natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus the limitation in question, introduced by Regulation No 1312/96, was not at all necessary to ensure or preserve the effectiveness of Directive 96/22, since that regulation could not in any event prejudice the measures taken by the Member States for the implementation of that directive.
Siten kyseessä oleva asetuksella N:o 1312/96 asetettu rajoitus ei ollut lainkaan tarpeen direktiivin 96/22/EY tehokkaan vaikutuksen varmistamiseksi ja säilyttämiseksi, koska kyseisellä asetuksella ei lainkaan vaikuteta toimenpiteisiin, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet kyseisen direktiivin täytäntöönpanemiseksi.
196 Furthermore, there is no provision in Regulation No 2377/90 authorising the Commission to limit the MRLs of a veterinary medicinal product permissible in foodstuffs of animal origin to certain therapeutic indications.
196 On myös todettava, ettei mikään asetuksen N:o 2377/90 säännöksistä oikeuta komissiota rajoittamaan eläinperäisissä elintarvikkeissa sallittavia eläinlääkkeen jäämien enimmäismääriä tiettyihin hoitotarkoituksiin.
Nor can such a limitation be justified by the requirements inherent in safeguarding public health on which Regulation No 2377/90 is based.
Tällaista rajoitusta ei voida perustella myöskään kansanterveyden suojaamisen vaatimuksilla, jotka ovat asetuksen N:o 2377/90 taustalla.
197 In addition, Regulation No 1312/96 prejudges the measures to be taken by Member States to prevent unauthorised use of veterinary medicinal products, in breach of Article 15(2) of Regulation No 2377/90, since the limits to the validity of the MRLs for clenbuterol which it imposes would continue to exist even in the event of annulment, withdrawal or amendment of the relevant provisions of Directive 96/22.
197 On lisättävä, että asetuksella N:o 1312/96 ei vaikuteta toimenpiteisiin, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet asetuksen N:o 2377/90 15 artiklan 2 kohdan vastaisen eläinlääkkeiden luvattoman käytön ehkäisemiseksi, koska siinä klenbuterolijäämien enimmäismäärien pätevyydelle asetetut rajoitukset pysyvät voimassa, vaikka direktiivin 96/22/EY asiaa koskevat säännökset kumottaisiin tai peruutettaisiin tai niitä muutettaisiin.
198 It follows from the foregoing that, by limiting the validity of the MRLs established for clenbuterol to certain specified therapeutic indications for bovines
198 Edellä esitetystä seuraa, että rajoittamalla klenbuterolijäämien enimmäismäärien pätevyyden tiettyihin erityisiin nautakarjan ja hevoseläinten hoitotarkoituksiin
199 Therefore, in accordance with the forms of order sought by the applicants, Regulation No 1312/96 must be annulled in so far as it restricts the validity of the MRLs which it establishes for clenbuterol to certain specified therapeutic indications for bovines and equidae.
199 Näin ollen asetus N:o 1312/96 on kumottava kantajien vaatimusten mukaisesti siltä osin kuin siinä rajoitetaan klenbuterolijäämien enimmäismäärien pätevyys tiettyihin erityisiin nautakarjan ja hevoseläinten hoitotarkoituksiin.
200 Under Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party's pleadings.
200 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeuden­käyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
Under Article 87(3), the Court may order that the costs be shared or that each party bear its own costs where each party succeeds on some and fails on other heads.
Työjärjestyksen 87 artiklan 3 koh­dan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi määrätä oikeudenkäyntikulut jaettaviksi asianosaisten kesken, jos asiassa osa vaatimuk­sista ratkaistaan toisen asianosaisen ja osa toisen asianosaisen hyväksi.
Since the action in Case T-125/96 has been dismissed, as has the objection of illegality raised in Case T-152/96, it is proper for those provisions to be applied to the main parties and for the applicants to be ordered to bear, in Case T-125/96, the costs of the Council in addition to their own, and, in Case T-152/96, onehalf of their own costs.
Koska asiassa T­125/96 nostettu kanne samoin kuin asiassa T­152/96 esitetty lainvas­taisuusväite on hylätty, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin soveltaa näitä säännöksiä asianosaisiin määräämällä, että kantajat velvoitetaan asiassa T­125/96 korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut ja vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja asiassa T­152/96 puolesta omista oikeudenkäynti­kuluistaan.
In the latter case, the Commission is ordered to pay onehalf of the applicants' costs in addition to its own.
Asiassa T­152/96 komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet kantajien oikeudenkäyntikuluista.
