natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus the effective dose may be calculated for any type of ionizing radiation and for the exposure of any part of the body to radiation.
Näin efektiivinen annos voidaan laskea kunkin ionisoivan säteilyn lajin ja kunkin elimen säteilyaltistumisen osalta.
TISSUE WEIGHTING FACTOR
KUDOKSEN PAINOTUSKERROIN
Gonads Red bone marrow, colon, lung, stomach Bladder, breast, liver, oesophagus, thyroid Skin, bone surface Remainder taken together
Sukurauhaset Punainen luuydin, paksusuoli, keuhkot, mahalaukku
The steps vue have to take to calculate are :
Virtsarakko, rinta, maksa, ruokatorvi, kilpirauhanen Iho, luun pinta Muut elimet yhteensä
ABSORBED DOSE EQUIVALENT DOSE
Efektiivinen annos lasketaan seuraavasti:
= the energy imparted to tissue. ABSORBED DOSE multiplied by the radiation weighting factor.
= Kudosten absorboima energia = Absorboitunut annos kerrottuna säteilyn
EQUIVALENT DOSE multiplied by the tissue weighting factor.
Efektiivinen annos painotuskertoimella = Ekvivalenttiannos kerrottuna kudoksen painotuskertoimella
If many people are exposed to radiation, the total effect produced in that group of people is assumed to be proportional to the total dose.
Jos suuri määrä ihmisiä altistuu, kyseiseen väestöryhmään kohdistuvan kokonaisvaikutuksen katsotaan olevan suhteessa kokonaisannokseen.
This "total dose" quantity is the collective effective dose and it is the product of the average effective dose and the number of people exposed.
Tämä kokonaisannos on kollektiivinen efektiivinen annos. Se saadaan kertomalla keskimääräinen efektiivinen annos altistuneiden henkilöiden määrällä.
Risks of radiation exposure.
Säteilyaltistumisesta aiheutuvat riskit
The current official estimates of the ICRP suggest that a person receiving a dose of one sievert, similar to that received by the Japanese survivors of the atom bomb, will have an increased chance of eventually dying of cancer from about 25% (the "natural" cancer rate) to about 30%.
ICRP:n tämänhetkisten virallisten arvioiden mukaan 1 Sv:n annos lisää kuolemaan johtavien syöpätapausten todennäköisyyttä 20 %:sta ("luonnollisesta" riskistä) 25 %:iin. (1 Sv:n annos vastaa suunnilleen joidenkin Japanin atomipommiräjäytyksessä henkiin jääneiden ihmisten saamaa annosta.)
This is the stochastic or probabilistic risk of a person dying from cancer and the extra risk is about 5% due to a dose of one sievert.
Yhden sievertin annos lisää siis riskiä noin 5 %:lla. Jos henkilö saa lyhyessä ajassa tätä korkeamman annoksen, joidenkin päivien tai viikkojen
At much higher doses received in a short time other effects called deterministic effects will be observed in a short time, a matter of days or weeks.
TEKNINEN LIITE kuluttua nähtävissä on muita, ns. deterministisiä vaikutuksia. Alle 1 Sv:n aiheuttama pääasiallinen vaikutus on lisääntynyt syöpäriski.
At doses below one Sv the main effect is extra cancers which are greatly delayed and in fact would not appear until the exposed person was very old.
Tämä vaikutus näkyy vasta pitkän ajan päästä, tavallisesti vasta sitten, kun altistunut henkilö on saavuttanut korkean iän.
This would be observed as an average shortening of life by one year, about the same as that caused by smoking 10 cigarettes a day for 30 years.
Vaikutuksena 1 Sv:n annoksesta voimme arvioida eliniän lyhenevän keskimäärin vuodella. Tämä vastaa sitä vaikutusta, joka ilmenee, jos henkilö polttaa 30 vuoden ajan 10 savuketta päivässä.
In addition to this life shortening effect we must also take account of other types of delayed cancers which are not fatal as well as the hereditary effects delayed to the next generation and passed on to our children.
Näiden elinikää lyhentävien vaikutusten lisäksi ¡Imenee myös muita, parannettavissa olevia syöpäsairauksia sekä jälkeläisiin siirtyviä perinnöllisiä vaikutuksia.
