natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Technologies • Energy efficiency • Fuel switching • Renewables etc.
• Kansalliset ohjelmat
EU may meet target of stabilization at 1990 levels by 2000 with
£U voi saavuttaa COi-vakiinnut-tamistavoitteensa (vuoden f 990 taso) vuoteen 2000 mennessä kansallisten ohjelmien avulla.
COi tax or other measures
-vero tai muut vastaavat
Range of uncertainty from national programmes (including Germany meeting its target) could be required.
Kansallisiin ohjelmiin liittyvä epävarmuus (sis. Saksan kansallisten tavoitteiden saavuttaminen) lisätoimenpiteet voivat olla tarpeen.
Agriculture and forestry: efficiency programme, SAVE, is another element to achieving this objective, as is Union development of alternative and renewable energy technologies under the ALTENER and JOULE-THERMIE programmes (see figure 2).
ALOIHIN sekä vaihtoehtoisten ja uusiutuvien energiateknologioiden kehittäminen osana unionin ALTENER- ja JOULE-THERMIE -ohjelmia (kuvio 2).
"There has been progress towards integrating the EU agriculture and environmental policies since 1992, when both a reform of the Common Agricultural Policy (CAP) was agreed and the Fifth Action Programme was adopted.
"EU:n maatalous-ja ympäristöpolitiikkojen yhdentämisessä on tapahtunut edistystä vuodesta 1992, jolloin hyväksyttiin sekä yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistus että otettiin käyttöön viides toimintaohjelma.
Although certain new instruments under the CAP take better account of the environment, it is still too early to measure their effects.
Vaikka tietyissä YMP:n uusissa välineissä ympäristö on otettu aikaisempaa paremmin huomioon, on vielä liian aikaista mitata vaikutuksia.
On the other hand, the CAP reform in 1992 did little to systematically integrate environmental concerns".
Toisaalta YMP:n uudistuksessa vuonna 1992 kiinnitettiin vain vähän huomiota ympäristönäkökohtien järjestelmälliseen sisällyttämiseen."
Further evidence of the increasingly important and integrated role that environmental concerns have been playing in the development of energy policy in recent years can be found in the Green Paper "For a European Union Energy Policy" adopted by the Commission in January 1995.
Lisätietoja ympäristönäkökohtien yhä tärkeämmästä ja integroidummasta asemasta Euroopan unionin energiapolitiikassa saa energiapolitiikkaa käsittelevästä vihreästä kirjasta, jonka komissio hyväksyi tammikuussa 1995.
This Paper places the environment alongside security of supply and industrial competitiveness, as one of the three pillars on which European Union energy policy is to be founded.
Vihreässä kirjassa ympäristönsuojelu nähdään energianjakelun turvaamisen ja teollisen kilpailukyvyn ohella yhtenä niistä kolmesta peruspylväästä, joiden varaan Euroopan unionin energiapolitiikka tulisi rakentaa.
This has been taken further forward by the recent White Paper on Energy Policy, which will lead to several new initiatives addressing climate change and the traditional forms of energy sector pollution.
Lähtökohtaa on kehitetty edelleen energiapolitiikkaa käsittelevässä valkoisessa kirjassa, joka johtaa useisiin uusiin aloitteisiin ilmastonmuutosta ja energiaalan perinteisiä päästöjä koskien.
In this respect, the integration of environmental costs into energy costs is being further developed.
Tältä osin ympäristökustannusten sisällyttämistä energiakustannuksiin kehitetään edelleen.
In 1990 the Community launched a pilot action to improve energy management at regional and urban levels.
Vuonna 1990 yhteisö käynnisti pilottihankkeen alueiden ja kaupunkien energiahuollon parantamiseksi.
This action provides assistance in energy management to local authorities in regions, islands and in cities.
Hankkeen tarkoituksena on tarjota alueiden, saarien ja kaupunkien paikallisviranomaisille apua energiahuollossa.
Examples of instances where action was carried out are the Ionian Islands (Greece), the island of Bornholm (Denmark), the regions of Shropshire (UK); Donegal (Ireland); Alt Urgell (Spain) and Limousin (France), and the cities of Cremona (Italy), Leipzig and Mainz (Germany), and Manchester (UK).