201 The United Kingdom, the Commission and the Council are ordered to bear the costs incurred by them as interveners, pursuant to the first subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure.
201 Yhdistynyt kuningaskunta, komissio ja neuvosto vastaavat ensimmäisen oikeus­asteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 4 kohdan ensimmäisen ala­kohdan mukaisesti niille väliintulosta aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.
202 Fedesa is ordered to pay the costs of its intervention in Case T-125/96 and onehalf of the costs incurred by it in Case T-152/96, the other half to be borne by the Commission.
202 Väliintulijana esiintynyt FEDESA vastaa sille väliintulosta asiassa T­125/96 aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista ja puolesta asiassa T­152/96 aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista, ja komissio velvoitetaan korvaamaan toinen puoli FEDESAn näistä oikeudenkäyntikuluista.
203 As to SKV, the Court considers that it is proper to apply the second subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure and order SKV to bear its own costs.
203 Väliintulijana esiintyneen SKV:n osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että työjärjestyksen 87 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on sovellet­tava siten, että SKV velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
The United Kingdom, the Commission and Stichting Kwaliteitsgarantie Vleeskalverensector (SKV) are ordered to bear their own costs.
Yhdistynyt kuningaskunta, komissio ja SKV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
The Council and SKV are ordered to bear their own costs.
Neuvosto ja SKV vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Delivered in open court in Luxembourg on 1 December 1999.
Julistettiin Luxemburgissa 1 päivänä joulukuuta 1999.
Case T-81/98
Asia T-81/98
Patricia Boyes ν Commission of the European Communities
Patricia Boyes vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(Death of the applicant — Proceedings not continued by her successors — No need to adjudicate)
Kantajan kuolema — Kantajan oikeudenomistajat eivät jatka oikeudenkäyntiä — Lausunnon antamisen raukeaminen
Order of the Court of First Instance (Third Chamber), 6 December 1999 . . II-3502
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 6.12.1999
Procedure — Action rendered devoid of purpose — Death of the applicant and proceedings not continued by the successors — No need to adjudicate
Oikeudenkäyntimenettely — Tarkoitusta vaille jäänyt kanne — Kantajan kuolema, minkä jälkeen kantajan oikeudenomistajat eivät jatka oikeudenkäyntiä — Lausunnon antamisen raukeaminen
ORDER OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (Third Chamber) 6 December 1999 *
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (kolmas jaosto) 6 päivänä joulukuuta 1999 *
Patricia Boyes, residing in Porlock, United Kingdom, represented by Becket Bedford, Barrister, of the Bar of England and Wales, and John Kelly, Sarah Ferdinand and Jatinder Sandhu, of Ferdinand Kelly, Solicitors, 21 Bennetts Hill, Birmingham, applicant, ν
Patricia Boyes, kotipaikka Porlock (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan barrister Becket Bedford, Englannin ja Walesin asianajajayhteisö, sekä solicitorit John Kelly, Sarah Ferdinand ja Jatinder Sandhu, 21 Bennetts Hill, Birmingham (Yhdistynyt kuningaskunta), kantajana, vastaan
Commission of the European Communities, represented by Klaus Wiedner and Xavier Lewis, of its Legal Service, acting as Agents, with an address for service in
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellisen yksikön virkamiehet Klaus Wiedner ja Xavier Lewis, prosessiosoite Luxemburgissa c/o
Luxembourg at the office of Carlos Gómez de la Cruz, of its Legal Service, Wagner Centre, Kirchberg, defendant, supported by
KOMISSIO oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, vastaajana, jota tukee
The Grand Pub Company Ltd, a company incorporated under English law, with its registered office in London, represented by John Boyce and Bertrand Louveaux, Solicitors, with an address for service in Luxembourg at the Chambers of Philippe Hoss, 2 Place Winston Churchill, intervener,
The Grand Pub Company Ltd, Englannin oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Lontoo, edustajinaan solicitorit John Boyce ja Bertrand Louveaux, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Philippe Hoss, 2 place Winston Churchill, väliintulijana, jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta yhtäältä kumoamaan 5.3.1998 tehdyn komission päätöksen (asia IV/94.907/F3 — NAIL), jolla hylätään 6 päi­vänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 (perustamissopi­muksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus; EYVL 1962, 13,
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 27 May 1998, the applicant brought an action in her own name for annulment of the Commission's decision of 5 March 1998 (Case IV/94.907/F3 — NAIL).
