natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this case, it is clear that retroactive application of the agreements is justified by the fact that the Community made an express commitment, to other Contracting States, to provide for the gradual liberalisation of access for textile products from these States from 1994/95 and that therefore any delay in concluding the agreements and initiating the process of opening up the Community market would constitute an amendment to the text of the agreement (unless the system provided by the agreements could in fact affect the trade in goods imported before the entry into force of the agreements).
Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on ilmeistä, että sopimusten tekemistä koskevan toimenpi teen taannehtivuus on perusteltua sen vuoksi, että yhteisö on nimenomaisesti antanut toisille sopimusvaltioille sitoumuksen siitä, että se vapauttaa näistä valtioista peräisin olevien tekstiilituotteiden pääsyn markkinoille asteittain vuosista 1994 ja 1995 lähtien; jos sopimusten tekemistä koskevalla toimenpiteellä lykättäisiin yhteisön markkinoiden avaamista koskevan prosessin alkamista, sopimusten sisältöä muutettaisiin (siitä riippumatta, voiko sopimuksissa määrätty järjestelmä tosiasiassa vaikuttaa jo ennen sopimusten voimaantuloa tuotujen tuotteiden kauppaan).
On the matter of a possible breach of the legitimate expectations of those concerned, I do not believe that specific expectations of operators in this sector can be identified as regards binding import quotas, given that the liberalisation of the textiles market was the subject of long negotiations in the course of the Uruguay Round and, further more, that at the beginning of 1995, the Commission, precisely for the purpose of applying the Memorandum of Understand ing concluded with India at the end of 1994, repealed Regulation No 3030/93 on imports of certain textile products into the Community by Regulation (EC) No 3053/95,12in respect of the part in which it provided for the establishment of quantitative limits for cottage industry textile products from India.
Asianomaisten henkilöiden perus tellun luottamuksen loukkaamisen osalta katson, että alan toimijoilla ei voi olla eri tyisiä odotuksia tuontikiintiöiden pysyttämisen osalta, koska tekstiilikaupan vapauttamisesta neuvoteltiin pitkään Uruguayn kierroksella ja koska komissio on juuri Intian kanssa vuoden 1994 lopussa tehdyn yhteisymmärryspöytäkirjan nojalla kumonnut asetuksella N:o 3053/9512jo vuoden 1995 alusta lähtien tekstiilituotteiden tuontia yhteisöön koskevasta asetuksesta N:o 3030/93 sen osan, jossa säädet tiin tariffikiintiöiden vahvistamisesta Intiasta peräisin oleville käsintehdyille tekstiilituotteille.
On the basis of these observations, I therefore consider that this plea also should be held to be unfounded.
Tämän perusteella kat son, että myös tätä kanneperustetta on pidettävä perusteettomana.
12 — Commission Regulation (EC) No 3053/95 of 20 December 1995 amending Annexes I, II, III, V, VI, VII, VIII, LX, and XI of Council Regulation (EEC) No 3030/93 on common rules for imports of certain textile products from third countries (OJ 1995 L 323, p. 1).
12 — Tiettyjen kolmansista maista peräisin olevien tekstiilituotteiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3030/93 liitteiden I, II, III, V, VI, VII, VIII, IX ja XI muuttamisesta 20 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 3053/95 (EYVL L 323, s. 1).
The regulation was contested by the Portuguese Republic in an application lodged at the Court Registry on 21 Maren 1996 (Case C-89/96).
Portugalin tasavalta on riitauttanut tämän asetuksen yhteisöjen tuo mioistuimeen 21.3.1996 jättämällään kanteella (asia C-89/96).
The general principle of non-retroactivity of Community acts has been interpreted, in well-known, settled caselaw, as meaning that a measure may, exceptionally, have retroactive effect, but only where its aims
Yhteisön toimenpiteiden taannehtivuuskiellon yleistä periaatetta on tunnetussa ja vakiintuneessa oikeuskäytännössä tulkittu niin, että toimenpiteellä voi poikkeuksellisesti olla taannehtivia vaikutuksia, mutta
OPINION OF MR SAGGIO — CASE C-149/96
JULKISASIAMIES SAGGION RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-149/96 sopimusten
Breach of the rules of the WTO Agree ments
Maailman kauppajärjestön määräysten rikkominen
— Admissibility of pleas concerning breach of the rules of the WTO Agreements sation cannot constitute a criterion of legality since they do not have direct effect, that being the explicit intention of the Council which, in the act concluding the WTO Agreements and in its decision of 22 December 1994, expressly ruled out the possibility of invoking provisions of the Agreement or its Annexes 'in Community or Member State courts' (eleventh recital in the preamble to Decision 94/800).
