natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Be that as it may, the Court of First Instance rightly held, in paragraphs 58 to 61 of the contested judgment, that the competent authorities did not commit any error, since they had been misled, in particular as to the origin of the goods, by incorrect declarations on the part of the person liable, the validity of which they did not have to check or assess (Mecanarte, paragraph 24, and Faroe Seafood and Others, paragraph 92).
31 On kuitenkin riittävää todeta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on oikeassa, kun se on tuomionsa 58—61 kohdassa katsonut, että toimivaltaiset viranomaiset olivat erehtyneet viejän — esimerkiksi tavaroiden alkuperästä — antamien sellaisten väärien tietojen vuoksi, joita näiden viranomaisten ei odoteta tarkistavan tai joiden pätevyyttä niiden ei odoteta arvioivan (ks. em. asia Mecanarte, tuomion 24 kohta ja em. asia Faroe Seafood ym., tuomion 92 kohta).
In those circumstances, the second plea must be rejected as manifestly unfounded.
Näin ollen toinen kanneperuste on hylättävä selvästi perusteettomana.
The third plea
Kolmas kanneperuste
The first part of the third plea
Kolmannen kanneperusteen ensimmäinen osa
By the first part of the third plea, the appellants claim that, by stating that a certain commercial risk is inherent in the market, the Court of First Instance violated the principle of the protection of legitimate expectations.
Kolmannen kanneperusteen ensimmäisessä osassa valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut luottamuksensuojan peri­aatetta todetessaan, että markkinoilla toimintaan liittyy tietty kaupallinen riski.
The Commission maintains that the appellants are merely reproducing word for word the arguments advanced by them before the Court of First Instance, and that that part of the plea is therefore inadmissible.
Komission mukaan valittajat vain toistavat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois­tuimen käsittelyssä jo esittämänsä väitteet, joiden mukaan tätä kanneperusteen osaa ei voida ottaa tutkittavaksi.
In that regard, the plea must be declared admissible inasmuch as the appellants are challenging, albeit laconically, the contested judgment.
Tältä osin on todettava, että kanneperuste on otettava tutkittavaksi siltä osin kuin valittajat asettavat kyseenalaiseksi, vaikka vain toteavasti, valituksenalaisen tuomion.
However, the Court of First Instance rightly observed in paragraphs 62 and 63 of the contested judgment, first, that the European Community cannot be made to
On kuitenkin riittävää todeta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on oikeassa huomauttaessaan tuomionsa 62 ja 63 artiklassa aluksi, että Euroopan
CPL IMPERIAL 2 AND UNIFRIGO V COMMISSION bear the adverse consequences of the wrongful acts of suppliers of importers, second, that the importer may seek compensation from the perpetrator of the fraud, and, finally, that, in calculating the benefits from trade in goods likely to obtain tariff preferences, a prudent trader aware of the rules must assess the risks inherent in the market which he is considering and accept them as normal trade risks (Case 827/79 Amministrazione delle Finanze ν Acampora [1980] ECR 3731, paragraph 8, and Case C­97/95 Pascoal ôc Filhos ν Fazenda Pública [1997] ECR 1­4209, paragraph 59).
CPL IMPERIAL 2 ja UNIFRIGO v. KOMISSIO yhteisö ei voi vastata tuojien tavarantoimittajien virheellisestä toiminnasta aiheutuneista haitallisista seuraamuksista mutta että tuoja voi yrittää vaatia hyvitystä väärentäjältä ja että huolellisen taloudellisen toimijan, joka on tietoinen sovellettavista säännöksistä, on arvioidessaan niitä etuja, joita voi koitua sellaisen tavaran kaupasta, johon sovelletaan tullietuuskohtelua, otettava huomioon niihin markkinoihin, joilla tämä toimii, olennaisesti liittyvät riskit ja hyväksyttävä ne kauppaan tavanomaisesti liittyvinä haittoina (ks. asia 827/79, Acampora, tuomio 11.12.1980, Kok. 1980, s.
In those circumstances, the first part of the third plea must be rejected as manifestly unfounded.
Näin ollen kolmannen kanneperusteen ensimmäinen osa on hylättävä selvästi perusteettomana.
The second part of the third plea
Kolmannen kanneperusteen toinen osa
By the second part of the third plea, the appellants maintain that, by holding that there existed a 'customs' risk, and thus confirming the need for a covert restriction on intra­Community trade, the Court of First Instance infringed
Kolmannen kanneperusteen toisessa osassa valittajat huomauttavat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa (joista on muutettuina tullut EY 28 ja EY 30 artikla) katsoessaan,
Articles 30 and 36 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 28 EC and 30 EC).