Kantaja on yhteisöjen tuomioistuimeen 27.5.1998 jättämällään kanteella vaati nut henkilökohtaisesti yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan 5.3.1999 tehdyn komission päätöksen (asia IV/94.907/F3 — Nail).
By order of 15 March 1999 The Grand Pub Company Ltd was granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission.
The Grand Pub Company Ltd hyväksyttiin 15.3.1999 annetulla määräyksellä väliintulijaksi tukemaan komission vaatimuksia.
By letter of 17 March 1999 the representatives of the applicant informed the Court that she had died on 24 February 1999.
Kantajan asianajajat ovat 17.3.1999 päivätyllä kirjeellä ilmoittaneet ensimmäi­sen oikeusasteen tuomioistuimelle, että kantaja oli kuollut 24.2.1999.
They stated that they did not know whether and under what conditions the proceedings could be continued.
He tote­sivat, etteivät he tiedä, voidaanko oikeudenkäyntiä jatkaa ja millä edellytyksillä se voisi tapahtua.
By letter of the Registry of 9 April 1999 they were given until 9 June 1999 to inform the Court of the names of any successors of the applicant who wished to continue the proceedings.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 9.4.1999 päivätyllä kirjeellä asian­ajajille asetettiin 9.6.1999 päättynyt määräaika toimittaa ensimmäisen oikeus­asteen tuomioistuimelle niiden mahdollisten kantajan oikeudenomistajien nimet, jotka haluaisivat jatkaa oikeudenkäyntiä.
By letter of 28 May 1999 the applicant's representatives informed the Court that she had died intestate without leaving any assets and that her successors were her five children.
Kantajan asianajajat ilmoittivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle 28.5.1999 päivätyllä kirjeellä, että kantaja on kuollut jättämättä jälkeensä omaisuutta, että kantaja ei ollut laatinut testamenttia ja että kantajan oikeu­denomistajia ovat hänen viisi lastaan.
They also stated that they would be able, if necessary, to obtain the consent of one of her five children to continuing the proceedings.
He totesivat myös, että he voisivat mah­dollisesti saada yhdeltä kantajan lapsista luvan jatkaa oikeudenkäyntiä.
They asked for an extension of time for that purpose.
Tätä varten he pyysivät määräajan pidentämistä.
By letter of the Registry of 22 June 1999 they were informed that they had been granted until 23 August 1999 to provide the Court with the consent of that successor and with additional information concerning the succession.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 22.6.1999 päivätyllä kirjeellä kanta­jan asianajajille ilmoitettiin, että määräaikaa oli pidennetty 23.8.1999 saakka, jotta he voisivat toimittaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle edellä mainitun oikeudenomistajan luvan ja perimisoikeuteen liittyviä lisäselvityksiä.
When no reply was received, the Registry by letter of 15 September 1999 invited the representatives of the applicant and the Commission to submit observations on whether the case should proceed to judgment.
Koska kantajien asianajajat eivät vastanneet kirjeeseen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on 15.9.1999 päivätyllä kirjeellä pyytänyt kantajan asianajajia ja komissiota toimittamaan huomautuksensa mahdollisesta lausunnon raukeamisesta. misesta.
By observations lodged at the Court Registry on 30 September 1999, the Commission asked the Court to rule that there was no need to adjudicate, on the basis of the maxim actio personalis moritur cum persona.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 30.9.1999 toimitetuissa huomautuksissaan komissio pyysi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan, että lausunnon antaminen raukeaa actio personalis moritur cum persona -periaatteen perusteella.
The representatives of the applicant did not submit any observations.
Kantajan asianajajat eivät esittäneet huomautuksia.
The Court finds that, in view of the death of the applicant and the fact that her successors have not continued the action, the application has become devoid of purpose.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että kun otetaan huomioon kantajan kuolema ja se, etteivät hänen oikeudenomistajansa ole jatkaneet oikeudenkäyntiä, kanteella ei ole enää kohdetta.
There is therefore no need to adjudicate on it.
Näin ollen lausunnon antaminen raukeaa.
10 Where a case does not proceed to judgment, Article 87(6) of the Rules of Procedure provides that the costs are to be in the discretion of the Court.
10 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 6 kohdan mukaan jos lausunnon antaminen asiassa raukeaa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin määrää oikeudenkäyntikuluista harkintansa mukaan.
11 In the circumstances of the case, the Court considers that the parties should be ordered to bear their own costs.
11 Käsiteltävänä olevan asian olosuhteissa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että kukin osapuoli on määrättävä vastaamaan omista oikeudenkäynti kuluistaan.