— Maailman kauppajärjestön sopimusten määräysten rikkomista koskevien kanne perusteiden tutkittavaksi ottaminen puolestaan tyytyy toteamaan, että Maailman kauppajärjestön sääntöjä ei voida käyttää perusteena toimenpiteen lainmukaisuutta arvioitaessa, koska niillä ei neuvoston nimenomaisen tahdon vuoksi ole välitöntä oikeusvaikutusta; neuvosto on WTO-sopimuksen tekemistä koskevassa toimenpiteessään eli tarkemmin sanottuna 22.12.1994 tekemässään päätöksessä todennut nimenomaisesti, että tämän sopi muksen ja sen liitteiden määräyksiin ei voida vedota suoraan "yhteisön ja jäsen valtioiden tuomioistuimissa" (päätöksen 94/800/EY 11. perustelukappale).
(a) General considerations: caselaw on the direct effect of GATT rules
a) Yleistä: GATTin sääntöjen välitöntä oikeusvaikutusta koskeva oikeuskäytäntö
In order to decide on the admissibility of the pleas of illegality advanced by the Portuguese Government, it is necessary to determine the effect of international agree ments on the Community legal order, in particular with reference to the caselaw on the General Agreement on Tariffs and Trade.
Jotta voitaisiin ratkaista, voidaanko Portugalin hallituksen esittämät kumoamisperusteet ottaa tutkittaviksi, on syytä täs mentää, millainen oikeusvaikutus kansainvälisillä sopimuksilla on yhteisön oikeus järjestyksessä, kun otetaan huomioon erityisesti tullitariffeja ja kauppaa koskevaa yleissopimusta koskeva oikeuskäytäntö.
Article 228(7) of the Treaty establishes that agreements concluded under the con ditions set out in that article between the Community and one or more States or an international organisation 'shall be binding on the institutions of the Community and on Member States'.
Perustamissopimuksen 228 artiklan 7 kohdassa määrätään, että tässä artiklassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti yhteisön ja yhden tai useamman valtion tai kansainvälisen järjestön välillä tehdyt sopimukset "sitovat yhteisön toimielimiä ja jäsenvaltioita".
International agree ments therefore constitute sources of law with which the institutions must comply.
Kansainväliset sopimukset ovat näin ollen oikeuslähteitä, joita toi mielinten on noudatettava.
As the Court ruled in its judgment in Haegeman in 1974, they constitute, 'as far as concerns the Community, an act of one of the institutions of the Community within
Kuten asiassa Haegeman vuonna 1974 annetussa tuo miossa todetaan, kansainvälinen sopimus on "yhteisön osalta 177 artiklan ensim-
Any conflict between a Community source and a source contained in an agreement generally constitutes a defect in the Com munity measure which justifies its annul ment.
Yhteisön oikeuslähteiden ja sopimusten määräysten mahdollinen ristiriita merkitsee pääsään töisesti sitä, että yhteisön toimenpide on sillä tavalla virheellinen, että sen kumoaminen on perusteltua.
As regards the rules contained in the GATT or in agreements concluded within the framework of the GATT, the Community judicature has held that it has in principle no jurisdiction either to interpret GATT rules or to determine the legality of Community acts conflicting with such rules, and has therefore not admitted these international rules as a criterion of the legality of Community acts.
Kun on kysymys erityisesti GATTiin tai GATTin yhteydessä tehtyihin sopimuksiin sisältyvistä säännöistä, yhteisöjen tuo mioistuin on katsonut, että sillä ei pää sääntöisesti ole toimivaltaa tulkita GATTin sääntöjä eikä ratkaista niiden kanssa ristiriidassa olevien yhteisön toimenpiteiden lainmukaisuutta, joten näitä kansainvälisiä sääntöjä ei sen mukaan voida käyttää perusteena arvioitaessa yhteisön toimenpi teiden lainmukaisuutta.
