natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(SMEs)and financial services and the important question of the ffiffiffiffiffiffi3#rd$um-sized
3) Euroopan parlamentin päätöslauselma 20.4.1994 (EYVL C 128,
In May 1993, the Cömrnission published its Green Paper on remedying environmentaldamage (').
Asianomaiset esittivät varsin erilaisia näkökantoja, muun muassa yhteisön toimien tarpeen osalta.
Over 100 commentswere submitted, from Member States, industry environment groups and other interested parties, and followed up by continuous consultations.
Tiivistelmä asianomaisten esittämistä huomioista on saatavilla pyynnöstä.
Ajoint public hearingwas held by the Parliament should be taken, that environmental damageshould as a priority be rectified at sourceandthat the polluter should pay.' and the Commission in November 1993.
Komissio päätti 29. tammikuuta 1997 järjestetyn suuntaa-antavan keskustelun jälkeen laatia ympäristövahinkovastuusta valkoisen kirjan vastatakseen Euroopan parlamentin vuonna 1994 antamaan päätöslauselmaan, jossa pyydettiin yhteisön toimia (5).
Against this background, the White Paper explores how a Community regime on environ- mental liability can best be shapedin order toimprove the application of the environmentalprinciples of the EC Treaty and to ensurerestoration of damage to the environment.
Monet jäsenvaltiot ovat antaneet joko epävirallisesti tai virallisesti myönteisen lausunnon yh teisön toimista ympäristövahinkovastuun alalla yleensä (Belgia, Kreikka, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Portugali, Suomi ja Ruotsi).
TheWhite Paper also explores how an EC environmental liability regime can help to improve theimplementation of Community environmentallaw, and examines the possible economic
Useiden jäsenvaltioiden tiedetään odottavan komission ehdotuksia ennen tämän alan kan sallisen lainsäädännön laatimista, erityisesti biologiselle monimuotoisuudelle aiheutuneiden vahinkojen korvaamisen osalta.
In April 1994, the European Parliament adopted a resolution calling on the Commission tosubmit 'a proposal for a directive on civil liability in respect of (future) environmental dam-age' ('). In that resolution, the Parliament applied for the first time Article 192(2) (ex-Arti-cle 138b(2))of the EC Treaty, which enables itto ask the Commission to submit legislativeproposals.
Lisäksi Belgia, Saksa, Espanja, Alankomaat, Itävalta, Suomi ja Ruotsi ovat äskettäin ilmoittaneet neuvostossa, että ne pitivät hyvänä komission aikomusta arvioida geneettisesti muunnettujen organismien tarkoitukselliseen levittämiseen ja markkinoille saattamiseen liittyviä ympäristövahinkovastuukysymyksiä tulevan ympäristövahinkovastuuta koskevan valkoisen kirjan yh teydessä.
Since then, the issue of environmental liability has been raised by the Parliamenton several occasions, such as in the Commission's annual working programmes, in parliamentary questions and in letters to the Commission.
Yhdistynyt kuningaskunta on äskettäin pyytänyt komissiota tarkastelemaan ensi tilassa geneettisesti muunnettujen organismien levittämistä ja markkinointia koskevan vahinkovastuujärjestelmän tai -järjestelmien toteuttamiskelpoisuutta ja mahdollisia arviointiperusteita.
effects of such a Community action.
Muiden jäsenvaltioiden kannat eivät ole vielä selvillä.
Tnn srRucruRE oF THEWnrcn Ptpnn
Kuulemismenettely
After an introductory part containing somebackground information and explaining theaim of environmental liability in Sections 1and 2, the White Paper presents the case for an EC regime in Section 3. Section 4 contains
Valkoisen kirjan valmisteluprosessin aikana järjestettiin kuulemisia eri jäsenvaltioiden riippumattomien asiantuntijoiden, jäsenvaltioiden
A detailed opinion on the Green Paper wasissued by the Economic and Social Committee(ESC) on 23 February 1994, which supported EC action on liability for environmental dam- options for such a regime.
) Talous- ja sosiaalikomitean lausunto 23.2.1994 (CES 226/94). )
Whereas Section 6considers the issue from the perspective ofsubsidiaity and proportionality, Section 7 examines the economic impact of an EC environmental liability regime.
Toimintapolitiikan valmistelemiseksi tälle alalle on tehty neljä selvitystä.
