natgillin/translations-raw huggingface dataset:
-4- changing Union, a debate on the future orientation of the objectives and adaptation of the instruments and procedures is necessary.
verkoston toimintaa. Tätä varten on lisättävä huomattavasti kulttuurien välistä ymmärtämystä ja myös taloudellista verkottumista.
stresses that the bulk of aid must continue to go to regions with a development deficit and major problems, in order to preserve the principles of cohesion and solidarity between the richer and poorer regions.
6 kehottaa ohjaamaan tulevaisuudessa edelleen valtaosan tukivaroista vähemmän kehittyneille ja suurimmista ongelmista kärsiville alueille ja näin pitämään yllä rikkaampien ja köyhempien alueiden yhteenkuuluvuuden ja solidaarisuuden periaatetta.
In future the rule must continue to be that, the more serious the development deficit, the greater the material support will need to be.
Myös tulevaisuudessa on noudatettava sääntöä, jonka mukaan taloudellista tukea on tarjottava sitä enemmän, mitä pahemmin kehitys on jäänyt jälkeen.
To this end, it will be essential to conduct a more detailed study of criteria used to date.
Tämän vuoksi on välttämätöntä tarkastella uudelleen tähän asti sovellettuja perusteita.
The aim is to promote competitiveness to ensure sustainable development creating long-term quality employment.
Tavoitteena on edistää kilpailukykyä, jotta varmistetaan pysyvää, laadukasta työllisyyttä luova kestävä kehitys.
This will underpin the prosperity of the EU as a whole in a context of global competition.
Näin edistetään koko EU:n menestystä maailmanlaajuisessa kilpailussa.
stresses that the future aid framework will need to be expanded in order to ensure that the needy regions - whether of the EU 15 or of the new member countries - can receive support.
7 korostaa, että tulevia tukipuitteita tulee laajentaa, jotta tukea voidaan myöntää sitä tarvitseville alueille sekä nykyisessä EU:ssa että uusissa jäsenvaltioissa.
This is politically expedient, as a virtual cessation of aid currently received would be enormously damaging to the sense of belonging and attachment to the EU in many regions.
Tämä on myös poliittisesti viisasta, sillä nykyisten tukitoimien lähes täydellinen lopettaminen vahingoittaisi pahasti yhteenkuuluvuuden tunnetta laajoissa osissa EU:ta.
But it is also appropriate: if the disparities of development and prosperity in the EU increase drastically as a result of enlargement, more funding, and not less, will be needed in order to pursue the objective of economic and social cohesion and take into account the developing concept of territorial cohesion.
Samalla se on myös asianmukaista: mikäli kehitys- ja hyvinvointierot EU:ssa laajentumisen myötä kasvavat jyrkästi, taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteluun sekä kehittyvän alueellisen yhteenkuuluvuuden huomioon ottamiseen tarvitaan enemmän varoja.
notes in this context that statistical changes in the regions do not mean that structural problems have gone away.
Euroopan tulevassa aluepolitiikassa taloudellisia tukia ei saa suunnata ainoastaan BKT-arvojen perusteella.
Material support provided under Europe's future regional policy must not be guided purely by GDP thresholds.
Pääkriteerin - alueellisen BKT:n vertailu EU:n keskiarvoon -ohella tulisi käyttää muitakin objektiivisia kriteerejä.
Further criteria capable of objective assessment should be adopted alongside the main indicator, regional GDP as a proportion of the EU average: remoteness/accessibility and demographic trends/sparsity of population for example, but also sectoral and regional deficits relevant to development, inter alia in the areas of training, innovation, research and development and industrial restructuring.
Näitä ovat esim. syrjäisyys/kulkuyhteydet ja väestönkehitys/harva väestörakenne, mutta myös kehityksen kannalta merkittävät alakohtaiset ja alueelliset kehitysvajeet koulutuksessa, innovaatiossa, tutkimus- ja kehitystoiminnassa sekä teollisuuden rakennemuutoksessa.
