natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- 9 - and the growth in traffic - both goods and people - brings increasing risks to safety and the environment, and to some extent also to the living conditions of the local population.
Nykyisin useimmat laaksot ovat kuitenkin liikenteen pullonkauloja, ja tavara- ja henkilöliikenteen lisääntyminen lisää myös turvallisuus- ja ympäristöriskejä sekä vaarantaa osittain myös asukkaiden elinehdot.
In many of these areas, economic activity is based on agriculture - on the land which is usable - and on tourism and other services.
Useilla vuoristoalueilla taloudellisen toiminnan perustana ovat - mahdollisuuksien mukaan - maatalous, matkailu ja muut palvelut.
In some mountain areas, however, economic activity is often very weak.
Toisilla alueilla taloudellinen toiminta on usein hyvin vähäistä.
While some are economically viable and are integrated into the rest of the EU economy, most of them face a number of problems: some 61.5% of mountain and arctic areas are eligible for assistance under Objective 1 and 24.7% under Objective 2 (see the second report on economic and social cohesion, COM(2001) 24 final).
Vaikka eräillä vuoristoalueilla on taloudellisia kehitysmahdollisuuksia, ja ne ovat integroituneet unionin talousympäristöön, useimmilla alueilla on ongelmia: 61,5 prosenttia vuoristoalueista ja arktisista alueista kuuluu tavoite 1 -alueisiin ja 24,7 prosenttia tavoite 2 -alueisiin ("Toinen taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevä kertomus" KOM(2001) 24 lopullinen).
A brief typology of mountain areas may be obtained by combining natural factors with socioeconomic indicators.
Vuoristoalueille voidaan laatia karkea luokitus taulukoimalla ristikkäin luontaiset tekijät ja sosioekonomiset indikaattorit.
Such a typology, although imprecise, can provide a general picture of the situation.
Luokitus on epätarkka, mutta sen avulla voidaan saada riittävä käsitys tilanteesta.
Objective 1 Objective 2 High mountain areas in Central part of the southern, central and north Pyrenees, the Massif
Taulukko: EU:n hyväksymään vuoristoalueen määritelmään ja rakennerahastojen ensisijaisten tavoitteiden mukaisiin alueisiin perustuva vuoristoalueita ja arktisia alueita koskeva luokitus
Central, Jura, Vosges, southern French Alps,
Tavoite 2 Ei tukikelpoisia ja Pyreneiden, Ranskan Ranskan Alppien eräät
Not eligible Some north-western parts of the French Alps (in Savoie-Dauphinois), the central Alps in Italy
Alueet, joilla korkea Etelä-, sijainti aiheuttaa erit Luoteis-Espanjan, keskiylängön, Juran ja luoteisosat (Dauphiné-täin vaikeat ilmasto-Korsikan, Etelä-Italian Vogeesien keskiosia, Savoien alueella), olosuhteet vähintään metriä)
(minimum altitude between southern Italy (including 600 and 800 metres) Sicily) and Greece (including Crete) northern Appennines and (in Piedmont and western and eastern Alps Lombardy) in Italy, large part of the Austrian Alps Large part of the German Alps
(korkeus (mukaan 600-800 Sisilia) ja (mukaan Kreeta) vuoristoketjuja luettuna Ranskan Alppien etelä Italian Alppien Kreikan osat, Apenniinien keskiosat (Piemontessa luettuna pohjoisosat sekä ja Lombardiassa) korkeita Alppien länsi- ja itäosat Italiassa ja valtaosa Valtaosa Saksan Itävallan Alpeista Alpeista ja Suomen korkeimmat
The higher mountains of Sweden and Finland (Lapland)
Ruotsin (Lapin) tunturit
Areas at lower altitude and/or with significant variations in altitude
Etelä-, Pyreneiden, Ranskan Ranskan Alppien eräät Luoteis-keskiylängön, Juran ja luoteisosat (Dauphiné-Korsikan, Vogeesien reuna-alueita Savoien alueella),
Other mountain areas of Portugal, of southern, central and north-western
Alueet, jotka sijaitsevat Portugalin, suhteellisen alhaalla Keski- ja ja/tai joilla rinteet ovat Espanjan, keskimäärin jyrkkiä Etelä-Italian
Peripheral parts of the Some north-western Pyrenees, Massif parts of the French Alps Central, Jura and Vosges (in Savoie-Dauphinois), the central Alps in Italy (in Piedmont and Lombardy)
Italian Alppien keski pohjoisosat (Piemontessa ja
(generally more than 20%) Spain, of Corsica, of southern Italy (including Northern Appennines Sardinia and Sicily) and of and western and eastern Greece (including Crete) Alps in Italy
(yleensä yli 20 %)
Large part of the German Alps
Sardinia ja Apenniinien ja luettuna Sisilia) (mukaan Kreeta)
Other mountain areas of Sweden and Finland (Lapland)
Ruotsin ja Suomen (Lapin) muut vuoristo alueet
Other areas north of the 62°parallel and some adjacent areas
Vuoristoalueiden haasteet ja mahdollisuudet
Sustainable development of mountain areas calls for economic efficiency, social equity, territorial cohesion and ecological integrity.