Let me retrace the steps that led the Court to that conclusion.
Seuraavaksi tarkastellaan sitä, miten yhteisöjen tuomioistuin on päätynyt kat somaan, ettei sillä ole tällaista toimivaltaa.
In International Fruit (1972),17 the validity of three regulations on the common organisation of the markets in the fruit and vegetable sector was questioned; it was claimed that they were contrary to Article XI of the GATT.
Vuonna 1972 vireille tulleissa yhdistetyissä asioissa International Fruit Company ym.17oli kysymys hedelmä- ja vihannesalan yhteistä markkinajärjestelyä koskevien kolmen sellaisen asetuksen pätevyydestä, joiden väitettiin olevan ristiriidassa GATTin 11 artiklan kanssa.
The Court confirmed that it has jurisdiction to give preliminary rulings concerning the validity of acts of the institutions of the
Yhteisöjen tuo mioistuin vahvisti, että sillä on toimivalta antaa ennakkoratkaisuja yhteisön toimi elinten säädösten pätevyydestä myös silloin, kun pätemättömyyden väitetään johtuvan siitä, että säädös on ristiriidassa kansainvälisen oikeuden määräysten kanssa;
The Court, in exercising its function as the organ which ensures compliance with Community law and consequently with all legal sources which produce effects within the Community legal order, including inter national agreements concluded by the Community, has recognised that it has jurisdiction to give preliminary rulings on the interpretation of such agreements with the aim of 'ensuring their uniform application throughout the Community'.15 In numerous judgments on the interpretation of international agreements, the Court has held that, to determine whether a provision in an international agreement has direct effect within the legal order of the Member States, it is necessary first to ascertain whether the content of that provision is
Yhteisöjen tuomioistuin on toimiessaan toimielimenä, jonka kuuluu turvata yhteisön oikeuden noudattaminen ja siis kaikkien niiden oikeuslähteiden — myös yhteisön tekemien sopimusten — noudattaminen, joilla on oikeusvaikutuksia yhteisön oikeusjärjestyksessä, katsonut, että sillä on toimivalta antaa ennakkoratkaisuja näiden sopimusten tulkinnasta, jotta "taattaisiin niiden yhdenmukainen soveltaminen kaikkialla yhteisössä".15 Tämän jälkeen yhteisöjen tuomioistuin on useissa kansainvälisten sopimusten tulkintaa koskeneissa tuomioissa katsonut, että arvioitaessa, onko sopimuksen määräyksellä välitön oikeusvaikutus jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksissä, on yhtäältä tutkittava, onko määräys selvä, täsmällinen ja ehdo
14 — Judgment in Case 181/73 Haegeman v Belgium [1974] ECR 449, in particular paragraphs 2 to 6.
16 — Asia 87/75, Bresciani, tuomio 5.2.1976 (Kok. 1976, s.
15 — See the judgment in Haegeman, cited above, paragraph 6.
129, 16 kohta); asia 270/80, Polydor ym., tuomio 9.2.1982 (Kok. 1982, s.
Community, even if the ground on which their validity is contested is that they are contrary to a rule of international law, but held that, 'before the incompatibility of a Community measure with a provision of international law can affect the validity of that measure, the Community must first of all be bound by that provision'.
JULKISASIAMIES SAGGION RATKAISUEHDOTUS — ASIA C-149/96 yhteisöjen tuomioistuin totesi kuitenkin seuraavaa: "Jotta yhteisön säädöksen yhteensoveltumattomuus kansainvälisen oikeuden määräyksen kanssa voisi vaikuttaa kyseisen säädöksen pätevyyteen, on edellä mainitun määräyksen ensinnäkin oltava yhteisöä sitova."
Thus the Court, while confirming its own jurisdiction to examine 'whether their validity may be affected by reason of the fact that they are contrary to a rule of international law', nevertheless made the exercise of that jurisdiction subject to the condition that it should be possible to invoke GATT rules before a national court.