In so doing, attempts should be made to develop a system which makes it possible to classify clearly the relative needs of the different regions.
Tässä yhteydessä on pyrittävä kehittämään järjestelmä, joka mahdollistaa erilaisten alueiden tarpeiden yksiselitteisen luokittelun.
suggests that a new crisis intervention instrument be created, making it possible to use EU resources other than those earmarked for structural measures to react to sudden, unexpected, serious, structural crises which the affected regions would be unable to cope with on their own.
9 ehdottaa, että luodaan rakennerahastoista poikkeava uudenlainen kriisinhallintaväline, joka Euroopan unionin varoin mahdollistaisi nopean reagoinnin äkillisiin, yllättäviin ja vakaviin rakenteellisiin ongelmiin, joista asianomaiset alueet eivät yksin pysty selviytymään.
In the short term such crises frequently lead to disintegration of the regional economic structure with damaging long-term consequences.
Lyhyellä aikavälillä tällaiset ongelmat hajottavat usein alueellista talousrakennetta, millä on pitkäkestoisia kielteisiä vaikutuksia.
European regional policy must attempt to prevent such consequences and establish a good basis for rapid restructuring.
Euroopan aluepolitiikalla on yritettävä välttää tällaiset seuraukset ja luoda hyvät lähtökohdat nopealle rakennemuutokselle.
approaches, in order to create crystallisation points for economic development in thinly populated areas, which will grow into (strong) centres able to raise the prosperity level of the region concerned.
- 5 - tullen on erinomainen keino yhteenkuuluvuuden vahvistamiseksi. Samanaikaisesti kriisinhallintavälineen käyttöönotolla vahvistetaan komission roolia, sillä se tekisi päätökset yksittäisissä tapauksissa.
In the light of this, future regional policy must be coordinated with development strategies in the field of cross-border, inter-regional and trans-national cooperation, to ensure an improved coherence between sectoral and territorial approaches.
Tuleva aluepolitiikka on tästä syystä koordinoitava rajatylittävää, alueidenvälistä ja maidenvälistä yhteistyötä koskevien kehitysstrategioiden kanssa ja näin parannettava alakohtaisten ja alueellisten lähestymistapojen välistä yhtenäisyyttä.
In this connection, the work of the European Spatial Planning Observatory Network (ESPON) should be taken into account.
Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon Euroopan aluekehittämisen seurantaverkoston (Orate) työ.
suggests that Europe's future regional policy should use part of its - increased - resources for geographical integration at frontiers.
11 ehdottaa, että taloudellisen tukipolitiikan suhteen osa Euroopan aluepolitiikan lisääntyneistä varoista tulisi käyttää maantieteellisten raja-alueiden integroimiseen.
In order to deepen integration of the European Union in areas where the Member States, even more than elsewhere, have to grow together and show good neighbourliness, the regions at the borders between Member States - including islands and coastal borders - and at the Union's external borders should receive structural support.
Jotta EU:n yhdentymistä voitaisiin syventää siellä, missä tarve jäsenvaltioiden yhteenkasvamiseen ja hyviin naapuruussuhteisiin on suurin, tulisi jäsenvaltioiden välisille raja-alueille - saaret ja ranmkkorajat mukaan lukien -ja EU:n ulkoraja-alueille myöntää rakennetukea.
Programmes of a crossborder nature or, where a border region is involved, an inter-regional or trans-national nature, and which are, inter alia, intended to alleviate the separation of (coastal) frontiers, insularity or a region's remoteness, should receive support.
Tukea tulisi myöntää ohjelmille, jotka ovat rajatylittäviä tai - raja-alueen osallistuessa - alueiden välisiä tai valtioiden välisiä ja jotka mm. lieventävät (rannikko-) rajojen, saaristosijainnin tai syrjäisyyden erottavaa vaikutusta.
The undeniably positive experience accumulated in this area over a period of years should be reflected in Structural Fund support.
Tältä alalta jo vuosia saatuja kiistämättömän myönteisiä kokemuksia tulisi hyödyntää rakennerahastojen tuessa.
