natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The differences were accentuated when the list of Objective 1 regions was revised in 1993 to include both the new German Lander and areas in otherwise more prosperous Member States in the North of the Union in which economic and social conditions had deteriorated significantly, largely as a result of industrial de cline.
Erot korostuivat vuonna 1993, kun tavoite 1 -alueisiin sisällytettiin Saksan uudet osavaltiot ja alueita unionin pohjoisosan uusista vauraista jäsenmaista, joiden taloudelliset ja sosiaaliset olot olivat heikentyneet dramaattisesti pää asiassa teollisen taantuman vuoksi.
Whereas in the programming period 1989 to 1993, the Objective 1 regions were a largely homogeneous grouo of less developed — and, for the most part, less industrialised — areas in the traditional sense of the term, following the 1993 review, eligibility was extended to certain areas which had previously been highly industrialised in Belgium, France and the UK, as well as in the former East Germany which were equally industrialised in most cases.
Siinä missä ta voite 1 -alueet muodostivat vuosina 19891993 varsin yhdenmukaisen heikommin kehittyneiden — ja useimmiten vähemmän teollistuneiden — alueiden joukon, vuoden 1993 tarkistuksen myötä luokituksen saivat myös eräät aiemmin voimakkaasti teollistuneet alueet Belgiassa, Ranskassa ja Isossa-Britanniassa samoin kuin entisessä Itä-Saksassa, jossa teollistuminen oli useimmilla alueilla edennyt yhtä pitkälle kuin lännessä.
The Objective 1 regions with the highest level of GDP per head are a relatively diverse group comprising, apart from Ireland, Mediterranean regions such as the French island of Corse, Cantabria in Spain and Attiki, the region in Greece where Athens is situated.
Asukaskohtaisen bkt:n perusteella vauraimmat ta voite 1 -alueet muodostavat verraten hajanaisen ryhmän. Irlannin ohella niihin kuuluvat sellaiset Välimeren alueet kuin Korsikan saari (Ranska), Kantabria (Espanja) ja Attiki (Kreikka), jossa myös Ateena sijaitsee.
It also includes Lisboa in Portugal and Molise in Italy,
Niihin kuuluu myös Lissabon (Portugali), Molise (Italia) ja Pohjois-Euroopassa sijaitseva Hainau (Belgia), Skotlannin ylämaa ja saarialue, Poh-jois-lrlanti (Iso-Britannia) ja vastikään uuteen kas vuun lähtenyt Itä-Berliini (Saksa).
3 The situation and trends in assisted regions f'
3 Avustusta saavien alueiden tilanne ψ
Map 42 Regions eligible for Structural Funds assistance, 1997-99
2: Osittain oikeutettu
J Not eligible I Obj.
J Ei oikeutettu _BAR_ Tav.
6: wholly eligible I Obj.
6: Kokonaan oikeutettu
5b: partly eligible _BAR_ Ob], 5b & 6: partly eligible Obj.
6: Osittain oikeutettu
2: wholly eligible Obj.
Osittain oikeutettu
2 & 6: partly eligible !
5b: Kokonaan oikeutettu ¡5%j] Tav.
Obj 2 & 5b: partly eligible _BAR_ Obj. 2, 5 & 6: partly eligible J Obj. 1: wholly eligible 150
2 & 5b: Osittain oikeutettu ï Tav. 5b: Osittain oikeutettu j Tav. 2, 5b & 6: Osittain oikeutettu 55523 Tav. 5b & 6: Osittain oikeutettu I I Tav. 1 : Kokonaan oikeutettu 150
All of these regions had GDP per head in 1996 above 75% of the EU average (the threshold fig ure for eligibility for Objective 1 status) and well above the average in Objective 1 regions as a whole (68%).
3 Avustusta saavien alueiden tilanne vasti kaikkien tavoite 1 -alueiden keskiarvon (68 %) yläpuolella.
This is the case in most of the Northern Objective 1 re gions, notably Hainaut, Ireland, and Flevoland, in all of which the level of productivity was above the EU average in 1996, as well as in most of Spain — with the exception of Galicia and Extramadura — South ern Italy except Calabria, Burgenland, Sterea Ellada in Greece and Corse (in which it was only slightly be low).
tamatta Calabriaa), Burgenlandissa, Sterea Elladassa (Kreikka) ja Korsikassa, jossa tuottavuus jäi vain hieman EU:n keskiarvon alle.
