natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The questions were raised in proceedings between Mr and Mrs Gregg and the Commissioners of Customs & Excise ('the Commissioners'), concerning application of a VAT exemption provided for in Schedule 9, Group 7, item 4, of the Value Added Tax Act 1994 ('the VAT Act 1994'), transposing Article 13A(l)(b) and (g) of the Sixth Directive. The VAT and Duties Tribunal is asking essentially whether Article 13A(1) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the terms 'other duly recognised establishments of a similar nature' and 'other organisations recognised as charitable by the Member State concerned', which appear in subparagraphs (b) and (g) of that provision respectively, exclude from that exemption natural persons running a business.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovai Jennifer ja Mervyn Gregg sekä Commissioners of Customs & Excise (jäljempänä Commissioners); asia koskee Value Added Tax Act /W:n (vuoden 1994 arvonlisäverolaki, jäljempänä vuoden 1994 VAT Act), liitteessä 9 olevan 7 ryhmän 4 kohdassa, jolla pantiin täytäntöön kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b ja g alakohta, säädetyn arvonlisäverosta vapautuksen soveltamista. Kansallinen luomioistuin tahtoo selvittää, onko kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohtaa tulkittava siten, että sen b alakohdassa käytetyllä ilmaisulla "muut asianmukaisesti hyväksytyt vastaavanlaiset laitokset" ja sen g alakohdassa käytetyllä ilmaisulla "muut kyseisen jäsenvaltion luonteeltaan yhteiskunnallisiksi tunnustamat laitokset" rajataan yritystoimintaa harjoittavat luonnolliset henkilöt vapautusten ulkopuolelle.
Mr and Mrs Gregg, who wish to benefit from the right to deduct VAT, maintain that the activities involved in running their nursing home are taxable.
Jennifer ja Menyn Gregg, jotka ovat yhtiömiehinä Pohjois-Irlannin oikeuden mukaan perustetussa partnership-yhtiössä. pitävät Pohjois-Irlannissa hoitokotia, jota ei ole hyväksytty Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuden mukaiseksi yhteiskunnalliseksi laitokseksi.
Mr and Mrs Gregg, who are in business as a partnership under the law of Northern Ireland, run a nursing home there which is not recognised as a charity under United Kingdom law.
Jennifer ja Mervyn Greggin systemaattisena tavoitteena partnership-yhtiön yhtiömiehinä on, että partnership tuottaa voittoa.
Partnerships in Northern Irish law have no legal personality and consequently it is the partners, not the partnership, who are jointly and severally liable for all debts and liabilities, including VAT.
Pohjois-Irlannin oikeuden mukaan parnershipyhtiöt eivät ole oikeushenkilöitä, eivätkä veloista ja velvoitteista ole vastuussa partnership-yhtiöt.
It should be observed at the outset that, according to settled case-law of the Court, the terms used to describe the exemptions envisaged by Article 13 of the Sixth Directive are to be
Jennifer ja Mervyn Gregg haluavat saada hyväkseen vähennysoikeuden ja väittävät, että
the services covered by the exemption are to be interpreted strictly.
toimeen, mutta että muissa tapauksissa myös luonnolliset henkilöt voisivat vedota tähän etuun.
interpreted strictly since these constitute exceptions to the general principle that VAT is to be levied on all services supplied for consideration by a taxable person.
heidän hoitotoimintansa yhteydessä harjoitettu liiketoiminta on veronalaista.
Furthermore, although it is true that the exemptions are granted in favour of activities pursuing specific objectives, most of the provisions also define the bodies which are authorised to supply the exempted services and those services are not defined by reference to purely material or functional criteria.
Tätä tulkintaa ei voida kumota sillä seikalla, että vapautuksen alaan kuuluvia toimia suorittavan taloudellisen toimijan ominaisuutta ja henkilöllisyyttä koskevia erityisiä edellytyksiä on tulkittava suppeasti.
The terms 'establishment' and 'organisation' are in principle sufficiently broad to include natural persons as well.