The European added value of such a reform, compensating for the disadvantages of border location and promoting good neighbourliness, is clear.
Sellaisella uudistuksella, jonka tarkoituksena on kompensoida rajasijainnin haitat ja edistää hyviä naapuruussuhteita, on ilmeistä eurooppalaista lisäarvoa.
in the light of this suggestion, advocates the development of mechanisms to tackle problems arising from divergent national structures and responsibilities.
12 kannattaa tämän ehdotuksen valossa sellaisten menetelmien kehittämistä, joilla ratkaistaan jäsenvaltioiden rakenteissa ja toimivallan jaossa ilmenevien erojen aiheuttamia ongelmia.
In particular efforts should be made to establish a legal framework for joint project administration, a joint budget for the resources available for measures and joint cost and financial plans.
Erityisesti olisi pyrittävä oikeudellisten puitteiden luomiseen hankkeiden yhteishallinnoinnille, yhteiseen määrärahojen hallintaan sekä yhteisiin kustannus- ja rahoitussuunnitelmiin.
The delegation of powers to regional or local level which might result would at the same time further the objectives of proximity to citizens and subsidiarity.
Tästä mahdollisesti seuraava toimivallan siirto alue- ja paikallistasolle palvelisi samanaikaisesti sekä kansalaisläheisyyttä että toissijaisuusperiaatetta.
suggests a reorientation of the Community initiatives. A key aim should be to promote outstanding achievements in research and in new technologies via cross-border, inter regional, trans-national and trans-continental joint ventures and to establish a system of networks of excellence.
Yhtenä keskeisenä tavoitteena tulisi olla merkittävien tieteen ja uuden teknologian saavutusten edistäminen rajatylittäviä sekä alueiden-, valtioiden- ja mannertenvälisiä yhteistyömuotoja käyttäen sekä huippuosaajien verkostojen luominen.
This Community initiative should try to ensure that the benefits of European inventiveness and of the innovative application of inventions are available to as many citizens of the Union in as many regions as possible.
Tällä yhteisöaloitteella olisi pyrittävä siihen, että eurooppalaisten keksintöjen ja niiden innovatiivisten toteutusten anti olisi mahdollisimman monella alueella mahdollisimman monen kansalaisen saatavilla.
It could also generate synergies between European research policy and regional policy, between which there has hitherto been too little coordination.
Sen avulla tulisi lisäksi luoda yhteisvaikutusta Euroopan tutkimus- ja aluepolitiikan välille, sillä näitä aloja on tähän asti koordinoitu puutteellisesti.
Clearly, an innovation of this kind would confer on the Commission an important role in future regional policy, and this would be welcome.
On selvää ja toivottavaa, että tällainen uudistus antaisi komissiolle merkittävän roolin tulevassa aluepolitiikassa.
regions have to satisfy on the global market, whilst also bearing in mind that the success of the stronger regions will make a significant contribution to the growth of the EU as a whole.
Samalla on kuitenkin taattava taloudellisesti vahvempien alueiden kilpailukyky maailmanmarkkinoilla, koska niiden menestyminen vaikuttaa huomattavalla tavalla koko EU:n kasvuun.
To this end, Community competition policy should, within the framework of the existing rules, step up checks on abuses and promote competitiveness.
Tässä suhteessa yhteisön kilpailupolitiikan tehtävänä on - nykyisen lainsäädännön puitteissa - vahvistaa väärinkäytökset estävää valvontaaja edistää kilpailua.
calls for Europe's future regional policy confidently to take on a role which in essence it has always had: promoting integration from the bottom up.
15 katsoo, että Euroopan tulevalle aluepolitiikalle tulisi antaa rohkeasti se tehtävä, joka sillä pohjimmiltaan jo aina on ollut: toimia ruohonjuuritasolta alkavan yhdentymisen moottorina.
It will be able to perform this task effectively if in the framework of its objectives, structures and programmes it does not lose sight of the principle of solidarity. Solidarity means reciprocity.