Asteittaisen, mutta peruuttamattoman väestö­Sellaisten huvi­ ja virkistysmahdollisuuksien kadon vaara on suuri. tarjoaminen kaupunkilaisille, joiden avulla he saavat kosketuksen erilaisiin elämäntapoihin Välimatkat ovat pitkiä, joten perusrakenteet luonnon­ ja kulttuuriarvoiltaan perinteisissä jakautuvat epätasaisemmin kuin tasankoalueilla. ympäristöissä.
Table: Challenges and potential of mountain areas
ja yrityspalvelut ovat
Potential of gradual but irreversible -
Asukas­, perhe­ puutteellisia.
In social terms - Serious risk depopulation
saa korvausta luonnonvarojen, hallintaan ja
Provision of leisure and recreational activities for city dwellers, responding to a growing wish to explore alternative life styles in natural or cultural surroundings that have been carefully conserved
Vuoriston asukkaat eivät yhteiskunnalle tarjoamistaan maiseman ja ekosysteemien suojeluun liittyvistä palveluista.
Longer distances and hence more uneven distribution of basic infrastructure in comparison with that found in lowlands
Talous Perinteiset elinkeinot kuten metsätalous ja matkailu epävarmemmalla pohjalla.
Lack of personal, household and business services
maatalous, Uuden teknologian kehitys avaa todennäköisesti ovat yhä vuoristoalueille tyypillisiä uusia toimeentulo­ ja työllistymismahdollisuuksia erityisesti tieto­ ja viestintätekniikan alalla.
Lack of compensation for the services which mountain communities provide for society as a whole by managing and protecting resources, landscapes and ecosystems In economic terms
Yleinen kehitys kulkee kohti dynaamista yhteistyötä ympäristöön ja kehitykseen liittyvissä asioissa.
Growing difficulty of traditional activities such as - agriculture, forestry and tourism
Yhteisön ja jäsenvaltioiden politiikan vaikutus
New income sources typical of mountain areas and new sources of employment facilitated by the development of new technologies, particularly in the information and communication field
Yhteisön politiikan jotkin osa­alueet ovat tähän mennessä vaikuttaneet voimakkaasti vuoristoalueiden kehitykseen.
In ecological terms
Niitä ovat
New prospects created by advanced technologies (renewable energy sources, multimodal transport, geographical information systems)
• yhteinen maatalouspolitiikka: luonnonhaittakorvaus epäsuotuisille alueille, maatalousalan ympäristötoimet, vuoristoalueiden tuotteiden markkinajärjestely (maito, liha) jne.
Growing pressure on areas made vulnerable by - abandonment of the land, bad management of water resources, seasonal influxes of visitors and a congested road network
• • rakennepolitiikan tavoitteet 1 ja 2 sekä koheesiopolitiikka maaseudun kehitystä koskevat yhteisöaloitteet (Leader+) sekä rajatylittävää, valtiolliset rajat ylittävää ja alueidenvälistä yhteistyötä koskevat yhteisöaloitteet (Interreg A, Β ja C); vrt.