Case T-178/99
Asia T-178/99
Sonia Marion Elder and Robert Dale Elder ν Commission of the European Communities
Sonia Marion Elder ja Robert Dale Elder vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(Transparency — Decision 94/90/ECSC, EC, Euratom, on public access to Commission documents — Advisory Committee on Value Added Tax — Decision refusing access to documents — Withdrawal of contested measure — No need to adjudicate)
Avoimuus — Yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista tehty päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom — Neuvoa-antava arvonlisäverokomitea — Päätös, jolla evätään oikeus saada tietoja asiakirjoista — Riidanalaisen toimen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen
Order of the Court of First Instance (First Chamber), 6 December 1999. . . II-3510
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.12.1999 . . II-3510
Actions for annulment — Action contesting a decision — Implied withdrawal of the contested decision while proceedings are before the Court — Withdrawal producing effects equivalent to those of a judgment annulling a measure — Action rendered devoid of purpose — No need to adjudicate (Art. 230 EC)
Kumoamiskanne — Päätöksestä nostettu kanne — Päätöksen implisiittinen peruuttaminen oikeudenkäynnin aikana — Vaikutukseltaan kumoamistuomiota vastaava peruuttaminen — Kohdetta vaille jäänyt kanne — Lausunnon antamisen raukeaminen (EY 230 artikla)
ORDER OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (First Chamber) 6 December 1999 *
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto) 6 päivänä joulukuuta 1999 *
Sonia Marion Elder and Robert Dale Elder, residing in Dundee, Scotland, United Kingdom, represented by Scott Crosby, Solicitor, 9 Rond­Point Schuman, Brussels, applicants, ν
Sonia Marion Eider ja Robert Dale Elder, kotipaikka Dundee, Skotlanti (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solicitor Scott Crosby, 9 rond-point Schuman, Bryssel, kantajina, vastaan
Commission of the European Communities, represented by Ulrich Wölker and Xavier Lewis, of its Legal Service, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg at the office of Carlos Gómez de la Cruz, also of that service, Wagner Centre, Kirchberg, defendant,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellisen yksikön virkamiehet Ulrich Wölker ja Xavier Lewis, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, vastaajana,
APPLICATION for annulment of the decision of the Commission of 8 June 1999 refusing the applicants access to the minutes of the Advisory Committee on Value Added Tax,
ELDER v. KOMISSIO jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 8.6.1999 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajilta evättiin oikeus saada tutustua neuvoa-antavan arvonlisäverokomitean pöytäkirjoihin,
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (First Chamber), composed of: B. Vesterdorf, President, C.W. Bellamy and M. Vilaras, Judges,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit C. W. Bellamy ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut seuraavan määräyksen
On 6 December 1993, the Commission and the Council approved a joint code of conduct concerning public access to Council and Commission documents (OJ 1993 L 340, p.
Komissio ja neuvosto hyväksyivät 6.12.1993 tiedonsaantioikeutta neuvoston ja komission asiakirjoista koskevat käytännesäännöt (EYVL L 340, s.
41, hereinafter 'the Code of Conduct').
41; jäljempänä käytännesäännöt).
The Commission adopted that Code of Conduct by Decision 94/90/ECSC, EC, Euratom, of 8 February 1994 on public access to Commission documents (OJ 1994 L 46, p.
Komissio hyväksyi nämä käytännesäännöt yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista 8 päivänä helmikuuta 1994 tehdyllä päätöksellä 94/90/ EHTY, EY, Euratom (EYVL L 46, s. 58).
Article 2 of Decision 94/90 provides:
Päätöksen 94/90/EHTY/EY/Euratom 2 artiklassa määrätään seuraavaa:
The relevant Director-General or Head of Department, the Director designated for the purpose in the Secretariat-General or an official acting on their behalf shall inform the applicant in writing, within one month, whether the application is granted or whether he intends to refuse access.
2) Pääjohtaja, yksikön johtaja, pääsihteeristön keskuudesta kyseiseen tarkoitukseen nimetty johtaja tai näiden puolesta valtuutettu virkamies ilmoittavat hakijalle kirjallisesti, että hänen hakemukseensa on suostuttu tai että siihen aiotaan vastata kielteisesti.
In the latter case the applicant shall also be notified that he has one month in which to apply to the Secretary-General of the Commission for review of the intention to refuse access, failing which he shall be deemed to have withdrawn his initial application.
Jälkimmäisessä tapauksessa asianomaiselle ilmoitetaan myös, että hän voi kuukauden kuluessa esittää komission pää sihteeristölle vahvistavan hakemuksen kyseisen kannan muuttamisesta; muussa tapauksessa katsotaan, että hän on luopunut alkuperäisestä hakemuksestaan. muksestaan.