Tämän tehtävän toteuttaminen on helppoa, jos Euroopan uuden aluepolitiikan tavoitteiden, rakenteiden ja ohjelmien muodostamassa kokonaisuudessa muistetaan solidaarisuuden perusta: vastavuoroisuus.
announces its intention, over and beyond the scope of this opinion, of continuing to bring its expertise to bear on the debate on future regional policy; it will work together closely with the European Parliament and the Council on the development of policy, involving the regions of the applicant countries.
Komitea aikoo harjoittaa tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa ja sisällyttää ehdokasmaiden alueet mielipiteenmuodostukseen.
Brussels, 15 February 2001
Bryssel 15. helmikuuta 2001
Article 2 of the Treaty of Amsterdam confirms economic and social cohesion as an objective of the European Union.
Amsterdamin sopimuksen 2 artiklassa Euroopan unionin tavoitteeksi asetetaan taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus.
From this Agenda 2000 derived the task of making the Structural and Cohesion Funds more efficient. As a result, structural support has been concentrated and an attempt made to make the operation and administration of the Structural Funds simpler and more precise.
Agenda 2000:ssa tästä johdettiin tehtävä tehostaa rakenne-ja koheesiorahastoja, jonka seurauksena rakennetukia keskitettiin ja pyrittiin rakennerahastojen yksinkertaisempaan ja tarkempaan käyttöön ja hallintoon.
Against this background, the task of current European regional policy is to reduce development deficits as a contribution to the stability of the EU.
Tässä yhteydessä Euroopan nykyisen aluepolitiikan tehtävä on kehitysvajeiden poistaminen ja näin EU:n vakauden lisääminen.
Less affluent regions and regions facing structural problems are supported in their efforts to develop their potential and to pursue balanced and sustainable development.
Vähemmän vauraita tai rakenteellisista ongelmista - kärsiviä alueita tuetaan niiden pyrkimyksissä kehittää mahdollisuuksiaan ja edistää tasapainoista ja kestävää kehitystä.
The promotion of competitiveness and the boosting of the level of employment are key goals in this respect.
Tärkeimpinä tavoitteina tässä ovat kilpailukyvyn edistäminen ja työllisyyden lisääminen.
In the future, European regional policy will also have to pursue the goals of strengthening economic and social cohesion and promoting the overall harmonious development of the Community (Article 158 EC Treaty).
Myös tulevassa aluepolitiikassa on pyrittävä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseen, jotta edistettäisiin koko yhteisön sopusointuista kehitystä (perustamissopimuksen 158 artikla).
Strengthening the economic and social cohesion of the European Union and thus its ability to deal with future challenges requires an approach based on solidarity.
Taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen ja siten myös Euroopan unionin kestävän kehityksen vahvistaminen edellyttää yhteisvastuullista toimintaa.
This will be possible, however, only if future European regional policy is adapted to the challenges of the new era.
Tämä onnistuu kuitenkin vain, jos Euroopan tuleva aluepolitiikka sopeutetaan uuden ajan vaatimuksiin.
It will thus be necessary to rethink its relationship with the regional policies of the Member States and regions, to extend its remit and to adapt its specific objectives and instruments.
On siis arvioitava uudelleen sen suhdetta jäsenvaltioiden ja alueiden omiin aluepolitiikkoihin, laajennettava sen tehtäviä ja mukautettava sen konkreettiset tavoitteet ja välineet.
Two current processes pose fundamental challenges for future European regional policy. These are the processes of globalisation, on the one hand, and enlargement of the European Union on the other.
Kaksi ajankohtaista kehityskulkua asettaa Euroopan aluepolitiikalle perustavanlaatuiset haasteet: maailmanlaajuistuminen ja EU:n laajentuminen.
Globalisation sharpens competition between and within the world's major economic areas and places all the regions of the EU under pressure.
Maailmanlaajuistuminen kiristää kilpailua maailman suurten talousalueiden välillä ja niiden sisällä ja aiheuttaa paineita kaikille EU:n alueille.