Esimerkkejä hankkeeseen osallistuneista paikoista ovat Joonianmeren saaret (Kreikka), Bornholmin saari (Tanska), Shropshiren alueet (Yhdistynyt kuningaskunta), Donegal (Irlanti), Alt Urgell (Espanja) ja Limousin (Ranska) sekä Cremonan (Italia), Leipzigin ja Mainzin (Saksa) ja Manchesterin (Yhdistynyt kuningaskunta) kaupungit.
In this way, the action contributes to the integration of energy into local plans for sustain able development and supports local and regional environmental activities.
Hanke edistää energianäkökohtien sisällyttämistä paikallisiin kestävää kehitystä koskeviin suunnitelmiin ja tukee paikallisia ja alueellisia ympäristönsuojelu toimia.
Potentially important environmental benefits are likely to result from the CAP reform's agri-environmental action programme, which amongst other measures encourages farmers to produce less intensively.
Ympäristöhyödyt yhteisen maatalouspolitiikan uudistukseen liittyvästä maatalouden ympäristöohjelmasta ovat todennäköisesti huomattavia. Ohjelma kannustaa viljelijöitä muun muassa vähemmän voimaperäiseen tuotantoon.
However, of perhaps more immediate beneficial effect has been the reduction in price support levels and increased set-aside which have sent the clear signal to farmers to produce less and to start to reduce the volume and toxicity of chemical inputs.
Hintatukitasojen alentaminen ja kesannoinnin lisääminen ovat olleet viljelijöille selkeitä viestejä siitä, että tuotantoa tulee vähentää ja kemiallisten torjunta-aineiden määrää ja myrkyllisyystasoa alentaa. Näillä toimenpiteillä on saatu aikaan välittömiä vaikutuksia.
This is a clear example of how changing the price signals can be the most effective policy option in terms of short-term benefit to the environment.
Tämä esimerkki osoittaa, että hintasignaalien muuttaminen voi olla mitä tehokkain poliittinen keino ympäristölle edullisten vaikutusten aikaansaamiseksi lyhyellä aikavälillä.
While a turning point may have been reached in the CAP's relationship with environment policy considerations, there is still a long way to go before European agriculture can be viewed to be on the path towards sustainable development.
Vaikka YMP:n suhteessa ympäristöpolitiikkaan onkin ehkä tultu käännekohtaan, menee vielä pitkään ennen kuin Euroopan maatalouden voidaan katsoa olevan kestävän kehityksen tiellä.
For example, the effects of agriculture on water quantity and quality (in particular levels of nitrate and pesticide levels in groundwater) are issues still some way from being adequately addressed.
Esimerkiksi maanviljelyn vaikutukset veden määrään ja laatuun (erityisesti nitraatti- ja torjunta-ainepitoisuuksien taso pohjavedessä) ovat ongelma, johon ei ole vieläkään asianmukaisesti puututtu.
Organic farming is the focal point of Austria's sustainable agriculture objectives.
Luonnonmukainen viljely on Itävallan kestävän maatalouden tavoitteista tärkein.
Organic farming practices were introduced as early as 1920 in Austria.
Luonnonmukainen viljelymenetelmä otettiin maassa käyttöön jo vuonna 1920.
Now, due to growing consumer demand it is a widely accepted alternative to conventional farming both in production and market terms.
Nyt se on kuluttajien kasvavan kysynnän vuoksi laajalti hyväksytty vaihtoehto perinteiselle viljelylle sekä tuotannon että markkinoiden näkökulmasta.
A survey of Austrian farmers showed that motivations to introduce organic farming include lifestyle changes, increased nutritional and health consciousness, and an increase in illnesses, problems encountered with chemical plant protection inputs, predominantly fertilisers, soil fertility problems and sickness or fertility problems with farm animals.
Itävallan maanviljelijöistä tehty tutkimus osoittaa, että luonnonmukaiseen viljelyyn siirtymiseen kannustivat muun muassa elämäntyylin muutokset, ravinto-ja terveystietoisuuden lisääntyminen, sairauksien lisääntyminen, kemiallisista kasvinsuojeluaineista — pääasiallisesti lannoitteista — aiheutuneet ongelmat, maaperän hedelmällisyyttä koskevat ongelmat sekä karjaeläinten sairaudettai hedelmällisyysongelmat.
