natgillin/translations-raw huggingface dataset:
15 With regard to the situation of the Community industry, the Council found that on average prices increased slightly until 1992 and then decreased slightly, while noting that in an attempt to keep its market share the Community industry had sold increasing quantities of products with special production features (for example, lighters which would normally have justified higher price levels) over the period examined.
15 Yhteisön tuotannonalan osalta neuvosto totesi, että keskimäärin hinnat nousivat hieman vuoteen 1992 saakka, minkä jälkeen ne laskivat hieman, ja se huomautti, että pyrkiessään säilyttämään markkinaosuutensa yhteisön tuotannonala on tutkitun ajanjakson aikana myynyt lisääntyviä määriä erikoisrakenteisia tuotteita (kuten sytyttimiä, joihin olisi tavallisesti ollut mahdollista soveltaa korkeampia hintoja).
The investigation thus showed that those higher price levels could not be maintained, with a consequent impact on the profitability of the Community industry (recital 54).
Tutkimus osoitti neuvoston mukaan siten, ettei kyseisiä korkeampia hintoja voitu pitää yllä, mistä koitui seurauksia yhteisön tuotannonalan kan nattavuudelle (54 perustelukappale).
16 In its conclusion on injury, the Council noted in particular that 'prices of imports very substantially undercut the Community industry's average price, namely by more than 30% (with the exception of the Filipino company related to a Community producer whose exports were too limited to be considered as representative of Filipino exports)' (recital 57).
i6 Vahinkoa koskevan päätelmänsä osalta neuvosto korosti, että "tuontihinnat olivat yhteisön tuotannonalan keskihintaan nähden varsin huomattavasti eli yli 30 prosenttia alihinnoiteltuja (lukuun ottamatta erään yhteisön tuottajan kanssa etuyhteydessä olevaa filippiiniläistä yritystä, jonka vienti oli liian rajoitettua pidettäväksi Filippiineiltä tulevaa tuontia edustavana)" (57 perustelukappale).
17 In its conclusion on causation, the Council stated that dumped imports from Thailand, the Philippines and Mexico had by themselves caused material injury to the Community industry.
17 Syy-yhteyden osalta neuvosto totesi, että Thaimaasta, Filippiineiltä ja Meksikosta tulleesta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista katsotaan sinänsä aiheutuneen merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
That conclusion was based primarily on the level of price undercutting and the quantities concerned, which tended to depress prices significantly (recital 71).
Tämä päätelmä perustui erityisesti alihinnoittelun tasoon sekä kyseessä oleviin suuriin määriin, mitkä seikat aiheuttivat merkittävää hintojen laskupainetta (71 perustelukappale).
18 Last, the Council stated that measures to remove the injury could be fixed at a level lower than the dumping margins.
18 Neuvosto totesi vielä, että vahingon poistamiseen tähtäävät polkumyyntitullit voitiin vahvistaa polkumyyntimarginaaleja vähäisemmiksi.
For that purpose, it compared the selling prices of each exporter to the selling prices of Community producers, reflecting the production costs of those producers together with a reasonable amount of profit.
Tätä varten se vertasi jokaisen viejän myyntihintoja yhteisön tuottajien tuotantokustannuksia vastaa viin, kohtuullisella voittomarginaalilla lisättyihin hintoihin.
It considered it appropriate to limit to 10% the profit margin used in determining the injury elimination level (recitals 79 to 82).
Neuvosto katsoi asianmukaiseksi pitää käytettynä voittomarginaalina 10 prosenttia vahingon poistavan tason määrittelemiseksi (79—82 perustelukappale).
19 By Regulation (EC) No 1508/97 of 28 July 1997 amending Regulation No 423/97 (OJ 1997 L 204, p.
19 Neuvosto korjasi asetuksen N:o 423/97 muuttamisesta 28.7.1997 annetulla asetuksella N:o 1508/97 (EYVL L 204, s.
7), the Council corrected an error in the calculation of the antidumping duty for the applicant's imports and fixed that duty at 13%.