The weak and very weak regions run the risk of falling further behind and the highly developed regions must make strenuous efforts to adjust if they are to secure their position in the world.
Heikot alueet ovat vaarassa jäädä yhä enemmän jälkeen, ja pitkälle kehittyneiden alueiden on osoitettava suurta sopeutumiskykyä varmistaakseen asemansa maailmassa.
The economic success of the EU as a whole depends on the success of efforts to achieve and maintain competitiveness.
Siitä, miten hyvin kilpailukyky onnistutaan säilyttämään tai saavuttamaan, riippuu EU:n taloudellinen selviytyminen kokonaisuutena.
Success -or failure - in leading-edge sectors will also determine the EU's potential prosperity and thus the resources which can be used for the objective of economic and social cohesion.
Onnistuminen tai epäonnistuminen edistyksellisimmillä taloussektoreilla vaikuttaa myös EU:n hyvinvointipotentiaaliin ja siten varojen määrään, jotka voidaan käyttää taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseen.
The process of enlargement is an investment in the future of the EU as an area of freedom, security and rule of law.
Laajentumisprosessi on sijoitus Euroopan unionin tulevaisuuteen alueena, joka perustuu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen.
The "acquis communautaire" places high demands on the applicant countries, which will be anything but easy to fulfil in political and social terms.
Yhteisön säännöstö asettaa hakijamaille kovat vaatimukset, joiden täyttäminen ei suinkaan ole poliittisesti ja yhteiskunnallisesti helppoa.
Even for the current EU Member States enlargement will be "no picnic"; it will lead to a drastic increase in demands for solidarity.
Mutta myöskään EU:n nykyisille jäsenvaltioille laajentuminen ei tule olemaan lastenleikkiä, sillä se vaatii entistä suurempaa valmiutta solidaarisuuteen.
In return, enlargement promises a rich reward: a continent of peace
Toisaalta laajentumisesta on luvassa myös runsaasti hyötyä: rauhaan ja hyvinvointiin perustuva manner, jolla uusien jäsenvaltioiden talouskasvu on nopeaa, mikä taas hyödyttää koko EU:n taloutta.
Future European regional policy, which, under the pressure of globalisation and enlargement, is repositioning itself, will have to take on a broader remit.
Euroopan aluepolitiikalla, jonka asema muuttuu maailmanlaajuistumisen ja laajentumisen paineessa, on tulevaisuudessa entistä laajempi tehtäväkenttä.
Its new, more far-reaching objective will be to develop EU integration in small ways, in citizens' everyday lives, at the grass roots.
Uutena, laajempana tavoitteena on syventää Euroopan yhdentymistä ruohonjuuritasolla, lähellä kansalaisia, heidän jokapäiväisessä elämässään.
The programme of future European regional policy should be bottom-up integration, and it should become a policy for the everyday, sustainable deepening of the European Union.
Euroopan tulevan aluepolitiikan ohjelmana tulisi olla ruohonjuuritasolta alkava yhdentyminen, ja sen olisi oltava Euroopan unionin jokapäiväisen ja kestävän syventämisen politiikkaa.
No other Community policy can tackle this task more effectively than regional policy.
Tätä tehtävää ei pystytä toteuttamaan millään muulla yhteisön politiikalla niin hyvin kuin aluepolitiikalla.
A future European regional policy which takes the objectives of integration and deepening seriously will do well to broaden its horizon and self-image first.
Mikäli yhdentymisen ja syventämisen tehtävä otetaan vakavasti, on Euroopan tulevan aluepolitiikan toiminta-alaa ja käsitystä sen roolista laajennettava.
Certainly, the distribution of financial support will continue to require close attention, but the future European regional policy must not be content with that.
Tukirahojen jakaminen on varmaan tulevaisuudessakin keskeisessä asemassa, mutta Euroopan tuleva aluepolitiikka ei saa rajoittua pelkästään siihen.
If solidarity is to be placed on a firm foundation, there must be stronger growth not only of economic interdependence but also of cross-cultural understanding.