Aluksi on huomautettava, että yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kuudennen direktiivin 13 artiklassa tarkoitettujen vapautusten kuvailemiseen käytettyjä käsitteitä on tulkittava suppeasti, koska ne ovat poikkeuksia yleisestä periaatteesta, jonka mukaan kaikesta verovelvollisen ansaintatarkoituksessa luovuttamasta tavarasta ja suorittamasta palvelusta kannetaan arvonlisäveroa.
It may be added that none of the language versions of Article 13A of the Sixth Directive includes the term 'legal person', which would have been clear and unambiguous, instead of the abovementioned terms.
On todettava, että kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan minkäänkieliseen versioon ei sisälly yllämainittujen käsitteiden sijasta ilmaisua oikeushenkilö, joka olisi ollut selvä ja yksiselitteinen.
It may be inferred that, in employing those terms, the Community legislature did not intend to confine the exemptions referred to in that provision to the activities carried on by legal persons, but meant to extend the scope of those exemptions to activities carried on by individuals.
Tämä seikka puhuu sen puolesta, että yhteisön lainsäätäjän tavoitteena ei ollut näitä käsitteitä käyttämällä rajoittaa tässä säännöksessä tarkoitettuja vapautuksia ainoastaan oikeushenkilöiden toimintaan, vaan sen tarkoituksena oli ulottaa näiden vapautusten soveltamisala yksityisten liiketoimiin.
The terms *body' or Organisation' are used in some provisions of Article 13A(1) of the Sixth Directive whilst in others the activity in question is described by reference to individuals in their professional capacity, such as the medical and paramedical professions (under (c)), dental technicians (under (e)), and teachers giving private tuition (under (j)).
Lisäksi vaikka vapautukset koskevatkin toimintoja, joilla pyritään tiettyihin tavoitteisiin, suurimmassa osassa näitä säännöksiä täsmennetään myös ne taloudelliset toimijat, joilla on lupa tarjota verosta vapautettuja palveluja, ja että vapautuksia ei määritellä viittaamalla pelkästään aineellisiin ja toiminnallisiin käsitteisiin.
That interpretation, to the effect that the terms 'establishment' and Organisation' do not refer only to legal persons, is, in particular, consistent with the principle of fiscal neutrality inherent in the common system of VAT and in compliance with which the exemptions provided for in Article 13 of the Sixth Directive must be applied.
Tämä tulkinta, jonka mukaan käsite "laitos" ei kuvaa ainoastaan oikeushenkilöitä, on yhdenmukainen yhteiseen arvonlisäverojärjestelmään kuuluvan verotuksen neutraalisuuden periaatteen kanssa, jota noudattaen kuudennen direktiivin 13 artiklan mukaisia vapautuksia on sovellettava.
However, it cannot be inferred from the fact that Article 13A(1) of the Sixth Directive mentions different categories of economic operators that the exemptions provided for in that provision are confined to legal persons where it refers expressly to activities undertaken by 'establishments' or Organisations', whilst in other cases an exemption may also be claimed by natural persons.
Kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan tietyissä säännöksissä käytetään käsitettä "laitos", kun taas toisissa säännöksissä toimintaan viitataan luonnollisia henkilöjä koskevilla ammattinimikkeillä kuten lääketieteelliset ammatit ja avustavan hoitohenkilöstön ammatit (c alakohta), hammasteknikot (e alakohta) ja opettajan antamat yksityisoppitunnit (j alakohta).
That interpretation is not affected by the fact that the specific conditions concerning the status or identity of the economic operator performing
Kuitenkin siitä seikasta, että kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohta sisältää erilaisia nimityksiä siinä mainituista taloudellisista toimijoista, ei voida päätellä, että tässä säännöksessä säädetyt vapautukset koskisivat ainoastaan oikeushenkilöitä niissä tapauksissa, joissa tässä säännöksessä viitataan nimenomaisesti jonkin laitoksen suorittamaan
The principle of fiscal neutrality precludes, inter alia, economic operators carrying on the same activities from being treated differently as far as the levying of VAT is concerned.