In all of these regions, low GDP per head is a re sult of a lack of breadth in the regional economy reflected in failure to create sufficient jobs for the pop ulation of working age.
Kaikilla näillä alueilla alhainen asukaskohtainen bkt on seurausta aluetalouden kapeudesta, mikä näkyy kyvyttömyydessä luoda riittävästi työpaikkoja työikäiselle väestölle.
In many cases, the number in employment amounts to under 45% of workingage population, especially in the Spanish and Italian re gions, as compared with an EU average of 15 per centage points higher (Tables 31 and 32).
Monin paikoin varsinkin Espanjassa ja Italiassa työllistettyjen määrä on alle 45 prosenttia työikäisestä väestöstä — siis 15 prosenttiyksikköä EU:n keskiarvon alapuolella (taulukot 31 ja 32).
A second group of regions has GDP per head slightly below this level.
Toisen alueiden ryhmän asukaskohtainen bkt alittaa hieman tämän tason.
It includes the island regions of Notio Aigaio and Kriti in Greece, Canarias in Spain and Sardegna in Italy, as well as Burgenland In Austria, Puglia in Italy, Flevoland in the Netherlands, Merseyside in the UK and Comunidad Valenciana in Spain.
Siihen kuuluu Notio Aigaion ja Kritin (Kreikka), Kanariansaarten (Espanja) ja Sardegnan (Italia) saaristoalueet sekä Burgenland (Itävalta), Puglia (Italia), Flevoland (Alankomaat), Merseyside (Iso-Britannia) ja Comunidad Valenciana (Espanja).
Ita Suomi in Finland, which is eligible for assistance under Objective 6, is also in this group.
Myös tavoite 6 -tukeen kelpuutettu Itä-Suomi kuuluu tähän ryhmään.
These regions have GDP per head in the range 71 % to 75% of the Union average.
Näiden alueiden asukaskohtainen bkt on 71-75 prosenttia unionin keskiarvosta.
In other Objective 1 regions, low GDP per head is more a reflection of low productivity than low employ ment.
Muilla tavoite 1 -alueilla alhainen asukaskohtainen bkt heijastaa enemmän alhaista tuottavuutta kuin heikkoa työllisyyttä.
This is especially true of the regions in Portugal where the employment rate is above the EU average in most cases, while the level of productivity is substantially less.
Tämä on erityisen selvää Portugalissa, jossa useimpien alueiden työllisyysaste ylittää EU:n keskiarvon, mutta tuottavuuden taso on huomattavasti alhaisempi.
A consequence of this is that unem ployment is well below the EU average in most regions except Alentejo — and in Centro, under 4%.
Tästä seurga, että työttömyys on useimmilla alueilla (poikkeuksena Alentejo) selvästi EU:n keskiarvon alapuolella. Centron alueella työttömyysaste on alle 4 prosenttia.
A third group of regions has GDP per head well below the Objective 1 threshold, with levels of 70% of the EU average or less, in many cases much less.
Kolmannen alueryhmän asukasta kohti laskettu bkt jää selvästi tavoite 1 -kynnyksen alapuolelle. Se on korkeintaan 70 prosenttia EU:n keskiarvosta, monessa tapauksessa huomattavasti vähemmän.
This in cludes large areas of continental Greece (as well as Voreio Aigaio), all of the new Länder in Eastern Germany except for Berlin, large parts of central and northern Spain, Portugal (outside Lisboa) and the most southerly regions of Italy.
Ryhmään kuuluu laajoja alueita manner-Kreikasta (samoin kuin Voreio Aigaio), kaikki Saksan uudet osavaltiot Berliiniä lukuun ottamatta, suuret osat Keski- ja Pohjois-Espanjaa, Portugal (Lissabonia lukuun ottamatta) ja useimmat Italian eteläisistä alueista.
The French DOM — which figure among the very poorest regions of the EU — are also included, together with Galicia in North-West Spain.
Myös Ranskan mertentakaiset departementit (jotka lukeutuvat EU:n köyhimpiin alueisiin) ja Luoteis-Espanjassa sijaitseva Galicia kuuluvat tähän ryhmään.
There are equally large differences between Objective 1 regions in terms of unemployment, as noted above.