ICRP state that an adult radiation worker who by law must not be younger than 18 or older than 65 years, has a risk of fatal cancer of 4 % per sievert, lower than the population as a whole.
ICRP arvioi, että säteilytyöntekijän —jonka lain mukaan täytyy olla 18­65­vuotias, riski sairastua kuolemaan johtavaan syöpään on 4 % sievertiä kohti.
Each of the other two factors carries an extra risk of around 0.8% for a dose of 1 sievert and so the total detrimental effect is 4 + 0.8 + 0.8 = 5.6% per sievert.
Tämä on pienempi kuin koko väestöön kohdistuva riski. Perinnöllisten vaikutusten riski on työikäisillä arviolta 0,8 % sievertiä kohti.
Let us examine an actual case of radiation exposure.
Tarkastelkaamme konkreettista säteilyaltistumistapausta.
Take for example a worker who receives a dose of 1 mSv every year.
Esimerkkinä voimme käyttää työntekijää, joka saa vuosittain 1 mSv:n annoksen.
In this case the risk to this worker of dying from cancer (at some future date) is increased by 0.004% each year.
Tässä tapauksessa työntekijän riski kuolla syöpään joskus tulevaisuudessa kasvaa joka vuosi noin 0,004 %:lla.
This represents an extra risk of 1 in 25,000, which is a very small increase in the chance of dying from cancer.
Lisäriski on siis 1:25 000.
At the same annual dose there is also a risk of 0.0008% or 1 in 125,000 of getting a non-fatal cancer and the same increase in the risk of an hereditary effect. All of these chances are small compared to other risks.
Se tarkoittaa, että 25 000 työntekijän ryhmässä, jossa kaikki saavat 1 mSv:n annoksen, säteily aiheuttaa parantumattoman syövän mahdollisesti yhdelle henkilölle.
For example, the additional genetic risk caused by 1 mSv is less than 0.002% of the natural hereditary effects.
Kansainvälinen säteilysuojelutoimikunta (ICRP) on suositellut työntekijöiden säteilyannoksen rajaksi 20 mSv vuodessa.
Putting all these factors together for a dose of 1 mSv, the radiation worker would have an overall risk of 1 in 17,000.
(100 mSv viidessä vuodessa; vuosittainen annos ei saa ylittää 50 mSv:ä.)
This means that in a group of 17,000 workers each receiving 1 mSv, one person might be affected by the radiation.
Tästä aiheutuva syöpäkuoleman riski on 1:1 250 vuodessa.
The annual limits of dose for radiation workers is now 20 mSv per year and this brings a risk of 1 in 850 per year, similar to the annual risk of a fatal accident for an offshore fisherman.
Tämä riski on samaa luokkaa kuin avomerenka­lastajien riski joutua kuolemaan johtavaan onnettomuuteen.
These radiation risks, although they are theoretical and the consequences are long delayed, are considered to be high.
Tällaisen riskin katsotaan olevan korkea, vaikka kyseessä on teoreettinen määrä ja vaikutukset ilmenisivät vasta myöhemmin.
Radiation workers are therefore encouraged to keep
Voidaan todeta, että heidän keskimääräinen annoksensa on noin 2 mSv vuodessa.
TECHNICAL SUPPLEMENT their annual doses low.
Riskit ovat näin ollen huomattavasti pienemmät.
We now find that the average dose is about 2 mSv per year and the risks per year have fallen to a more tolerable level of 1 in 8,500.
Keskimääräinen vuosittainen riski on 1:12 500, mikä on paremmin hyväksyttävissä.
RISK ESTIMATION
VÄLITTÖMÄT VAIKUTUKSET
Evidence of increased cancer incident
Japanin pommituksissa^ henkiin jääneet
Japanese bomb survivors
Todettu korkeampi syöpäriski
Dose limit exposed workers Public exposure from background (Europe) Dose limit public (for manmade sources) Public exposure from manmade sources (Europe) t chest-X-ray
Säteilytyöntekijän annosraja ■ Yleisön altistuminen taustasäteilylle 7­Yleisön annosraja — (keinotekoiset tähteet} Yleisön altistuminen keinotekoisille lähteille 1 ketihkoriintgenkiiva —
Public exposure from nuclear industry
Yleisön altistuminen ydinteollisuudelle
A member of the public can be any age and some will therefore be more sensitive to cancer than the typical worker, which is why the risk of fatal cancer is 5%.
