natgillin/translations-raw huggingface dataset:
'— declare that, by retaining national legislation under which, in order for the legal personality of a non-profit-making association to be recognised, there must be a member of Belgian nationality on the governing body of that association or three fifths of the members must be of Belgian nationality, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under Article 6 of the EC Treaty,
Pretura circondariale di Torino on esittänyt 18.12.1997 tekemällään päätöksellä kolme ennakkoratkaisukysymystä 21 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/93/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/683/ETY ja 12.3.1996 annetulla komission direktiivillä 96/14/EY, sekä 6 päivänä lokakuuta 1992 annetun komission direktiivin 92/76/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 19.7.1995 annetulla komission direktiivillä 95/40/EY ja 14.3.1996 annetulla komission direktiivillä 96/15/EY, tulkinnasta.
— order the Kingdom of Belgium to pay the costs.'
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Italian oikeuden mukaan perustettu yhtiö Battital Sri, joka tuo maahan kasvituotteita kolmansista maista, sekä Regione Piemonte (Piemonten maakunta); asia koskee Regione Piemonten Battitalille määräämää sakkoa hallinnollisesta rikkomuksesta, johon
Preliminary ruling (Sanitary and phytosanitary protection of plants —Directive 77/93/EEC—Directive 92/76/EEC — Ban on introducing into Italy plants of the Citrus genus from third countries — Limitation in time) (Second Chamber)
Pääasian asianosaisten erimielisyys koskee olennaisesti yhtäältä direktiivin 77/93/ETY, jolla asetettiin alkuperäinen sitrushedelmien tuontikielto Italiaan, sekä toisaalta direktiivin 92/76/ETY, jossa Italialle myönnettiin tietyiltä haitallisilta organismeilta suojellun alueen asema 1.4.1996 asti, välistä suhdetta.
'The ban on importing fruits of the Citrus genus into the protected zone Italy, contained in Article 4(2)(a) of Council Directive 77/93/EEC of 21 December 1976 on protective measures against the introduction into the Community of organisms harmful to plants or plant products ceased to apply in Italy with effect from 1 April 1996 when the recognition of Italy as a protected zone under Commission Directive 92/76/EEC of 6 October 1992 recognising protected zones exposed to particular plant health risks in the Community expired by virtue of Commission Directives 95/40/EC of 19 July 1995 and 96/15/EC of14 March 1996.
Suojellun alueen käsite lisättiin direktiiviin 77/93/ETY direktiivillä 91/683/ETY ja tämän muutoksen seurauksena direktiivissä 92/76/ETY esitettiin luettelo direktiivin 77/93/ETY 2 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä suojelluiksi tunnustetuista alueista.
Those directives preclude the application of national legislation maintaining such a ban after that date.'
Direktiivin 77/93/ETY liitteessä III olevassa Β osassa tarkoitettu tuontikielto riippuu siten suoraan direktiiviin 92/76/ETY perustuvasta suojellun alueen tunnustamisesta.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 11 March 1999.
Edellä esitetystä seuraa, että kansallista lainsäädäntöä, jossa sitrushedelmien tuontikielto pidetään yllä tämän ajankohdan jälkeen, ei voida perustella kasvinsuojelua koskevalla yhteisön lainsäädännöllä.
'(1) The ban on the importation of fruits of the Citrus genus into the protected zone Italy, contained in Article 4(2)(a) of Council Directive 77/93/EEC of 21 December 1976 on protective measures against the introduction into the Community of organisms harmful to plants or plant products and against their spread within the Community, as amended, ceased to apply in Italy with effect from 1 April 1996 when the recognition of Italy as a protected zone under Commission Directive 92/76/EEC of 6 October 1992 recognising protected zones exposed to particular plant health risks in the Community, as amended, expired by virtue of Commission Directive 95/40/EC of 19 July 1995 amending Directive 92/76/EEC recognising protected zones exposed to particular plant health risks in the Community.
Näin ollen siitä ajankohdasta lähtien, kun alueen tunnustaminen suojeluksi alueeksi direktiivin 92/76/ETY liitteen perusteella on lakannut direktiivien 95/40/ETY ja 96/15/ETY soveltamisen johdosta, direktiivin 77/93/ETY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja sen liitteessä III olevan Β osan mukainen tuontikielto on tullut tarkoituksettomaksi, vaikka tuona ajankohtana tätä kieltoa ei vielä ollut muutettu.
(2) National legislation maintaining such a ban after that date is contrary to Community law.'