Kuten edellä mainittiin, tavoite 1 -alueiden välillä on yhtä suuria eroja työttömyydessä.
The highest rates, of 20% of the labour force or more in 1997, occur in most of the Spanish Objective 1 regions as well as in virtually all of the Southern Italian regions, while rates are only slightly lower than this in Eastern Germany.
Korkeimmat lu kemat— vähintään 20 prosenttia työvoimasta vuonna 1997 — löytyvät useimmilta Espanjan tavoite 1 -alueilta sekä lähes kalkilta Etelä-Italian alueilta, ja Itä-Saksan lukemat ovat vain hieman tätä alemmat.
On the other hand, unemploy ment is significantly lower in most of the Greek Objective 1 regions and lower again in much of Portugal, where the average rate in 1997 was below 7%,
Toisaalta työttömyys on merkittävästi vähäisempää useimmilla Kreikan tavoite 1 -alueilla ja vieläkin vä häisempää suuressa osassa Portugalia, jossa kes kimääräinen työttömyysaste oli alle 7 prosenttia vuonna 1997.
As noted above, in Objective 1 regions taken to gether, GDP per head has tended to converge to wards the levels in the rest of the Union.
Kuten edellä mainittiin, tavoite 1 -alueilla koko naisuutena asukaskohtainen bkt on lähentynyt muun unionin tasoa.
This tendency has been widespread across the regions concerned — and, indeed, in some cases, in Ireland, in particular, has been much more pronounced than the average increase.
Tämä ykköstukialueita laajalti luonnehtiva kehitys on toisinaan — varsinkin Irlannin tapauksessa — jättänyt keskimääräisen kasvun selvästi varjoonsa.
Nevertheless, there are a few regions, but only a few, in which GDP per head has declined in relative terms rather than risen.
Yhtä kaikki on joitain (mutta vain joitain) alueita, joilla asukaskohtainen bkt on laskenut pikemminkin kuin noussut.
Indeed, there are only 4 regions, which have had Objective 1 status since 1989 where GDP per head was lower in relation to the EU average in 1996 than in 1988, the year before the first programming period began.
Vain neljällä vuodesta 1989 saakka tavoite 1 -luokitukseen kuuluneella alueella asukaskohtainen bkt oli vuonna 1996 alempi suhteessa EU:n keskiarvoon kuin vuonna 1998, ensimmäistä ohjelmakautta edeltävänä vuonna.
These are Sterea Ellada in Greece, though here the decline was concentrated in the first programming period and since 1993, the relative level of GDP per head has fallen only marginally, Dytiki Makedonia, also in Greece, where the relative level was only slightly down and where it has risen during the second programming period, Campania in Italy, where again the relative level in 1996 was only slightly lower than in 1988 and Guyane, one of the French DOM, for which estimates of GDP, especially in PPS terms, are more uncertain than elsewhere.
Nämä alueet ovat Stera Ellada Kreikassa (joskin siellä alentuminen keskittyi ensimmäiseen ohjelma kauteen ja vuodesta 1993 lähtien bkt:n suhteellinen taso on laskenut vain hieman), niin ikään Kreikassa sijaitseva Dytiki Makedonia (jossa suhteellinen taso laski vain hiukan ja jossa se on noussut toisen ohjelmakauden aikana), Campania Italiassa (jossa suhteellinen taso vuonna 1996 oli vain hieman alempi kuin vuonna 1998) ja Guyana, yksi Ranskan mertentakaisista departementeista, jota koskevat bkt-arvi-ot ovat — varsinkin ostovoimakorjauksella laskien — muita epävarmemmalla pohjalla.
Examination of the two components which together determine GDP per head —the level of GDP per per son employed and the level of employment in relation to workingage population — provides further evidence of the difference in performance between Objective 1 regions.
Kun tutkitaan niitä kahta tekijää, jotka yhdessä määräävät asukasta kohti lasketun bkt:n — työntekijää kohti laskettu bkt ja työllisyyden taso suhteessa työ ikäiseen väestöön — saadaan lisätodisteita tavoite 1 -alueiden välisistä eroista.
In some regions, GDP per person employed (or productivity) is comparable to levels in the rest of the Union, so that the lower level of GDP per head is the result of a relatively small number of people of working age having a job and earning income.