- the Common Agricultural Policy: compensatory allowance for less-favoured areas, agrienvironment measures, market regime for products from mountain areas (milk, meat), etc.; structural policy - Objectives 1 and 2 - and cohesion policy; Community initiatives for rural development (Leader +)and crossborder, transnational and interregional cooperation (Interreg III A, Β and C) - cf. the Interreg III Β "Alpine Area" cooperation programme between Germany, Austria, France, Italy, Switzerland, Slovenia and Liechstenstein; forestry policies; the debate on spatial development centred on the European Spatial Development Perspective (ESDP) and its implementation; common environment policy: the main directives on water, habitats, wild fauna and flora, soil, etc.; research and technological development policy and the significant improvements this should bring to quality of life.
Interreg III Β ­yhteistyöohjelma "Alppien alue", johon osallistuvat Saksa, Itävalta, Ranska, Italia, Sveitsi, Slovenia ja Liechtenstein ja aluekehityksen metsäpolitiikka aluesuunnittelua koskevat pohdinnat Euroopan aluesuunnittelun suuntaviivojen (ESDP) ja niiden toteutuksen yhteydessä yhteisön ympäristöpolitiikka: "tärkeimmät" mm. vesien, luontaisien elinympäristöjen, luonnonvaraisten elämien ja kasvien sekä maaperän suojelua koskevat direktiivit teknologista tutkimusta ja kehitystä koskeva politiikka sekä niiden oletettavasti mukanaan tuomat suuret parannukset ihmisten elämään.
For some years now, Europe has seen a number of resolutions and recommendations on mountain areas, issued by the relevant ministers, the former standing conference of local and regional authorities of Europe (now the Congress of Local and Regional Authorities of Europe), and the parliamentary assembly and committee of ministers of the Council of Europe.
Vuoristoalueita koskevia päätöslauselmia ja suosituksia ovat jo usean vuoden ajan antaneet alan toimivaltaiset ministerit sekä Euroopan neuvoston alue­ ja paikallishallintoasiain pysyvä konferenssi (nykyisin Euroopan neuvoston alue­ ja paikallishallintoasiain kongressi), parlamentaarinen yleiskokous ja ministerikomitea.
The following documents are of particular political and technical significance:
Erityisesti on paikallaan muistaa seuraavat poliittisesti ja teknisesti merkittävät asiakirjat:
ESC opinion ( 1998) on A policy for upland areas; CoR opinion (1995) on The European charter on mountain areas; ESC opinion (1996) on The Alpine Arc: an opportunity for development and integration; CoR opinion (1997) on A policy for upland agriculture in Europe; Report of the European Parliament's Committee for Agriculture and Rural Development (1998) on A new strategy for mountain regions, which refers to an earlier study by the EP's Directorate-General for Research entitled Towards a European policy for Mountain Regions; European Parliament resolution on 25 years' application of Community legislation for hill and mountain farming.
TSK:n vuonna 1988 antama lausunto vuoristoalueita koskevasta politiikasta (A Policy for Upland Areas) AK:n vuonna 1995 antama lausunto aiheesta "Eurooppalainen peruskirja vuoristoalueista" TSK:n vuonna 1996 antama lausunto aiheesta "Alppien alue ­ kehitys­ ja yhdentymis­mahdollisuus" AK:n vuonna 1997 antama lausunto aiheesta "Vuoristoalueita koskeva unionin maatalouspolitiikka" Euroopan parlamentin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan vuonna 1998 antama mietintö aiheesta "Vuoristoseutuja koskeva uusi toimintasuunnitelma", joka valmisteltiin Euroopan parlamentin tutkimuksesta vastaavan pääosaston laatiman alustavan tutkimuksen Towards a European Policy for Mountain Regions pohjalta Euroopan parlamentin päätöslauselma vuoristoalueiden maanviljelyä koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamien 25­vuotisesta historiasta.
The Economic and Social Committee has recently been working on a lengthy opinion (rapporteur: Mr Bastian) on the Future of upland areas in the EU.
Lisäksi ETSK:lla on käsiteltävänä laaja lausunto aiheesta "Euroopan unionin vuoristoalueiden tulevaisuus" (esittelijä: Jean­Paul Bastian).
The convention's broad objectives are to achieve a balance between the socioeconomic needs of Alpine communities and the need to safeguard the Alpine environment.