Vaikka yhteisöjen tuomioistuin siis vahvisti, että sillä on toi mivalta tutkia pätemättömyysperusteita, jotka perustuvat säädöksen ristiriitaan kansainvälisen oikeuden kanssa, se katsoi, että se voi käyttää toimivaltaansa vain, jos GATTin määräykseen voidaan vedota kansallisessa tuomioistuimessa.
In fact, the Court ruled that 'before invalidity can be relied upon before a national court, that provi sion of international law must also be capable of conferring rights on citizens of the Community which they can invoke before the courts' (paragraphs 4 to 9).
Yhteisöjen tuomioistuin nimittäin totesi, että "jos pätemättömyyteen vedotaan kansallisessa tuomioistuimessa, on kyseisen määräyksen lisäksi oltava luonteeltaan sellainen, että yhteisön yksityisillä oikeussubjekteilla on oikeus vedota siihen tuomioistuimessa" (tuomion 4—9 kohta).
adopt unilateral measures when confronted with exceptional difficulties; and second, the inadequacy of the arrangements for the settlement of conflicts between the con tracting parties.
puolisia toimenpiteitä poikkeuksellisissa vaikeuksissa, ja toiseksi siitä, että sopi mukseen liittyneiden valtioiden välisten erimielisyyksien ratkaisemista koskeva jär jestelmä on epätäydellinen.
The Court therefore con cluded that, although under the EC Treaty the Community had assumed powers previously exercised by Member States in implementing the GATT and although the provisions of that agreement are to be regarded as binding within the Community legal order, nevertheless the General Agree ment cannot be invoked by an individual before a national court and, therefore, the Court may not give a ruling on incompatibility between a Community measure and GATT rules in the context of a question on validity raised under Article 177.18Later, in its judgments in SIOT, SAMI and Chiquita19the Court, following the same reasoning, also held that it did not have jurisdiction to interpret the GATT rules in the context of references for a preliminary ruling under Article 177 of the Treaty.
Yhteisöjen tuomioistuin on tämän vuoksi katsonut, että vaikka jäsenvaltioille aikaisemmin kuulunut toimivalta GATTin soveltamis alalla on EY:n perustamissopimuksen nojalla siirtynyt yhteisölle ja vaikka GATTin määräyksiä on pidettävä sitovina yhteisön oikeusjärjestyksessä, yksityiset oikeussubjektit eivät voi vedota GATTiin kansallisissa tuomioistuimissa, joten yhteisöjen tuomioistuin ei voi ratkaista yhteisön toimenpiteen ja GATTin mää räyksen välistä ristiriitaa perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla esitetyn pätevyyttä koskevan kysymyksen yhteydessä.18 Yhteisöjen tuomioistuin on myöhemmin asiassa SIOT ja yhdistetyissä asioissa SPI ja SAMI 16.3.1983 antamissaan tuomioissa sekä asiassa Chiquita Italia 12.12.1995 antamassaan tuomiossa19samalla tavalla päätellen katsonut, että sillä ei ole toimi valtaa tulkita GATTin sääntöjä perusta missopimuksen 177 artiklan nojalla vireille tulleissa asioissa.
In the judgment of 5 October 1994 in Germany v Council, relied on by the parties in the present case, the limited jurisdiction
Edellä mainitussa asiassa Saksa vastaan neuvosto 5.10.1994 annetussa tuomiossa, johon asianosaiset ovat vedonneet, yhtei-
The Court then considered whether the GATT 'confers rights on citizens of the Community on which they can rely before the courts in contesting the validity of a Community measure'.
Tämän jälkeen yhteisöjen tuomioistuin siis tarkasteli, "tuottavatko GATTin määräykset yhteisön yksityisille oikeussubjekteille oikeuden vedota niihin tuomioistuimessa yhteisön säädöksen pätevyyden kiistämiseksi".
For this purpose, the judge continued, 'the spirit, the general scheme and the terms of the GATT must be considered' (paragraphs 19 and 20).
Yhteisöjen tuomioistuin jatkoi, että tämän selvittämiseksi "on tarkasteltava samalla kertaa yleissopimuksen tarkoi tusta, rakennetta ja sanamuotoa" (tuomion 19—20 kohta).
