natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the abovementioned case-law, a Member State's obligation to make reparation for the loss and damage so caused is subject to three conditions: the rule of law infringed must be intended to confer rights on individuals; the breach must be sufficiently serious; and there must be a direct causal link between the breach of the obligation resting on the State and the damage sustained by the injured parties.
Mitä tulee edellytyksiin, joilla jäsenvaltio on velvollinen korvaamaan tällä tavoin aiheutetut vahingot, oikeuskäytännöstä käy lisäksi ilmi, että tällaisia edellytyksiä on kolme: rikotun oikeusnormin tarkoituksena on antaa oikeuksia yksityisille, rikkominen on riittävän ilmeinen ja vahinko, joka on aiheutunut henkilöille, joiden oikeuksia on loukattu, on välittömässä syyyhteydessä valtion velvoitteen laiminlyöntiin.
By contrast, the main proceedings concern the right to receive interest on amounts payable by way of social security benefits.
Pääasian riita koskee sen sijaan oikeutta vaatia maksamattomille sosiaalietuuksille suoritettavaa korkoa.
Those benefits are paid to the person concerned by the competent bodies, which must, in particular, examine whether the conditions laid down in the relevant legislation are fulfilled.
Kyseiset etuudet maksetaan niihin oikeutetuille henkilöille toimivaltaisista laitoksista, joiden tehtävänä on muun muassa selvittää, täyttyvätkö tapaukseen sovellettavassa lainsäädännössä vahvistetut edellytykset.
Consequently, the amounts paid in no way constitute reparation for loss or damage sustained and the reasoning of the Court in its judgment in Marshall II cannot be applied to a situation of that kind.
Tämän vuoksi maksettuja määriä ei voida millään perusteella katsoa korvaukseksi aiheutuneesta vahingosta, eikä yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa Marshall II antamassa tuomiossa omaksuttua päättelyä voida soveltaa tällaisessa tilanteessa.
Accordingly, although Article 6 of Directive 79/7 requires the Member States to adopt the measures necessary to enable all persons who consider themselves to have been wronged by discrimination prohibited under the directive in the context of the award of social security
Lopuksi on todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön perusteella valtion on korvattava aiheutuneen vahingon seuraukset korvausvastuuta koskevan kansallisen lainsäädännön mukaan, vaikka oikeus saada korvausta perustuu edellä mainittujen kolmen
Finally, it has been settled law that, while the right to reparation is founded directly on Community law where the three conditions set out above are fulfilled, the national law on liability provides the framework within which the State must make reparation for the consequences of the loss and damage caused, provided always that the conditions laid down by national law relating to reparation of loss and damage must not be less favourable than those relating to similar domestic claims and must not be so framed as to make it virtually impossible or excessively difficult to obtain reparation (paragraphs 41 to 43).
Vaikka direktiivin 79/7/ETY 6 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet, jotta jokainen, joka katsoo
It is for the national court to assess, in the light of the foregoing, whether in the context of the dispute before it and of the national procedure Mrs Sutton is entitled to reparation for the loss which she claims to have suffered as a result of the breach of Community law by the Member State concerned, and, if appropriate, to determine the amount of such reparation.
Kansallisen tuomioistuimen on arvioitava edellä esitetyn valossa, onko asiassa, joka on saatettu sen käsiteltäväksi, Suttonilla oikeus saada kansallisen oikeudenkäyntimenettelyn tuloksena korvaus vahingosta, joka hänelle on aiheutunut siitä, että jäsenvaltio on rikkonut yhteisön oikeutta, ja määritettävä tarvittaessa tämän korvauksen suuruus.
'Article 6 of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security does not require that an individual should be able to obtain interest on arrears of a social security benefit such as invalid care allowance, when the delay in payment of the benefit is the result of discrimination prohibited by Directive 7917.
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 6 artiklassa ei edellytetä, että yksityiselle olin maksettava korkoa sellaisista määristä, jotka on maksettu takautuvasti Invalid Care AUowancen kaltaisina sosiaalietuuksina, jos etuuksien viivästynyt maksaminen johtuu direktiivissä 79/7/ETY kielletystä syrjinnästä.
However, a Member State is required to make reparation for the loss and damage caused to an individual as a result of the breach of Community law.
Jäsenvaltion on kuitenkin korvattava vahingot, jotka ovat aiheutuneet yksityiselle yhteisön oikeuden rikkomisesta.
Where the conditions for State liability are fulfilled, it is for the national court to apply that principle.'