Pääasiassa kyseessä olevissa direktiivien 77/93/ETY ja 92/76/ETY säännöksissä, sellaisena kuin ne ovat muutettuina, myönnetään oikeuksia, joihin yksityiset voivat vedota suoraan kansallisissa tuomioistuimissa.
Preliminary ruling (Appeal — Action declared manifestly unfounded Classification in grade) (Fifth Chamber) authority has a wide discretion, in particular for the purpose of assessing the previous practical experience of a person recruited as an official.
Sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen, jossa tällainen kielto pidetään a tämän ajankohdan jälkeen, on näiden direktiivien vastaista
In those circumstances, a given level of practical experience cannot confer on the person possessing it a right to be appointed to the higher grade of the career bracket concerned.
Julkisasiamies FG. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa toisen jaoston istunnossa 11 päivänä maaliskuuta 1999.
It follows that the Court of First Instance correctly held that the application was manifestly unfounded within the meaning of Article 111 of its Rules of Procedure.
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
The second ground of appeal
1 päivänä heinäkuuta 1999 ottamisen
The first ground of appeal
Ensimmäinen valitusperuste
The first ground alleges defects in the statement of the reasons on which the contested order is based and infringement by the Court of First Instance of Article 111 of its Rules of Procedure.
Ensimmäinen valitusperuste koskee valituksenalaisen määräyksen perustelujen puuttumista ja sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi rikkonut työjärjestyksensä 111 artiklaa.
By her second ground of appeal, the appellant complains that the Court of First Instance infringed Article 31 of the Staff Regulations. She submits in that regard that, in paragraph 37 of the contested order, the Court of First Instance added to Article 31 of the Staff Regulations a twofold condition which it does not contain, namely the option of resorting to that provision in an exceptional case and for an exceptional candidate.
Alexopoulou on yhteisöjen tuomioistuimeen 21.4.1998 toimittamallaan valituksella hakenut muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-195/96, Alexopoulou vastaan komissio, 13.2.1998 antamaan määräykseen (jäljempänä valituksenalainen määräys), siltä osin kuin siinä on hylätty valittajan nostama kanne selvästi täysin perusteettomana tai sen
It should be noted that, under Article 111 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, where an action is manifestly inadmissible or manifestly lacking any foundation in law, the Court may, by reasoned order, without taking further steps in the proceedings, give a decision on the action.
On todettava, että jos kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai kanne on selvästi täysin perusteeton, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi työjärjestyksensä 111 artiklan nojalla jatkamatta asian käsittelyä ratkaista asian perustellulla määräyksellä.
In this case, the argument of the appellant was based on the premiss that, by reason of her exceptional qualifications, she was entitled to be appointed to the higher grade.
tutkittavaksiottamisen edellytysten onkatsottu selvästi puuttuvan; kanteessa vaadittiin yhtäältä kumoamaan ensinnäkin 8.1.1996 tehty komission päätös, jolla valittaja oli luokiteltu palkkaluokkaan A 7, tasolle 5, ja jolla oli implisiittisesti
Such an argument was, however, manifestly contrary to a consistent line of cases decided by the Court of Justice according to which, concerning classification in grade, the appointing
Nyt esillä olevassa asiassa on todettava, että valittajan väitteet nojautuivat siihen lähtökohtaan, että hänellä olisi poikkeuksellisen pätevyytensä perusteella oikeus tulla nimitetyksi ylempään palkkaluokkaan.
By stating, in paragraph 37 of the contested order, that the Commission had the option to resort to Article 31(2) of the Staff Regulations, in exceptional cases and for an exceptional candidate, after first recalling that the purpose of that provision was, in particular, to enable the institution concerned in its capacity as employer to acquire the services of a person who is likely, in the context of the labour market, to be made numerous offers by other potential employers and thus to elude it, the Court of First Instance applied Article 31(2) of the Staff Regulations correctly.
kieltäydytty luokittelemasta häntä palkkaluokkaan A 6, ja toiseksi tästä päätöksestä tehdyn valituksen hylkäämisestä 28.8.1996 tehty päätös sekä toisaalta korvaamaanvalittajalle aiheutunut aineellinen vahinko.
To allow a party to put forward for the first time before the Court of Justice a plea in law which it has not raised before the Court of First Instance would be to allow it to bring before the Court of Justice, whose jurisdiction in appeals is limited, a case of wider ambit than that which came before the Court of First Instance.
