natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To summarise, the plans must contain:
Suunnitelmiin on sisällyttävä mm.:
Responsibility for selecting actual projects falls exclusive­ly to the competent national and regional authorities, fol­lowing the best schedule they are able to devise.
3) Ohjelmien toteuttaminen, seuranta ¡a arviointi Konkreettisten hankkeiden valinta kuuluu yksinomaan toimivaltaisille kansallisille ja alueellisille viranomaisille.
Those wishing to run projects must therefore present their pro­posals to these authorities.
He tekevät valinnan itselleen sopivimmaksi määrittelemänsä aikataulun mukaan.
After the projects have started, the Member State and the Commission will monitor the initiatives together; where nec­essary, monitoring committees can be set up.
Hankkeiden toteuttajien on siis esitettävä ehdotuksensa näille viranomaisille.
• the quantified description of the current situation; • the strategy proposed and the priorities chosen; • the estimate of the expected results; • a budget indicating the national and Community resources assigned to each priority; • the designation of competent authorities and responsible organisations; • the steps taken to ensure effective implementation; • the results of consultations and the designation of associated authorities and organisations, together with socio­economic partners.
• nykytilanteen määrällinen kuvaus; • ehdotettu strategia ja toimintalinjat; • odotettavissa olevien tulosten arviointi; • alustava rahoitustaulukko, josta ilmenee kullekin toimintalin jalle varatut kansalliset ja yhteisön varat; • maininta vastaavista toimivaltaisista viranomaisista ja elimistä; • tehokkaan toimeenpanon varmistamiseksi annetut säännökset; • kuulemisten tulokset ja maininta toimintaan osallistuvista viranomaisista ja elimistä sekä talous- ja yhteiskuntaelämän osapuolista.
In the following six months, the Commission will assess the
Komissio tutkii suunnitelmat seuraavien kuuden kuukauden kuluessa ¡a hyväksyy ohjelmatyötä koskevat
Member State authorities are to select actual projects.
Jäsenvaltioiden viranomaiset valitsevat varsinaiset hankkeet Ohjelmia (2000-2006) seurataan ¡a arvioidaan.
plans and approve the programming documents.
asiakirjat.
Development
Maaseudun kehittäminen
Decentralisation, flexibility, simplification: these are the new ways of working
Hajauttaminen, joustavuus ja yksinkertaistaminen: uudet toimeenpanomenetelmät
The new rural development policy runs on two basic principles: the decentralisation of responsibilities and flexibility.
Maaseudun uuden kehittämispolitiikan johtoajatuksena on vastuun hajauttaminen ¡a joustavuus.
Member States are able to submit proposals for programmes which they deem to be at the most appropriate geographical levels, drawing from the wide range of measures provided for by the regulation, depending on their needs and priorities.
Jäsenvaltiot voivat tehdä soveltuvimmaksi katsomansa alueellisen tason ohjelmaehdotuksia valitsemalla asetukseen sisältyvistä runsaista mahdollisuuksista omia tarpeitaan ¡a toimintalinjojaan parhaiten vastaavat toimenpiteet.
Important simplification in Community legislation has also been achieved by incorporating rural development in a single regulatory framework, replacing the previous nine reg ulations.
Lisäksi on toteutettu yhteisön lainsäädännön merkittävä yksinkertaistaminen sisällyttämällä maaseudun kehittäminen yhteen yhteisön säädökseen, ¡oka korvaa yhdeksän aiempaa asetusta.
The reduction in the number of Objectives for structural measures also reflects simplification.
Yksinkertaistamiseen kuuluu myös rakennetoimien tavoitteiden lukumäärän vähentäminen.
Better financial management
Tällä asialla on aivan erityistä merkitystä Berliinin huippukokouksessa tehtyjen Agenda 2000 -päätösten valossa, koska niiden mukaan maaseudun kehittämiseen osoitetaan vuosibudjetti.
The rural development implementing regulation (see box below) provides for a system of financial incentives. This is a particuarly important issue following the decisions taken at the Berlin summit on Agenda 2000, which allocates an annual budget for rural development.
Vuosibudjetin moitteeton käyttö on kunkin jäsenvaltion vastuulla, ¡a jäsenvaltion on pyrittävä toteuttamaan toimenpiteitä tehokkaasti realististen suunnitelmien perusteella.
The proper use of this budget is the responsibility of each Member State, which must undertake to carry out the measures efficiently on the basis of realistic forecasts.
Ensimmäiseltä vuodelta käyttämättä jääneitä varoja ei voi ottaa uudelleen käyttöön eikä niitä voida osoittaa toisille jäsenvaltioille.
For this reason, the system includes a sanctions clause.
Sen vuoksi järjestelmässä on seuraamuksia koskeva säännös.
If actual expenditure by a Member State is less than 75% of its forecasts, expenditure allocated to the following exercise will be reduced by one third of the difference between this threshold of 75% and the actual expenditure.
Jos yhden jäsenvaltion todelliset menot ovat alle 75 prosenttia arvioiduista, seuraavaksi varainhoitovuodeksi hyväksyttävistä menoista vähennetään kolmannes tämän 75 prosentin kynnyksen ja todellisten menojen välisestä erotuksesta.
For example, if it reaches 60%, the difference is 15% and the reduction will be 5%.
Jos siis menot ovat esimerkiksi 60 prosenttia ¡a erotus on 15 prosenttia, vähennykseksi tulee 5 prosenttia.
This incentive system is similar to that contained in the new Structural Funds programmes (release of credits in the absence of a declaration of actual expenditure after 2 years).
Samaa menetelmää noudatetaan uusissa rakennerahasto-ohjelmissa (määrärahojen vapauttaminen, jos todellisista menoista ei ole tehty ilmoitusta kahden vuoden kuluessa).
Programme start-up will be facilitated by paying an advance of 12.5% of the average annual funding, refundable at the end of the period.
Ohjelmien aloitusta helpotetaan myöntämällä 12,5 prosentin ennakkoa keskimääräisistä vuosivaroista. Ennakko maksetaan takaisin jakson lopussa.
Measures have also been taken to facilitate the adaptation of programmes during their seven-year life.
Annetaan myös säännöksiä ohjelmien mukauttamisen helpottamiseksi niiden seitsemän vuoden toimeenpanojakson kuluessa.
Further information on rural development and the CAP are available on the web site of the Directorate-General of
Lisätietoja pääosasto internetsivuilta osoitteesta:
Agriculture: < http://europa.eu.int/comm/dg06/index.htm > . You can consult this site to obtain the following documents:
Lisätietoja maaseudun kehittämisestä ja YMP.stä voi saada komission Maatalouden < http://europa.eu.int/comm/dg06/index.htm > . Näillä sivuilla on lisätietoja erityisesti seuraavista asetuksista:
• Regulation for the support of rural development by the EAGGF: (EC) 1257/1999 of 17/05/99 • Implementing regulation for rural development support measures: (EC) 1750/1999 of 23/07/99 • Transition regulation (currently being prepared for publication) • Common rules for CAP direct support regimes (horizontal regulation): (EC) 1259/1999 of 17/05/99 • Regulation on CAP financing: (EC) 1258/1999 of 17/05/99 • General regulation on the Structural Funds: (EC) 1260/1999 of 21/06/99.
• EMOTR:n tuesta maaseudun kehittämiseen 17. toukokuuta 1999 annettu asetus (EY) N:o 1257/1999. • Maaseudun kehittämistä koskevien tukitoimenpiteiden soveltamisesta 23. heinäkuuta 1999 annettu asetus (EY) N:o 1750/1999. • Siirtymävaihetta koskeva asetus (julkaistaan lähiaikoina). • Yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä 17. heinäkuuta 1999 annet tu asetus (EY) N:o 1259/1999. • YMP:n rahoituksesta 17. toukokuuta 1999 annettu asetus (EY) N:o 1258/1999. • Yleinen rakennerahastoista 21. kesäkuuta 1999 annettu asetus (EY) N:o 1260/1999.
Priority structural objectives for the period 2000-2006
Ensisijaiset rakenteelliset tavoitteet kaudelle 2000­2006
The new priority Objectives for the Structural Funds include two geographically limited Objectives and one Objective covering the rest of the Union:
Rakennerahastojen uusiin ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluu kaksi maantieteellisesti rajattua tavoitetta ja yksi tavoite, joka kattaa koko unionin.
Budget (billion euro)
Talousarvio (miljardia euroa))
Under-developed regions' (22.19% of the EU population): regions whose GDP per habitant is less than 75% of the Community average, ultra-peripheral regions, very sparsely populated regions of Finland and Sweden formerly eligible under Objective 6: 136.0 billion euro, 69.7% of the Funds budget, of which 4.3% to be used for transitional support.
" (22,19 % unionin väestöstä): alueet, joiden brutto­ kansantuote asukasta kohti on alle 75 % yhteisön keskiarvosta, erittäin syrjäiset alueet, Suomen ¡a Ruotsin harvaan asutut alueet, jotka aiemmin kuuluivat tavoitteeseen 6): 136,0 miljardia euroa eli 69,7 % rahastojen talousarviosta, ¡osta 4,3 % siirtymäkauden tukea.
• Objective 2.
• Tavoite 2: Alueet, ¡olka kärsivät tuotantosuunnan muutoksesta aiheutuvista erityisistä vaikeuksista
EU population), areas undergoing socio-economic change in industry and services (10%), urban areas in crisis (2%), areas dependent on fishing (1%).
I sürtvmäkauden tukea dellisessa muutosvaiheessa (10 %), vaikeuksissa olevat kaupunkialueet (2 %), kalastuksesta riippuvai­ set alueet (1 %).
These different areas are defined on the
Nämä eri alueel on määritelty rakennerahastoasetuksessa vahvistettujen perusteiden
• Objective 3.
3 mukaisesti '
The amounts given above include transitional support for 2000-2005 (and 2006 in certain areas) in areas which will cease to be eligible for Community structural aid.
Edellä mainitut määrät sisältävät kaudelle 2000­2005 (¡a vuodeksi 2006 joillakin alueilla) ennakoidun siirtymäkauden tuen niillä alueilla, joille ei enää myönnetä yhteisön rakennetukia.
This support will enable the results of structural measures in regions previously under Objective 1 to be consolidated and to complete the reconversion process in areas which will cease to be eligible under the former Objectives 2 and 5b.
Tuki mahdollistaa rakennetukien tulosten yhdistämisen alueilla, jotka kuuluivat aiemmin tavoi­te l:een, ¡a tuotantosuunnan muutosprosessin toteuttamisen alueilla, joille ei enää myönnetä aiempien tavoitteiden 2 ja 5b mukaisia tukia.
The total amount of Structural Funds funding devoted to transitional support is 11.242 billion euro.
Siirtymäkauden tukia koskeva rakennerahastovarojen määrä on yhteensä 11, 242 miljardia euroa.
LEADER+: the new Community rural development initiative
LEADER+: maaseudun kehittämistä koskeva uusi yhteisöaloite
The new Community initiative for developing the skills of local people in rural communities is known as LEADER+.
Maaseutuyhteisöjen paikallisten toimijoiden mahdollisuuksien kehittämistä koskeva uusi yhteisöaloite on nimeltään LEADER+.
This title is designed to stress the fact that it is not simply a continuation of LEADER, but an additional stage in order to confront the new challenges faced by the rural world.
Tällä nimellä halutaan korostaa sitä, että kyseessä ei ole pelkästään aiemman LEADER­yhteisäaloitteen jatkaminen, vaan uusi vaihe, jossa kiinnitetään huomiota maaseudun kohtaamiin uusiin haasteisiin.
LEADER+ (one of the four Community initiatives which receive a total of 5.35% of the Structural Funds credits), will promote the creation of integrated rural development schemes across the whole of the EU.
LEADER + :n (yksi yhteisön neljästä aloitteesta, joille myönnetään yhteensä 5,35 prosent­tia rakennerahastojen määrärahoista) tarkoituksena on johdonmukaisten maaseudun kehittämisen tehostamista koskevien strategioiden toimeenpano koko unionissa.
It has twin objectives: to support innovative pilot projects led by local action groups and to encourage the exchange of experience and transnational co-operation.
Aloitteella on kaksi tavoitetta: paikallisten toimintaryhmien innovatiivisten pilottihankkeiden tukeminen ja kysei­sen alan kansainvälisen kokemustenvaihdon ja yhteistyön edistäminen.
The LEADER+ budget is 2.02 billion euro.
LEADER+:n talousarvio on 2,02 miljardia euroa.
The other initiatives will be INTERREG (transborder, transnational and interregional co-operation), URBAN (regeneration of urban areas in crisis) and EQUAL (fighting against discrimination and for equal opportunities in the labour market).
Muut aloitteet ovat INTERREG (rajat ylittävä, kansainvälinen ja alueiden välinen yhteistyö), URBAN (vaikeuksissa olevien kaupunkialueiden elvyttäminen) ¡a EQUAL (taistelu syrjintää vastaan ja yhtäläisten mahdollisuuksien puolesta työmarkkinoilla).
For further information on LEADER+, contact: LEADER European Observatory, AEIDL, tel. +32.2.736 49 60, fax. +32.2.736 04 34, internet site: http://www.rural-europe.aeidl.be
Lisätietoja LEADER+:sta: LEADER­seurantakeskus, Euroopan paikallisen kehittämisen tiedotusyhdistys AEIDL, puh. +32 2 736 49 60, faksi +32 2 736 04 3, internet­osoite: http://www.rural­europe.aeidl.be
Editor: Stella ZERVOUDAKI, EC Directorate-General lor Agriculture.This publication does not necessarily express the official views of the Commission.
Vastaava toimittaja: Stella ZERVOUDAKI, EK Maatalouden pääosasto. Tämän julkaisun kirjoitukset eivät sido komissiota.
Telephone: direct line (+32-2) 295 32 40, exchange (+32-2] 299 11 11. Fax: (+32-2) 295 75 40
Suora puhelinyhteys (+32 2_BAR_ 295 32 40, keskus (+32 2) 299 11 11.
Internet: < http://europa.eu.int/comm/dg06/index.hlm > Printed on recycled paper. CH-25-99-008-EN-C
Internet: < http://europa.eu.int/comm/dg06/index.htm > Painettu kierrätyspaperille CH­25­99­0O8­FI­C
European Union Agriculture and Rural Development a 2000 The future for European Agriculture
Euroopan unioni Maatalous ¡a maaseudun kehittäminen
The Need for Reforming the Common Agricultural Policy
Miksi nyt on uudistettava yhteistä maa­talouspolitiikkaa?
The challenges facing the CAP are first and foremost inter­nal in nature.
YMP:n haasteet ovat ennen kaikkea sisäisiä.
There are at least three of these.
Tärkeitä haas­teita on ainakin kolme.
­ Agenda 2000 highlights a number of developments on our main agricultural markets which, in the long term, pose a major threat to Community agriculture.
Agenda 2000 ­asiakirjassa korostui tärkeimpien maata­loustuotteiden markkinoiden kehityssuunta, josta voi ajan mittaan aiheutua suuria riskejä Euroopan maatalou­delle.
Since its inception, the common agricultural policy has been able to adapt and grow by mastering the challenges with which it has been faced over the years: in the early days it concentrated on attaining the goals set out in Article 39 of the Treaty, then it had to control the surpluses which appeared in some sectors, mainly by introducing quantita­tive restrictions, and finally it embarked on a new approa­ch based on a combination of lowering institutional prices and making compensatory payments.
Koko historiansa ajan yhteinen maatalouspolitiikka (YMP) on osannut mukautua ja kehittyä kohtaamaan toistuvia haas­teita: ensin oli saavutettava perustamissopimuksen 39 artik­lassa määritellyt tavoitteet, seuraavaksi oli pystyttävä hallit­semaan eräiden alojen ylituotantoa, mikä tapahtui pääasiassa määrällisten toimenpiteiden avulla, ja sen jälkeen omaksut­tiin uusi lähestymistapa, joka perustui hinnanalennuksen ja korvaavien tukien yhdistelmään.
This was the 1992 reform reviewed in the document Agenda 2000.
Tämä johti vuoden 1992 uudistukseen, josta esitetään yhteenveto Agenda 2000 ­asia­kirjassa.
In Agenda 2000, the Commission explained why it believes that the moment has come to give a new impetus to the CAP by tackling a further stage.
Kyseisessä asiakirjassa komissio perusteli, miksi se katsoi, että nyt on oikea aika uudistaa ja viedä eteenpäin yhteistä maatalouspolitiikkaa.
The Commission is now transmitting a set of proposals for legislation to the Council and Parliament which translate the main lines contained in Agenda 2000 into legal texts.
Nyt komissio antaa neuvostolle ja parlamentille joukon lainsäädäntöehdotuksia, joissa esitetään Agenda 2000 ­asia­kirjan keskeiset suuntaviivat oikeudellisten tekstien muodos­sa.
It is also clear that the current level of prices in the Union is still too high for it to be able to take advanta­ge of this expansion of world markets given the inter­national commitments it has made.
Toisaalta on käynyt selvästi ilmi, että Euroopan yhteisön hintojen nykyinen taso on edelleen liian korkea, jotta unioni voisi, tekemänsä kansainväliset sitoumukset huo­mioon ottaen, hyötyä maailmamarkkinoiden kasvusta.
If this is not correc­ted, the consequences are easy to predict: surpluses will appear again and stocks will start to build up and create intolerable budget costs.
Jos tilannetta ei korjata, seuraukset on helppo ennustaa: ylituotannosta tulee uudelleen ongelma ja varastot alka­vat kasvaa, mistä aiheutuu liian suuret kustannukset.
The Union will gradually lose its position on both the world and internal market, not only in agricultural commodities but also in processed products.
EY menettää vähitellen paikkansa paitsi maailmanmarkki­noilla myös sisämarkkinoilla varsinaisten maataloustuot­teiden lisäksi myös jalostettujen tuotteiden osalta.
This would have detrimental effects on employment as well.
Tällä olisi haitallisia vaikutuksia myös työllisyyteen.
Before analysing the various parts of the proposed reforms, the Commission would like to explain the overall thinking which has guided these proposals.
Tämä analyysi esitettiin maatalousasioiden neuvostolle, jossa sitä ei juurikaan asetettu kyseenalaiseksi.
— The CAP has had a number of negative effects which have only been very partially corrected by the 1992 reform.
Yhteisellä maatalouspolitiikalla on ollut eräitä kielteisiä vaikutuksia, jotka onnistuttiin vuoden 1992 uudistuksella korjaamaan vain osittain.
The support it provides is distributed somewhat unequally and is concentrated on regions and producers who are not among the most disadvantaged.
Maatalouspolitiikan mukaises­ti myönnetty tuki jakautuu epätasa­arvoisesti ja keskittyy alueille ja tuottajille, jotka eivät ole kaikkein epäsuotui­simmassa asemassa.
This is having negative effects on regional development plan­ning and the rural community, which has suffered badly from the decline in agricultural activity in many regions.
Tästä aiheutuu haittavaikutuksia aluesuunnittelulle ja yleisesti maaseudulle, joka on joutu­nut kärsimään maatalouden vähenemisestä monilla alueilla.
All these factors combine to create a bad image of the CAP in the minds of the public. An agriculturè*which pollutes, which contributes inadequately to spatial
Siitä on myös ollut seurauksena liian voima­peräisten tuotantomenetelmien kehittyminen, joista aiheutuu usein vakavia vaikutuksia ympäristöön ja eläin­tauteihin.
2000 ■ The future for European
2000 ■ Mikä on Euroopan m a n Uil tuulen tulevaisuus?
These challenges on the internal scene, which are easily enough on their own to justify reforming the CAP, are reinforced by two external factors.
Näihin sisäisiin haasteisiin, jotka jo yksinään ovat riittävä peruste YMP:n uudistustarpeelle, on syytä lisätä kaksi ulkoista tekijää.
development and protection of the environment, and which, because of its undesirable practices, must take its share of responsibility in the spread of animal diseases, has no chance of long-term survival and can not justify what it is costing.
Sellaisella maataloudella, joka saastuttaa, ei edistä riittävästi aluesuunnittelua eikä ympäristönsuojelua ja joka on epäterveiden käytäntöjensä vuoksi osasyyllinen eläintautien leviämiseen, ei ole selviämisen mahdollisuuksia pitkällä aikavälillä ja sen aiheuttamat kustannukset eivät ole perusteltavissa.
- The first is the future expansion of the Union, already analysed in Agenda 2000.
Ensimmäinen on unionin tuleva laajentuminen, jota on jo käsitelty Agenda 2000 -asiakirjassa.
Here it is enough to add that enlargement makes the measures of market management and simplification which have to be taken anyway within the present Union even more necessary
Tämä laajentuminen tekee entistä tarpeellisemmiksi markkinatoimenpiteet ja yksinkertaistukset, jotka on joka tapauksessa toteutettava myös nykyisessä unionissa.
Making the CAP more acceptable to the citizen in the street, to the consumer, is one of our primary tasks in the years ahead.
Yksi tulevien vuosien tärkeimmistä tehtävistä on tehdä maatalouspolitiikka hyväksyttävämmäksi kansalaisille ja kuluttajille.
- The second factor is the international trade negotiations which are in the offing, both the new round of agricultural talks under the WTO and the negotiation of various bilateral trade agreements.
Toinen tekijä koskee tulevia kansainvälisiä kauppaneuvotteluja: sekä Maailman kauppajärjestön uutta "maatalouskierrosta" että kahdenvälisten kauppasopimusten yhteydessä käytäviä neuvotteluja.
We cannot expect that these negotiations will result in a reversal of the trend towards greater liberalisation of trade, with all the implications this has for the Community market.
Ei ole mitään syytä odottaa, että näissä neuvotteluissa tapahtuisi muutosta nykyiseen suuntaukseen, jonka sisältö on kaupan suurempi vapauttaminen kaikkine siitä yhteisön markkinoille aiheutuvine seurauksineen.
The Union has to prepare its agriculture sector for these negotiations.
Unionin ja sen maatalouden on oltava valmis näihin neuvotteluihin.
This has two vital consequences:
Tällä tosiasialla on kaksi merkittävää seurausta:
Agriculture in the fifteen countries of the Union is high ly diverse in its natural resources, its farming methods, its competitiveness and income levels, and also in its traditions.
Unionin 15 jäsenmaan maataloudessa on suuria eroja, jotka johtuvat erilaisista luonnonvaroista, tuotantomenetelmistä, kilpailukyvystä ja tulotasosta sekä erilaisista perinteistä.
This diversity is one of the strengths of European agriculture, contributing to its specific character and quality.
Tämä on yksi Euroopan maatalouden voimavaroista, joista syntyy sen omaleimaisuus ja laatu.
But to make best use of this diversity, we have to relate it to how agricultural policy is devised and managed; the current way the CAP operates and is managed was designed for the Community of six and has hardly been modified since.
Jotta tätä monimuotoisuutta voisi parhaiten hyödyntää, on tehtävä tiettyjä johtopäätöksiä, jotka koskevat maatalous politiikan rakennetta ja hoitoa. YMP:n nykyinen toiminta ja hallinto on suunniteltu kuuden jäsenvaltion yhteisöä varten ja sitä ei ole paljonkaan muutettu ajan kuluessa.
It is not suited to a Union of fifteen which is on the point of welcoming in further members.
Se ei enää sovellu viidentoista jäsenen unioniin, joka on myös aikeissa laajentua.
It gives rise to complexity, bureaucracy and, in the end, a lack of understanding among far mers about how it works.
Nykyinen YMP lisää monimutkaisuutta ja byrokratiaa ja muuttuu lopulta viljelijöiden kannalta käsittämättömäksi.
First, with this reform the Union has to lay down the agricultural policy that it intends carrying out in the years ahead in a way that satisfies its own interests and takes a realistic view of developments in the international context.
Unionin on tässä uudistuksessa ensiksikin määriteltävä millaista maatalouspolitiikkaa se haluaa lähivuosina harjoittaa, ottaen huomioon sen omat edut sekä realistisella tavalla myös kansainvälisen ympäristön kehittyminen.
This needs to be done before the opening of the WTO negotiations so that the Union can negotiate on a solid basis and knows where it wants to go.
Tämä on tehtävä ennen WTO:n neuvottelujen aloittamista, jotta unioni voi neuvotella vakaalla perustalla suuntansa tietäen.
A new, more decentralised model has therefore to be developed which gives the Member States the means of settling a number of issues for themselves by taking better account of the characteristics of a given sector or a given set of local conditions.
Sen vuoksi on kehitettävä uusi hajautetumpi malli, jonka avulla jäsenvaltiot voivat itse säädellä tiettyjä asioita, koska ne pystyvät paremmin ottamaan huomioon tietyn alan tai paikallisen tilanteen erityispiirteet.
Secondly, it must be made quite clear to all that the reform to be adopted will outline the limits of what the Union is able to agree to in the forthcoming international negotiations.
Toiseksi on tehtävä selväksi kaikille, että nyt hyväksyttävässä uudistuksessa määritellään ne rajat, jotka unioni voi hyväksyä seuraavissa kansainvälisissä neuvotteluissa. teluissa.