natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the councils still did not constitute a genuine popularly elected tier of local government, although clearly interest groups now had a greater input into this level of decisionmaking.
Valtuustot eivät siltikään olleet todellinen kansan valitsema paikallistason hallintoporras, vaikka eturyhmien vaikutus tällä päätöksentekotasolla olikin selvästi aikaisempaa tuntuvampi.
Law 1235/1982 explicitly stated that the prefecture councils were a transitional institution to prepare the way for new tiers of local government (ibid.).
Laissa nro 1235/1982 säädettiin selkeästi lääninvaltaustojen olevan väliaikainen instituutio valmisteltaessa uusien paikallishdlinnon'tasojen käyttöönottoa (mt.).
Law 1622, passed in 1986, did provide for upgraded prefecture councils with 75 per cent of their members to be directly elected and 15-20 per cent to be chosen by interest groups.
Vuonna 1986 annetussa laissa nro 1622 säädettiin lääninvaltaustouudistaksesta: 75 prosenttia valtuutetuista valittaisiin suorilla vaaleilla ja loput 15-20 prosenttia valitsisivat eturyhmät.
However, when Nea Demokratia (ND, New Democracy) returned to power in 1989, the law was not implemented and they renewed the emphasis on centralization.
Nea Demokratia ("uusi demokratia") -puolueen palattua valtaan vuonna 1989 lain toimeenpanosta kuitenkin luovuttiin ja keskittämissuuntaus alkoi uudelleen.
When PASOK came back to power in 1993, they once again took up the decentralization programme.
PASOK-puolueen tultua uudelleen valtaan 1993 se tarttui jälleen hajautusohjelmaan.
The key change here was the upgrading of the prefectures to 'second-level territorial authorities' with the direct election of the prefects and the prefecture councils.
Tärkein muutos oli läänien ylentäminen "toisen portaan alueelliseksi hallintotasoksi", jonka johtaja ja valtuusto valittaisiin suorilla vaaleilla.
In October 1994 the prefects were elected for the first time.
Lokakuussa 1994 lääninjohtajat valittiin ensimmäistä kertaa.
The prefectures are now run by elected prefects and an elected prefectoral council.
Läänejä johtavat nyt vaaleilla valitat lääninjohtajat ja lääninvaltuustot.
Greece is the only country with a system of elected prefects, which, according to members of the Greek delegation to the Committee of the Regions, has been a complete success during the first four-year term.
Kreikka on ainoa valtio, jossa sovelletaan vaaleilla valittavien lääninjohtajien ("maaherrojen") järjestelmää, joka alueiden komitean kreikkalaisvaltauskunnan jäsenten mukaan on ollut täydellinen menestys ensimmäisen nelivuotiskauden aikana.
2.2.3 The Local Level (Demes) and (Koinotites)
Paikallistaso - kaupungit (demes) ja kunnat (koinotitesj
Greece was divided into municipalities after unification.
Kreikka jaettiin kaupunkeihin yhdistymisensä jälkeen.
In 1834 a total of 457 municipalities were established throughout the country.
Vuonna 1834 maahan perustettiin kaikkiaan 457 kaupunkia.
There were three types of municipalities, according to the size of their population: municipalities with a population of over 10,000; municipalities with a population of over 2,000; municipalities with a population of under 2,000.
Kaupunkityyppejä oli kolme väestömäärän mukaan: yli 10 000 asukkaan kaupungit; yli
223 (48.45 per cent) have a population of less than 5,000 inhabitants.
2 000 asukkaan kaupungit; alle 2 000 asukkaan kaupungit.
TABLE 4.1 Size of Greek Local Authorities
TAULUKKO 4.1 Kreikan paikallishallinnon yksiköiden koko
Number of local authorities
Paikallisyhteisöjen määrä
% of total number of authorities
Osuus yhteisöjen kokonaismäärästä
Up to 1,000 1,000-5,000 5,000-50,000 10,00050,000 50,000-100,000 over 100,000
~ alle 1 000 1 000-5 000 5 000-10 000 10 00050 000 50 000100 000 yli 100 000
Thus, local government in Greece has been extremely fragmented.
Kreikan paikallishallinto on siten ollut varsin pirstaleinen.
In 1981 there were around 6,000 local government units for a population of 9.7 million (Verney 1997).
Vuonna 1981 määrältään 9,7-miljoonaista väestöä varten oli noin 6 000 paikallishallinnon yksikköä (Vemey 1997).
There is also a monastic community of around 1,500 monks (in about twenty monasteries) on Mount Athos, which has administrative and economic autonomy.
Athosvuorella sijaitsee myös 1 500 munkin luostariyhteisö (noin 20 luostaria), joka on hallinnollisesti ja taloudellisesti autonominen.
In 1981 there were around 300 municipalities and 5,700 communes.
Vuonna 1981 kaupunkeja oli noin 300 ja kuntia 5 700.
Municipalities were supposed to have a minimum of 10,000 inhabitants and communes a minimum of 1,000.
Kaupungeissa on määrä olla vähintään 10 000 asukasta ja kunnissa vähintään 1 000.
However, over 3,000 communes had less than 500 inhabitants (ibid.).
Yli 3 000 kunnassa oli kuitenkin vain alle 500 asukasta (mt.).
It is obvious that these tiny communes could not possibly perform many of the functions allocated to them.
On selvää, etteivät nämä pienet kunnat pystyneet suorittamaan monia niille annetuista tehtävistä.
Instead, they became completely dependent on the prefecture.
Sen sijaan niistä tuli täysin riippuvaisia läänistä.
Indeed, in constitutional terms, the prefecture exercised an a priori legal control over their actions.
PASOKin uudistukset 1980luvulla lievensivät läänien paikallishallintoon kohdistamaa kontrollia.
The PASOK reforms of the 1980s curtailed prefectoral controls over local government, and the municipalities now send representatives to sit in the prefectoral councils.
Kaupungit lähettävät nyt edustajansa Iääninvaltaustoihin.
There were also attempts to strengthen democratic processes at the local level (Christofilopoulou 1987).
Myös paikallistason demokraattisia prosesseja pyrittiin vahvistamaan (Christofilopoulou 1987).
A new proportional electoral law was introduced to allow more representation of minority parties.
Uusi suhteellinen vaalitapa otettiin käyttöön, jotta vähemmistöpuolueiden edustus paranisi.
Neighbourhood councils were elected in Athens, Piraeus, and Salonika, while in the smaller towns municipal councils may decide to hold elections for community councils.
"Kaupunginosavaltaustoja valittiin Ateenassa, Pireuksessa ja Thessalonikissa, ja pienemmissä kaupungeissa kaupunginvaltuusto saattoi päättää vaalien järjestämisestä pienyhteisövaltaustojen valitsemiseksi.
These councils are purely advisory and have no resources of their own, but were meant to encourage grassroots involvement in decisionmaking.
Tällaiset valtuustot ovat puhtaasti neuvoa-antavia eikä niillä ole omia resursseja, mutta niiden tarkoitus on rohkaista kansalaisia osallistumaan päätöksentekoon.
However, the councils have become dominated by the political parties, while the general public has tended to be increasingly absent (ibid.).
Poliittiset puolueet ovat kuitenkin vähitellen hankkiutuneet valtaasemiin kyseisissä valtuustoissa, kun taas suuri yleisö on yhä enemmän alkanut vetäytyä niistä syrjään (mt.).
Other attempts have been made to encourage the voluntary amalgamation of some of the tiny communes. This has been largely unsuccessful.
Eri tavoin on pyritty edistämään eräiden pienten yhteisöjen vapaaehtoista yhteensulautumista.
establish themselves: development syndicates are voluntary associations of municipalities which form in order to obtain a special grant from the Public Investment Programme; planning contracts are drawn up between local authorities and public sector bodies with a view to coordinating the provision of a service or other aspect of a development programme; municipal enterprises are an attempt to develop a more flexible way of providing municipal services jointly with other entrepreneurs and outside the usual bureaucratic controls (ibid.).
Näissä pyrkimyksissä ei kuitenkaan yleensä ole onnistuttu. Eräät uudet instituutiot ovat kuitenkin vakiinnuttaneet asemansa: kehitysyhtymät ovat kaupunkien vapaaehtoisia liittoja, joita muodostetaan erityismäärärahojen saamiseksi julkisesta investointiohjelmasta (Public Investment Programme): suunnittelusopimuksia solmitaan paikallisviranomaisten ja julkislaitosten välillä palveluiden tai muiden kehitysohjelmaan kirjattujen tavoitteiden kœrdmoimiseksi; kuntayritysten avulla pyritään tarjoamaan kunnallisia palveluita entistä joustavammin yhdessä muiden yrittäjien kanssa soveltamatta tavanomaista byrokraattisia menettelyä (mt.).
Although these efforts at reform have been regarded by most commentators as piecemeal and failing to dent the excessive centralization of the Greek political system, one author has commented that 'nonetheless, there is an effort at a progressive democratization and devolution of powers to local councils and a potential for a radical developmental and participatory role of local authorities' (Christofilopoulou 1987: 10).
Vaikka useimmat huomioitsijat pitivät näitä uudistushankkeita hajanaisina ja kykenemättöminä vaikuttamaan Kreikan äärimmäisen keskitettyyn poliittiseen järjestelmään, erään kirjoittajan mukaan "kuitenkin vähitellen pyritään demokratisointiin ja vallan siirtämiseen paikallisille valtuustoille ja tarjoamaan paikallisviranomaisille suuria kehitysmahdollisuuksia ja vaikutusvaltaa" (Christofilopoulou 1987: 10).
Furthermore, the PASOK decentralization law of 1986 went much further and would have considerably strengthened local democracy and decentralised democratic planning but, unfortunately, was not implemented.
Lisäksi hajauttamista koskeva PASOK-puolueen ajama laki vuodelta 1986 olisi mennyt paljon pidemmälle, vahvistanut paikallisdemokratiaa merkittävästi ja hajauttanut demokraattisesti valvottua suunnittelua.
More than ten years of experience with voluntary cooperation between municipalities and communities, which began in the 1980s, was extremely valuable because it made people aware, especially in rural areas, that the problem of strengthening the municipalities must be tackled in a completely different way. In other words, communities and municipalities must be required to merge.
Yli kymmenen vuoden kokemus vapaaehtoisesta yhteistyöstä kaupunkien ja kuntien välillä - jota on tehty 1980-luvulta lähtien - oli erittäin arvokas, sille se sai ihmiset erityisesti maaseutualueilla tiedostamaan, että kysymystä kuntien aseman vahvistamisesta on käsiteltävä aivan uudella tapaa: kuntia ja kaupunkeja on vaadittava yhdistymään.
Central government legislation in 1997 created strong first-tier local government in Greece by merging municipalities and communities.
Valtiovallan toteuttama lainsäädäntö vuodelta 1997 loi Kreikan paikallishallintoon vahvan perustason sulauttamalla yhteen kaupunkeja ja kuntia.
The 457 municipalities and 5,318 communities are being merged to make 133 municipalities and 900 communities.
457 kaupunkia ja 5 318 kuntaa ollaan yhdistämässä 133:ksi kaupungiksi ja 900:ksi kunnaksi.
There have been no changes in the cities of Athens-Piraeus and Thessaloniki, or in Attica, since a uniform metropolitan administrative system is being set up for these areas.
Ateena-Pireusin ja Thessalonikin kaupunkien sekä Ättikan kohdalla ei ole tapahtunut muutoksia, sillä näitä alueita varten ollaan perustamassa yhtenäistä suurkaupunkien hallintojärjestelmää.
The municipalities and communities that will disappear by being subsumed into a larger municipality are recognized as geographical and administrative subdivisions of the new municipality, or 'municipal districts'.
Kaupungit ja kunnat, jotka lakkautetaan niiden liittyessä osaksi suurempaa kaupunkia, saavat aseman uuden kunnan maantieteellisenä ja hallinnollisena alayksikkönä, "kaupunki- tai kuntapiirinä".
These are decentralized administrative bodies, each of which has an elected local council.
Ne ovat hajautettuja hallintoyksikköjä, joista jokaisella on vaaleilla valittu paikallisvaltuusto.
Thus during the periods of dictatorship or disruption due to external or internal events, there could be no question of democratic institutions being able to function and of local authorities being freely elected by the people.
Diktataurin sekä ulkoisista tai sisäisistä tapahtumista johtavan hajaannuksen aikoina demokraattiset instituutiot eivät voi toimia eivätkä kansalaiset vapaasti valitapaikallisedustajia.
First-tier local government underwent radical reorganisation under a 1912 law which formally recognized local government.
Ensimmäisen portaan paikallishallintoa muutettiin perusteellisesti vuonna 1912 annetulla lailla, jossa paikallishallinto virallisesti tunnustettiin.
The basic change that took place at this time was the organizational and functional division of first-tier local government into urban and rural authorities, or municipalities and communities respectively.
Tärkein tuolloinen muutos oli ensimmäisen portaan paikallishallinnon jako organisatorisesti ja toiminnallisesti kaupunkien ja maaseutukuntien viranomaisiin eli kaupunkeihin ja kuntiin.
This system was a product of the political situation after Venizelos came to power with new policies and views that were liberal for his time.
Järjestelmä syntyi Eleutherias Venizelosin valtaantuloa seuranneessa poliittisessa tilanteessa. Hänen uudentyyppinen politiikkansa ja näkemyksensä olivat aikakaudelleen varsin liberaaleja.
The First Republic governments in Greece produced the democratic Constitution of 1927, in which the institution of local self-government was established as one of the most important types of administrative system.
Kreikan ensimmäisen tasavallan demokraattiset hallitukset muotoilivat vuoden 1927 demokraattisen perustuslain. Lain nojalla perustettiin paikallisen itsehallinnon järjestelmä, joka katsottiin erääksi tärkeimmistä hallintojärjestelmätyypeistä.
This Constitution did not remain in effect for a very long time, however, being revoked after the political changes of 1935.
Kyseinen perustuslaki ei kuitenkaan ollut voimassa kovin pitkään Se kumottiin vuoden 1935 poliittisten muutosten seurauksena.
During the period after the Second World War, a special commission drew up a Municipal and Community Code, which came into effect under Legislative Decree 2888/1954 on 11 July 1954.
Toisen maailmansodan jälkeen asetettiin erityisvaliokunta, joka laati kaupunki- ja kuntalain, joka tuli voimaan 11. heinäkuuta 1954 asetuksella nro 2888/1954.
This new code did not establish strong local government institutions, nor did it provide the economic means or resources for local authorities to carry out their duties properly.
Uudella lailla ei luota vahvoja paikallishallinnon instituutioita eikä myöskään annettu paikaUisviranomaisille taloudellisia välineitä tai resursseja suorittaa tehtäviänsä asianmukaisesti.
The code reflected the political climate of the time and was applied, subject to various amendments, until 1980.
Laki heijasti ajalleen tyypillistä pohitùsta ilmapiiriä. Sitä sovellettiin eri tavoin muutettuna aina vuoteen 1980.
After the fall of the junta and the change of political system in 1974, Greece was governed by New Democracy until 1981.
Sotilasjuntan kaaduttua ja poliittisen järjestelmän muutattaa 1974 Kreikkaa hallitsi Nea Demokratia (uusi demokratia) -puolue vuoteen 1981.
A new Constitution came into effect in 1975, which basically contained the same provisions as the 1927 Constitution on local selfgovernment, though these were obviously enhanced and adapted to be appropriate for the period after the seven-year junta.
Uusi perustuslaki tali voimaan 1975. Siihen sisältyivät pääasiallisesti samat paikallista itsehallintoa koskevat määräykset kuin vuoden 1927 perustuslakiin, vaikka niitä luonnollisesti paranneltiin ja muunneltiin ajanmukaisiksi seitsenvuotisen sotilasvallan jäätyä historiaan.
These provisions are still valid today.
Nämä määräykset ovat yhä voimassa.
During the same period a new Municipal and Community Code was drawn up (Law 1065/1980), which improved in certain respects on the 1954 code, but nevertheless was not appropriate to the prevailing situation.
Tuolloin laadittiin uusi luonnos kaupunki- ja kunnallislaiksi (laki nro 1065/1980). Siinä paranneltiin tietyiltä osin vuoden 1954 lakia, mutta ei kuitenkaan pystytty täysin vastaamaan ajan vaatimuksiin.
After PASOK came to power in 1981, the new government made important changes to the country's centralized system of government; it succeeded since 1994 in implementing a decentralized administrative system by transferring government responsibilities to second-tier local authorities, that is the prefectures, so that tasks are now carried out by elected autonomous prefectures as opposed to central government (see above).
PASOKin noustua valtaan vuonna 1981 sen muodostama uusi hallitus teki laajoja muutoksia maan keskusjohtoiseen hallintojärjestelmään. Vuonna 1994 sen onnistui toteuttaa hallintojärjestelmän hajauttaminen, jolloin hallinnollisia tehtäviä siirrettiin toisen portaan paikallisviranomaisille eli lääneille niin, että entisiä keskushallinnon tehtäviä suorittavat nyt vaaleilla valittavat autonomiset lääninelimet (vrt. edellä).
Finally, Law 2539/1997 introduced strong municipalities that will be able to take on responsibility for local affairs.
Lain nro 2539/1997 nojalla perustettiin vahvat kaupunkikunnat, jotka pystyvät ottamaan vastuun paikallisista asioista.
This means that the decentralized system is fully implemented.
Niinpä hajautetun järjestelmän voidaan katsoa toteutuneen täydellisesti.
THE PRACTICE OF LOCAL DEMOCRACY
PAIKALLISDEMOKRATIA KÄYTÄNNÖSSÄ
According to members of the Greek delegation to the Committee of the Regions, Greece has made great strides in this area over the past few years and, in practice, local democracy is now stronger than it has ever been.
Alueiden komitean kreikkalaisen valtuuskunnan jäsenten mukaan Kreikka on viime vuosina edistynyt huimaa vauhtia tällä alalla ja paikallisdemokratia on nyt käytännössä vahvempi kuin koskaan.
Government is no longer centralized.
Hallinto ei enää ole keskitetty.
The decentralized system is fully operational at local and prefectoral level, with power being exercised by bodies directly elected every four years on the basis of a secret ballot and universal suffrage.
Hajautettu järjestelmä on täysin toiminnassa paikallis- ja läänitasolla ja valtaa käyttävät elimet, jotka valitaan joka neljäs vuosi suorilla, yleisillä ja yhtäläisillä vaaleilla.
These are not central government authorities, but bodies of first-tier (municipalities and communities) and second-tier (prefectures) local government with separate legal personality.
Paikallisviranomaiset eivät ole valtiovaltaa edustavia viranomaisia vaan ensimmäisen (kaupungit ja kunnat) ja toisen (läänit) paikallishallintoportaan viranomaisia, jotka ovat itsenäisiä oikeushenkilöitä.
State powers at the centre (government and ministries) and in the regions have been restricted; the regions are the only discrete decentralized administrative branches of central government, run by a general secretary who is responsible for implementing government policy on regional issues.
Keskuksen (hallitus ja ministeriöt) ja alueiden valtaa on rajoitettu: alueet ovat valtionhallinnon ainoa hajautettu taso. Niitä johtaa pääsihteeri, joka vastaa hallituksen määräämän politiikan toteutuksesta alueellisissa asioissa.
There is no question that under the Greek Constitution (Article 82) the government determines and directs the general policies of the country, in accordance with the Constitution and the laws.
Kreikan perustuslaissa (82 artikla) säädetään selväsanaisesti, että hallitus päättää maan yleisestä politiikasta ja johtaa sftä perustuslain ja lainsäädännön mukaisesti.
Citizens have an absolute right to participate in politics at local and prefectoral level.
Kansalaisilla on ehdoton oikeus osallistua politiikkaan paikallis- ja läänitasolla.
Every four years all citizens who are legally entitled to vote may directly elect, by secret ballot: i) mayors, ii) members of municipal councils, iii) presidents of community councils, iv) prefects, v) members of prefectoral councils.
Äänioikeutetut kansalaiset valitsevat suorilla ja salaisilla vaaleilla joka neljäs vuosi a) kaupunginjohtajat b) kaupunginvaltuuston jäsenet c) kunnanjohtajat d) kunnanvaltuuston jäsenet e) lääninjohtajat sekä f) lääninvaltuuston jäsenet.
Any citizen who is eligible to vote and has reached the age of 21 on the date of the election may stand for election and vote for all the abovementioned offices of first-tier local government.
Kaikki äänioikeutetut ja vaalipäivänä vähintään 21 vuotta täyttäneet kansalaiset voivat asettaa ehdolle edellä mainittuihin paikallishallinnon ensimmäisen portaan toimiin.
Any citizen who is eligible to vote and has reached the age of 23 on the date of the election may stand for election and vote for the abovementioned offices of second-tier local government (prefectures).
Kaikki äänioikeutetut, vaalipäivänä vähintään 23 vuotta täyttäneet kansalaiset voivat asettaa ehdolle edellä mainittuihin paikallishallinnon toisen portaan (läänien) toimiin.
highly centralized system to one that now seems to be changing.
Edellä esitetystä kuvauksesta käy selvästi ilmi, että paikallisdemokratian käytäntö on Kreikassa kulkenut erittäin keskitetystä järjestelmästä järjestelmään, joka nyt näyttää olevan muuttamassa.
This is true at least in a formal sense.
Tämä pätee ainakin muotoseikkoihin.
However, it usually takes some time for institutional changes to influence political culture and practice.
Yleensä vie kuitenkin jonkin aikaa, ennen kuin institutionaaliset muutokset vaikuttavat poliittiseen kulttuuriin ja käytäntöön.
There is little data on citizens' attitudes to territorial government.
Kansalaisten suhtautumisesta aluehallintoon tiedetään hyvin vähän.
However, a survey conducted in the early 1990s and published in 1992 does reveal some of the attitudes of political, administrative and other key elites towards the functioning of the prefecture councils (Verney and Papageorgiou 1992). This survey suggested that the role played by councillors in their prefectures was chiefly determined by their other political posts, for example mayor or president of the local labour centre.
Vuonna 1992 julkaistu, 1990-luvun alussa suoritetta kyselytutkimus paljastaa kuitenkin joitakin asenteista, joita poliittisilla, hallinnollisilla ja muilla tärkeillä eliiteillä on lääninvaltaustojcn toimintaa kohtaan (Vemey & Papageorgiou 1992). Tutkimuksen tulosten mukaan näyttää siltä, että lääninvaltuutettajen rooliin vaikuttivat pääasiassa heidän muut poliittiset tehtävänsä, esimerkiksi kaupunginjohtajana tai paikallisen työllisyyskeskuksen johtajana toimiminen. Valtuutetut itse eivät pitäneet poliittista vaikutusvaltaansa kovinkaan suurena: 40,3 prosenttia piti sitä "keskivertona" ja 33,1 prosenttia "vähäisenä". Ryhminä, jotka vastaajien mielestä vaikuttavat "paljon" tai "hyvin paljon" läänin päivittäiseen elämään, pidettiin valtiotason puoluejohtajia (85,1 %), hallituksen ministereitä (69,4 %), lehdistöä (65,6 %), läaninjohtajia (61,1 %) ja parlamentin jäseniä (55,2 %). Vaikutusvalta-asteikon häntäpäässä olivat paikalliset puoluejohtajat CdR 222/98 (fi)
The councillors themselves did not rate their political influence very highly: 40.3 per cent thought it was 'medium', and 33.1 per cent thought it was 'small'.
(34,4 %), lääninvaltautetat (18,8 %) sekä korkean tason virkamiehet alue, lääni- ja paikallistasolla (14,2 %).
Those groups that had 'great' or 'very great' influence on the life of the prefecture were: national party leaders (85.1 per cent), government ministers (69.4 per cent), the press (65.6 per cent), the prefect (61.1 per cent), and members of parliament (55.2 per cent).
Huolimatta siitä, että läänien ja läänin poliitikkojen ja virkamiesten poliittisia vaikutusmahdollisuuksia pidettiin vähäisinä, 94,8 prosenttia oli eri mieltä väittämästä, jonka mukaan lääninvaltaustojen perustaminen oli virhe.
86 per cent believed this had led to more positive than negative results.
86 prosenttia vastaajista katsoi valtuustoilla olleen enemmän myönteisiä kuin kielteisiä vaikutuksia.
However, when asked to point out two successes and two failures of the councils, only 2 per cent indicated 'issues of popular participation and information' among the successes.
Pyydettäessä mainitsemaan esimerkit kahdesta valtuuston toimien onnistumisesta ja kahdesta epäonnistumisesta kuitenkin vain kaksi prosenttia mainitsi kansalaisten osallistumiseen ja tiedotukseen liittyvät asiat onnistaneiden joukossa.