TOWARDS
KOHTI
Forestry: able development of the tourism sector.
Metsänhoito: jotka tulisi toteuttaa kestävän kehityksen mukaisesti.
Environmental issues such as drinking water availability and quality, bathing water quality and wildlife protection are all economic issues for the tourist industry in terms of its long-term sustainability.
Ympäristökysymykset, kuten juomaveden saanti ja sen laatu, uimaveden laatu ja luonnonsuojelu, ovat matkailuteollisuudelle myös taloudellisia kysymyksiä, sillä ne liittyvät alan pitkän aikavälin kestävyyteen.
"A more coherent approach is needed to link forestry issues and other EU policies such as the CAP, Regional Policy, together with particular instruments such as the Habitats Directive or atmospheric legislation".
"Metsänhoitoasioiden kytkemiseksi muihin EU-politiikan aloihin, kuten YMP:aan tai aluepolitiikkaan, erityisiin välineisiin, kuten elinympäristödirektiiviin tai ilmastoa koskevaan lainsäädäntöön, tarvitaan yhtenäisempi lähestymistapa."
In Finland, criteria and indicators for sustain­able forest manage­ment have been devel­oped at national level.
Suomessa on kehitetty kestävän metsänhoidon kriteerejä ja indikaattoreita kansallisella tasolla.
In 1995 a programme was launched to devel­op regional and local criteria and ecological and socio-economic indicators with a view to their application in strategic planning, sus­tainable forest man­agement and timber certification systems.
Vuonna 1995 käynnistettiin ohjelma alueellisten ja paikallisten kriteerien sekä ekologisten ja sosiaalis-taloudellisten indikaattorien kehittämiseksi ja niiden soveltamiseksi strategisessa suunnittelussa, kestävässä metsänhoidossa ja puutavaran sertifiointijärjestelmissä.
Current actions (e.g. in the research and atmospher­ic pollution areas) are likely to need reinforcement in view of undertakings made at Rio with regard to sustainable forestry development and further com­mitments stemming from a future Convention.
Nykyiset toimet (esimerkiksi tutkimuksen ja ilmansaasteiden aloilla) tarvitsevat todennäköisesti vahvistusta, kun otetaan huomioon Riossa metsänhoidon kestävän kehityksen osalta tehdyt sitoumukset sekä tulevasta yleissopimuksesta johtuvat myöhemmät sitoumukset.
The accession of Sweden and Finland, doubling the EU's forestry land cover, heightens the increased importance of this policy area.
Ruotsin ja Suomen liittyminen yhteisöön kaksinkertaisti EU:n metsämaiden pinta-alan, mikä korostaa entisestään metsäasioiden merkitystä.
Some Member States are currently attempt­ing to control mass tourism so as to pre­serve the environments upon which tourism thrives.
Joissakin jäsenvaltioissa pyritään hillitsemään massaturismia niiden luonnonympäristöjen suojelemiseksi, joista matkailualan menestyminen pohjimmiltaan riippuu.
Constraints on the over-exploitation of nature areas serve to ensure that new recreation develop­ments only take place in multi-use designated areas.
Rajoittamalla luonnonympäristöjen liiallista rasittamista varmistetaan, että uusia virkistystoimintoja harjoitetaan ainoastaan moninaiskäyttöön tarkoitetuilla alueilla.
Examples of this include the number of berths available for the construction of mari­nas, access to pleasure boating areas e.g. in Wadden Sea), and maximum lengths for forest paths in the Netherlands.
Esimerkkejä tästä ovat venesatamien rakentamiseen tarkoitettujen paikkojen määrä, pääsy huviveneilyalueille (kuten Wadden Sea) sekä metsäteille määrä tyt enimmäispituudet Alankomaissa.
Portugal and Austria recently completed studies on the impact of tourism on the environment, and on tourism and ini­tiatives for nature and environment protec­tion respectively.
Portugalissa ja Itävallassa on juuri valmistunut tutkimus matkailun vaikutuksista ympäristöön ja tutkimus matkailusta sekä luontoa ja ympäristön suojelua koskevista aloitteista.