Joillain alueilla työntekijää kohti laskettu bkt (tai tuottavuus) on samaa luokkaa kuin muualla unionissa, jolloin alueiden alempi asukaskohtainen bkt on seurausta siitä, että suhteellisen pieni joukko työikäisiä ihmisiä käy an siotyössä.
In addition, there are only 4 regions accorded Objective 1 status in the present programming period in
Ne ovat Hainaut Belgiassa, Burgenland Itävallassa ja Merseyside sekä Skotlannin ylämaa ja saarialue, kumpikin Isossa-Britanniassa.
3 The situation and trends in assisted regions and where the number in employment has risen from just over 51% of workingage population to almost 58% over the same period.
3 Avustusta saavien alueiden tilanne
These are Hainaut in Belgium, Burgenland in Austria and Merseyside and the Highlands and Islands, both in the UK, where in each case, apart from the first, the relative decline be tween 1993 and 1996 was comparatively small.
Irlannissa ja jossa työllisyysaste on noussut tätäkin enemmän, on erityistapaus sikäli, että suuri osa väestöstä työskentelee alueen ulkopuolella.
The Objective 6 areas covered here, like almost all the Objective 1 regions, have experienced a relative increase in GDP per head since 1993, though this has not been enough to compensate for the steep fall which occurred in the immediately preceding years, which partly had its origins in the collapse of trade with the former Soviet Union.
Tätä osuutta ei lasketa mukaan tuottavuuslukuihin (joihin vaikuttavat vain alueella työskentelevät henkilöt), mutta se sisällytetään työllisyysasteeseen (jossa otetaan huomioon alueella asuvat henkilöt).
(Flevoland, where output per person employed has risen almost as much as in Ireland and where the employment rate has risen by more, is a special case in that a high pro portion of the population work outside the region and is, therefore, not counted in the productivity figure — which relates to those working in the region — but is counted in the employment rate — which relates to residents.)
Tässä käsiteltyjen tavoite 6 -alueiden asukaskohtai nen bkt on kasvanut vuodesta 1993 lähtien, vaikkei kasvu olekaan ollut niin voimakasta, että se olisi kyennyt korvaamaan 1990-luvun taitteessa ja alkuvuosina tapahtunutta jyrkkää laskua, joka johtui osittain kaupankäynnin romahtamisesta entisen Neuvostoliiton kanssa.
At the same time, while there are numerous examples of regions in which productivity has increased by much more than the Union average since 1988, there are no cases where the employment rate has risen significantly without an accompanying high growth in productivity.
Vaikka on löydettävissä lukuisia esimerkkejä alueista, joilla tuottavuus on kasvanut paljon unionin kes kiarvoa enemmän vuodesta 1988 lähtien, yhdessä kään tapauksessa työllisyysaste ei ole noussut merkittävästi ilman vastaavaa korkeaa kasvua tuottavuudessa.
In other words, the strong conclusion which emerges is that productivity growth seems to be a necessary condition for sustained growth in em ployment, but it is not a sufficient condition.
Tästä voidaan siten tehdä se vahva johtopäätös, että tuottavuuden kasvu näyttää ole van välttämätön, mutta ei riittävä, ehto työllisyyden jatkuvalle kasvulle.
The challenge facing lagging regions, therefore, is not only to achieve higher productivity in order to strengthen competitiveness and secure longterm development, but to translate this into more jobs,
Niiden on parannettava kilpailukykyä ja varmistettava pitkän aikavälin kehitys lisäämällä tuottavuutta, mutta niiden on myös kyettävä muuttamaan nämä edistysaskeleet työpaikoiksi. koiksi.
Experience in Objective 1 regions with regard to un employment has been more varied.
Työttömyyden suhteen tavoite 1 -alueiden erot ovat suurempia.
Although in this case, in most Objective 1 regions, the rate has risen since 1988, as for the group as a whole, there are some exceptions.
Työttömyysaste on useimmilla alueilla noussut vuodesta 1988 lähtien, mutta ryhmästä löytyy poikkeuksia. Kaksi huomattavinta poikkeusta ovat Irlanti ja Pohjois-lrlanti.
The two most notable ones are Ireland, where unemployment fell from over 16% to 10% between 1988 and 1997, almost all of the decline be ing concentrated in the second programming period, and Northern Ireland, where it fell by even more, from 17% to just over 10%.