Section 8, finally,draws a conclusion and sets out the next stepsin this matter.
Nämä selvitykset ovat yleisön saatavilla.
(') Communication of 14 May 1993 (COM(93) 47 final) presentedto the Council, the Parliament and the Economic and Social Committee. (') Resolution of 20 April 1994 (OJ C 128,9.5.1994,p. 165).
Tiivistelmät sisältyvät tähän julkaisuun (liitteet 1-4).
WHAT I S E IVV IRO T{ MEIVTALLIABILITY?
YMPARISTOVAHINKO-TARKOITTAA?
Tun AIM oF ENvIR)NMENTAL
YMPÄRISTÖVAHINKOVASTUUN
Environmental liability aims at making thecauser of environmental damage (the pollwter) pay fo, remedying the damage that he hascaused.
Ympäristövahinkovastuun tavoitteena on se, että ympäristövahingon aiheuttaja (pilaaja) maksaa aiheuttamiensa vahinkojen jälkeisestä ympäristön ennallistamisesta aiheutuneet kustannukset.
Environmental regulation lays down nornsand procedures aimed at preserving the envi- ronment.
Ympäristölainsäädännöllä vahvistetaan normit ja menettelyt, joilla pyritään säilyttämään ym päristön tila.
Without liability, failure to complywith existing norms and procedures may mere- ly result in administrative or penal sanctions.However, if liability is addedto regulation,potential polluters also face the prospect of having to pay for restoration or compensation ofthe damage they caused.
Ilman vahinkovastuuta voimassa olevien normien ja menettelyjen laiminlyönti saattaa aiheuttaa pelkästään hallinnollisia tai rikosoikeudellisia seuraamuksia. Jos säännöstöön lisätään vahinkovastuu, pilaajien on otettava huomioon, että heidän on mahdollisesti maksettava aiheuttamastaan vahingosta korvauksia tai ympäristön ennallistaminen.
Not all forms of environmental damage can beremedied through liability.
Kyseisen vastuun avulla ei voida korvata kaikenlaisia ympäristövahinkoja.
For the latter to be effective:
Jotta ympäristövahinkovastuuta voidaan soveltaa,
. there needs to be one or more identifiableactors (polluters);
• tiedossa on oltava yksi (tai useampi) toimija (pilaaja) tai
. the damage needs to be concreteand quantifiable; and
• vahinkojen on oltava konkreettisia ja niiden on oltava määrällisesti ilmaistavissa tai
. a causal link needs to be established between the damage and the identified polluter(s).
• vahingon ja tiedossa olevan pilaajan / tiedossa olevien pilaajien välinen syyyhteys on esitettävä.
Therefore, liability can be applied,for instance,in cases where damage results from industrialaccidents or from gradual pollution caused byhazardous substances or wastecoming into theenvironment from identifiable sources.
Tämän vuoksi vahinkovastuuta voidaan soveltaa esimerkiksi tapauksiin, joissa vahingot ovat aiheutuneet teollisuusonnettomuuksista tai tiedossa olevista lähteistä ympäristöön päässeiden vaarallisten aineiden tai jätteiden aiheuttamasta asteittaisesta pilaantumisesta.
However, liability is not a suitable instrumentfor dealing with pollution of a widespread,diffuse character,where it is impossible to linkthe negative environmental effects with the activities of certain individual actors.
Vahinkovastuu ei kuitenkaan ole sopiva väline laaja-alaiseen, hajakuormituspäästöjen aiheuttamaan pilaantumiseen puuttumiseksi, koska tällöin haitallisia ympäristövaikutuksia ei voi da yhdistää tiettyjen yksittäisten toimijoiden toimintaan.
Examplesare effects of climate changebrought about by COrand other emissions, forests dying as a result of acid rain and atr pollution caused bytraffic.
Esimerkkeinä ovat hiilidioksidin sekä muiden päästöjen aiheuttama ilmastonmuutos, happosateiden aiheuttamat metsäkuolemat ja liikenteen aiheuttama ilman pilaantuminen. minen.
THE CASE FORAI''{ ECE TWIRO N M ENTAL LI AB I LITYREGIME AI,{DITS EXPECTEDEFFECTS
EY:N YMPÄRISTÖVAHINKOVAS-TUUJÄRJESTELMÄN TAVOITTEET JA SEN ODOTETTAVISSA OLEVAT VAIKUTUKSET
Moreover, these liability regimes areonly operational with respect to damage to humanhealth or propert], or contaminated sites.
EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN TÄRKEIMPIEN YMPÄRISTÖPERIAATTEIDEN TÄYTÄNTÖÖNPANO
Environmental liability is a way of implementing the main principles of environmental policyenshrined in the EC Treaty (Article 174(2)),above all the 'polluter pays' principle.
Ympäristövahinkovastuu on tapa panna täytäntöön EY:n perustamissopimukseen sisältyvät ympäristöpolitiikan pääperiaatteet ja ennen kaikkea toteuttaa saastuttaja maksaa -periaatetta (174 artiklan 2 kohta).
If thisprinciple is not applied to covering the costs ofrestoration of environmental damage, either theenvironment remains unrestored or the State,and ultimately the taxpayer, has to pay for it.Therefore, an initial objective is to make thepolluter liable for the damage he has caused.
Jos tätä periaatetta ei sovelleta ennallistamisesta aiheutuneiden kus tannusten kattamiseen, ympäristöä ei ennallisteta tai sitten valtion eli viime kädessä veronmaksajien on maksettava nämä kustannukset. Tämän vuoksi tärkein tavoite on asettaa pilaajat vastuuseen aiheuttamistaan vahingoista.
Ifpolluters have to pay for damage caused, theywill cut backpollution up to the point where themarginal cost of abatement exceeds the compensation avoided.
Jos pilaajien on korvattava aiheuttamansa vahingot, he vähentävät pilaamista, kunnes pilaantumisen torjunnan kustannukset ovat suuremmat kuin sen ansiosta vältetyt korvaukset.
Thus, environmental liability results in prevention of damage and in internalisation of environmental costs (6).
Näin ympäristövahinkovastuu johtaa vahinkojen en naltaehkäisyyn ja ympäristökustannusten sisällyttämiseen tuotantokustannuksiin (6).
Liabilitymay also lead to the application of more precau-tion, resulting in avoidance of risk and damage,and may encourage investment in R & D for improving knowledge andtechnologies. technologies. Union, thus facilitating the implementation ofenvironmental rules by new Member States.
Lisäksi vahinkovastuu voi myös lisätä ennalta varautumista, mikä johtaa riskien ja vahinkojen välttämiseen. Lisäksi se voi edistää investointeja tutkimukseen ja kehitykseen tietämyksen ja tekniikkojen parantamiseksi.
OF THE ENVIRONMENT
SEN VARMISTAMINEN
In order to make the 'polluter pays' principlereally operational, Member States should ensure effective decontamination and restorationor replacement of the environment in caseswhere there is a liable polluter, by making surethat the compensation which he has to pay willbe properly and effectively used to this effect.
Jos vahinkovastuulla on edellä kuvailtu ennalta ehkäisevä vaikutus ja ennallistaminen on varmistettu vahingon tapahtuessa, vahinkovastuu todennäköisesti edistää myös EY:n ympäristö lainsäädännön noudattamista. Tämän vuoksi EY:n ympäristövahinkovastuujärjestelmän ja voimassa olevan ympäristölainsäädännön väliset yhtymäkohdat ovat erittäin tärkeitä.
RONMENTAL
VAATIMUSTEN
LEGISLATION
SISÄLLYT
The Treaty of Amsterdam introduced in Article6 of the EC Treaty the principle that environmental protection requirements must be integrated into the definition and implementationof other Community policies and activities.
Jotta saastuttaja maksaa -periaate todella toteutuisi käytännössä, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tapauksissa, joissa korvausvastuussa oleva pilaaja on tunnistettu, ympäristön puh distus, ennallistaminen ja kunnostaminen suoritetaan hyvin ja että korvaus, joka pilaajan on maksettava, käytetään asianmukaisesti ja te hokkaasti tätä tarkoitusta varten.
If liability exerts the preventive effect describedearlier and restoration is ensured when damagedoes occur, it should also improve compliancewith EC environmental legislation.
Amsterdamin sopimuksella perustamissopimuksen 6 artiklaan otettiin mukaan periaate, jonka mukaan ympäristönsuojelua koskevat
(u) Internalisation of environmental costs means that the costs ofpreventing and restoring environmental pollution will be paiddirectly by the parties responsible for the damage rather than being financed by society in general.