"Evidence of some progress in integrating environment and tourism can be seen, but the objectives of the Fifth Programme and the measures and the instruments have not yet been implemented thoroughly or on time".
"Merkkejä jonkinlaisesta edistyksestä ympäristön sisällyttämisessä matkailuun on nähtävissä, mutta viidennen toimintaohjelman tavoitteita sekä tarvittavia toimenpiteitä ja välineitä ei ole vielä pantu täytäntöön kokonaisuudessaan tai riittävän ajoissa."
The challenge of sustainable development is already evident for the tourism sector in the increasing num­ber of EU citizens who are taking the quality of the environment into account in their choice of holiday destination.
Kestävän kehityksen haaste on osoittautunut matkailualalla ilmeiseksi, sillä yhä useammat EU-kansalaiset ottavat ympäristön laadun huomioon lomakohdetta valitessaan.
However, it is more than the rise of the eco-consumer that makes the case for the sustain-
Kestävän kehityksen saavuttamiseen matkailualalla tarvitaan kuitenkin enemmän kuin ekokuluttajien määrän lisääntyminen.
BROADENING THE RANGE OF ENVIRONMENT POLICY
VÄLINEIDEN
"Further strengthening of the shared responsibility approach will be important for the effective implementation of the Fifth Programme in the future".
"Yhteisvastuuseen perustuvan lähestymistavan lujittaminen on tärkeää viidennen toimintaohjelman tehokkaan toteutuksen kannalta tulevaisuudessa."
The Commission's General Consultative Forum on the Environment was set up at the beginning of 1994.
Komission ympäristöalan neuvoa-antava foorumi perustettiin vuoden 1994 alussa.
Consisting of 32 eminent personalities, its role is to advise the Commission on issues relating to sustainable development.
Foorumi koostuu 32 tunnetusta asiantuntijasta, ja sen tehtävänä on toimia komission neuvonantajana kestävään kehitykseen liittyvissä kysymyksissä.
Its main aim is to provide a place for consultation and dialogue between representatives of the various actors of the Fifth Programme.
Foorumi tarjoaa tilaisuuden keskinäiseen vuoropuheluun viidennen ympäristöohjelman eri toimijoiden edustajien välillä.
In 1995 it produced a set of principles of sustainable development and it has advised the Commission on the review process of the Fifth Programme.
Esimerkiksi vuonna 1995 foorumi laati joukon kestävän kehityksen periaatteita. Se on myös toiminut komission neuvonantajana viidennen ympäristöohjelman tarkistuksessa.
The Fifth Programme recognised that the EU would probably fall short of achieving sustainable development if environment policy was restricted to the environment policy regulator, whether at the EU, Member State, regional or local level.
Viidennessä ympäristöohjelmassa todetaan, ettei EU todennäköisesti onnistu saavuttamaan kestävää kehitys tä, jos ympäristöpolitiikka rajoittuu pelkästään ympäristölainsäädäntöön, tapahtuipa tämä sitten EU:n, jäsenvaltioiden, alueiden tai paikallisella tasolla.
It was up to others, outside the traditional environmental policy circles and at all levels, to take on board and integrate the concept of sustainable development into their actions of their own accord.
Kestävän kehityksen käsite tulisi ottaa käyttöön ja sisällyttää toimintaan myös perinteisten ympäristöpoliittisten piirien ulkopuolella.
For example, in Leicester in the UK, focus groups have been established under the Environment City work programme to address the needs of the city and develop projects which can contribute to a 30 year strategic plan to make the development in Leicester sustainable.
Paikallishallinnot ovat useissa jäsenvaltioissa kehittäneet kestävän kehityksen strategioita, jotka toteutetaan yhteistyössä paikallisyhteisöjen kanssa. Näiden strategioiden avulla ympäristö pyritään sisällyttämään paikallishallinnon politiikkoihin ja toimintoihin.
The Commission strongly supports such initiatives, in particular where EU-wide networking, such as the cooperation fostered by the Sustainable Cities Campaign, can help local players share and learn from each other's experiences
Strategiat ovat tulosta Rion konferenssin esityslistasta 21. jossa paikallisviranomaisia kehotettiin hyväksymään esityslistan paikallistason aloitteet vuoteen 1996 mennessä. nessä.
In several Member States, local government has developed sustainable development strategies through a partnership with all sectors of the local community.
Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan Leicesterissä on Environment City -työohjelman yhteydessä perustettu työryhmiä kartoittamaan kaupungin tarpeita ja kehittämään hankkeita, joilla voidaan muuttaa Leicesterin kehitys kestäväksi osana 30-vuotista toiminta suunnitelmaa.
These strategies, which aim to integrate the environment into local administrations' policies and activities, stem from the Rio Conference's Agenda 21 which called on local authorities to adopt, by 1996, Local Agenda 21 initiatives. tiatives.
Komissio tukee vahvasti tällaisia aloitteita erityisesti silloin, kun EU:n laajuiset verkot voivat auttaa paikallisia toimijoita jakamaan kokemuksiaan muiden kanssa ja oppimaan niistä. Onnistunut esimerkki tällaisesta verkostumisesta on kestävän kehityksen kaupungit -hanke (Sustainable Cities Campaign).
Those involved in the targeted sectors would need to start to think of the environment in terms of it being an economic asset as opposed to a restraint to growth.
Kohdealojen päätöksentekijöiden tulisi nähdä ympäristö ikään kuin taloudellisena omaisuutena, ei taloudellisen kasvun esteenä.
This would challenge farmers and agricultural policy officials, for example, to take a longer term view of the viability of the farming sector.
Tämä haastaisi maanviljelijät ja maa talouspolitiikasta vastaavat viranomaiset tarkastelemaan maataloussektorin kannattavuutta pitkällä aikavälillä.
Similarly, it would require product manufacturers to build environmental considerations into product design because it makes economic sense to waste less material resources and use less energy.
Tuotteiden valmistajat ottaisivat puolestaan ympäristönäkökohdat huomioon tuotesuunnittelussa, koska on myös taloudellisesti järkevämpää käyttää raaka-aineita ja energiaa säästeliäästi.
Only with this broad degree of acceptance could the sus tainable development process begin to take hold.
Kestävän kehityksen prosessi lähtee käyntiin ainoastaan, jos sen takana on tällainen laajaalainen sitoutuminen.
In conclusion, although many of the necessary mechanisms (e.g. interministerial and consultative groups) are now in place, there are signs that the necessary political commitment to make shared responsibility a reality may be lacking.
Vaikka monet tarvittavat mekanismit (kuten hallitusten väliset ja neuvoa-antavat työryhmät) ovat jo toiminnassa, vaikuttaa siltä, että poliittinen valmius sitoutua yhteisvastuuseen on vielä puutteellinen.
In this respect, it is widely believed that the concept of shared responsibility has yet to take hold and needs to be further developed.
Tältä osin onkin todettava, ettei yhteisvastuun käsite ole vielä täysin juurtunut ja että sitä tulee edelleen kehittää.
A number of initiatives to take the concept of shared responsibility forward have been undertaken since the Fifth Programme's inception.
Viidennen ympäristöohjelman käynnistyttyä on toteutettu joukko aloitteita yhteisvastuun käsitteen eteenpäin viemiseksi.
On one level there was a need to improve dialogue amongst and within Member State governments.
Toisaalta oli tarve parantaa vuoropuhelua jäsenvaltioiden hallitusten välillä ja niiden sisällä.
At another level, the participation in environmental decision
Toisaalta taas pidettiin ratkaisevana sitä. että teollisuus, liike-elämä, eturyhmät ja kansalaiset osallistuisivat päätöksentekoon ympäristöasioissa.
Broadening the range of environment policy instruments legislation, a broader mix of instruments needs to be developed and applied".
Käytettävissä olevien välineiden laajentaminen nön lisäksi ja sen täydennykseksi kehittää laajempi välineistö ja soveltaa sitä."
"There will be a continuing need for legislation to establish fundamental levels of environmental protection, to adhere to international commitments or to preserve the integrity of the internal marke.... however... in order to bring about substantial changes in current trends, practices and attitudes and to involve all sectors of society in line with the principle of shared responsibility, in addition to and complementary to
"Tarve lainsäädännön keinoin varmistaa ympäristönsuojelun perustaso, kansainvälisten sitoumusten noudattaminen tai sisämarkkinoiden yhtenäisyyden säilyttäminen tulee jatkumaan.... kuitenkin... jotta tämän hetkisissä kehityssuuntauksissa, käytännön toimissa ja asenteissa saataisiin aikaan olennaisia muutoksia ja jotta kaikki yhteiskunnan alat saataisiin yhdessä noudattamaan yhteisvastuun periaatetta, on tarpeen lainsäädän
The Fifth Programme developed the concept of broadening the range of policy instruments for the environment.