Tällainen väite on kuitenkin selvästi vastoin yhteisöjen tuomioistuimen vakiintunutta oikeuskäytäntöä, jonka mukaan nimittävällä viranomaisella on palkkaluokkaa määrittäessään laaja harkintavalta varsinkin sen arvioidessa virkamieheksi palvelukseen otetun henkilön aikaisempaa ammattikokemusta.
The appellant complains that the Court of First Instance infringed the principle of the protection of legitimate expectations by asking her to submit to it her observations on a text which it had sent to her without however taking account of those observations.
On huomattava, että jos asianosaisella olisi oikeus esittää ensi kertaa vasta yhteisöjen tuomioistuimessa vaatimuksilleen sellaisia uusia perusteita, joihin hän ei ole ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vedonnut, tämä tarkoittaisi sitä, että asianosaisella olisi oikeus saattaa yhteisöjen tuomioistuimen, jonka toimivalta valitusasioissa on rajoitettu, käsiteltäväksi laajempi oikeudenkäynnin kohde kuin se, jota ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on käsitellyt.
It should be noted in that regard that, by letter of 11 November 1997, the Registrar of the Court of First Instance sent the appellant a copy of the judgment in Case T-12/97 Barnett ν Commission, inviting her to submit her observations 'on the steps to be taken in the proceedings in the light of that judgment'.
Tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustellusti katsonut, että kanne oli sen työjärjestyksen 111 artiklassa tarkoitetulla tavalla selvästi perusteeton.
It is clear from the wording of that letter that the appellant was thus invited to make observations not on the content of the judgment which had been sent to her, but on the approach she proposed to adopt with respect to the further course of the proceedings that she had herself initiated before the Court of First Instance.
Valittaja arvostelee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se on loukannut luottamuksensuojan periaatetta pyytäessään valittajaa esittämään huomautuksensa tälle lähettämästään tekstistä, ottamatta kuitenkaan kyseisiä huomautuksia huomioon.
It follows that that act of the Registrar of the Court of First Instance can in no way have harmed the appellant's legitimate expectation as to the possibility of submitting observations which were not provided for in the Rules of Procedure.
Valittaja väittää toisessa valitusperusteessaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut henkilöstösääntöjen 31 artiklaa.
Orders Spyridoula Celia Alexopoulou to pay the costs.'
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
(2) order the appellant to pay the costs.'
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
Case C-173/98 Sebago Inc., Ancienne Maison Dubois et Fils SA ν G-B Unie SA Approximation of laws
Asia C-173/98 Sebago Inc., Ancienne Maison Dubois et Fils SA v. G-B Unie SA Lainsäädännön lähentäminen
1 July 1999 consent)
1 päivänä heinäkuuta 1999 haltijan oikeuden sammuminen
Preliminary ruling (Trade mark — Exhaustion of a trade-mark proprietor's rights — Proprietor's (Fifth Chamber)
Maison Dubois on Sebago-tavaramerkillä varustettujen kenkienyksinmyyjä Benelux-maissa.
By judgment of 30 April 1998 the Cour d'Appel (Court of Appeal), Brussels, referred to the Court for a preliminary ruling various questions on the interpretation of Article 7 of the First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 ('the Directive'), as amended by the Agreement on the European Economic Area of 2 May 1992 ('the EEA Agreement').
Cour d'appel de Bruxelles on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 30.4.1998 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksiä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ΕΤΎ (jäljempänä direktiivi) 7 artiklan tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen direktiivi on muutettuna Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehdyllä sopimuksella (jäljempänä ETA-sopimus).
from 29 May until 11 June 1996, GB-Unic advertised Docksides Sebago shoes for sale in its Maxi-GB hypermarkets.
La Quinzaine Maxi-GB -nimisen mainoslehtensä vuoden 1996 kymmenennessä numerossa, jossa ilmoitettiin voimassa olevat hinnat ajanjaksolle 29.5.-11.6.1996, G-B Unie mainosti myyvänsä Docksides Sebago -kenkiä Maxi-GB:n hypermarketeissa.
The goods in question were 2 561 pairs of shoes manufactured in El Salvador and purchased from a company incorporated under Belgian law which specialises in parallel importation.
Kyse oli 2 561:stä Salvadorissa valmistetusta kenkäparista, jotka oli ostettu rinnakkaistuontiin erikoistuneelta Belgian oikeuden mukaan perustetulta yhtiöltä.
The entire stock was sold during the summer of 1996.
Koko kenkäerä myytiin vuoden 1996 kesällä.
Sebago and Maison Dubois do not dispute that the shoes sold by GB-Unic were genuine goods. They claim, however, that since they had not authorised the sale of those shoes in the Community GB-Unic had no right to sell them there.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa kantajina ovat Sebago Inc. ja Ancienne Maison Dubois et Fils SA ja vastaajana on G-B Unie SA ja joka koskee sitä, että viimeksi mainittu yhtiö on myynyt sellaisella tavaramerkillä varustettuja tavaroita, jonka haltija Sebago on, ilman tämän suostumusta.
Those questions were raised in proceedings between Sebago Inc. and Ancienne Maison Dubois et Fils SA on the one hand, and GB-Unic SA on the other, concerning the sale by GB-Unic, without Sebago's consent, of goods bearing a trade mark of which Sebago is the proprietor.
Sebago ja Maison Dubois eivät kiistä sitä, etteivätkö G-B Unicin myymät kengät olisi aitoja tavaroita.
In those circumstances, Sebago and Maison Dubois claimed before the Belgian courts that GB-Unic had infringed Sebago's trade-mark right by marketing those goods within the Community without their consent.
Ne väittävät kuitenkin, että koska ne eivät olleet antaneet suostumustaan näiden kenkien myymiselle yhteisössä, G-B Unicilla ei ollut oikeutta myydä niitä tällä alueella.
Sebago is a company incorporated in the United States of America and is the proprietor of two Benelux trade marks in the name 'Docksides' and three Benelux trade marks in the name 'Sebago'.
Yhdysvaltain oikeuden mukaan perustettu yhtiö Sebago Inc. on kahden Docksides-sanasta koostuvan Beneluxtavaramerkin haltija ja kolmen Sebago-sanasta koostuvan Beneluxtavaramerkin haltija.
Those trade marks are registered, inter alia, for shoes.
Nämä tavaramerkit on rekisteröity muun muassa jalkineita varten.
The Court held, in that case, that, according to the text of Article 7 of the Directive itself, rights conferred
Näissä olosuhteissa Sebago ja Maison Dubois ovat väittäneet belgialaisissa tuomioistuimissa, että G-B Unie on rikkonut Sebagon
similar to those in respect of which exhaustion is claimed.
tähän kysymykseen, on kuitenkin niin, että tavaramerkkiin kuuluvat oikeudet sammuvat vain tavaran sellaisten yksittäisten kappaleiden osalta, jotka on lasketu liikkeelle tässä säännöksessä määritellyllä alueella tavaramerkin haltijan suostumuksella.
by the mark are exhausted only if the products have been put on the market in the Community (in the EEA since the EEA Agreement entered into force) and that the Directive does not leave it open to the Member States to provide in their domestic law for exhaustion of the rights conferred by the trade mark in respect of products put on the market in non-member countries.
Yhteisöjen tuomioistuin nimittäin totesi kyseisessä tuomiossa, että direktiivin 7 artiklan sanamuodon mukaan tavaramerkkiin kuuluvat oikeudet sammuvat vain silloin, jos tavarat on laskettu liikkeelle yhteisössä (ETAsopimuksen voimaantulon jälkeen ETA-alueella), ja että direktiivissä ei jätetä jäsenvaltioille mahdollisuutta säätää kansallisessa lainsäädännössään tavaramerkkiin kuuluvien oikeuksien sammumisesta sellaisten tavaroiden osalta, jotka on laskettu liikkeelle kolmansissa maissa.
Next, it should be noted that, by its last two questions, the national court is asking essentially whether there is consent within the meaning of Article 7 of the Directive where the trade-mark proprietor has consented to the marketing in the EEA of goods which are identical or similar to those in respect of which exhaustion is claimed or if, on the other hand, consent must relate to each individual item of the product in respect of which exhaustion is claimed.
Tämän jälkeen on todettava, että kahdella viimeisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy lähinnä sitä, onko kyseessä direktiivin 7 artiklassa tarkoitettu suostumus, kun tavaramerkin haltija on antanut suostumuksensa sellaisten tavaroiden liikkeelle laskemiselle ETA-alueella, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin tavarat, joiden osalta sammumiseen vedotaan, vai päinvastoin, onko suostumuksen koskettava tavaran, jonka osalta sammumiseen vedotaan, jokaista yksittäistä kappaletta.
Nevertheless, the rights conferred by the trade mark are exhausted only in respect of the individual items of the product which have been put on the market with the proprietor's consent in the territory there defined.