In its analysis of the characteristics of the GATT, the Court concluded that the provisions of that agreement may not be invoked before national courts, essentially for two reasons: first, the great flexibility of its provisions, in particular those conferring the possibility of derogations and the option for States to
GATT-sopimuksen tunnusomaisia piirteitä arvioituaan yhteisöjen tuomioistuin päätteli, että tämän sopi muksen määräyksiin ei voida vedota kan sallisissa tuomioistuimissa; tämä johtuu pääasiallisesti kahdesta syystä eli ensinnä kin siitä, että sopimuksen määräykset ovat hyvin joustavia, koska ne sallivat useita poikkeamismahdollisuuksia ja ennen kaikkea sen, että valtiot voivat toteuttaa yksi
The Court, therefore, citing judgments which apparently are not entirely in line with the settled caselaw which denies that the GATT rules have of the Community judicature was held to apply also to an action brought under Article 173 of the Treaty.
PORTUGALI v. NEUVOSTO dassa GATTin sääntöjen kanssa, lainmukainen.
In other words, as the GATT does not have direct effect, national courts may not apply the rules of the agreement or refer ques tions for preliminary ruling on any conflict between the two sources of law, nor may the Court give a ruling on the lawfulness of a Community act which is claimed to be contrary to a GATT rule in an action for annulment.
Yhteisöjen tuomioistuin on edel leen asiassa Saksa vastaan neuvosto anta massaan tuomiossa kahteen aikaisempaan asiaan viitaten20myöntänyt, että sillä on toimivalta harjoittaa tällaista valvontaa ainoastaan kahdessa tapauksessa eli vain,
20 — The judgment in Germany v Council [1994] expressly refers to two previous judgments which, at first sight, constitute exceptions to the general caselaw on the legal effect of the GATT rules.
20 — Asiassa Saksa vastaan neuvosto vuonna 1994 annetussa tuomiossa viitataan nimenomaisesti kahteen tuomioon, jotka ovat ensi arviolta poikkeuksia siitä, miten GATTin sääntöjen oikeusvaikutukseen on yleensä suhtauduttu.
In that case the federation Fediol was challenging the lawfulness of a Commission decision rejecting a complaint brought under Article 3(5) of Council Regulation (EEC) No 2641 of 17 September 1984 on the strengthening of the common commercial policy with regard in particular to protection against illicit commercial practices (OJ 1984 L 252, p. 1).
Kyseisessä tapauksessa Fediol-niminen yritys kiisti sellaisen komission toi menpiteen lainmukaisuuden, jolla tämä oli hylännyt valituksen, jonka kantaja oli tehnyt yhteisen kauppapolitiikan lujittamisesta erityisesti suojauduttaessa laittomilta kauppatavoilta 17 päivänä syyskuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2641/84 (EYVL L 252, s. 1) 3 artiklan 5 kohdan perusteella.
The Court ruled that the combined provisions of Articles 2 and 3 of the regulation entitle the economic agents concerned 'to rely on the GATT provisions in the complaint which they lodge with the Commission in order to establish the illicit nature of the commercial practices which they consider to have harmed them'.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että asetuksen 3 ja 2 artiklassa yhdessä annetaan toimijoille, joita asia koskee, oikeus "vedota komissiolle toimittamassaan valituksessa GATT-sopimukseen sellaisten kauppatapojen laittomuuden osoittamiseksi, joista niille on aiheutunut vahinkoa".
In that case the Court affirmed its jurisdiction to exercise 'powers of review over the legality of the Commission's decision applying those provisions' (paragraph 22).
Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että sillä on tällaisessa tapauksessa toimivalta "valvoa sopimuksen määräysten soveltamisesta tehdyn komission päätöksen laillisuutta" (tuomion 22 kohta).
The Court therefore held that although the GATT rules do not in general have direct effect, the express reference in Regulation 2641/84 confers on individuals the right to invoke those provisions before a court.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi siis, että vaikka GATTin määräyksillä ei pääsääntöisesti ole välitöntä oikeusvaikutusta, asetuksessa N:o 2641/84 oleva nimenomainen viittaus antoi yksityisille oikeussubjekteille oikeuden vedota niihin.