Failure to reply to an application for access to a document within one month of application being made constitutes an intention to refuse access.
4) Se, että viranomainen hakemuksen esittämistä seuraavan kuukauden kuluessa jättää vastaamatta hakemukseen tietojen saamiseksi asiakirjasta, merkitsee aikomusta antaa kielteinen vastaus.
Failure to reply within one month of an application for review being made constitutes a refusal.'
Vastaamatta jättäminen muutoshakemuksen esittämistä seuraavan kuukauden kuluessa vastaa hylkäyspäätöstä."
The Code of Conduct, as adopted by the Commission, provides, in the third paragraph under the heading 'Processing of initial applications' :
Käytännesäännöissä — sellaisina kuin komissio on ne hyväksynyt — määrätään otsikon "Ensihakemusten käsittely" alla olevassa kolmannessa kohdassa seuraavaa: raavaa:
'Where the document held by an institution was written by a natural or legal person, a Member State, another Community institution or body or any other national or international body, the application must be sent direct to the author.'
"Kun toimielimen hallussa olevan asiakirjan tekijä on luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jäsenvaltio, muu yhteisön toimielin tai laitos tai mikä tahansa muu kansallinen tai kansainvälinen yhteisö, hakemus on osoitettava suoraan asiakirjan tekijälle."
Facts and procedure
Tosiseikat ja oikeudenkäyntimenettely
By letter of 30 November 1998, the applicants requested access from the Commission, pursuant to Decision 94/90, to the minutes of the Advisory Committee on Value Added Tax (hereinafter 'the Committee' or 'the VAT Committee') concerning consultations of the Committee by the United Kingdom under Articles 4 and 29 of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
Kantajat pyysivät päätöksen 94/9 0/EHT Y/ET Y/Euratom nojalla komissiolta kirjeessään 30.11.1998 saada tutustua neuvoa-antavan arvonlisäverokomitean pöytäkirjoihin (jäljempänä komitea tai arvonlisäverokomitea), jotka koskivat tämän mahdollisia neuvotteluja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvon lisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s.
1, hereinafter 'the Sixth Directive').
1; jäljempänä kuudes arvonlisäverodirektiivi) nojalla.
In support of their request, the applicants explained that certain provisions of the British legislation
Kantajat vetosi vat pyyntönsä tueksi siihen, että jotkin kuningaskunnan arvonlisäverosäännökset
In the absence of any reply to their request, the applicants, by letter of 6 January 1999, sent to the Secretary-General of the Commission a confirmatory application under Article 2(2) of Decision 94/90.
Kun vastausta pyyntöön ei kuulunut, kantajat esittivät kirjeessään 6.1.1999 komission pääsihteeristölle päätöksen 94/9 0/EHT Y/ET Y/Euratom 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun vahvistavan pyynnön.
At the same time, by letter notified to the applicants' solicitor on 11 January 1999, the Director-General for Taxation and the Customs Union at the Commission (DG XXI) informed the applicants that, under the rules of procedure of the VAT Committee, its deliberations are confidential unless the participating Member States unanimously decide to the contrary.
Samaan aikaan Verotus ja tulliliitto -nimisen komission pääosaston (XXI pääosasto) pääjohtaja ilmoitti kantajien asiamiehelle 11.1.1999 tiedoksi antamallaan kirjeellä kantajille, että komitean työjärjestyksen mukaan komitean neuvottelut ovat salaisia, elleivät niihin osallistuneet jäsenvaltiot yksimielisesti toisin päätä.
Consequently, he took the view that, in order to safeguard the confidentiality of the VAT Committee's deliberations and not to prejudice the financial interests of the Communities, he was not in a position to allow them access to the minutes of the Committee.
Jotta tämä salaisuus säilyisi ja jotta ei vaarannettaisi yhteisöjen taloudellisia intressejä, pääjohtaja katsoi, ettei hän voi antaa tutustua komitean pöytäkirjoihin. hin.
By letter of 9 February 1999, the Secretariat-General of the Commission informed the applicants that their request would be considered as quickly as possible but that it would probably be more than a month before they received a reply.
Komission pääsihteeristö vastasi kirjeessään 9.2.1999 kantajille, että näiden pyyntö oli tutkittu niin nopeasti kuin oli mahdollista, mutta että kuluisi luultavasti yli kuukausi ennen kuin vastaus voitaisiin antaa.