Tämä selittää sen, että koko väestön keskimääräinen riski sairastua kuolemaan johtavaan syöpään on 5 % sievertiä kohti.
ICRP believe that the other factors are also higher and these are 1 % for non-fatal cancer plus a further 1.3 % for hereditary effects, making a total of 5 + 1 + 1.3 = 7.3% per sievert.
Perinnöllisten vaikutusten riski koko väestössä on ICRP:n arvion mukaan keskimäärin 1,3 % sievertiä kohti.
The same calculation as for workers applied to a dose of 1 mSv gives a risk of 1 in 14,000.
Jos käytämme samaa laskentatapaa kuin säteilytyöntekijöiden tapauksessa, 1 mSv:n annos aiheuttaa kokonaisväestölle 1:20 000:n syöpäkuoleman riskin.
This is mainly due to the higher sensitivity to radiation of children and women and especially the foetus.
Tämä johtuu lasten ja naisten sekä erityisesti sikiöiden korkeammasta herkkyydestä.
Special precautions are taken to avoid the radiation exposure of pregnant women in order to protect the foetus.
Sikiön suojelemiseksi raskaana olevien naisten säteilyaltistu­mista yritetään välttää erityisten toimenpiteiden avulla, erityisesti herkimmän jakson eli 8.­15. raskausviikon aikana.
This is particularly important during the most sensitive period, which lies between the 8th and 16th week of pregnancy. Children who were exposed to high radiation doses at this stage in the womb at Hiroshima or Nagasaki were found to have some mental retardation.
Hiroshiman ja Nagasakin pommitukset ovat osoittaneet, että lapset, jotka sikiöinä raskauden tässä vaiheessa altistuivat korkeille säteilyannoksille, olivat henkisesti jälkeenjääneitä.
Pregnant women are therefore not given Xray exposures involving the abdomen during pregnancy unless there is an important medical reason.
Raskaana olevien naisten vatsaan annetaan röntgensäteilyä ainoastaan erittäin tärkeistä lääketieteellisistä syistä.
The table below summarises the radiation risks described above.
Alla oleva taulukko sisältää yhteenvedon kuvatuista säteilyriskeistä.
The protection of people from the harmful effects of ionizing radiation exposure is based on principles laid down by the International Commission on Radiological Protection (ICRP).
Ihmisten suojeleminen ionisoivan säteilyn vaikutuksilta perustuu ICRP:n (Kansainvälisen säteilysuojelutoimikunnan) suosituksiin.
This is an independent non-government organisation which provides recommendations for the protection of people against ionizing radiation.
ICRP on hallituksista riippumaton järjestö, joka laatii suosituksia säteilysuojelusta.
The ICRP's methods of protection against radiation make it possible to limit the harmful effects of radiation so that it can be used for the benefit of man in medical and industrial applications. Research on radiation biology has led the ICRP to recommend that the total exposure of individuals to radiation from all practices involving specific sources of radiation is subject to dose limits.
Sen menetelmien avulla säteilyn vahingollisia vaikutuksia voidaan rajoittaa niin, että säteilyä voidaan käyttää ihmisten eduksi lääketieteessä ja teollisuudessa Säteilybiologisten tutkimusten perusteella ICRP on suositellut, että kaikissa praktiikoissa, joissa käytetään erityisiä säteilylähteitä, noudatetaan määritettyjä annosrajoja.
The limits are set so as to ensure practices sources dose limits that no individual is exposed to radiation risks which are judged to be unacceptable in normal circumstances.
Annosrajojen avulla pyritään varmistamaan, että kukaan ei normaaleissa olosuhteissa altistu kohtuuttoman suurille riskeille.
The ICRP defines a practice as a situation in which radiation is used and recommends that the magnitude of the individual dose and the number of people exposed to the radiation should be kept "As Low As Reasonably Achievable", economic and social factors being taken into account.
ICRP määrittää praktiikan tilanteeksi, jossa käytetään säteilyä. ICRP suosittelee, että yksilöannosten ja altistuneiden ihmisten määrä on pidettävä niin vähäisenä kuin se käytännön toimin on mahdollista, kun otetaan huomioon toimien taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset.