7; jäljempänä asetus N:o 1508/97) kantajan tuonnille määrättyä polkumyyntitullia koskevan laskuvirheen ja vahvisti tullin'13 prosentiksi.
Before the Court of First Instance, the Council declared that that amendment had retroactive effect and that the overpayments would be refunded to the applicant.
Neuvosto täsmensi ensimmäisen oikeusasteen tuo mioistuimessa, että muutoksella oli taannehtiva vaikutus ja että liikaa peritty määrä palautetaan kantajalle.
20 On 5 June 1997 the applicant brought this action, which was originally directed against Regulation No 423/97 alone.
Kantaja nosti 5.6.1997 nyt käsiteltävänä olevan kanteen, joka koski alunperin ainoastaan asetusta N:o 423/97.
In the reply, however, it reworded the form of order sought to take account of the entry into force of Regulation No 1508/97.
Se otti kuitenkin vastauskirjelmässään huo mioon asetuksen N:o 1508/97 voimaantulon ja muotoili tämän vuoksi uudelleen vaatimuksensa.
21 By order of the President of the Second Chamber (Extended Composition) of 12 December 1997, the Commission was given leave to intervene in support of the forms of order sought by the Council.
21 Komissio hyväksyttiin laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 12.12.1997 antamalla määräyksellä väliintulijaksi tukemaan neuvoston vaatimuksia.
The Commission has not, however, lodged any statement in intervention.
Komissio ei kuitenkaan jättänyt väliintulokirjelmää.
By decision of the Court of First Instance of 21 September 1998, the Judge-Rapporteur was attached to the First Chamber (Extended Composition), to which the case was consequently assigned.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 21.9.1998 tekemällä päätöksellä esittelevä tuomari määrättiin laajennettuun ensimmäiseen jaostoon, jonka käsiteltäväksi asia näin ollen annettiin.
On hearing the report of the Judge-Rapporteur, the Court of First Instance (First Chamber, Extended Composition) decided to open the oral procedure without prescribing any preparatory measures of inquiry.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto) päätti esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella aloittaa suullisen käsittelyn ilman edeltäviä asian selvittämistoimia.
None the less, it asked the Council to reply in writing to a question concerning the quantity of the applicant's exports.
Se pyysi kuitenkin neuvostoa vastaamaan kir jallisesti kysymykseen, joka koski kantajan viennin määrää.
The parties presented oral argument and their replies to the Court's oral questions at the hearing on 4 May 1999.
Asianosaisten lausumat ja vastaukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen esittämiin suullisiin kysymyksiin kuultiin 4.5.1999 pidetyssä istunnossa.
— annul Article 2(2)(b) of Regulation No 423/97, as amended by Article 1 of Regulation No 1508/97, in so far as it affects the applicant, the expression 'in so far as it affects' being interpreted as including the suspension as regards the applicant of the application of the residual duty set out in that article;
— kumoaa asetuksen N:o 423/97 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen N:o 1508/97 1 artiklalla, siltä osin kuin se koskee kantajaa, sillä edellytyksellä "siltä osin kuin" on katsottava tarkoi tettavan sitä, että tässä artiklassa säädetty jäännöstullin kantaminen kanta jalta keskeytetään;
In support of its application, the applicant puts forward three pleas in law.
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.
By the first, alleging infringement of Article 20(4) of the basic regulation, the applicant criticises the way in which the final disclosure document was notified to it and the lack of details in that document.
Ensimmäisessä kanneperusteessaan, joka koskee perusasetuksen 20 artiklan 4 kohdan rikkomista, kantaja arvostelee tapaa, jolla lopullinen ilmoitus annettiin sille tiedoksi sekä ilmoituksessa olleita epätäsmällisyyksiä.
The applicant also alleges that the flaws in the final disclosure document amount to breach of the principle audi alteram partem.
Lopullista ilmoittamista koskevat virheet loukkaavat kantajan mukaan myös sen puolustautumisoikeuksia.