MÄÄRÄYS 9.12.1999 — ASIA C­299/98 Ρ että on olemassa tulliriski, ja toteavat, että kyse on väistämättä jäsenvaltioiden välisen kaupan peitellystä rajoittamisesta.
41 It must be recalled in that regard that, under Article 113(2) of the Rules of Procedure of the Court of Justice, the subjectmatter of the proceedings before the Court of First Instance may not be changed in the appeal (San Marco ν Commission, paragraph 47).
41 Tältä osin on syytä palauttaa mieleen, että yhteisöjen tuomioistuimen työjärjes­tyksen 113 artiklan 2 kohdan mukaan valituksessa ei voida muuttaa oikeuden­käynnin kohdetta siitä, mikä se oli yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa (ks. em. asia San Marco v. komissio, määräyksen 47 kohta).
Were a party to be allowed to put forward for the first time before the Court of Justice a plea in law — in the present case, infringement of Articles 30 and 36 of the Treaty — which it had not raised before the Court of First Instance, that would enable it to bring before the Court, whose jurisdiction in appeals is limited, a case of wider ambit than that which came before the Court of First Instance.
Jos sallittaisiin se, että asianosainen saa vedota ensimmäisen kerran vasta yhteisöjen tuomioistuimessa uuteen perusteeseen — tässä tapauksessa perusta­missopimuksen 30 ja 36 artiklan rikkomiseen — jota ei ole esitetty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, tämä voisi silloin saattaa vireille yhteisöjen tuo­mioistuimessa, jonka toimivaltaa muutoksenhakuasioissa on rajoitettu, laajem­man oikeusriidan kuin se, joka tuli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
In an appeal, the jurisdiction of the Court of Justice is confined to review of the assessment made by the Court of First Instance of the pleas argued before it (San Marco ν Commission, paragraph 49, and Commission ν Brazzelli Lualdi, cited above, paragraph 59).
Muutoksenhaussa yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta on rajoitettu sen tarkasteluun, miten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on arvioinut sille esitettyjä perusteita (ks. em. asia San Marco v. komissio, mää­räyksen 49 kohta ja em. asia komissio v. Brazzelli Lualdi ym., tuomion 59 kohta).
Even if the plea advanced were founded on an alleged error of law on the part of the Court of First Instance, it follows from the combined effects of Article 51 of the EC Statute of the Court of Justice and Article 112(l)(c) of the Rules of Procedure of the Court of Justice that an appeal must indicate precisely the contested elements of the judgment which the appellant seeks to have set aside, and also the legal arguments specifically advanced in support of the appeal {San Marco ν Commission, paragraph 37).
Vaikka oletettaisiinkin kanneperusteen perustuvan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeudelliseen virheeseen, seuraa yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 51 artiklasta ja yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohdasta yhdessä tulkittuna, että valituksessa on ilmoitettava täsmällisesti kaikki ne tuomion kohdat, joiden kumoamista vaadi­taan, sekä oikeudelliset väitteet, joilla tätä vaatimusta tuetaan (ks. em. asia San Marco v. komissio, määräyksen 37 kohta).
The appellants have not in any way specified the nature of the alleged infringement of Articles 30 and 36 of the Treaty; they merely state that '[t]he entire system of Community trade would be affected by the aforesaid "risk" and would consequently be subject to the contingency of having to pay, several years
Valittajat eivät mitenkään täsmennä tapahtuneeksi väitetyn perustamissopimuk­sen 30 ja 36 artiklan rikkomisen luonnetta, vaan pelkästään toteavat, että "edellä mainittu riski vaikuttaisi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, minkä vuoksi se edellyttäisi vakuutusta, joka kattaa tilanteen, jossa vuosikausia tuonnin jälkeen
CPL IMPERIAL 2 AND UNIFRIGO V COMMISSION after the exportation took place, a duty which no longer exists', and that 'this is an absurd idea'.
CPL IMPERIAL 2 ja UNIFRIGO v. KOMISSIO joudutaan maksamaan tullia, jonka perimiseen ei enää ole oikeutta" ja että "kyseessä on absurdi väite".
In those circumstances, the second part of the third plea must be rejected as manifestly inadmissible.
Näin ollen kolmannen kanneperusteen toinen osa on hylättävä selvästi perus teettomana.
The fourth plea
Neljäs kanneperuste
By the fourth plea, CPL Imperial 2 asserts that the Court of First Instance infringed the principle of non bis in idem and Articles 5 of Regulation No 1697/79 and 220 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code (OJ 1992 L 302, p.
Neljännessä kanneperusteessaan CPL Imperial 2 väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut non bis in idem -periaatetta sekä rikkonut asetuksen N:o 1697/79 5 artiklaa ja yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s.
1), inasmuch as it did not annul that part of the contested decision in which the Commission authorised recovery of customs duties indicated on a customs slip in respect of which payment had already been effected by CPL Imperial 2.
1) 220 artiklaa, koska se ei kumonnut riidanalaista päätöstä niiltä osin kuin komissio siinä antaa luvan yhtiön jo maksamien, tullilaskussa mainittujen tullien perimiseen.
According to the latter, the Commission should authorise the recovery of the sums relating to that slip only if they are due.
Yhtiön mielestä komission ei olisi pitänyt antaa lupaa tullilaskun mukaisten tullien perintään muutoin kuin siinä tapauksessa, että ne olivat maksamatta.
It is for the national courts to fix the precise amount of such sums.
Näiden tullien suuruuden tarkka määrittäminen on yhtiön mukaan kansallisen tuomioistuimen tehtävä.
The Commission regards that plea as inadmissible, since it has not been explained with sufficient clarity.
Komissio katsoo, että kanneperuste on jätettävä tutkimatta, koska sitä ei ole riittävästi yksilöity.
The plea in question is manifestly unfounded.
On todettava, että kanneperuste on hylättävä selvästi perusteettomana.
49 The Court of First Instance held that it is not for the Commission to determine the amount to be recovered, since the national court has sole jurisdiction to review the legality of the Italian administrative act ordering post-clearance recovery of the duties.
49 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin nimittäin katsoi, ettei komissio voi määrittää perittävää summaa, koska vain kansallisella tuomioistuimella on toi­mivalta tutkia sen Italian viranomaisten hallintotoimen laillisuus, jolla tullit määrättiin jälkikäteen kannettaviksi.
50 The Court of First Instance found that the Commission had merely responded to the Italian authorities' request regarding the interpretation of Article 5(2) of Regulation No 1697/79.
50 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi komission vain vastanneen Italian viranomaisten pyyntöön, joka koski asetuksen N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohdan tulkintaa.
It did not express a view in the contested decision as to the amount of the import duties payable, as referred to by the Italian authorities.
Komissio ei riidanalaisessa päätöksessä ottanut kantaa siihen perittä­vään tuontitullien määrään, jonka Italian viranomaiset mainitsevat.
The Commission merely took the sum indicated by the Italian authorities at its face value and did not therefore carry out any calculation or verify the amount arrived at by the Italian authorities.
Se pelkäs­tään toisti Italian viranomaisten mainitseman summan suorittamatta mitään laskelmia ja antamatta mitään hyväksyntää tälle näiden määräämälle summalle.
51 In those circumstances, the fourth plea must be rejected as manifestly unfounded.
51 Näin ollen neljäs kanneperuste on hylättävä selvästi perusteettomana.
The fifth plea
Viides kanneperuste
By the fifth plea, the appellants maintain that, in accordance with Commission Regulation (EC) No 1677/98 of 29 July 1998 amending Regulation No 2454/93 (OJ 1998 L 212, p.
Viidennessä kanneperusteessaan valittajat väittävät, että asetuksen N:o 2454/93 muuttamisesta 29 päivänä heinäkuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1677/98 (EYVL L 212, s.
18), Member States may waive post-clearance recovery of customs duties without authorisation from the Commission where, as in the present case, those duties amount to less than ECU 50 000.
18) mukaan jäsenvaltiot voivat ilman komission lupaa jättää tullit jälkikäteen kantamatta, jos niiden määrä on alle 50 000 ecua, kuten tässä tapauksessa.
Moreover, that regulation provides that persons such as the appellants are to be informed and heard before a negative decision is adopted.
Lisäksi asetuksessa säädetään, että ennen kielteisen päätöksen antamista asia on annettava hakijalle tiedoksi ja hakijaa on kuultava.
Suffice it to note that Article 42(2) of the Rules of Procedure, which is applicable to appeal proceedings by virtue of Article 118 of those Rules, provides that no
On riittävää todeta, että työjärjestyksen 42 artiklan 2 kohdassa, jota sovelletaan muutoksenhakumenettelyyn saman säädöksen 118 artiklan mukaan, kielletään
CPL IMPERIAL 2 AND UNIFRIGO V COMMISSION new plea in law may be introduced in the course of proceedings unless it is based on matters of law or of fact which come to light in the course of the procedure.
CPL IMPERIAL 2 ja UNIFRIGO v. KOMISSIO uusien kanneperusteiden esittäminen asian käsittelyn aikana, elleivät ne perustu käsittelyn aikana esille tulleisiin oikeudellisiin seikkoihin tai tosiseikkoihin.
Since the arguments expounded in the context of the fifth plea were not raised by the appellants prior to the submission of their reply in the proceedings before the Court of Justice, and since Regulation No 1677/98 was adopted and published before the date on which their appeal was lodged, the fifth plea must be rejected as manifestly inadmissible.
Koska valittajat vetosivat viidentenä kanneperusteena esitettyihin väitteisiin vasta vastauksessaan yhteisöjen tuomioistuimessa ja koska asetus N:o 1677/98 annettiin ja julkaistiin ennen valituksen jättämistä, viides kanneperuste on selvästi jätettävä tutkimatta.
It follows from all the foregoing considerations that the pleas in law advanced by the appellants in support of their appeal are either manifestly inadmissible or manifestly unfounded.
Edellä esitetyn perusteella valittajien valituksensa tueksi esittämät kanneperusteet on joko selvästi jätettävä tutkimatta tai sitten ne ovat selvästi perusteettomia.
The appeal must therefore be dismissed in accordance with Article 119 of the Rules of Procedure.
Näin ollen valitus on hylättävä työjärjestyksen 119 artiklan nojalla.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, which is applicable to appeal proceedings by virtue of Article 118, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party's pleadings.
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan, jota työjärjestyksen 118 artiklan nojalla sovelletaan muutoksenhakumenettelyyn, mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
Since the Commission has applied for costs, and since the appellants have been unsuccessful, they must be ordered to pay the costs.
Koska valittajat ovat hävinneet asian, ne on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Case C­335/99 P(R)
Asia C-335/99 P(R)
HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. KG and Others ν Commission of the European Communities (Appeal — Order of the President of the Court of First Instance in proceedings for interim relief — Competition — Payment of the fine — Bank guarantee)
HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. KG ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio Muutoksenhaku — Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin välitoimimenettelyssä antama määräys — Kilpailu — Sakon maksaminen — Pankkitakaus
Order of the President of the Court, 14 December 1999
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 14.12.1999
Applications for interim measures — Suspension of operation of a measure — Suspension of the obligation to provide a bank guarantee as a condition for non­enforcement of the right to immediate payment of a fine — Conditions for granting — Exceptional circumstances
Välitoimet — Täytäntöönpanon lykkääminen — Pankkitakauksen asettamisvelvollisuus, jonka täyttäminen on edellytyksenä sille, että sakkoa ei peritä välittömästi — Lykkäämisedellytykset — Poikkeukselliset olosuhteet
Applications for interim measures — Suspension of operation of a measure — Conditions for granting — Serious and irreparable damage — Risk that the under­taking might have to apply for insolvency proceedings to be commenced — Assessment on a case­by­case basis
Välitoimet — Täytäntöönpanon lykkääminen — Lykkäämisedellytykset — Vakava ja korjaamaton vahinko — Yritykselle syntyvä riski siitä, että tämä aloittaa maksukyvyttömyysmenettelyn — Tapauskohtainen arviointi
SUMMARY — CASE C-335/99 P(R)
TIIVISTELMÄ — ASIA C-335/99 P(R)
Applications for interim measures — Suspension of operation of a measure — Suspension of the obligation to provide a bank guarantee as a condition for nonenforcement of the right to immediate payment of a fine — Conditions for granting — Serious and irreparable damage — Account taken of the financial situation of the group to which the undertaking belongs
Välitoimet — Täytäntöönpanon lykkääminen — Pankkitakauksen asettamisvelvollisuus, jonka täyttäminen on edellytyksenä sille, että sakkoa ei peritä välittömästi — Lykkäämisedellytykset — Vakava ja korjaamaton vahinko — Sen konsernin, johon yritys kuuluu, taloudellisen tilanteen huomioon ottaminen
(Art. 242 EC)
(EY 242 artikla) hyväksymis
Applications for interim measures — Suspension of operation of a measure — Interim measures — Conditions for granting — Serious and irreparable damage — Standard of proof
Välitoimet — Täytäntöönpanon lykkääminen — Välitoimihakemuksen edellytykset — Vakava ja korjaamaton vahinko — Todistustaakka
(Art. 242 EC) an assessment must be carried out on a case-by-case basis, having regard to the facts of each case and the legal issues involved.
(EY 242 artikla) nen arviointi on kuitenkin tehtävä tapauskohtaisesti kuhunkin tilanteeseen liittyvien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen valossa.
An application seeking waiver of the obligation to provide a bank guarantee as a condition for postponing recovery of a fine imposed by the Commission may be granted only in exceptional circumstances.
Välitoimihakemus, jonka tarkoituksena on vapautua komission yritykselle määräämästä pankkitakauksen asettamisvelvollisuudesta, jonka täyttäminen on edellytyksenä sille, että jo määrättyä sakkoa ei peritä välittömästi, voidaan hyväksyä ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa.
In order to assess whether an under taking is in a position to provide a bank guarantee, regard must be had to the group of undertakings to which it belongs and, in particular, to the resources available to that group as a whole.
Sen arvioimiseksi, voiko yritys asettaa pankkitakauksen, välitoimista päättävän tuomioistuimen on otettava huomioon konserni, johon yritys kuuluu, ja etenkin konsernin rahoitustilanne kokonaisuudessaan.
In the context of applications for interim relief, express provision is made in the Rules of Procedure of both the Court of Justice and the Court of First Instance for requiring security to be lodged, consistent with the general policy of the Commission which has been found to be reasonable.
Oikeudesta vaatia takauksen asettamista on välitoimien osalta nimen omaisesti määrätty yhteisöjen tuo mioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksissä, ja se vastaa komission yleistä ja kohtuulliseksi katsottavaa toimintatapaa.
In the context of the assessment of an application for interim relief, a situation in which an undertaking is compelled to seek liquidation may constitute serious and irreparable damage, since the very existence of the under taking would thereby be placed in jeopardy, and given the serious conse quences to which such proceedings give rise, hindering normal operations.
Välitoimihakemusta arvioitaessa tilanne, jossa yrityksen on haettava maksukyvyttömyyttä koskevan menet telyn aloittamista, voi aiheuttaa vakavaa ja korjaamattomissa olevaa vahinkoa, jos otetaan huomioon seuraukset, joita asialla saattaa olla yrityksen koko olemassaolon kannalta, sekä ne huomattavat vaikutukset, joita tällaisella menettelyllä on ja jotka estävät yri tyksen tavanomaista toimintaa.
Such
Tällai
Although in order to establish the existence of serious and irreparable damage it is not necessary for the occurrence of the damage to be demonstrated with absolute certainty, it being sufficient to show that damage is foreseeable with a sufficient degree of probability, the applicants are required to prove the facts forming the basis of their claim that serious and irreparable damage is likely.
Vaikka on totta, että vakavan ja kor­jaamattomissa olevan vahingon ole­massaoloa ei tarvitse todeta ehdotto­malla varmuudella välitoimimenettelyn yhteydessä, vaan riittää, että vahingon aiheutuminen on riittävän todennä­köistä, valittajien on kuitenkin näytet­tävä toteen tosiseikat, joiden perus­teella voidaan katsoa, että vakavaa ja korjaamattomissa olevaa vahinkoa voi aiheutua.
In that connection no importance is to be attributed to the fact that the person who controls the undertakings by virtue of being their principal owner is a natural person who is not himself an undertaking.
Merkitystä ei siten ole sillä seikalla, että yrityksen pääasiallisena omista­jana ja siinä määräysvaltaa käyttävänä tahona on luonnollinen henkilö, joka ei itse muodosta yritystä.
ORDER OF THE PRESIDENT OF THE COURT 14 December 1999 *
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS 14 päivänä joulukuuta 1999 *
Isoplus Fernwärmetechnik GmbH, established at Sondershausen (Germany), represented by P. Krömer and F. Nusterer, Rechtsanwälte, Sankt Polten, with an address for service in Luxembourg at the Chambers of A. May, 31 Grand-Rue, appellants,
Isoplus Fernwärmetechnik GmbH, kotipaikka Sondershausen (Saksa), edustajinaan asianajajat P. Krömer ja F. Nusterer, Sankt Polten, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue, valittajina, jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-9/99 R, HFB ym. vastaan komissio, 9.7.1999 antaman määräyksen (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista, valittajien ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämien
Commission of the European Communities, represented by E. Gippini Fournier and W. Mölls, of its Legal Service, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg at the office of C. Gómez de la Cruz, also of that Service, Wagner Centre, Kirchberg, defendant at first instance,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellisen yksikön virkamiehet E. Gippini Fournier ja W. Mölls, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa,
THE PRESIDENT OF THE COURT, after hearing the Advocate General, P. Léger, makes the following
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI on julkisasiamies P. Léger'tä kuultuaan antanut seuraavan määräyksen