This is the ALARA principle which was introduced in 1970.
Tämä on niin sanottu ALARA­periaate ("as low as reasonably achievable"), jota alettiin noudattaa vuonna 1970.
This ensures that every exposure to radiation is carefully considered by the radiation protection specialists.
Tämän periaatteen avulla varmistetaan, että säteilysuojeluviranomaiset tarkastelevat huolellisesti kaikkea säteilyn käyttöä.
Where required the conditions are adjusted or protective action is recommended to achieve the lowest possible exposure.
Tarvittaessa olosuhteita muutetaan tai suositellaan suojatoimenpi­teitä mahdollisimman alhaisen säteilyaltistuksen saavuttamiseksi.
As a consequence of this wise advice the actual exposures of most radiation workers are well below dose limits.
Näiden periaatteiden soveltamisen seurauksena useimpien säteilytyöntekijöiden tosiasiallinen altistusarvo jää selvästi annosrajojen alapuolelle.
ICRP dose limits are NOT the same for all practices involving radiation exposure because they are selected to be appropriate for the source of the radiation for which they will be applied.
ICRP:n asettamat annosrajat eivät ole samat kaikille säteilyaltistusta aiheuttaville praktiikoille, vaan ne määritetään erikseen kullekin säteilylähteelle.
For example, the limits set for radiation workers (occupational exposure) are higher than those recommended for members of the public.
Näin säteilytyöntekijöitä (ammattialtistusta) koskevat annosrajat ovat korkeampia kuin koko väestöä koskevat annosrajat.
In both cases the limit does not apply to exposure of the individual as a patient to medical sources of radiation.
Annosrajat eivät koske potilaiden altistumista lääketieteellisessä käytössä.
Exposure due to natural radiation sources is usually excluded except where the exposure from natural radiation is high.
Luonnollisista säteilylähteistä johtuvaa altistumista ei yleensä oteta huomioon, paitsi jos kyseessä ovat erityisen korkeat säteilyarvot.
In this case protective action known as intervention may be appropriate.
Tässä tapauksessa voidaan käyttää ns. interventiota.
ICRP recommend that a form of the ALARA principle should be applied and intervention should not take place if it is found that the social and other costs exceed the benefit.
ICRP suosittelee, että interventioiden käytössä otetaan huomioon ALARA­periaatteen eri tekijät ja että interventioihin ei ryhdytä, jos sosiaali­ ja muut kustannukset ylittävät odotettavissa olevan hyödyn.
Since 1959, ICRP recommendations have been taken in to account to make European community standards for the protection of workers and the general public against the harmful effects of ionizing radiation.
Vuodesta 1959 alkaen Euroopan yhteisöjen komissio on käyttänyt ICRP:n suosituksia määrittäessään perusnormeja väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivan säteilyn vaaroilta.
Three radiation protection principles are applied:
Säteilysuojelussa noudatetaan kolmea periaatetta:
This might involve a Government decision.
Päätös kuuluu viranomaisille. 2.
Radiation exposures, once justified, must be held as low as reasonably achievable (corresponding to as low as practicable).
Kaikki perusteltu altistus säteilylle on pidettävä niin vähäisenä kuin se käytännön toimin on mahdollista. 3.
Under normal conditions the radiation dose received by an individual worker, apprentice, student or member of the public must not exceed the dose limits published in the EC Council Directive.
Normaaleissa olosuhteissa työntekijän, työharjoittelijan, opiskelijan tai muuhun väestöön kuuluvan yksittäisen henkilön saama säteilyannos ei saa ylittää Euroopan yhteisön direktiivissä määritettyä annosrajaa.
The dose limits based on those recommended by ICRP are selected to ensure that the risks of the radiation worker are not exceptionally high compared to
Tällä periaatteella ei rajoiteta lääketieteellisestä toiminnasta johtuvia potilaiden säteilyannoksia.
TECHNICAL SUPPLEMENT other workers.
TEKNINEN LIITE
Methods of personal protection annual limit of intake internal dose
Ihmisten suojelun menetelmät vuosittainen saantoraja sisäinen annos
An annual dose limit is recommended for the whole body exposure of a worker, with lower values for women of reproductive capacity and pregnant women.