The judgment appears to be in line with the general legal view on the lack of direct effect of the GATT rules.
Tämä tuomio näyttäisi vastaavan sitä yleisesti omaksuttua kantaa, jonka mukaan GATTin säännöillä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta.
In that case the Court proceeded on the assumption that the provisions of the GATT had the effect of binding the Community and that this also applied to the Anti-Dumping Code 'adopted for the purpose of implementing Article VI of the GATT'.
Tässä asiassa yhteisöjen tuomioistuin nimittäin piti lähtökohtana sitä, että GATTin määräykset sitovat yhteisöä, jolloin yhteisöä sitoo myös polkumyynnin ehkäisemistä koskeva koodi, "joka on annettu yleissopimuksen 6 artiklan täytäntöönpanemiseksi".
It follows, according to the Court, that when a measure adopted in order to comply with international obligations arising from that code is challenged, the Court must 'ensure compliance with the General Agreement and its implementing measures' and consequently 'examine whether the Council went beyond the legal framework thus laid down ' and whether by adopting the disputed provision, it acted in breach of 'the Anti-Dumping Code'.
Tätä toteamusta joh donmukaisesti seuraten yhteisöjen tuomioistuin totesi, että kun on riitautettu toimenpide, josta on päätetty sellaisten kansainvälisten velvoitteiden täyttämiseksi, joihin on sitouduttu tämän koodin perusteella, sen on "varmistettava, että yleissopimuksen määräyksiä ja sen täytäntöön panotoimenpiteitä noudatetaan", ja näin ollen "tutkittava, onko neuvosto ylittänyt näin vahvistetun oikeudellisen kehyksen rajat, ja onko se rikkonut polkumyyntiä ehkäisevää koodia".
In that case, Nakajima had claimed that Council Regulation (EEC) No 2423 of 11 July 1988 (OJ 1988 L 209, p.
1) on ristiriidassa polkumyynnin ehkäisemistä koskevan koodin kanssa eli tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 6 artiklan täytäntöönpanoa koskevan sopimuksen kanssa, jonka yhteisö on hyväksynyt vuosien 1973—1979 kauppaneuvotteluista johtuvien monenvälisten sopimusten tekemisestä 10 päivänä joulukuuta 1979 tehdyllä neuvoston päätöksellä 80/271/ETY (EYVL L 71, s. 1).
1) was at variance with the Anti-Dumping Code implement ing Article VI of the General Agreement on Tariffs and Trade, approved on behalf of the Community in Council Decision 80/271/EEC of 10 December 1979 concerning the conclusion of the Multilateral Agreements resulting from the 1973 to 1979 trade negotiations (OJ 1980, L 71, p. 1).
Mielestäni viimeksi tarkasteltu tuomio vastaa paremmin kansainvälisiä sopimuksia koskevaa yleistä oikeuskäytäntöä, ja siinä erkaannutaan niistä arviointiperusteista, joita on käytetty arvioitaessa, mitä oikeusvaikutuksia GATT-sopimuksella on yhteisön johdettuun oikeuteen nähden.
That judgment is, in my opinion, more consistent with the generalcase-law on international agreements and is based on different criteria from those used to evaluate the effects of the GATT with regard to Community secondary legislation.
Yhteisöjen tuo mioistuin on päätellyt tästä, että juuri tällaisen velvoitteen puuttumisen vuoksi sen ei kuulu valvoa, onko sellainen yhteisön toi menpide, jonka väitetään olevan ristirii
criterion for determining the legality of that act have direct effect, in cases where it is claimed that the Community act infringes rules of international law other than the GATT.21 What is even more surprising is the conclusion that privileged persons, such as Member States, may not invoke the provisions of the GATT as a criterion of legality in direct actions brought under Article 173 of the Treaty.
"jos yhteisön tarkoituksena olisi ollut panna kyseisellä toimenpiteellä täytäntöön jokin erityinen velvoite, johon se on sitoutunut GATT-sopimuksen yhteydessä, tai jos yhteisön toimenpiteessä nimenomaisesti viitattaisiin joihinkin tiettyihin GATT-sopimuksen määräyksiin" (tuomion 111 kohta).