(6) Ympäristökustannusten sisällyttäminen tuotantokustannuksiin tarkoittaa, että vahingosta vastuulliset osapuolet maksavat ym
(,) Council Directives 79l409lEEC on the conservation of wildbirds (OJ L lO3, 25.4.1979, p.
(7) Neuvoston direktiivi 79/409/ETY luonnonvaraisten lintujen suojelusta, EYVLL 103, s.
1), and 92l43lEEC on the conservation of natural habitats and wild fauna and flora (OJ L 206,22.7.1992p,.7).
1 ja neuvoston direktiivi 92/43/ETY päristön pilaantumisen ehkäisemisestä ja ympäristön ennallistamisesta aiheutuneet kustannukset yhteiskunnan sijaan.
THE FUNCTIuNING oF THE INTERNAL
Tätä asiaa kä sitellään erityisesti osassa 7.
MARKET
OLEVAT
Even if the main objectives of a Communityregime are of an environmental nature, this may also contribute to creating a level playingfield in the internal market.
VAIKUTUKSET vaatimukset on sisällytettävä yhteisön muun politiikan määrittelyyn ja toteuttamiseen.
This is importantsince most EU trade takes place within the internal market, i.e. intra-EU trade is more significant than extra-EU trade for Member States, and therefore differences in the legalframework and costs faced by companies inthe internal market matter more than differ- encesvis-ä-vis third countries.
EY:n ympäristövahinkovastuujärjestelmä, joka kattaa kaikki ympäristölle riskejä aiheuttavat yh teisön sääntelemät toimet (katso soveltamisalaan kuuluvat toiminnot 4.2.2), edistää ympä ristönäkökohtien sisällyttämistä kaikkiin asian omaisiin aloihin, koska ympäristökustannusten tiedostaminen lisääntyy.
Currently, the existence of any problem ofcompetition in the internal market caused bydifferences in Member States' environmentalliability approaches is still unclear.
Vaikka yhteisön järjestelmän päätavoitteet koskevat ympäristöä, järjestelmä voi osaltaan myös edistää yhdenmukaisten kilpailuolosuhteiden luomista sisämarkkinoilla.
This maybe because national environmental liabilitysystems in the EU are relatively new and haveyet to becometotally operational.
Tämä on tärkeää, koska suurin osa EU:n kaupasta käydään sisämarkkinoilla eli EU:n sisäinen kauppa on jäsenvaltioille tärkeämpää kuin EU:n ulkopuolinen kauppa.
However, most existing Member States' envi- ronmental liability regimes do not cover damage to biodiversity.
Tällä hetkellä ei vielä ole selvillä, aiheuttavat ko erot jäsenvaltioiden ympäristövahinkovastuujärjestelmissä kilpailuun liittyviä ongelmia sisämarkkinoilla.
It follows from what is said in 3.1 on implementing the'polluter päys', preventive andprecautionary principleso that it is expected thatliability creates incentives for more responsiblebehaviour by firms.
Sen perusteella, mitä kappaleessa 3.1 esitettiin saastuttaja maksaa -periaatteen sekä ennaltaehkäisyn ja ennalta varautumisen periaatteiden täytäntöönpanosta, voidaan olettaa, että vahinkovastuu kannustaa yrityksiä entistä vastuullisempaan toimintaan.
However, a number ofconditions need to be met for this effect to happen.
Tämän toteutumiseksi on kuitenkin täytettävä tietyt edellytykset.
For instance, experience with the USSuperfund legislation (liability for cleaning upcontaminated sites) shows the need to avoidloopholes for circumventing liability by transferring hazardous activities to thinly capitalised firms which become insolvent in theevent of significant damage.
Esimerkiksi Yhdysvaltojen Superfund-lainsäädännös-tä (saastuneiden alueiden puhdistamista koskeva vastuu) saadut kokemukset osoittavat, että on vältettävä porsaanreikiä, joilla vahinkovastuu voidaan kiertää siirtämällä ympäristölle vaarallinen toiminta vähävaraisille yrityksille, jotka menettävät maksukykynsä merkittävän vahingon tapahtuessa.
If firms can coverthemselves against liability risk by way of in-surance, they will not tend to resort to this perverse route.
Jos yritykset voivat turvautua vahinkoriskejä vastaan vakuutusten avulla, yritykset eivät turvaudu tähän kiertotiehen.