By the second, alleging infringement of Articles 1(1) and 3(2) and (6) of the basic regulation, it claims in substance that the injury to the Community industry could not in any way be attributable to its exports.
3 artiklan 2 ja 6 kohdan rikkomista, kantaja väittää, ettei yhteisön tuotannonalalle koitunut vahinko johdu kantajan viennistä.
By the third it alleges that the Council did not state sufficient reasons for the contested regulation.
Kolmannessa kanneperus teessaan kantaja arvostelee neuvostoa siitä, ettei se ole perustellut riittävästi riidanalaista asetusta.
The first plea, alleging infringement breach of the principle audi alteram of Article 20(4) of the basic regulation partem
Perusasetuksen 20 artiklan 4 kohdan rikkomista ja kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaamista koskeva ensimmäinen kanneperuste
In its first plea the applicant alleges a twofold infringement of Article 20(4) of the basic regulation.
Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja vetoaa perusasetuksen 20 artiklan 4 kohdan kaksikertaiseen rikkomiseen.
It claims, first, that the final disclosure document was improperly notified to it and, second, that it did not contain sufficient
Se väittää, että lopullista ilmoitusta ei
SWEDISH MATCH PHILIPPINES V COUNCIL information concerning the manner in which the Commission calculated the injury margin.
SWEDISH MATCH PHILIPPINES v. NEUVOSTO annettu sille asianmukaisesti tiedoksi ja että siinä ei ollut riittävästi tietoa tavasta, jolla komissio laski vahinkomarginaalin.
First, the applicant maintains that the final disclosure document addressed to it ought also to have been communicated to its legal representative in Brussels, the law firm Eureka.
Ensinnäkin kantaja väittää, että sille osoitettu lopullinen ilmoitus olisi pitänyt antaa tiedoksi myös sen Brysselissä olevalle oikeudelliselle asiamiehelle eli asian ajotoimisto Eurekalle (jäljempänä Eureka).
It observes that, for the purposes of the antidumping proceeding, it had an address for service in Brussels, but that the final disclosure document was not notified to that address.
Kantaja huomauttaa, että sen prosessiosoite polkumyynnin vastaisen menettelyn osalta oli Bryssel, eikä lopullista ilmoitusta annettu tiedoksi tähän prosessiosoitteeseen.
It claims that the failure to notify the final disclosure document at Eureka's address made it impossible for the applicant to defend itself effectively and within the prescribed period, and states that it believed, in good faith, that the final disclosure document had been sent to Eureka as well and that the latter would deal with the procedural matters.
Se, että lopullista ilmoi tusta ei annettu tiedoksi Eurekan osoitteeseen, esti kantajan mukaan sitä puolustautumasta tehokkaasti asetetussa määräajassa, ottaen huomioon, että se oli vilpittömässä mielin luullut, että ilmoitus oli lähetetty myös Eurekaan ja että Eureka vastaisi menettelyyn liittyvistä toimenpiteistä.
The applicant claims that it was legitimate and reasonable for it to believe that the legal representative of the Swedish Match Group would deal with the procedural matters, as it had done in the past.
Kantaja korostaa, että se saattoi oikeutetusti ja kohtuudella uskoa, että Swedish Match -konsernin oikeudellinen asiamies huolehtisi menettelyyn liittyvistä toi menpiteistä kuten aikaisemminkin.
It is not for a party to an antidumping proceeding to satisfy itself that its legal representative has received the Commission's notifications and that its interests can thus be effectively defended.
Polkumyynnin vastaisessa menettelyssä osa puolen tehtävänä ei ollut varmistua siitä, että sen oikeudellinen asiamies saa komission ilmoitukset ja näin ollen siitä, että sen etuja puolustetaan tehokkaasti.
On the contrary, it is for the Commission to take the necessary steps, even on its own initiative, to ensure that the rights of an interested party in connection with an antidumping proceeding are safeguarded.
Päinvastoin, komission tehtävänä oli ryhtyä tarpeellisiin toimenpiteisiin vaikka omasta aloitteestaan, jotta asianomaisen osapuolen edut polkumyynnin vastaisessa menettelyssä voidaan taata.
31 The applicant states that it had no direct contact with the Commission during the administrative procedure, except when the Commission carried out its on-site inspection in the Philippines.
31 Kantaja täsmentää, että se ei ollut komissioon suorassa yhteydessä hallinnollisen menettelyn aikana lukuun ottamatta sitä tilannetta, jolloin komission yksiköt suorittivat tarkastuksia paikan päällä Filippiineillä.
Through Mr Picard, Swedish Match SA acted as intermediary in its dealings with the Commission, since it had no independent position in the antidumping proceeding.
Swedish Match, edustajanaan Picard, toimi sen mukaan välittäjänä kantajan yhteydenpidossa komissioon, koska kyseisellä yhtiöllä ei ollut itsenäistä asemaa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä.
Eureka was the legal representative of the Swedish Match Group, and therefore represented both undertakings.
Koska Eureka oli Swedish Match -konsernin oikeudellinen asia mies, se oli siten edustanut näitä kahta yritystä.
Furthermore, on certain occasions, Eureka expressly and directly represented the applicant's interests during the antidumping proceeding, and the Commission accepted the intervention of Swedish Match SA and Eureka on the applicant's behalf throughout.
Lisäksi Eureka oli tietyissä tilanteissa nimenomaisesti ja suoraan edustanut kantajaa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä. Nyt käsiteltävänä olevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä komissio on jatkuvasti hyväksynyt Swedish Match SA:n ja Eurekan toimimisen kantajan lukuun.
Second, the applicant claims that no trace of how the injury margin was assessed by the Commission can be found in the final disclosure document.
Toiseksi kantaja väittää, että lopulliseen ilmoitukseen ei sisältynyt tietoa, josta olisi ilmennyt, millä tavalla komissio arvioi vahinkomarginaalin.
Consequently, it could not know on the basis of what data its underselling margin had been calculated and was therefore unable to defend itself with regard to the substance of the injury established.
Siten kantaja ei mielestään voinut tietää, minkä seikkojen perusteella sen alihinnoittelumarginaali oli laskettu, eikä se siten voinut puolustautua todetun vahingon osalta.
The applicant acknowledges that the method used to calculate the injury margin was explained in the final disclosure document.
Kantaja myöntää, että vahinkomarginaalin laskentatapa oli selitetty lopullisessa ilmoituksessa.
It maintains, however, that the document contains none of the data used by the Commission to calculate the injury margin as regards the applicant.
Kantaja väittää, että siinä ei sitä vastoin ollut tietoja siitä, miten komissio oli käsiteltävänä olevassa asiassa laskenut vahinkomarginaalin kantajan osalta.
In that connection, the applicant also requests the Commission to provide it with non-confidential information concerning the Community industry's production costs.
Tässä yhteydessä kantaja vaatii komissiota esittämään sille yhteisön tuo tannonalan tuotantokustannuksia koskevat tiedot, jotka eivät ole luottamuksellisia.
It claims that the failure to supply that information makes it impossible for the applicant to know how the Commission reached the conclusion that its underselling margin was 13%.
Mikäli komissio ei toimita kantajalle näitä tietoja, kantaja ei voi tietää, miten komissio on päätynyt siihen johtopäätökseen, että alihintamarginaali oli 13 prosenttia.
The Council contends, first, that the fact that the final disclosure document was sent directly to the applicant does not in itself constitute an infringement of Article 20(4) of the basic regulation.
Neuvoston mukaan ensinnäkin sillä, että lopullinen ilmoitus lähetettiin suoraan kantajalle, ei sinällään rikota perusasetuksen 20 artiklan 4 kohtaa.
It is for the applicant to adduce evidence to show how such notification prevented it from effectively defending its interests.
Neuvoston mukaan kantajan on näytettävä toteen, että tällainen lähettäminen on estänyt sitä puolustamasta tehokkaasti etujaan.
The defendant observes that the only effect could have been to make the applicant lose time, in so far as it had to make arrangements to send the document to its representative.
Neuvosto huomauttaa tältä osin, että lopullisen ilmoituksen lähettäminen näin on voinut aiheuttaa kantajalle vain ajanhukkaa siltä osin kuin sen on täytynyt ryhtyä toimiin tämän asiakirjan toi mittamiseksi lakimiehelleen.
In such a case, the applicant ought to have contacted the Commission to request an extension of the time-limit for submitting its observations on the final disclosure document, which it never did.
Neuvosto lisää, että kantajan olisi tällaisessa tapauksessa pitänyt olla yhteydessä komissioon ja pyytää sen määräajan pidennystä, joka kantajalle oli asetettu huomautusten esittämiseksi lopullisesta ilmoi tuksesta, mutta kantaja ei näin tehnyt.
It never even complained subsequently about the fact that the final disclosure document was sent to it directly.
Neuvoston mukaan kantaja ei myöhemminkään ollut tuonut esiin sitä seikkaa, että lopullinen ilmoitus lähetettiin sille suoraan.
Second, the Council states that the method used by the Commission to calculate the injury margin was described on page 21 of the final disclosure document.
Neuvosto väittää toiseksi, että komission käyttämä vahinkomarginaalin laskemistapa kuvailtiin lopullisen ilmoituksen sivulla 21.
The Commission had also provided the detailed figures relating to the applicant's underselling margin (13%) and those relating to the underselling margin of the other exporters concerned.
Komissio on myös esittänyt kantajan alihintamarginaaliin (13 prosenttia) liittyvät yksityiskohtaiset luvut, sekä muiden kyseeseen tulevien tuottajien alihintamarginaalia koskevat luvut.
Furthermore, the applicant was also given informa-
Kantaja on lisäksi saanut tietoja vientihinnoista, ja vahingon poistamiseen täh
SWEDISH MATCH PHILIPPINES V COUNCIL tion on the export price and, so far as concerns the calculation of the price sufficient to eliminate injury ('the non-injurious price'), it was informed that the institutions had included a profit margin of 10%.
SWEDISH MATCH PHILIPPINES v. NEUVOSTO täävän hinnan laskemisen (ei­vahingollinen hinta) osalta sille ilmoitettiin, että toimielimet olivat sisällyttäneet siihen 10 prosentin voittomarginaalin.
On the other hand, the calculations used to establish the Community industry's average production costs were not disclosed to the applicant, on the grounds that they contained business secrets.
Sitä vas­toin yhteisön tuotannonalan tuotannon keskimääräisiä kustannuksia koskevia laskelmia ei ollut esitetty kantajalle liikesalaisuuksiin perustuvista syistä.
With regard to the applicant's request for the data in a non-confidential form, the Council observes that the applicant never complained that the final disclosure was inadequate.
Siltä osin kuin kantaja on pyytänyt saada tutustua tietoihin, joita ei ole annettu luottamuksellisina, neuvosto huomauttaa, että kantaja ei missään vaiheessa ollut valittanut siitä, että lopulliseen ilmoitukseen ei olisi sisältynyt riittävästi tietoja.
Nor did it seek further particulars of the Community producers' production costs.
Kantaja ei myöskään ollut pyytänyt lisätietoja yhteisön tuottajien tuotantokus­tannuksista.
The first point to note is that in accordance with Article 20(1) and (2) of the basic regulation the Commission is required to communicate, inter alia to the exporter of the product which is the subject of the antidumping investigation, final disclosure of the essential facts and considerations on the basis of which it intends to recommend that the Council should adopt definitive measures, specifically in order to safeguard the rights of the defence.
Ensinnäkin on huomautettava, että perusasetuksen 20 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan komission on tehtävä polkumyyntitutkimuksen kohteena olevan tuot­teen viejälle lopullinen ilmoitus niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella se aikoo ehdottaa neuvostolle lopullisten toimenpiteiden käyttöönottamista, ja näin on meneteltävä kyseisen viejän puolustautumisoi­keuksien noudattamisen varmistamiseksi.
By its letter of 30 September 1996, the Commission sent the final disclosure document referred to in Article 20 of the basic regulation, addressing it to the
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että komissio on 30.9.1996 päi­vätyllä kirjeellään lähettänyt kantajalle sen kotipaikan osoitteeseen yrityksen
As is clear from the caselaw, sending a measure to the addressee's registered office must be regarded as valid notification.
Oikeuskäytännöstä ilmenee, että asiakirjan lähettämistä vastaanottajan kotipaikkaan on pidettävä pätevästi suoritettuna tiedoksiantona.
The Court considers that that caselaw applies a fortiori to the case in point since the applicant had not informed the Commission in due time of a change in the 'Persons to contact' named in its reply to the questionnaire (see above, paragraph 8), expressly asking the Commission henceforth to address all correspondence to Eureka.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että tätä oikeuskäytäntöä voi daan soveltaa sitä suuremmalla syyllä tähän asiaan, jossa kantaja ei ollut ilmoittanut komissiolle riittävän ajoissa niiden yhteyshenkilöiden vaihtumisesta, jotka se oli maininnut vastauksessaan kyselylomakkeeseen (ks. edellä 8 kohta), eikä se ollut pyytänyt komissiota osoittamaan vastaisuudessa kaikkea kirjeen vaihtoa Eurekalle.
By sending the letter of 30 September 1996 to the applicant's registered office, the Commission has, moreover, complied with the instructions given it by the applicant itself in its reply to the questionnaire in naming its President and financial controller as the 'Persons to contact'.
Osoittaessaan 30.9.1996 päivätyn kirjeen kantajan kotipaikkaan komissio noudatti lisäksi kantajan itsensä komissiolle vastauksessaan kyselylomakkeeseen antamia tietoja, sillä kantaja oli maininnut hallituksen puheenjohtajan ja sisäisen tarkastajan yhteyshenkilöikseen.
It follows that the applicant was put in a position to take cognisance of the final disclosure document and to submit its observations in the light of its interests, whether on its own initiative, through its legal representative or, lastly, through the Swedish Match Group.
Tästä seuraa, että kantajalla oli mahdollisuus saada tietoonsa lopullinen ilmoitus ja esittää etujensa mukaiset huomautukset joko itse tai edustajansa välityksellä taikka Swedish Match -konsernin välityksellä. sellä.
41 In so far as the applicant maintains that the final disclosure document ought to have been addressed to its legal representative in Brussels, it must be noted that none of the provisions of Article 20 of the basic regulation requires the Commission to ensure that the final disclosure document has been communicated to the legal representative of the exporter concerned.
41 Siltä osin kuin kantaja väittää, että lopullinen ilmoitus olisi pitänyt osoittaa sen oikeudelliselle asiamiehelle Brysseliin, on korostettava, että perusasetuksen 20 artiklan säännöksissä ei aseteta komissiolle velvollisuutta varmistua siitä, että lopullinen ilmoitus on annettu tiedoksi kyseisen viejän oikeudelliselle asiamiehelle. helle.
The fact that the Commission was actually in contact with Eureka and with other companies and persons belonging to the Swedish Match Group several times during the proceeding is, in the absence of any requirement that the Commission should address the final disclosure document to the legal representative of the person concerned, quite irrelevant.
Tältä osin sillä ei ole merkitystä, että komissio on menettelyn aikana käytännössä ollut yhteydessä Eurekaan sekä Swedish Match -konserniin kuuluviin muihin yhtiöihin ja sen palveluksessa oleviin henkilöihin, koska komissiolla ei ollut velvollisuutta osoittaa lopullista ilmoitusta asianosaisen osapuolen lakimiehelle.
It follows that the head of claim alleging improper notification must be rejected.
Tästä syystä väite sääntöjenvastaisesta tiedoksiannosta on hylättävä.