä toimintavuonna, jotta tuottajajärjestöt ehtivät saada kokemusta toimintaohjelmien perustamisesta.
In addition, where significant and unforeseen market changes occur during the year, adjustments may be made to programmes.
Toimintaohjelmaa voidaan myös mukauttaa, mikäli markkinoilla esiintyy vuoden aikana merkittäviä ja odottamattomia muutoksia.
EU legislation provides for financial compensation to offset the costs of the set­up and the application of an operational programme, but Member States decide whether or not to grant it.
EU:n lainsäädännössä säädetään taloudellisesta tuesta, jolla voidaan kattaa toimintaohjelman laatimisesta ja soveltamisesta aiheutuneet kustannukset. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin itse päättää tuen soveltamisesta.
Such assistance is available from 2001 to 2006 or for five years for producer organisations recognised after 1 January 2001.
Tukea voidaan myöntää joko vuosina 2001-2006 tai viiden vuoden ajan 1. tammikuuta 2001 jälkeen hyväksytyille tuottajajärjestöille.
It differs according to the type of species covered by the programme.
Tuki vaihtelee ohjelmaan kuuluvien lajien mukaan.
For species of Groups A and Β in Annex II, producer organisations will receive EUR 500 per species as well as a set amount per vessel belonging to their members.
Liitteessä II luetelluilta A- ja B-ryhmien lajeilta tuottajajärjestö saa 500
Stabilising the market by adjusting supply to demand: a constant challenge for EU organisations.
Markkinoiden tasapainottaminen sopeuttamalla tarjonta kysyntään: pysyvä haaste EU:n tuottajajärjestöille
The common organisation of the markets in fishery and aquaculture products
Liitteestä XI selviää, mistä taloudellista tukea toimintaohjelman laatimista ja täytäntöönpanoa varten haetaan.
This mechanism is designed to encourage producer organisations to improve the quality of their products.
Tämän mekanismin tarkoituksena on kannustaa tuottajajärjestöjä parantamaan tuotteidensa laatua.
Member States may grant specific recognition to those that submit a plan to do so.
Jäsenvaltiot voivat myöntää erityishyväksynnän tuotteidensa laadunparannusta koskevan suunnitelman toimittaneille tuottajajärjestöille.
A list of products covered by these plans is given in Annex III.
Suunnitelmilla katettavien tuotteiden luettelo on liitteessä III.
Producer organisations taking initiatives to improve the quality of their products can apply to their national authorities for specific recognition by sending the following information:
Tuottajajärjestöt, jotka toteuttavat aloitteita tuotteidensa laadun parantamiseksi, voivat hakea kansallisilta viranomaisilta erityishyväksyntää lähettämällä seuraavat tiedot:
• list of products covered by the quality improvement plan; • summary of the preparatory studies made to assess the deficiencies of the existing system along with proposed improvements; • explanation of how the plan would result in a substantial improvement in qual ity of fisheries and aquaculture products throughout the production chain; • description of the measures to be applied at each stage; • permanent system of evaluation and monitoring; • budgetary forecasts.
• • laadunparantamissuunnitelmaan kuuluvien tuotteiden luettelo yhteenveto alustavista selvityksistä, jotka on tehty nykyisen järjestelmän puutteiden arvioimiseksi, ja ehdotukset niiden parantamiseksi selvitys siitä, miten suunnitelma johtaa merkittävään laadun parantamiseen joko aluksilla tai viljelylaitoksissa ja miten laatu pidetään yllä kalatalousketjun viimeisimmissä vaiheissa selvitys kaikissa vaiheissa toteutettavista toimenpiteistä selvitys pysyvästä arviointi- ja seurantajärjestelmästä talousarvioennuste.
Examples of methods used to improve quality across the Union include shorter periods at sea, fewer fish in boxes, better use of ice packaging and less handling throughout the production chain.
Esimerkkejä laatua parantavista menetelmistä ovat nykyistä lyhyemmät kalastusmatkat, pienemmät kalamäärät laatikoissa, parempi pakkaaminen jäihin ja vähentynyt käsittely ketjun kaikissa vaiheissa.
EU financial support from the Structural Fund for fisheries, the Financial Instrument for Fisheries Guidance or FIFG is available for the set-up and the implementation of a quality improvement plan.
Laadunparantamissuunnitelman laatimiselle ja täytäntöönpanolle voi saada EU:n taloudellista tukea kalatalouden rakennerahastosta (kalatalouden ohjauksen rahoitusväline eli KOR).
Depending on the national programme in each Member State, the aid may be granted for three years after the formal recognition of the producer organisation.
Riippuen kunkin jäsenvaltion kansallisesta ohjelmasta tukea voi saada kolmeksi vuodeksi alkaen siitä päivästä, kun jäsenvaltio on virallisesti hyväksynyt tuottajajärjestön.
For the first, second and third years, the aid may not exceed 60 %, 50 % or 40 %, respectively, of the costs incurred by a PO in implementing its plan.
Tuki ei saa olla ensimmäisenä vuonna yli 60:tä prosenttia, toisena vuonna yli 50:tä prosenttia eikä kolmantena vuonna yli 40:tä prosenttia suunnitelman toteuttamisesta johtuvista kuluista.
The eligible costs are established on the basis of supporting commercial and accounting documents and may cover the following areas of expenditure:
Tukikelpoiset kustannukset määritellään kaupallisten ja kirjanpitoasiakirjojen perusteella, ja ne voivat liittyä seuraaviin aloihin: