natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The same is true of Article 74 of Regulation No 1408/71, as amended by Regulation No 3427/89, which applies the rule laid down in Article 73 to an unemployed person who was formerly employed or self-employed and who draws unemployment benefit under the legislation of a Member State.
Tähän ei vaikuta se, että äidin oikeus vanhempainrahaan alkaa 60 päivää ennen ennakoitua synnytysajankohtaa, koska oikeus saada vanhempainrahaa on suurimmalta osalta etuuden kestoaikaa sillä vanhemmalla, jonka hoidossa lapsi on pääasiallisesti, ja tämä vanhempi voi olla myös isä.
As the Court held in its judgment in Case 101/83 Raad van Arbeid ν Brusse, that article creates, in favour of a worker who is subject to the legislation of a Member State other than the State in whose territory the members of his family reside, a real entitlement to the family benefits provided for by the applicable legislation.
Ensimmäisen edellytyksen osalta on riidatonta, että vanhempainrahan myöntämiseen liittyvissä säännöksissä annetaan etuudensaajille laissa määritelty oikeus ja että tämä etuus myönnetään henkilöille, jotka täyttävät tietyt yksilöllisestä tarvehankinnasta riippumattomat asialliset edellytykset.
That entitlement cannot be defeated by the application of a provision of that legislation by virtue of which persons not residing in the territory of the Member Slate in question arc not to receive family benefits.
Toisen edellytyksen osalta on muistutettava, että asetuksen N:o 1408/71 1 artiklan u kohdan i alakohdan mukaan "'perhe-etuuksilla' tarkoitetaan kaikkia luontois- tai rahaetuuksia, jotka on tarkoitettu perhekustannuksia varten 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitetun lainsäädännön mukaisesti, lukuun ottamatta liitteessä II mainittuja erityisiä synnytysavustuksia".
That is so in particular by reason of the fact that, under Article 13(2)(f) of Regulation No 1408/71, a person in such a situation is subject, after transferring his residence to another Member State, to the legislation of that Member State, as is to be seen by the reply to the second question.
Jos nimittäin kyseinen vanhempi on ollut yhtäjaksoisesti vakuutettu sairauskassassa vähintään 240 päivää välittömästi ennen synnytystä tai ennakoitua synnytysajankohtaa, hänellä on oikeus saada 360 päivältä 450:stä vanhempainrahaa, jonka määrä ylittää taatun vähimmäismäärän (60 Ruotsin kruunua) ja joka yleensä on 75 prosenttia tämän vanhemman aiemmin saamasta kokonaisansiotulosta.
In accordance with the case-law of the Court that
Näistä säännöksistä ilmenee, että vanhempainrahalla pyritään mahdollistamaan se, että toinen vanhemmista voisi omistautua pienen lapsen hoidolle siihen saakka, kun tämä aloittaa koulun, ja korvaamaan tietyiltä osin sitä tulon menetystä, joka aiheutuu siitä, että vanhempi on väliaikaisesti keskeyttänyt työnteon hoitaakseen lastaan.
Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 lune 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, applies lo a person who, on the entry into force of that regulation in a Member Slate, was residing in that Stale as an unemployed person, having previously been in employment there, and who, by reason of that employment, was receiving unemployment benefit under lhe social security scheme of that Member Slate.
Edellä esitetty huomioon ottaen on syytä viitata asetuksen N:o 1408/71 III osastossa olevaan 7 lukuun, jossa on perhe-etuuksia koskevia erityisiä säännöksiä, jotta voitaisiin määrittää, onko Kuusijärven tilanteen kaltaisessa tilanteessa olevalla henkilöllä oikeus saada edelleen hänelle tietyn jäsenvaltion lainsäädännön perusteella maksettuja perhe-etuuksia senkin jälkeen, kun hän on lopettanut työnteon tässä jäsenvaltiossa ja muuttanut asumaan toiseen jäsenvaltioon.
Article 13(2)(f) of Regulation No 1408/71, as inserted by Council Regulation (EEC) No 2195/91 of 25 June 1991, does not preclude the legislation of a Member State from making the right of a person who has ceased all occupational activity in its territory to remain subject to Us legislation dependent on his continued residence there.
Tältä osin on todettava, että asetuksen N:o 1408/71 73 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna 30 päivänä lokakuuta 1989 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3427/89, säädetään, että "[pJalkatuUa työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, johon
Regulation No 1408/71 does not preclude the legislation of a Member State from providing that a person who has ceased all occupational activity in its territory loses the right to continue to receive family benefits paid under that legislation on the ground that he has transferred his residence to another Member State where he lives with the members of his famdy. '
Tämä lapsen syntymän perusteella maksettava etuus maksetaan nimittäin vanhemmilleyhteisesti ajanjaksolta,jonka enimmäispituus on 450 päivää ja jonka aikana toisella vanhemmista on oikeus pidättäytyä työnteosta aina siihen saakka, kun lapsi täyttää kahdeksan vuotta, tai tämän jälkeenkin lapsen ensimmäisen kouluvuoden päättymiseen saakka. Jos molemmat vanhemmat
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 16 December 1997.
sovelletaan jäsenvaltion lainsäädäntöä, on toisessa jäsenvaltiossa asuvien perheenjäsentensä osalta oikeus perhe-etuuksiin, joista säädetään ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä, niin kuin he asuisivat tässä valtiossa, jollei liitteen VI säännöksistä muuta johdu".
He was of the opinion that the questions referred should be answered as follows:
Näin on myös asetuksen N:o 1408/71 74 artiklan osalta, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 3427/89; 74 artiklan mukaan 73 artiklan mukaista sääntöä sovelletaan nimittäin myös työttömään palkattuun työntekijään taiitsenäiseenammatinharjoittajaan, joka saa jäsenvaltion lainsäädäntöön perustuvia työttömyysetuuksia.
'(1) Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community applies to a person who was insured in a Member State within the meaning of Article 1(a) and subject to the legislation of that State at the time the Regulation became applicable there even though at that point that person was neither employed nor in receipt of unemployment benefit in that State.
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on asiassa Brusse, 17.5.1984 antamassaan tuomiossa todennut, tällä artiklalla annetaan työntekijälle, johon sovelletaan muun kuin sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jossa hänen perheenjäsenensä asuvat, todellinen oikeus saada sovellettavan lainsäädännön mukaisia perhe-etuuksia, eikä tätä oikeutta voida evätä soveltamalla tässä lainsäädännössä olevaa säännöstä, jonka mukaan perhe-etuuksia ei myönnetä henkilöille, jotka eivät asu kyseisessä jäsenvaltiossa.
(2) Article 22 of Regulation No 1408/71 precludes a Member State from refusing to continue payment of maternity benefit to a person otherwise entitled to such benefit by reason solely of a transfer of residence to another Member Stale.'
Näin on erityisesti sen vuoksi, että tällaisessa tilanteessa olevan henkilön muutettua toiseen jäsenvaltioon häneen sovelletaan asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan perusteella tämän viimeksi mainitun jäsenvaltion lainsäädäntöä, kuten toiseen ennakkoratkaisukysymykseen annetusta vastauksesta ilmenee.
Officials — Pensions - Weighting — Change of capital — Retroactive effect — Regulation (ECSC, EC, Euratom) No 3161/94 — Action for annulment —Admissibility — Act adversely affecting an official (Third Chamber)
Asetukseen N:o 1408/71 25 päivänä kesäkuuta 1991 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2195191 lisätyn 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan kanssa ά ole ristiriidassa sellainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa edellytykseksi tässä valtiossa työnteon lopettaneen henkilön oikeudelle olla vakuutettuna tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti asetetaan se, että henkilö asuu edelleen tässä valtiossa
Case T-172/95 Valentino Chesi, Margot Jost and Ralph Lochiseli ν Council of the European Union Staff Regulations of Officials
Asetuksen N:o 1408/71 kanssa ei ole ristiriidassa sellainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään, että henkilö, joka on lopettanut työnteon tässä jäsenvaltiossa, menettää oikeuden tämän lainsäädännön perusteella maksettaviin perhe-etuuksiin siitä syystä, että on hän muuttanut asumaan toiseen jäsenvaltioon, jossa hän asuu perheenjäsentensä kanssa
Officials — Pensions — Weighting — Change of capital — Retroactive effect — Regulation (ECSC, EC, Euratom) No 3161/94 — Action for annulment —Admissibility — Act adversely affecting an official (Third Chamber)
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymyksiin seuraavasti:
Case T-l73/95 Erich Biedermann, Walter Ileddcrich and Alfred Wienrich ν Court of Auditors of the European Communities Staff Regulations of Officials
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1408/71 sovelletaan sellaiseen henkilöön, joka oli vakuutettu yhdessä jäsenvaltiossa asetuksen 1 artiklan a kohdassa tarkoitetulla tavalla ja johon sovellettiin tämän valtion lainsäädäntöä kyseisen asetuksen voimaantuloajankohtana, vaikka tämä henkilö ei kyseisenä ajankohtana työskennellyt eikä saanut työttömyysetuuksia kyseisessä valtiossa.
Officials — Pensions — Weighting — Change of capital — Retroactive effect — Regulation (ECSC, EC, Euratom) No 3161/94 — Action for annulment -Admissibility —Act adversely affecting an official
Asetuksen N:o 1408/71 22 artiklan vastaista on, että jäsenvaltio kieltäytyy maksamasta edelleen vanhempainrahaa henkilölle, jolla olisi siihen oikeus, pelkästään sillä perusteella, että hän on muuttanut toiseen jäsenvaltioon.
Joined Cases T-10/97 and T-l 1/97 Unifrigo Gadus Sri and CPL Imperial 2 SpA ν Commission of the European Communities Free movement of goods
Yhdistetyt asiat T-171/95 ja T-191/95 AI ym. ja Becker ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
(Post-clearance recovery of customs duties - Regulation (EEC) No 1697/79 — Regulation (EEC) No 2454/93) (Third Chamber)
Henkilöstö — Eläke — Ko^auskenoin — Pääkaupungin vaihto — Taannehtiva vaikutus — Asetus (EHTY, EY, Euratom) N:o 3161/94 — Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen — Virkamiehelle vastainen päätös (kolmas jaosto)
The applicants are companies trading in fishery products.
Tullien kantaminen (kolmas jaosto)
On 8 October 19% it adopted Decision C(96) 2780 def ('the Decision'), Article 1 of which is in the following terms: 'the import duties, amounting to LIT 148 890 000, in respect of which Italy submitted its request dated 2 February 1996 must be recovered'.
Italian viranomaiset lähettivät 6.2.19% päivätyllä ja komissioon 12.4.1996 saapuneella kirjeellään kantajien ja erään kolmannen yrityksen, joka ei ole esillä olevassa asiassa asianosaisena, hakemusta koskevat asiakirjat.
In 1990 and 1991 they imponed consignments of cod from Norway.
Vuosina 1990 ja 1991 kantajat toivat Norjasta turskaeriä.
Those imports were carried out pursuant to EUR.l certificates confirming that the products were of Norwegian origin.
Näiden tuontien yhteydessä esitettiin EURI-tavaratodistukset, joiden mukaan tuotteet olivat alkuperältään norjalaisia.
They therefore benefited from the preferential tariff arrangements applicable to products ofthat type.
1; jäljempänä asetus N:o 2454/93) 871 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitetussa menettelyssä.
It was in those circumstances that, by applications lodged at the Registry of the Court of First Instance on 17 January 1997, the applicants brought the present proceedings.
Komissio teki 8.10.1996 päätöksen C(96) 2780 lopull. (jäljempänä päätös), jonka 1 artiklassa määrätään seuraavaa: "Italian 2.2.1996 päivätyssä pyynnössä tarkoitetut 148 890 000 ITL:n suuruiset tuontitullit on kannettava jälkikäteen."
The application for annulment of the Decision
Näistä syistä kantajat nostivat esillä olevat kanteet, jotka kirjattiin 17.1.1997, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
During the course of 1993 the Norwegian customs authorities volunteered to the Italian authorities the information that, according to findings made by them, the exporter was unable to prove that the products were of Norwegian origin.
Vilpittömään mieleensä vedoten CPL Imperial 2 -yhtiö pyysi 3.12.1993 päivätyssä kirjeessään edustajanaan olevan tulliasioitsijan välityksellä Italian viranomaisia olemaan ryhtymättä jälkitullauksiin.
The first plea, alleging lack of competence on the part of the Commission
Ensimmäinen, komission toimivaltaa koskeva kanneperuste
On 4 August and 23 November 1993 the Verona Customs Office notified CPL Imperial 2 SpA ('CPL Imperial 2') and Unifrigo Gadus Sri ('Unifrigo Gadus') respectively of its decision to effect a postclearance recovery of the customs duties.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kaikkien tässä artiklassa mainittujen ehtojen on täytyttävä yhtä aikaa.
By letter of 3 December 1993, seni through the intermediary of lhe customs agent representing it, CPL Imperial 2 maintained that it had acted in good faith and requested the Italian authorities not to effect the postclearance recovery of the customs duties.
Tässä tapauksessa on niin ikään selvää, että viejä on tehnyt esillä olevien asioiden taustalla olevan virheen, koska viejä ilmoitti tuotteet alkuperältään norjalaisiksi pystymättä kuitenkaan myöhemmin näyttämään tätä toteen.
The applicants observe that, according to Article 873 of Regulation No 2454/93, the Commission has absolute power to decide whether it is appropriate to take into account the postclearance recovery of duties, inter alia where the national customs authorities consider that the conditions laid down in Article 220(2)(b) of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code are fulfilled.
Kantajat huomauttavat, että asetuksen N:o 2454/93 873 artiklan mukaan komissiolla on yksinomainen valta päättää, onko kyseiset tullit kirjattava tileihin jälkikäteen. Tämä koskee myös tilannetta, jossa kansalliset tulliviranomaiset katsovat yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisten edellytysten täyttyvän.
They maintain that such a provision is contrary to the principles formulated by the case-law of the Court of Justice, according to which the importer is entitled, where the conditions laid down by Article 220(2)(b) are fulfilled, to waiver of postclearance recovery.
Tällainen säännös on kantajien mukaan ristiriidassa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenevien periaatteiden kanssa, joiden mukaan 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisten edellytysten täyttyessä tuojalla on oikeus siihen, ettei jälkitullaukseen ryhdytä.
Consequently, the Commission was not empowered to adopt the Decision.
Näin ollen oikeus siihen, että tullit syntyy vain silloin kun virheet johtuvat toimivaltaisen viranomaisen aktiivisesta toiminnasta.
Articles 871 and 873 of Regulation No 2454/93 confer on the Commission a decision-making power, in particular where the competent authorities consider that the criteria for waiving postclearance recovery of customs duties are fulfilled.
Asetuksen N:o 2454/93 871 ja 873 artiklassa annetaan siten komissiolle päätösvalta muun muassa silloin, kun toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että edellytykset olla kantamatta tulleja jälkitullauksin täyttyvät.
By letter of 6 February 1996, received on 12 April 1996, the Italian authorities sent to the Commission the file relating to the request made by the applicants.
Kolmas ja neljäs, asetuksen N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohdan rikkomista ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista koskeva kanneperuste
They requested the Commission to determine whether, in lhe present case, there was any justification for the nonrecovery of the import duties, totalling LIT 148 890 000, in accordance with Article 5(2) of Council Regulation (EEC) No 1697/79 of 24 July 1979 on the postclearance recovery of import duties or export duties which have not been required of the person liable for payment on goods entered for a customs procedure involving the obligation to pay such duties (hereinafter 'Regulation No 1697/79").
Lisäksi tullivelasta vastuussa olevan perusteltu luottamus todistusten pätevyyteen ei voi perustua siihen, että jäsenvaltion tulliviranomaiset ovat alun perin hyväksyneet nämä todistukset, koska ilmoitusten hyväksyminen ensimmäisen kerran ei millään tavoin estä näitä viranomaisia toimittamasta jälkitarkastuksia.
That decision-making power is designed to ensure the uniform application of Community law.
Siten jälkitullaukseen ei voida ryhtyä, kun tuojayritys ei ole voinut epäillä viejäyrityksen väärentäneen alkuperätodistuksia, kuten tässä tapauksessa.
The third and fourth pleas in law, alleging infringement of Article 5(2) of Regulation No 1697/79 and breach of the general principle of the protection of legitimate expectations
Tämän vuoksi se, että Norjan toimivaltaiset viranomaisetovattodistaneetEURl-todistuksissa tavaroiden olevan peräisin tältä alueelta, tai se, että Italian toimivaltaiset viranomaiset ovat alun perin hyväksyneet näissä todistuksissa ilmoitetun tavaroiden alkuperän, eivät ole riittäviä osoituksia siitä, että toimivaltaiset viranomaiset olisivat tehneet asetuksen N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun virheen.
That request was examined under the procedure described in Article 871 et seq. of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code (OJ
Asetuksen N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa: "Toimivaltaiset viranomaiset eivät voi ryhtyä sellaisten tuonti- tai vientitullien kantamiseen jälkitullauksin, joiden kantamatta jääminen on johtunut toimivaltaisten viranomaisten itsensä tekemästä virheestä, jota
The applicants maintain that postclearance recovery of customs duties may be effected only where the importer should have realised that he had benefited from some error or inattention on the part of the customs authorities.
Toissijainen vaatimus, joka koskee päätöksen kumoamista siltä osin kuin siinä määrätään tullilaskun 7338F mukaiset tullit kannettavaksi
initially accepted by the customs authorities of a Member State, since the role of those authorities in regard to the initial acceptance of declarations in no way prevents subsequent checks from being carried out.
N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta toimivaltaisten viranomaisten itsensä tekemästä virheestä ja että kantajat eivät voi vedota luottamuksensuojan periaatteeseen.
Thus, where, as in the present case, the importing undertaking had no cause to suspect that the exporting undertaking had forged the certificates of origin, no postclearance recovery can take place.
Viides, perusteluvelvollisuuden rikkomista koskeva kanneperuste
It follows that neither the fact that the competent Norwegian authorities certified in the EUR.l certificates that the goods originated there nor the fact that the Italian authorities initially accepted that the origin of the goods was as declared on those certificates is sufficient to constitute an error on the part of the competent authorities within the meaning of Article 5(2) of Regulation No 1697/79.
Asiassa T-11/97 kantaja huomauttaa, että Veronantulliviranomaisten22.11.1996 päivätystä kirjeestä, jossa kantajalle ilmoitettiin jälkitullauksin kannettavien tullien määrä, käy ilmi, että tähän kokonaissummaan sisältyy 27.9.1990 päivätyn tullilaskun 7338F, joka ei koske alkuperältään kiistanalaisia tuotteita, mukainen summa.
Article 5(2) of Regulation No 1697/79 provides: 'The competent authorities may refrain from taking action for the postclearance recovery of import duties or export duties which were not collected as a result of an error made by the competent authorities themselves which could not reasonably have been detected by the person liable, the latter having for his part acted in good faith and observed all the provisions laid down by the rules in force as far as his customs declaration is concerned.'
Kantajat väittävät komission päätöksessään vain todenneen EURl-todistusten "olevan pätemättömiä" näyttämättä tätä kuitenkaan toteen.
It follows from all of the foregoing that the Commission rightly concluded that, in the present case, there had not been any error on the part of the competent authorities themselves within the meaning of Article 5(2) of Regulation No 1697/79 and that the applicants could not rely on the principle of the protection of legitimate expectations.
Näin ollen tämä vaatimus on hylättävä päätöksen lainmukaisuuteen vaikuttamattomana ja tosiasiassa sen kansallisen tuomioistuimen toimivaltaan kuuluvana, jonka on arvioitava sen italialaisen hallintotoimen lainmukaisuutta, jolla määrättiin tullien kantamisesta jälkitullauksin.
It is settled case-law that the conditions laid down in that article are cumulative.
Päätöksen kumoamista korkojen maksua koskevilta osin koskeva toissijainen vaatimus
In the present case, the parties arc agreed that the error giving rise to the litigation was committed by the exporter, who declared that the products were of Norwegian origin but was subsequently unable to prove that declaration.
Kantajat toteavat tulliviranomaisten kantajilta 22.11.1996 päivätyssä kirjeessä vaatiman summan sisältävän myös korot siten, että summaan voidaan lisätä myös viivekorot.
The applicants complain that the Commission merely asserted in the Decision that the EUR.1 certificates *were invalid', without substantiating that assertion.
Näin ollen päätöksestä ilmenevät selkeästi ja yksiselitteisesti komission perusteet.
Thus, only errors attributable to acts of the competent authorities confer entitlement to the waiver of postclearance recovery of customs duties.
Toissijaisena vaatimuksena oleva päätöksen oikeusvaikutusten kumoaminen
In the present case, the Commission states in the preamble to the Decision, first, that the EUR.l certificates are invalid, second, that that invalidity forms part of the commercial risk, third, that the initial acceptance of those certificates by the customs authorities could not have given rise to any legitimate expectations on the part of the importers and, fourth, that no error was made by the competent authorities themselves within the meaning of Article 5(2) of Regulation No 1697/79.
Tämän tapauksen tosiseikkoihin soveltuvassa asetuksen N:o 1697/79 7 artiklassa kielletään perimästä viivekorkoa jälkitullauksin kannettavista tulleista silloin kun niiden kantamatta jääminen on johtunut toimivaltaisten viranomaisten virheestä.
The Decision therefore sets out in a clear and unequivocal fashion the reasoning followed by the Commission.
Samoista syistä, jotka edellä on jo esitetty, vaatimus hylätään.
That condition cannot be regarded as fulfilled where the competent authorities have been misled — in particular as to the origin of the goods — by incorrect declarations on the part of the exporter whose validity they do not have to check or assess.
Siinä tapauksessa, ettei yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaisi päätöstä, kantajat vaativat sitä toteamaan, ettei päätöksellä ole vaikutusta niiden siihen oikeuteen, ettei kyseisiä tulleja kanneta jälkikäteen.
The alternative application for a declaration that the Decision is ineffective
Kantajat kiistävät komission väitteen, jonka mukaan vahingonkorvausvaatimusta ei voida ottaa tutkittavaksi
Moreover, the person liable cannot entertain a legitimate expectation with regard to the validity of certificates by virtue of the fact that they were
Kantajien esittämän kaltainen toissijainen vaatimus ei siten kuulu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivaltaan eikä sitä näin ollen voida ottaa tutkittavaksi.