Siinä tapauksessa että tällaisen velvollisuuden edellytykset täyttyvät, kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on päättää siitä, mitä periaatteen soveltamisesta seuraa.
Advocate General P. Leper delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 19 September 19%.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 19 päivänä syyskuuta 19%.
He suggested that the Court should reply as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kansallisen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin seuraavasti:
Where a claimant is entitled to a national social security benefit by virtue of falling within the scope of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security, Community law does not, in the circumstances of the present case, entitle him or her to interest on the benefit awarded.
Kun hakijalla on oikeus kansalliseen sosiaaliturvaetuuteen sellaisen seikan perusteella, joka kuuluu miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY soveltamisalaan, hänellä ei ole yhteisön oikeuden perusteella nyt käsiteltävän kaltaisessa tapauksessa oikeutta vaatia korkoa myönnetylle etuudelle.
Case C-180/95 Nils Draehmpaehl ν Urania Immobilienservice OHG Social policy
Asia C-180/95 Nils Draehmpaehl v. Urania Immobilienservice OHG Sosiaalipolitiikka
Preliminary ruling (Social policy - Equal treatment for men and women — Directive 761207IEEC — Right to reparation in the event of discrimination as regards access to employment — Choice of sanctions by the Member States — Setting of a ceiling for aggregate of compensation awards) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Sosiaalipolitiikka — Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu — Direktiivi 76/207/ETY — Oikeus saada vahingonkorvausta työhönotossa tapahtuneen sytfinnän takia —Jäsenvaltioiden mahdollisuus valita seuraamukset — Vahingonkorvauksen enimmäismäärän vahvistaminen — Yhteenlaskettujen vahingonkorvauksien enimmäismäärän vahvistaminen (täysistunto)
By order of 22 May 1995, received at the Court on 9 June 1995, the Arbeitsgericht (Labour Court) Hamburg referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Articles 2 and 3 of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 (hereinafter 'the Directive').
Arbeitsgericht Hamburg on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 22.5.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.6.1995, neljä ennakkoratkaisukysymystä 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (jäljempänä direktiivi) 2 ja 3 artiklan tulkinnasta.
Those questions were raised in proceedings between Nils Draehmpaehl and Urania Immobilienservice ohG for reparation of damage allegedly suffered by Mr Draehmpaehl as a result of discrimination on grounds of sex in the making of an appointment.
Edellä mainitussa asiassa Dekker yhteisöjen tuomioistuin täsmensi myös, että jos jäsenvaltion valitsema seuraamus kuuluu työnantajan vahingonkorvausvastuuta koskevaan järjestelmään, syrjintäkiellon rikkomisen sinällään on riitettävä siihen, että kiellon rikkoja on täysin vastuussa, eikä kansallisen oikeuden mukaisia perusteita vastuusta vapautumiselle voida hyväksyä.
whether the Directive precludes provisions of domestic law which place a ceiling of three months' salary on the amount of compensation which may be claimed by applicants discriminated against on grounds of their sex in the making of appointments.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Draehmpaehl ja Urania Immobilienservice OHG ja jossa on kyse sellaisen vahingon korvaamisesta, jota Draehmpaehl väittää kärsineensä työhönotossa tapahtuneen sukupuoleen perustuvan syrjinnän takia.
By its first question the national court asks in substance whether the Directive and, in particular, Articles 2(1) and 3(1) thereof, preclude provisions of domestic law which make reparation of damage suffered as a result of discrimination on grounds of sex in the making of an appointment subject to the requirement of fault.
On siis todettava, että direktiivin vastaisia ovat sellaiset kansalliset säännökset, joiden mukaan työhönotossa tapahtuneesta sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä saa vahingonkorvausta ainoastaan, kun on kyse tuottamuksellisesta syrjinnästä.
In paragraph 25 of that judgment the Court also stated that, when the sanction chosen by the Member State is provided for in rules governing employers' civil liability, any breach of the prohibition of discrimination must, in itself, be sufficient to render the employer fully liable, without there being any possibility of invoking the grounds of exemption provided for by domestic law.
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, ovatko sellaiset kansalliset säännökset, joiden mukaan työnantajan tuottamus on edellytyksenä sille, että työhönotossa tapahtuneesta sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä saa vahingonkorvausta, direktiivin ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan vastaisia.