The availability of financial security, such as insurance,is therefore importantto ensure that liability is environmentallyeffective, a concern that is discussedin 4.9.The effectivenessof any legal liability regimerequires a workable financial security system,which means that financial security is availablefor the core elementsconstituting the regime.Moreover, the effectivenessof liability for environmental damage (as opposedto traditionaldamage) depends on the capacity of administrative and judicial authorities to fteat casesexpeditiously, & s well as on proper means ofaccess to justice available to the public. The overall effect of liability is therefore afunction of the broadercontext and specific de- sign of the liability scheme.
Minkä tahansa oikeudellisen vahinkovastuujärjestelmän tehokkuus riippuu toimivista taloudellisista turvajärjestelyistä, mikä tarkoittaa, että taloudellisia turvajärjestelyjä on käytettävissä järjestelmän keskeisiä osia varten. Lisäksi ympäristövahinkovastuun tehokkuus (perinteisiin vahinkoihin verrattuna) riippuu hallinto- ja oikeusviranomaisten mahdollisuuksista käsitellä tapauksia no peasti sekä yleisön saatavilla olevista käyttö kelpoisista keinoista käyttää vireillepano-oikeutta. keutta.
If so, this wouldjustify EU action also on the groundsof ensuring a level playing field in the internal market.
Vahinkovastuun kokonaisvaikutus on tämän vuoksi riippuvainen sekä laajemmasta yhteydestä että vahinkovastuujärjestelmän erityisrakenteesta.
The considerations above suggestthat an EUliability regime should also be designedwith a view to minimising possible impacts on the EUindustry's exfernal competitiveness (t) anissue which is discussed specifically in Section7.
Suurin osa nykyisistä jäsenvaltioiden ympäristövahinkovastuujärjestelmistä ei kuitenkaan kata biologiselle monimuotoisuudelle aiheutuvia vahinkoja.
This is one reason for applying a step-by-step approach when introducing a Community regime (see also Section6). 6).
Tällöin yhteisön toimet olisivat perusteltuja myös yhdenmukaisten kilpailuolosuhteiden varmistamiseksi sisämarkkinoilla.
(t) It should ue poirrted out in this regard that in the framework ofenvironmental liability legislation, which applies also to naturalresource damage, the United States applies border-adjusted taxesfor the most sensitive sectors, i.e. the oil and chemical industries.
C) Todettakoon, että Yhdysvaltojen ympäristövahinkovastuulainsäädännössä, joka kattaa myös luonnonvaroille aiheutuvat vahingot, sovelletaan rajalla perittäviä maksuja kaikkein herkimmillä aloilla, esimerkiksi öljyteollisuudessa ja kemianteollisuudessa. udessa.
POSSIBLE FEATURES OF AI,{ ECE TW I RO N M ENTAL LIß I LITYREGIME
EY:N YMPARISTOVAHINKO-VASTUUJÄRJESTELMÄN MAHDOLLISET PIIRTEET
This section provides a descriptionof the possible main features of a Community regime.All or some of these elements will have to betaken into account depending on the option forfurther action that is chosen (see Section 5).
Tässä osassa kuvaillaan yhteisön järjestelmän mahdollisia pääpiirteitä. Eri osaalueita otetaan huomioon sen mukaan, mitkä jatkotoimenpiteet valitaan (katso osa 5).
No RETRoacrrvrrY is not as self-evident as it may seem: severalnational laws called'environmental liabilitylaw' (or similar names) deal with traditionaltypes of damu9e, such as personal injury, orproperty damage, rather than with environmental damage as such.
Tämä ei ole niin itsestään selvää kuin se saattaa vaikuttaa. Useissa kansallisissa laeissa, joita kutsutaan ympäristövahinkovastuulaeiksi (tai vastaaviksi) käsitellään perinteisiä vahinkotyyppejä, kuten henkilö- ja omaisuusvahinkoja, pikemmin kuin ympäristövahinkoja sellaisenaan.
Damage is covered bysuch laws, if it is caused by activities that areconsidered dangerous for the environment or ifit is caused by effects that result in (traditional)damage via the environment (for instance pollution of air or water).
Vahingot kuuluvat tällaisten la kien soveltamisalaan, jos ne aiheutuvat ympä ristölle vaaralliseksi katsotusta toiminnasta tai jos vahingot aiheutuvat vaikutuksista, jotka johtavat (perinteisiin) vahinkoihin ympäristön kautta (esimerkiksi ilman tai veden pilaantuminen).