Irlannissa työttömyys laski 16 prosentista 10 prosenttiin vuosina 1988-1997, mutta lasku tapahtui lähes kokonaan toisen ohjelmakauden aikana. Pohjois-lrlannin työttömyysaste laski vielä enemmän: 17 prosentista hieman yli 10 prosenttiin.
Unemployment also came down over the second programming period, if less dramatically, in the two other Objective 1 regions in the UK, Merseyside and the Highlands and Islands (despite in these cases a relative decline in GDP per head).
Työttömyys laski, joskaan ei yhtä dramaattisesti, toisen ohjelmakauden aika na myös kahdella muulla Ison-Britannian tavoite 1 -alueella, Merseysidessa ja Skotlannin ylämaalla ja saarialueella (huolimatta asukaskohtaisen bkt:n suhteellisesta laskusta).
Other regions to experience a reduction in un employment were Notio Aigaio in Greece and the Por tuguese island of Madeira, though in both cases the decline was only very marginal, and, in the second programming period, Flevoland in the Netherlands.
Työttömyys aleni — joskin vain niukasti — myös Kreikan Notio Aigaiossa ja Portugaliin kuuluvalla Madeiran saarella, ja toisen ohjelmakauden aikana se laski myös Alankomaiden Flevolandissa.
All three of these regions, it is worth noting, have among the lowest rates of unemployment in the Union (Notio Aigaio has the 15lh lowest rate of all NUTS-2 re gions while the rate in the other two is only around half the EU average).
Itse asiassa kaikkien kolmen alueen työttömyysaste kuuluu unionin alhaisimpiin (Notio Aigaiossa se on NUTS2-alueiden viidenneksitoista alhaisin ja kahdessa muussa se on vain noin puolet EU:n keskiarvosta).
Indeed, in many cases, in the regions where high rates of productivity growth have been attained, this appears to have been accomplished through rationalisation, more by labour shake-outs than by investment in new jobs.
Monilla alueilla saavutettu korkea tuottavuustaso näyttääkin perustuvan rationalisointiin — siis työ voiman irtisanomiseen pikemminkin kuin uusien työpaikkojen luontiin.
In Sterea Ellada in Greece, for example, where, as noted above, GDP per person employed is above the EU average, productivity in creased considerably between 1988 and 1996 (from 9% below the EU average to 1 % above) but the em ployment rate went down from 59% of workingage population to under 56% and unemployment rose to 12% of the work force in 1997.
Esimerkiksi Kreikan Sterea Elladassa, jossa työntekijää kohti laskettu bkt ylittää EU:n keskiarvon, tuottavuus kasvoi 10 prosenttia (oltuaan 9 prosenttia EU:n keskiarvon alapuolella) vuosina 1988-1996, kun taas työllisyysaste aleni 59 prosentista 56 prosenttiin työikäisestä väestöstä ja työttömyys nousi 12 prosenttiin työvoimasta vuonna 1997.
Similarly, in Basilicata in Italy, productivity rose from only 73% of the EU av erage in 1988 to 86% in 1996, but the employment rate went down from 49% to 42% and unemployment rose to over 20%.
Samoin Italian Basilicatassa tuottavuus kasvoi 73 prosentista 86 prosenttiin EU:n kes kiarvosta vuosina 1988-1996, mutta työllisyysaste laski 49 prosentista 42 prosenttiin ja työttömyys kasvoi yli 20 prosenttiin.
The divergent tendencies in relative levels of GDP per head and unemployment in most Objective 1 regions can be traced to the similarly divergent changes in levels of productivity and employment rates.
Edeltävä tarkastelu voidaan tiivistää toteamukseen, että tavoite 1 -alueilla on suuria vaikeuksia muun unionin tuottavuus, bkt- ja työllisyystason saavuttamisessa. Viimeksi mainittu näyttää olevan pitkän aikavälin haaste.
There are very few regions in which a virtuous combination of above average growth in productivity and a high rate of net job creation has been established.
Vain hyvin harvoilla alueilla on saatu aikaan keskimääräistä korkeamman tuottavuuden kasvun ja työpaik kojen korkean nettomääräisen kasvun suotuisa yh distelmä.