In choosing the appropriate solution for guaranteeing that the objective of the Directive is attained, the Member States must ensure that infringements of Community law are penalized under conditions, both procedural and substantive, which are analogous to those applicable to infringements of domestic law of a similar nature and importance.
Näitä kysymyksiä on tarkoituksenmukaista tutkia yhdessä, ja niillä kansallinen tuomioistuin haluaa saada selville, ovatko sellaiset kansalliset säännökset, joiden mukaan hakijoille, joita on syrjitty työhönotossa sukupuolen perusteella, maksettavanvahingonkorvauksenenimmäismäärä on kolmen kuukauden palkka, direktiivin vastaisia.
It must therefore be concluded that the Directive precludes provisions of domestic law which make reparation of damage suffered as a result of discrimination on grounds of sex in the making of an appointment subject to the requirement of fault.
Se tiedustelee lisäksi, onko vastaus tähän kysymykseen sama sekä niiden hakijoiden osalta, joita on syrjitty työhönotossa mutta jotka eivät olisi saaneet kyseistä paikkaa valituksi tulleen hakijan paremman pätevyyden takia, vaikka valinta olisi tapahtunut ilman syrjintää, että niiden hakijoiden osalta, joita on syrjitty työhönotossa ja jotka olisivat saaneet kyseisen
It follows from the foregoing that provisions of domestic law which, unlike other provisions of domestic civil law and labour law, prescribe an upper limit of three months' salary for the compensation which may be obtained in the event of discrimination on grounds of sex in the
Tältä osin on todettava, että asiassa Dekker 8.11.1990 antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että syrjintään syyllistyneen korvausvastuun syntyminen ei direktiivin mukaan millään tavalla edellytä, että olisi osoitettava, että hän on toiminut luottamuksellisesti, tai että ei olisi olemassa mitään perustetta, jolla hän voisi vapautua vastuusta.
making of an appointment do not fulfil those requirements.
työpaikan, jos valinta olisi tapahtunut ilman syrjintää.
By its fourth question the Arbeitsgericht asks in substance whether the Directive precludes provisions of domestic law imposing a ceiling on the aggregate amount of compensation payable to several applicants discriminated against on the grounds of their sex in the making of an appointment.
On kuitenkin niin, että vahingonkorvausta määrättäessä on otettava huomioon, että vaikka valinta olisi tehty ketään syrjimättä, jotkut hakijat olisi jätetty valitsematta avoimeen työpaikkaan sen takia, että valittu hakija on heitä pätevämpi.
The question which must therefore be considered is whether that answer applies equally to job applicants who, because the successful applicant had superior qualifications, would not have obtained the position, even if the selection process had been free of discrimination, and to those who would have obtained the position if selection process had been carried out without discrimination.
On kiistämätöntä, että nämä hakijat ovat kärsineet vahinkoa ainoastaan sillä perusteella, että heidät on jätetty hakumenettelystä, joten he eivät voi väittää, että heidän karsimansa vahingon määrä vastaisi niiden hakijoiden kärsimän vahingon määrää, jotka olisivat saaneet avoimen työpaikan, jos valinta olisi tehty ketään syrjimättä.
In this regard, it must be borne in mind that reparation must be adequate in relation to the damage sustained.
Edellä esitetyn perusteella ei vaikuta kohtuuttomalta, että jäsenvaltio asettaa legaalisen presumption, jonka mukaan tällaisen hakijan kärsimän vahingon määrä ei voi ylittää kolmen kuukauden palkan suuruista enimmäismäärää.
As the Court held in its judgment in Von Cohort and Kamann, the Directive entails that the sanction chosen by the Member States must have a real dissuasive effect on the employer and must be adequate in relation to the damage sustained in order to ensure real and effective judicial protection.
Lisäksi direktiivin mukaan silloin, kun jäsenvaltio päättää asettaa syrjintäkiellon rikkomisesta seuraamukseksi vahingonkorvausvelvollisuuden, tämän korvauksen on oltava sellainen, että sillä taataan todellinen ja tehokas oikeussuoja, että sillä on todellinen työnantajan moitittavaa käyttäytymistä ehkäisevä vaikutus ja että se on joka tapauksessa riittävä suhteessa kärsittyyn vahinkoon.
It is indisputable that such applicants, not having suffered any damage through exclusion from the recruitment procedure, cannot claim that the extent of the damage they have sustained is the same as that sustained by applicants who would have obtained the position if there had been no discrimination in the selection process.