Tältä osin on todettava, että vaikka direktiivin 7 artiklan 1 kohdan sanamuoto ei suoraan vastaa
The proprietor may continue to prohibit the use of the mark in pursuance of the right conferred on him by the Directive in regard to individual items of that product which have been put on the market in that territory without his consent.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
Furthermore, in adopting Article 7 of the Directive, which limits exhaustion of the right conferred by the trade mark to cases where the goods bearing the mark have been put on the market in the Community (in the EEA since the EEA Agreement entered into force), the Community legislature has made it clear that putting such goods on the market outside that territory does not exhaust the proprietor's right to oppose the importation of those goods without his consent and thereby to control the initial marketing in the Community (in the EEA since the EEA Agreement entered into force) of goods bearing the mark.
1) Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin kyseinen direktiivi on muutettuna Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehdyllä sopimuksella, on tulkittava siten, että
That protection would be devoid of substance if, for there to be exhaustion within the meaning of Article 7, it were sufficient for the trade-mark proprietor to have consented to the putting on the market in that territory of goods which were identical or
— tavaramerkkiin kuuluvat oikeudet sammuvat vain, jos tavarat on laskettu liikkeelle yhteisössä (Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen voimaantulon jälkeen Euroopan talousalueella), eikä tässä säännöksessä jätetä jäsenvaltioille mahdollisuutta säätää kansallisessa oikeudessaan siitä, että tavaramerkkiin kuuluvat oikeudet sammuvat kolmansissa maissa liikkeelle laskettujen tavaroiden osalta;
'Article 7(1) of the First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks, as amended by the Agreement on the European Economic Area of 2 May 1992, must be interpreted as meaning that:
Julkisasiamies EG. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 25 päivänä maaliskuuta 1999.
Advocate General FG.
RATKAISUEHDOTUKSET v.
He proposed that the questions be answered as follows:
Asia C-233/98 Hauptzollamt Neubrandenburg Lensing & Brockhausen GmbH Yhdistetyt asiat C-400/97, C-401/97 ja C-402/97 Administración del Estado ν. Juntas Generales de Guipúzcoa ym.
'(1) National rules providing for exhaustion of the rights conferred by a trade mark in respect of products put on the market outside the EEA under that mark by the proprietor or with its consent are contrary to Article 7(1) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks, as amended by the Agreement on the European Economic Area of 2 May 1992.
Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco—EY.nperustamissopimuksen 52 artiklan ja 92 artiklan 1 kohdan tulkinta — Jäsenvaltion aluehallintoyksikön antamat säännökset, joiden tarkoituksena on investointien tukeminen ja taloudellisen toiminnan edistäminen verotuksellisilla etuuksilla — Verotukselliset toimenpiteet, joita sovelletaan yksinomaan paikallisiin yrityksän — Etuus, jota ei myönnetä henkilöille, jotka asuvat kyseessä olevan alueen ulkopuolella joko kyseessä olevassa jäsenvaltiossa tai jossakin toisessa jäsenvaltiossa
(2) Article 7(1) of the Directive must be interpreted as meaning that where goods have been marketed by the trade-mark owner or with his consent within the EEA, he is not thereby precluded from exercising his trade-mark rights to oppose the importation into the EEA of other identical or similar goods bearing his mark.'
Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Yhteisönpassituksesta 13 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston asetuksen N:o 222/77 36 artiklan 3 kohdan, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna 22 päivänä helmikuuta 1990 annetulla neuvoston asetuksella 474/90, ja yhteisön passitusjärjestelmän soveltamissäännöksistä sekä menettelyn yksinkertaistamisesta 27 päivänä maaliskuuta 1987 annetun komission asetuksen N:o 1062/87 11 a artiklan tulkinta — Ulkoisessa passitusmenettelyssä (Tl) tapahtunut rikkomus tai säännönvastaisuus—Tuontimaksujenkantamisesta vastuussa oleva sen paikan tulliviranomainen, jossa rikkomus tai säännönvastaisuus on tapahtunut — Määräaika näytön esittämiseksi rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumispaikasta
Joined Cases C400/97, C-401/97 and C402/97 Administración del Estado ν Juntas Generales de Guipúzcoa and Others of a Member State relating to fiscal measures to promote investment and stimulate economic activity — Fiscal measure aimed solely at 'local' undertakings (to the exclusion of those from the rest of the Member State concerned as well as those of other Member States
Julkisasiamies J. Mischo on ratkaisuehdotuksensa ensimmäisen istunnossa 1 päivänä heinäkuuta 1999.
He proposed that the Court should reply as follows:
käännöstä ei ole vielä