Sopimuksen yleistavoitteena on sovittaa yhteen Alppien alueen asukkaiden taloudelliset ja sosiaaliset tarpeet ja ympäristönsuojeluvaatimukset.
The convention entered into force in March 1995, having been ratified by Austria, Germany, Liechtenstein, Slovenia and the European Union.
Yleissopimus tuli voimaan maaliskuussa 1995, jolloin Itävalta, Saksa, Liechtenstein, Slovenia ja Euroopan unioni ratifioivat sen.
It has since been ratified by the other Alpine countries.
Tämän jälkeen myös muut Alppien alueen maat ratifioivat yleissopimuksen.
The convention includes provision for a research programme focusing on four topics (prevention of air pollution, management of water resources, waste management, and population and culture).
Siinä määrätään tutkimusohjelmasta, joka koskee erityisesti neljää aihealuetta (ilmansuojelu, vesihuolto, jätehuolto, asukkaat ja kulttuuri).
Its implementing protocols are to foster the adoption of policies on transport, tourism, soil conservation, forests, energy, agriculture, etc.
Yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevissa pöytäkirjoissa kannustetaan laatimaan mm. liikennettä, matkailua, maaperänsuojelua, metsävaroja, energia-asioita ja maataloutta koskevia toimintalinjoja.
The convention has set up bodies which hold regular meetings and play an implementing role.
Yleissopimuksen täytäntöönpanoa varten on perustettu elimiä, jotka kokoontuvat säännöllisesti.
However, the EU does not appear to have taken any political action or introduced any operational instruments specifically as a result of the convention or its implementing protocols, despite being a signatory.
Vaikka Euroopan unioni on yksi Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen osapuolista, se ei ole toteuttanut poliittisia toimia tai ottanut käyttöön konkreettisia välineitä, jotka liittyisivät selkeästi yleissopimukseen tai sen täytäntöönpanoa koskeviin pöytäkirjoihin.
The EU has also let slip the opportunity to take part in the proceedings of the convention bodies.
Lisäksi se hukkasi mahdollisuuden osallistua yleissopimusta varten perustettujen elinten työskentelyyn.
This is regrettable, as the Alps form the largest mountain range in Europe in terms of geographical area, population and countries concerned.
Tämä on valitettavaa, sillä Alpit ovat Euroopan merkittävin vuoristo pinta-alan, asukasmäärän ja niiden vaikutuspiirissä olevien valtioiden määrän perusteella.
The European Commission could thus have taken some practical steps to promote Community policies for mountain areas.
Komissio olisikin voinut toimia konkreettisena liikkeellepanevana voimana yhteisön vuoristoaluepolitiikan muotoilemiseksi.
The need for a European Charter of Mountain Regions, as an instrument defining the principles that should govern the planning, development and protection of mountain regions, was addressed by the second European conference of mountain regions, held in Trento in 1988.
Tarve laatia vuoristoalueita koskeva eurooppalainen peruskirja, jossa määritellään vuoristoalueiden suunnittelun, kehityksen ja suojelun periaatteet, mainittiin alun perin Trentossa vuonna 1988 järjestetyssä Euroopan vuoristoalueiden toisessa konferenssissa.
However, the document was not approved by participants (over 200 administrators representing the member states of the Council of Europe) until six years later, at the third conference, in Chamonix on 15 to 17 September 1994.
Osanottajat hyväksyivät asiakirjan kuitenkin vasta kuusi vuotta myöhemmin, 15.-17. syyskuuta 1994 Chamonix'ssa pidetyssä kolmannessa konferenssissa, johon osallistui yli 200 viranomaisedustajaa Euroopan neuvoston jäsenvaltioista.
Procedures for the definitive adoption of the charter by the signatory states have not yet been completed.
Jäsenvaltiot eivät vielä ole lopullisesti hyväksyneet peruskirjaa.
The charter takes an integrated global approach aimed at establishing a European policy for mountain areas, in line with the recommendations of the 1992 Rio de Janeiro conference on Environment and Development.
Eurooppalaisen vuoristoaluepolitiikan laatimiseen tähtäävän peruskirjan lähestymistapa on kattava ja yhtenäinen, ja siinä otetaan huomioon ympäristö-ja kehitysasioita käsitelleessä Rio de Janeiron huippukokouksessa vuonna 1992 hyväksytyt suositukset.