Tältä osin on täsmennettävä, että työnantajan, jonka hallussa kaikki jätetyt hakemukset ovat, asiana on näyttää toteen, että hakija ei olisi saanut avoinna ollutta työpaikkaa, vaikka syrjintää ei olisi harjoitettu.
It is clear that a provision which places a ceiling of six months' salary on the aggregate amount of compensation for all applicants harmed by discrimination on grounds of sex in the making of an appointment, where several applicants claim compensation, may lead to the award of reduced compensation and may have the effect of dissuading applicants so harmed from asserting their rights.
Kun jäsenvaltiot valitsevat soveliaan ratkaisun direktiivin tavoitteen saavuttamiseksi, niiden on valvottava, että seuraamukset yhteisön oikeuden vastaisesta menettelystä vastaavat aineellisilta ja prosessuaalisilta edellytyksiltään seuraamuksia, joita määrätään laadultaan ja merkittävyydeltään vastaavista kansallisen oikeuden rikkomisista.
Moreover, such a ceiling on the aggregate compensation is not prescribed by other provisions of domestic civil law or labour law.
Neljännellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee, ovatko sellaiset kansalliset säännökset, joissa säädetään työhönotossa tapahtuneen sukupuoleen perustuvan syrjinnän vuoksi usealle hakijalle maksettavien yhteenlaskettujen vahingonkorvausten enimmäismäärästä, direktiivin vastaisia.
Having regard to those considerations, it does not seem unreasonable for a Member State to lay down a statutory presumption that the damage suffered by an applicant may not exceed a ceiling of three months' salary.
Edeltävästä seuraa, että kansalliset säännökset, joiden mukaan muista kansallisista siviili- ja työoikeuden säädöksistä poiketen työhönotossa tapahtuneen sukupuoleen perustuvan syrjinnän vuoksi maksettavan vahingonkorvauksen enimmäismäärä on kolmen kuukauden palkka, eivät täytä näitä edellytyksiä.
In this regard, it must be made clear it is for the employer, who has in his possession all the applications submitted, to adduce proof that the applicant would not have obtained the vacant position even if there had been no
Kuten yhteisöjen tuomioistuin täsmensi asiassa Von Colson ja Kamann 10.4.1984 antamassaan tuomiossa, direktiivissä edellytetään, että jäsenvaltioiden valitsemalla seuraamuksella on oltava todellinen työnantajan moitittavaa toimintaa ehkäisevä vaikutus ja sen on oltava riittävä suhteessa kärsittyyn vahinkoon, jotta varmistettaisiin todellinen ja tehokas oikeussuoja.
However, as the Court has already held, the procedures and conditions governing a right to reparation based on Community law must not be less favourable than those laid down by comparable national rules.
Seuraavaksi on pohdittava, onko vastaus tähän kysymykseen sama sekä niiden hakijoiden osalta, joita on syrjitty työhönotossa mutta jotka eivät olisi saaneet kyseistä paikkaa valituksi tulleen hakijan paremman pätevyyden takia, vaikka valinta olisi tapahtunut ilman syrjintää, että niiden hakijoiden osalta, joita on syrjitty työhönotossa ja jotka olisivat saaneet kyseisen työpaikan, jos valinta olisi tapahtunut ilman syrjintää.
When a Member State chooses to penalize, under rules governing civil liability, breach of the prohibition of discrimination, Council Directive 761207¡EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions, and, in particular, Articles 2(1) and 3(1) thereof, preclude provisions of
On selvää, että sellainen säännös, jonka mukaan työhönotossa tapahtuneen sukupuoleen perustuvan syrjinnän vuoksi maksettavien yhteenlaskettujen vahingonkorvausten enimmäismäärä usean hakijan vaatiessa vahingonkorvausta on kuuden kuukauden palkka kaikille niille hakijoille, joita on syrjitty työhönotossa, voi aiheuttaa sen, että korvaukset
domestic law which make reparation of damage suffered as a result of discrimination on grounds of sex in the making of an appointment subject to the requirement of fault.
Tällainen seuraus ei ole direktiivin mukaista todellista ja tehokasta oikeussuojaa, eikä sillä ole todellista työnantajan moitittavaa toimintaa ehkäisevää vaikutusta.
Directive 761207precludes provisions of domestic law which prescribe an upper limit of three months' salary for the amount of compensation which may be claimed by an applicant where the employer canprove that, because the applicant engaged had superior qualifications, the unsuccessful applicant would not have obtained the vacant position even if there had been no discrimination in the selection process.