Työntekijöiden koko kehon annosta varten on annettu suositus vuosittaiseksi annosrajaksi. Raskaana olevia naisia koskevat arvot on määritetty alhaisemmiksi.
Younger persons who must work with radiation, such as apprentices and students, are subject to lower limits.
Alhaisemmat arvot koskevat myös nuoria, esim. harjoittelijoi­ta ja opiskelijoita, jotka joutuvat tekemisiin säteilyn kanssa.
A personnel monitoring service using legally calibrated and approved radiation detection equipment is required to measure the dose received for entry in the legal records.
Työnantajan on seurattava kunkin työntekijän altistumista säteilylle; mittaamisessa käytetään tarkoituksenmukaisia laitteita ja annokset merkitään lakisääteisiin rekistereihin.
Working areas may be designated for the application of special rules and are subject to routine and special surveys by qualified radiation protection personnel.
Tietyillä alueilla noudatetaan erityismääräyksiä, ja pätevä säteilysuojeluhenkilökunta suorittaa rutiini­ja erikoisvalvontaa.
Radioactive substances and apparatus emitting radiation are defined.
Radioaktiivi­set aineet ja säteilyä lähettävät laitteet määritetään tarkasti.
Laboratories using unsealed radioactive sources are subject to limits on the quantities of radioactivity which may be used.
Avoimia radioaktiivisia lähteitä käyttävien laboratorioiden on noudatettava raja­arvoja radioaktiivisuuden määrän suhteen.
The internal exposure of workers is controlled by the use of an annual limit of intake and this is calculated to ensure that the internal dose is below the limit.
Työntekijöiden sisäistä säteilyaltistumista valvotaan määrittämällä vuosittainen saantoraja elimistöön joutuneille radioaktiivisille aineille.
An important aim is to ensure that the contribution to the population dose of any work practice is kept to the minimum.
On tärkeää varmistaa, että tiettyjen ammatillisten praktiikoiden aiheuttama, väestöön kohdistuva annos pysyy mahdollisimman matalana.
Protection factors
Suojelutekijät
We cannot feel, see, hear, smell or touch ionizing radiation and so all sources of radioactivity and all places where it is used are marked with the international three-bladed warning symbol.
Emme voi tuntea, nähdä tai kuulla säteilyä, ja sen vuoksi kaikki ionisoivan säteilyn lähteet sekä kaikki alueet, joilla sitä käytetään, on merkittävä varoitusmerkillä.
The most important method of protection is to restrict the time during which the person is exposed.
Tärkein suojausmenetelmä on altistumisajan rajoittaminen.
If a task which has to be performed takes a fixed time at a certain dose rate then the dose received is fixed.
Jos jonkin tehtävän suorittaminen vie tietyn ajan ja annosnopeus sinä aikana on tunnettu, saatu annos lasketaan seuraavalla tavalla: annosnopeus χ altistumisalka = annos
The rule is dose rate χ exposure time = dose
Kansainvälinen säteilyvaroitusmerkki
DISTANCE.
ETÄISYYS.
The reduction of radiation dose rate with distance from a radioactive source follows the famous "inverse square law" provided that the source is small in physical dimensions.
Säteilyannosnopeutta voidaan vähentää lisäämällä välimatkaa.
Thus a person moving away from a source so that the distance from a source is doubled will have a radiation dose rate which is 1/4 of the dose rate at the closer distance.
Kun etäisyys kaksinkertaistuu, säteilyannosnopeus pienenee neljännekseen (ns. etäisyyden neliön laki).
Of course the opposite effect is produced when a person moves closer to a source, and the radiation dose rate increases four-fold at a point half way towards the source.
Periaate toimii tietenkin myös toisin päin: jos välimatka pienenee puoleen, annos nousee nelinkertaiseksi.
It follows that it is very dangerous to handle a radioactive source with the bare hands since the distance between the source and the skin is virtually zero.
Siten on erittäin vaarallista tarttua radioaktiiviseen lähteeseen paljain käsin, koska tällöin välimatka lähteen ja ihon välillä on käytännöllisesti katsoen olematon.