Käsite "ympäristöpoliittisten välineiden laajentaminen" kehitettiin viidennessä ympäristöohjelmassa.
If environmental objectives were achievable through alternative approaches to the traditional solution of legislation, then these alternatives should be promoted.
Jos ympäristötavoitteet on mahdollista saavuttaa perinteiselle lainsäädännölle vaihtoehtoisten lähestymistapojen kautta, näiden välineiden käyttöä tulee edistää.
Such approaches can prove to be less costly, can be easier to implement
Tällaiset lähestymistavat voivat osoittautua kustannuksiltaan alhaisemmiksi, niiden täytäntöönpaneminen
TOWARDS
KESTÄVÄÄ
S US Τ A Ι Ν Α Β I L Ι Τ Y tics is under way while cost-benefit analysis has become part and parcel of Commission proposals.
KEHITYSTÄ kehittäminen on käynnissä kustannus-hyötyarvioiden tultua erottamattomaksi osaksi komission ehdotuksia.
more quickly and effectively (e.g. fiscal incen­tives/disincentives) and can be achieved through greater consensus (e.g. through voluntary agree­ments).
saattaa olla nopeampaa ja tehokkaampaa (kuten verokannustimet/-jarruttimet) ja niistä voidaan saavuttaa laajempi yksimielisyys (kuten vapaaehtoiset sopimukset).
Some of these alternatives have been in increasing evidence in the three years since imple­mentation of the Fifth Programme began.
Jotkut näistä vaihtoehdoista ovat osoittautuneet erittäin käyttökelpoisiksi viidennen ympäristö ohjelman käynnistymistä seuranneiden kolmen vuoden aikana.
Market-based instruments are seen as the most important group of tools (from environmental taxes/charges to fiscal exemptions and adjustments) available for future action to 'get the prices right' by incorporating environmental costs into the price of goods and services.
Markkinaperusteiset ohjauskeinot, jotka ulottuvat ympäristöveroista ja -maksuista verovapautuksiin ja -helpotuksiin, ovat tärkeimpiä uusia työkaluja pyrittäessä "asettamaan hinnat oikein", niin että ympäristökustannukset sisältyvät tavaroiden ja palvelujen hintoihin.
Despite this, there has been very little progress on the development of such instruments at EU level.
Tästä huolimatta näiden välineiden kehittämisessä ei olla EU:n tasolla juurikaan edistytty.
And yet where such instru­ments have been introduced in Member States, they have often had an impressive effect.
Vuonna 1994 Euroopan unionin koheesiorahastosta osoitettiin ympäristöhankkeisiin lähestulkoon miljardi ecua.
Denmark, Finland, the Netherlands and Sweden have intro­duced a C027energy tax.
Tanskassa, Suomessa, Alankomaissa ja Ruotsissa on otettu käyttöön hiilidioksidi-/ energiavero.
In Denmark, before the introduc­tion of the tax, excise duties had already been imposed on ener­gy products.
Tanskassa energiatuotteista maksettiin valmisteveroa jo ennen veron säätämistä.
The Finnish carbon tax was split into a "fiscal" component with tax differentiation for diesel and petrol and a "carbon/energy" com­ponent.
Suomen hiilidioksidivero jaettiin "verotukselliseen" osaan, jonka määrä vaihtelee dieselöljyn ja bensiinin osalta, sekä "hiilidioksidi-/ener-giaosaan".
Retail sales of pesticides are taxed in Denmark and product taxes exist on plastic and paper bags and on CFG and halons.
Torjuntaaineiden vähittäiskauppa on Tanskassa veronalaista, ja muovija paperipusseille sekä kloorifluorihiilivedyille ja haloneille on määrätty valmisteverot.
In Sweden a fertiliser tax has been charged since 1984.
Ruotsissa on peritty lannoiteveroa vuodesta 1984.