The most notable example, once more, is Ireland, where the growth of GDP per person employed has substantially outstripped that in the rest of the Union, the level increasing from 17% below the EU average to 5% above in just 8 years between 1988 and 1996,
Merkittävin esimerkki on jälleen kerran Irlanti, jossa työssäkäyvää kohti lasketun bkt:n kas vu on ylittänyt tuntuvasti muun unionin tason noustuaan vain kahdeksassa vuodessa(1988-1996) 17 prosenttia EU:n keskiarvoa alemmalta tasolta 5 pro senttia sen yläpuolelle.
In sum, the analysis reveals the immense difficulty in Objective 1 regions of closing the gap on the other
Flevoland, jossa työllisten määrään suhteutettu tuotanto on noussut lähes yhtä paljon kuin
3 The situation and trends in assisted regions parts of the Union not only in terms of productivity and GDP per head but also in terms of employment, which seems to be a longer term task.
3 Avustusta saavien alueiden tilanne tuksen pienenemisestä aiheutuneisiin ongelmiin.
Regions which have Objective 2 status in the present programming period have a population of around 61 million, just over 16% of the Union total, and are located mostly in the more urbanised parts of the Union.
Tämänhetkisillä tavoite 2 -alueilla, jotka sijaitsevat pääasiassa unionin kaupungistuneimmissa osissa, asuu 61 miljoonaa ihmistä eli 16 prosenttia unionin koko väestöstä.
Areas with Objective 5b status have a combined population of 32 million, almost 9% of the Union total.
Tavoite 5b -alueilla asuu 32 miljoonaa ihmistä eli lähes 9 prosenttia unionin väestöstä.
A significant pro portion of those losing their jobs, therefore, particularly men in their 50s, withdrew from the labour market into early retirement, while increasing numbers of young people stayed in education longer and postponed looking for their first job.
työpaikkansa menettäneistä, erityisesti viisikymppisistä miehistä vetäytyi työmarkkinoilta varhaiseläkkeelle samalla kun kasvava joukko nuoria kouluttautui ja siirsi ensimmäisen työpaikan hakua yhä pidempään.
This, in consequence, had the effect of keeping the unemployment rate down and, indeed, contributed to the decline in the rate relative to the Union average since 1989.
Vuodesta 1989 alkaen kehitys piti työttömyysasteen alemmalla tasolla ja myötä vaikutti jopa sen laskuun suhteessa unionin kes kiarvoon.
The areas eligible for Objective 2 assistance are typically located in Member States, predominantly in the North of the Union, with GDP per head around the EU average or above.
Tavoitteen 2 mukaisiin avustuksiin oikeutetut alueet sijaitsevat tyypillisesti unionin pohjoisissa jäsenmaissa, joiden asukasta kohti laskettu bkt on EU:n keskitasoa tai ylittää sen.
Low levels of output and real in come which come from lagging development are not their main problems, as in the Objective 1 regions, but rather difficulties of compensating for the decline in their traditional industrial base by expanding other activities.
Tavoite 1 -alueista poiketen näiden alueiden pääasiallisena ongelmana ei ole hitaasta kehityksestä aiheutuva alhainen tuo tannon ja reaalitulojen taso. Niiden suurin haaste on vastata perinteisten teollisuusalojen taantumiseen monipuolistamalla elinkeinorakennettaan.
As for Objective 1 regions, there are marked differ ences in performance between Objective 2 areas.
Tavoite 1 -alueiden tavoin myös tavoite 2 -alueiden välillä on selviä eroja talouskehityksessä.
There are many regions where unemployment was lower in 1997 than in 1989, and more where it was lower than in 1993, but equally there are many where it was much higher in 1997 than 8 years earlier.
Niiden joukossa on monia alueita, joilla työttömyys oli vuonna 1997 alempi kuin vuonna 1989, ja vielä enemmän alueita, joilla se oli vuonna 1997 alempi kuin vuonna 1993.
In most cases, the changes which have occurred reflect what has happened in the Member State in which the region is situated.
Yhtä lailla runsaasti on alueita, joilla työttömyysaste oli vuonna 1997 paljon kor keampi kuin 8 vuotta aiemmin.
In Belgium, however, there have been falls in un employment in Objective 2 regions since 1994 as rates have declined generally.
Belgiassa tavoite 2-alueiden työttömyys on kuitenkin vähentynyt vuo desta 1994 lähtien maan työttömyyslukujen yleisen laskun myötä.