The loss of energy which occurs as ionizing radiation passes through matter brings about a reduction in the intensity of the radiation.
Edetessään väliaineessa ionisoiva säteily menettää energiaa, mikä vähentää myös säteilyvoimakkuutta.
When a radioactive source emits alpha or beta particles, very good protection can be achieved by inserting a shield of a thickness equal to the range of the particle.
Jos radioaktiivinen lähde lähettää alfa­tai beetahiukkasia, voidaan saavuttaa hyvä suojaus hiukkasten kantaman paksuisella esteellä.
The range is the distance that the particle can penetrate in the shield material.
Tämä kantama vastaa sitä matkaa, jonka hiukkanen voi läpäistä suoja­aineessa.
This distance in the appropriate material is
Tämä matka on niin pitkä, että hiukkasen energia putoaa ionisaatioon tarvittavan arvon alapuolelle.
TECHNICAL SUPPLEMENT tenth-value thickness such that the particle energy falls below that needed for ionization.
Aluetta, jolla on liikaa gammasäteilyä, voidaan myöskin suojella tehokkaasti levyllä, joka koostuu gammasäteitä absorboivista aineista.
An area with too much gamma radiation can be shielded equally effectively by means of any slab of material which contains the same weight of almost any gamma-absorbing material.
Jokainen esimerkiksi 100 mm:n suojaley vähentää gamma­tai röntgensäteilyn voimakkuutta samalla osuudella.
Thus each layer of a shield of, say, 100 mm thickness reduces the intensity of the gamma or Xray to the same fraction of the radiation arriving at the layer.
On mahdollista määrittää paksuus, joka pienentää voimakkuuden kymmenen­teen osaansa.
We can find a thickness which will reduce the intensity to one tenth and we call this the tenth-value thickness (TVT).
Tätä nimitetään säteilyn kymmenyspaksuudeksi (TVL, Tenth Value Layer).
A shield of two TVT will reduce the dose rate to one hundredth.
Kahden TVL:n suojaus pienentää annosnopeuden sadasosaan.
Contamination control radioactive contamination
Kontaminaation valvonta radioaktiivinen kontaminaatio
Radioactive sources which are not sealed, such as those which are broken (for example, gases or liquids), could be dispersed accidentally and create radioactive contamination.
Vahingoittuneista tai suojaamattomista radioaktiivisista lähteistä saattaa vapautua vahingossa aineita (esimerkiksi kaasua tai nesteitä), jotka aiheuttavat radioaktiivisen kontaminaation.
This loose radioactive material may then be absorbed by people nearby and will be deposited in tissue, thus giving a radiation dose.
Tällainen "vapautunut" radioaktiivinen aine voi kulkeutua ympäristössä oleviin ihmisiin. Tällöin se varastoituu kudoksiin ja aiheuttaa näin säteilyannoksen.
This dose is an internal dose of radiation.
Kyseessä on sisäinen säteilyannos.
The limit for work with unsealed radioactive material is the Annual Limit of Intake (ALI).
Avoimien radioaktiivisten aineiden kanssa työskentelevien työntekijöiden altistusraja on vuosittainen saantoraja (ALI, Annual Limit of Intake).
This quantity is calculated by ICRP for each isotope and is an intake which will deliver a dose equal to the annual effective dose limit for radiation workers.
ICRP laskee tämän arvon kutakin radionuklidia varten. Se on elimistöön joutunut määrä, josta aiheutuva annos vastaa säteilytyöntekijän vuosittaista efektiivistä annosrajaa.
The calculations allow 50 years for this dose to be accumulated because in some cases the radioactive material has a long halflife and is strongly retained in the tissue.
Laskuissa tämän annoksen kertymäaikana pidetään 50 vuotta, koska joillakin radioaktiivisilla aineilla on pitkä puoliintumisaika ja ne pysyvät kudoksissa pitkään.
However, the dose records are entered with the total dose delivered by the intake in the year of exposure.
Annos kirjataan kuitenkin saaduksi kokonaisuudessaan sinä vuonna kun altistus on tapahtunut.
Control of the internal dose is achieved by restricting the routes through which the radioactive material may enter the body.
Sisäistä annosta voidaan valvoa rajoittamalla radioaktiivisuuden kulkeutumis­teitä elimistöön.