Examples of such legislation are the German Environmental Liability Act of 1990 and the Danish Compensation for Environmental Damage Act of 1994.
Esimerkkejä tällaisesta lainsäädännöstä ovat Saksan ympäristövahinkovastuulaki vuodelta 1990 ja Tanskan ympäristövahinkojen korvaa mista koskeva laki vuodelta 1994.
In someother national laws, impairment of the environment is also covered, next to traditional damr1a, but hardly any further rules are given tospecify this notion.
Joidenkin muiden maiden kansallinen lainsäädäntö kattaa myös luonnonvaroille aiheutuvat vahingot perinteisten vahinkojen ohella, mutta käsitettä ei täsmennetä juuri lainkaan.
'en- age are brought together under the heading vironmental damage',both of which should becovered under a Community regime,namely: namely:
Tässä valkoisessa kirjassa käytetään yhteisnimitystä 'ympäristövahinko' kahdesta eri vahinkotyypistä, joiden molempien olisi kuuluttava yh teisön järjestelmän soveltamisalaan.
(a) damage to biodiversiQ;
Nämä ovat aiheutuvat
For reasons of legal certainty and legitimate expectations, the EC regime should only workprospectively.
Oikeusvarmuuden ja oikeutettujen odotusten vuoksi yhteisön järjestelmää olisi sovellettava ainoastaan tulevaisuudessa tapahtuviin vahinkoihin.
Damage that becomes knownafter the entry into force of the EC regime shouldbe covered, unless the act or omission that result-ed in the damage has taken place before the entryinto force.
Yhteisön järjestelmän olisi katettava vahingot, jotka tulevat tietoon järjestelmän voimaantulon jälkeen, ellei vahingon aiheuttanut toiminta tai laiminlyönti tapahtunut ennen järjestelmän voimaantuloa.
It should be left to the Member Statesto deal with pollution from the past.They couldestablish funding mechanisms to deal with existing contaminated sites or damage to biodiversityin a way which would best fit their national situation, taking into account elements like the number of such sites, the nature of the pollution andthe costs of cleanup or restoration.
Aiemmin tapahtuneeseen pilaantumiseen puuttuminen olisi an nettava jäsenvaltioiden tehtäväksi. Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön rahoitusvälineitä nykyisten saastuneiden alueiden tai biologiselle monimuotoisuudelle aiheutuneiden vahinkojen käsittelemiseksi tavalla, joka sopii parhaiten niiden kansalliseen tilanteeseen, kun otetaan huomioon sellaiset tekijät kuin tällaisten alueiden lukumäärä ja pilaantumisen luonne sekä kunnostamisesta ja ennallistamisesta aiheutuvat kustannukset.
In order toapply the principle of non-retroactivity in a har-monised way, a definition of 'pastpollution' willneed to be given at a later stage.
Jotta periaatetta, jonka mukaan järjestelmää ei sovelleta taannehtivasti, voitaisiin soveltaa yhdenmukaisesti, ilmaisu "aiempi pilaantuminen" on määriteltävä myöhemmin. hemmin.
Some transaction costs associatedwith litigation concerning the cut-off point between whatis to be considered past pollution and pollutioncovered by the regime are to be expected.However, a retroactive system would have significantly higher economic impacts.
a) biologiselle monimuotoisuudelle vahingot b) saastuneina alueina ilmenevät ympäristöva hingot.
Most Member States have not yet startedto explicitly cover biodiversity damage under theirenvironmental liability regimes.
Oikeustoimista aiheutuu todennäköisesti jonkin verran kustannuksia, kun riitatapauksissa selvitetään, mikä on aiemmin tapahtunutta pi laantumista ja mikä järjestelmän kattamaa pi laantumista.
However, all Member States have laws or programmes inplace to deal with liability for contaminatedsites.
Taannehtivasti sovellettavalla järjestelmällä olisi kuitenkin merkittävästi suuremmat taloudelliset vaikutukset.
Tnn scoPg oF THEREGTME REGTME
JÄRJESTELMÄN
To be coherent,it is important also to cover ttaditional damage, such as damage to health or
Yhtenäisyyden varmistamiseksi on tärkeää kattaa myös perinteiset vahingot, kuten ihmisten