Importance is also attached to the principle of subsidiarity, with the involvement of local and regional authorities in the framing and management of European policy.
Toinen merkittävä asia peruskirjassa on läheisyysperiaate, jonka mukaan alue- ja paikallisviranomaisten tulee voida osallistua politiikan muotoiluun ja hallintoon Euroopassa.
The charter thus enshrines the role of mountain communities, not least in the pursuit of a fair balance between economic activities and ecological requirements.
Näin tunnustetaan konkreettisesti, että vuoriston asukkailla on oma tehtävänsä myös taloudellisen toiminnan ja ympäristövaatimusten tasapainottamisessa.
It is worth citing the objectives of the charter, Article 6 of which states that:
Tässä yhteydessä on aiheellista esittää peruskirjan 6 artiklassa määritellyt tavoitteet.
"The Parties shall base their policies, legislation and action regarding mountain areas on the following aims: I. explicit recognition of mountain regions and their specific nature; II. due regard for and recognition of the geographical entity constituted by each mountain area, so as to prevent existing or future administrative divisions from hindering the implementation of mountain policies; III. maintaining populations in situ and combating the out-migration of young people; IV. establishment or modernisation of infrastructure and amenities necessary to the quality of life in, and the development of, mountain regions; V. maintenance and improvement of local public services; VI. preservation of agricultural and pasturai land and essential maintenance and modernisation of agricultural activities through a specific approach to mountain agriculture; VII. development of endogenous energy resources; VIII. conservation of longstanding industrial and craft activities and establishment of industries based on new technologies; IX. development of the tertiary sector, particularly tourism, as a supplement to traditional livelihoods; X. preservation of the identity and dissemination of the cultural values specific to mountains and to each homogeneous mountain area.
II kunkin vuoristoalueen muodostaman maantieteellisen kokonaisuuden huomioiminen ja tunnustaminen, jotta nykyiset tai tulevat hallinnolliset jaottelut eivät estäisi vuoristoja koskevan politiikan toteuttamista III alueiden säilyttäminen asuttuina ja nuorten poismuuton ehkäiseminen IV asukkaiden elämänlaadun kannalta välttämättömien perusrakenteiden já välineiden toteuttaminen tai modernisointi V paikallisten julkispalvelujen säilyttäminen ja parantaminen VI maatalousmaiden ja laidunmaiden suojelu, maataloustoiminnan säilyttäminen ja modernisointi soveltamalla erityisesti vuoristoalueiden maataloutta koskevaa lähestymistapaa VII paikallisten energialähteiden käytön edistäminen VIII olemassaolevan teollisuus- ja käsiteollisuustoiminnan säilyttäminen sekä uuteen teknologiaan perustuvan toiminnan käynnistäminen IX palveluelinkeinojen ja erityisesti matkailun kehittäminen siten, että niillä voidaan täydentää perinteisiä elinkeinoja X vuoristoalueiden identiteetin säilyttäminen sekä vuoristoalueiden yhteisten ja kunkin yhtenäisen vuoristoalueen omien kulttuuriarvojen tekeminen tunnetuksi.
These aims shall be achieved while respecting and protecting the environment as a result of an overall assessment of human and natural resources, abandoning the traditional choice between economic development and protection of the natural environment and seeking to establish a balance between human activities and ecological requirements. "
Kyseisten tavoitteiden toteuttamisen yhteydessä tulee kunnioittaa ja suojella ympäristöä siten, että inhimillisiä resursseja ja luonnonvaroja tarkastellaan kokonaisuutena. Lisäksi tulee hylätä perinteinen talouden kehityksen ja luonnonsuojelun välinen kahtiajako sekä pyrkiä ihmisen toiminnan ja ympäristövaatimusten väliseen tasapainoon." toimintasuunnitelma on lähestymistavaltaan yhä hyvin
As can be seen, the programme adopts an appropriate and modern approach.
Edellä esitetty kunnianhimoinen ajankohtainen ja moderni.