Kansalliset säännökset, joiden mukaan hakijalle maksettavan korvauksen enimmäismäärä on kolmen kuukauden palkka, eivät ole direktiivin 76/207 vastaisia silloin, kun työnantaja pystyy näyttämään toteen, että valitun hakijan paremman pätevyyden takia kyseinen hakija ei olisi saanut kyseistä paikkaa, vaikka valinta olisi tapahtunut ketään syrjimättä.
In contrast, the Directive precludes provisions of domestic law which, unlike other provisions of domestic civil and labour law, prescribe an upper limit of three months' salary for the amount of compensation which may be claimed by an applicant discriminated against on grounds of sex in the making of an appointment where that applicant would have obtained the vacant position if the selection process had been carried out without discrimination.
Sitä vastoin sellaiset kansalliset säännökset ovat direktiivin vastaisia, joiden mukaan muista kansallisista siviili- ja työoikeuden säännöksistä poiketen työhönotossa tapahtuneen sukupuoleen perustuvan syrjinnän vuoksi maksettavan vahingonkorvauksen enimmäismäärä on kolmen kuukauden palkka hakijalle, jota on s y r j U t y työhönotossa ja joka olisi saanut kyseisen työpaikan, jos valinta olisi tehty syrfimättä sukupuolen perusteella.
Directive 76/207 precludes provisions of domestic law which, unlike other provisions of domestic civil and labour law, impose a ceiling of six months' earnings on the aggregate amount of compensation which, where several applicants claim compensation, may be claimed by applicants who have been discriminated against on grounds of their sex in the making of an appointment'
Sellaiset kansalliset säännökset ovat direktiivin vastaisia, joiden mukaan muista kansallisista siviili- ja työoikeuden säännöksistä poiketen työhönotossa tapahtuneen sukupuoleen perustuvan syrjinnän vuoksi maksettavien yhteenlaskettujen vahingonkorvausten enimmäismäärä usean hakijan vaatiessa vahingonkorvausta on kuuden kuukauden palkka kaikille niille hakijoille, joita on syrjitty työhönotossa.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 14 January 1997.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 14 päivänä tammikuuta 1997.
(3) Articles 2(1), 3(1) and 6 of Directive 76/207 must be interpreted as precluding provisions of national law which — unlike other provisions of domestic civil and labour law — impose a priori a ceiling of six months' salary on the aggregate amount of compensation which, where several applicants claim compensation, may be claimed by applicants who have been discriminated against on grounds of sex in the making of an appointment.
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY 2 artiklan 1 kohtaa ja 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun jäsenvaltio päättää asettaa vahingonkorvausvastuun seuraamukseksi työhönotossa tapahtuneesta
Case C-310/95 Road Air BV ν Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen External relations
Asia C-310/95 Road Air BV v. Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen Ulkosuhteet
Preliminary ruling (Association of overseas countries and territories — Import into the Community of goods originating in a nonmember country but in free circulation in an overseas country or territory - Article 227(3) of the EC Treaty - Part Four of the EC Treaty (Articles 131 to 136a) -Council Decisions 86/283/EEC, 91/110/EEC and 91/482/EEC) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatio — Yhteisön ulkopuolisesta kolmannesta maasta peräisin ja MMA.ssa vapaassa vaihdannassa olevien tuotteiden tuonti yhteisöön — EY:nperustamissopimuksen 227 artiklan kolmas kohta — EY.nperustamissopimuksen neljäs osa (131-136 a artikla) - Neuvoston päätökset 86/283/ETY, 91/llOIETYja 91/482/ETY (täysistunto)
Tariff, to which customs duty was applicable at the rate of 18% of the customs value.
86/283/ETY voimassaoloa jatkettiin pätevyydestä ja tulkinnasta.
In order to provide the national court with a helpful answer, it is necessary first to consider the applicability to coffee extract originating in Colombia of Council Regulation (EEC) No 3835/90 of 20 December 1990 in respect of the system of generalized tariff preferences applied to certain products originating in Bolivia, Colombia, Ecuador and Peru (OJ 1990 L 370, p.
Kysymys on esitetty Road Air -nimisen yhtiön ja Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen te Hoofddorpin välisessä hallintoriita-asiassa, joka koskee kantajalle määrätyn 54,40 Alankomaiden guldenin (NLG) suuruisen tullin maksamista Alankomaiden An t ¡Heiltä tuodusta, Kolumbiasta peräisin olevasta 7 kilogramman kahviuuteerästä.