Jotta saataisiin lujitettua yhteisvastuuta, on lisättävä huomattavasti taloudellista verkottumistaja myös kulttuurien välistä ymmärtämystä.
Europe's future regional policy will need to take this task seriously - and not treat it as an incidental.
Euroopan tulevassa aluepolitiikassa tälle tehtävälle on annettava keskeinen asema.
The EU's many programmes aimed at mutual understanding, cooperation and exchange must in future be harnessed to a greater extent for crossborder and inter regional/trans-national partnership and be presented as part and parcel of European regional policy.
EU:n lukuisia keskinäiseen tutustumiseen, yhteistyöhön ja vaihtoon suuntautuneita ohjelmia tulisi käyttää enemmän rajatylittävässä sekä alueiden ja valtioiden välisessä yhteistyössä, ja ne olisi sisällytettävä Euroopan aluepolitiikkaan.
The degree of cross-cultural understanding will be every bit as important in determining the success of the EU as the stability of the single currency.
Kulttuurien välisen ymmärtämyksen syvyys tulee vaikuttamaan EU:n onnistumiseen ainakin yhtä ratkaisevasti kuin yhteisvaluutan vakaus.
The time has gone where a deepening of the Community could be achieved by institutional or technocratic means alone.
Ne ajat ovat menneitä, jolloin yhteisön syventyminen voitiin saavuttaa ainoastaan institutionaalisin tai teknokraattisin keinoin.
By respecting a division of labour consistent with subsidiarity, using its own resources to establish cross-cultural understanding and firm European solidarity, future European regional policy will generate a very special European added value: it will help to strengthen a feeling of community among citizens, and it will create an awareness of the Union.
Noudattamalla Euroopan tulevassa aluepolitiikassa toissijaisuusperiaatteen mukaista työnjakoa sekä edistämällä sen omin keinoin kulttuurien välistä ymmärtämystä ja lujaa eurooppalaista yhteisvastuuta saadaan aivan erityistä eurooppalaista lisäarvoa: kansalaiset saadaan selkeämmin tiedostamaan keskinäinen yhteenkuuluvuutensa ja syntyy eräänlainen yhteisötietoisuus.
The political responsibility for these processes must rest mainly with the regional and local authorities.
Näiden prosessien poliittisina vastuutahoina voivat olla ennen muuta paikallis- ja alueviranomaiset, ja sopiva toteuttamistapa on rajatylittävien sekä alueiden ja valtioiden välisten yhteistyösuhteiden huomattava lisääminen.
These processes must take on a tangible form via a massive increase in crossborder and inter-regional/trans-national partnerships.
Laajentuva Euroopan unioni tarvitsee tällä alalla runsaasti uusia kumppanuuksia, ja olemassa olevia suhteita on elvytettävä.
If in the early stages of European unification the accent was on burying old enmities and overcoming mutual suspicions, now the emphasis can be placed on the traditional diversity of a Europe in the process of unification as a common source of strength and an asset, helping the Community to make its way in a competitive world.
Kun Euroopan yhdentymisprosessin alkuaikoina oli kyse vihamielisyyksien hautaamisesta ja vierauden voittamisesta, niin nyt yhdentyvän Euroopan perinteinen moninaisuus voidaan kokea yhteisinä voimavaroina, rikkautena ja yhteisön menestyksen perustana kilpailun leimaamassa maailmassa.
In the light of the Treaties and of the challenges facing Europe, future European regional policy must visibly be concerned with the development of all regions.
Tämän saavuttamiseksi on välttämätöntä asettaa tavoitteet uudelleen ja mukauttaa välineitä ja menettelyjä.
Unlike the previous enlargement round, the forthcoming enlargements will mean the development disparities between the regions of the European Union once again growing much wider than they are in 2000.
Tuleva liittymisprosessi johtaa toisin kuin edellinen laajentumisvaihe siihen, että kehitystasoerot Euroopan unionin alueiden välillä kasvavat selvästi vuoteen 2000 verrattuna.