The Second Report on Economic and Social Cohesion
Toinen taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevä kertomus
The Commission recently adopted its Second Report on Economic and Social
Euroopan komissio hyväksyi hiljattain toisen taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevän kertomuksen.
One major innovation of the report is that in the summary of Part I: Situation and Trends, it singles out specific areas and states that:
Merkittävänä uutuutena kertomuksen päätelmissä ja suosituksissa määritellään "erityisalueet" - ja todetaan seuraavaa:
"Islands and archipelagos, mountain and peripheral areas - including the Outermost' regions - are an important part of the Union and share many common physical and geo-morphological characteristics and economic disadvantages.
"Saaret ja saaristot, vuoristoalueet ja syrjäiset alueet - syrjäisimmät alueet mukaan , luettuina - muodostavat huomattavan osan unionista ja jakavat useita yhteisiä fyysisiä ja geomorfologisia piirteitä sekä taloudellisia haittoja.
-14- number already receive EU regional aid - 95% of both mountain areas and islands are covered by Objective 1 or 2. At the same time, their social and economic conditions vary widely... "
Lisäksi kertomuksessa todetaan taloudellisen ja sosiaalisen koheesion painopistealueita määriteltäessä, että tietyt alueet kärsivät "vakavista maantieteellisistä tai luonnonnahoista".
The report goes on to identify economic and social cohesion priorities, and mentions "areas with severe geographical or natural handicaps" where efforts to achieve integration run into difficulty.
Näiden alueiden integraation edistämistoimien yhteydessä on tähän mennessä kohdattu vaikeuksia, jotka liittyvät niiden erityispiirteisiin.
The report notes that:
Kertomuksessa todetaan seuraavaa:
"These areas - outermost regions, islands, mountain areas, peripheral areas, areas with very low population density - are often a key component of the Union's environmental and cultural heritage.
"Nämä alueet (syrjäisimmät alueet, saaret, vuoristoalueet, syrjäseutualueet, alueet, joiden väestötiheys on erityisen alhainen) ovat usein Euroopan unionin luonnon- ja kulttuuriperinnön säilyttämisen kannalta kaikkein tärkeimpiä paikkoja.
Additional costs for basic services, including transport, can impede economic development. "
Talouskehityksen esteenä voivat olla peruspalveluista (liikenne mukaan luettuna) aiheutuvat lisäkustannukset."
It thus appears clear that the Commission puts mountain areas on the same footing as the other areas already mentioned in Article 158 of the Treaty.
Vaikuttaa siis ilmeiseltä, että komissio asettaa vuoristoalueet samanarvoisiksi perustamissopimuksen 158 artiklassa jo mainittujen alueiden kanssa.
Following the debates on the second report, the Commission decided to undertake a series of studies on areas facing serious geographical or natural handicaps.
Toisesta koheesiokertomuksesta käytyjen keskustelujen johdosta komissio onkin ryhtynyt tarkastelemaan alueita, joilla on luonnonoloista tai maantieteellisistä oloista johtuvia vakavia haittoja.
Two have been launched, on island regions and mountain areas (including arctic areas).
Se on jo käynnistänyt kaksi tutkimusta, joista ensimmäinen koskee saarialueita ja toinen vuoristoalueita (arktiset alueet mukaan luettuina).
The study is also to devise criteria for delimiting these areas.
Tutkimuksen yhteydessä on myös tarkoitus laatia kriteerit alueiden rajaamiseksi.
The Commission has also assessed the debates held at the second European cohesion forum in May 2001, and has concluded (COM (2002) 46 final) that the Union needs a cohesion policy targeted at three categories of region:
Tämän jälkeen komissio arvioi toukokuussa 2001 pidetyssä Euroopan toisessa koheesiofoorumissa käytyjä keskusteluja ja totesi niiden perusteella (KOM(2002) 46 lopullinen), että unioni tarvitsee koheesiopolitiikkaa, joka kohdistuu kolmenlaisiin alueisiin:
• regions whose development is lagging very far behind, most but not all of which are situated in the applicant countries; regions of the EU-15 which have not completed the convergence process;
• kehityksessä eniten jälkeen jääneet alueet, jotka sijaitsevat pääasiassa mutta eivät ainoastaan ehdokasvaltioissa