Verotuksen neutraalisuuden periaatteen vastaista on, että samanlaista toimintaa harjoittavia taloudellisia toimijoita kohdellaan arvonlisäverotuksessa eri tavoin.
It follows that that principle would be frustrated if the possibility of relying on the benefit of the exemption provided for activities carried on by the establishments or organisations referred to in Article 13A(l)(b) and (g) was dependent on the legal form in which the taxable person carried on his activity.
Tämän johdosta kyseistä periaatetta rikottaisiin, jos mahdollisuus vedota 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b ja g alakohdassa mainittujen laitosten toiminnoille säädettyyn verosta vapautukseen riippuisi verovelvollisen harjoittaman toiminnan oikeudellisesta muodosta.
'Article 13A(1) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment is to be interpreted as meaning that the terms 'other duly recognised establishments of a similar nature? and 'other organisations recognised as charitable by the Member State concerned'', which appear in subparagraphs (b) and (g) of that provision respectively, do not exclude from that exemption natural persons running a business.'
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY13 artiklan A kohdan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että sen b alakohdassa käytetyllä ilmaisulla "muut asianmukaisesti hyväksytyt vastaavanlaiset laitokset* ja sen g alakohdassa käytetyllä ilmaisulla "muut kyseisen
He proposed that the Court confine its reply to the first question and give the following ruling:
Julkisasiamies G. Cosmas on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 17 päivänä marraskuuta 1998.
Preliminary ruling (Article 70 of the Act of Accession of Austria — Secondary residences Procedure relating to the acquisition of immovable property in the Tyrol Concept of existing legislation) (Fifth Chamber) mbH (hereinafter 'Beck') and Bergdorf Wohnbau GmbH (hereinafter 'Bergdorf), on the other, concerning the sale by Bergdorf to Beck of a flat at Fieberbrunn, in the Tyrol, by contract dated 14 October 1983 and notarised by Dr Hacker (hereinafter 'the transaction in dispute').
Landesgrundverkehrsreferent nosti 28.3.1994 vuoden 1983 Tiroler Grundverkehrsgesetzin säännösten nojalla, sellaisena kuin kyseinen laki oli muutettuna vuoden 1991 lain säännöksillä, Landesgericht Innsbruckissa kanteen sen vahvistamiseksi, että riidanalainen luovutus on mitätön.
By order of 28 August 1997, the Austrian Oberster Gerichtshof (Supreme Court) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 70 of the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded.
Oberster Gerichtshof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 28.8.1997 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan 70 artiklan tulkinnasta.
On 28 March 1994 the Landesgrundverkehrsreferent brought an action on the basis of the Tiroler Grundverkehrsgesetz of 1983 (Tyrol Law on the acquisition and sale of land, 'the TGVG 1983'), as amended by the 1991 Law, before the Landesgericht (Regional Court), Innsbruck, for a declaration that the transaction in dispute was void.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa kantajana on Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler Landesregierung (kiinteistöjen ostoa ja myyntiä valvova Tirolin osavaltion virkamies, jäljempänä Landesgrundverkehrsreferent) ja vastaajina ovat Beck Liegenschaftsverwaltungsgesellschaft mbH (jäljempänä Beck) ja Bergdorf Wohnbau GmbH (jäljempänä Bergdorf) ja jossa on kysymys julkisen notaarin Karl Hackerin luona 14.10.1983 tehdyllä kauppakirjalla tehdystä kaupasta, jossa Bergdorf myi Beckille Fieberbrunnissa.
By its question, the Oberster Gerichtshof essentially asks whether the concept of existing
Tirolissa sijaitsevan asunnon (jäljempänä riidanalainen luovutus).
That question was raised in proceedings between the Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler Landesregierung (an official of the Land of Tyrol responsible for monitoring the legality of transactions for the purchase or sale of immovable property; hereinafter 'the Landesgrundverkehrsreferent'), on the one hand, and Beck Liegenschaftsverwaltungsgesellschaft
Kansallinen tuomioistuin haluaa kysymyksellään ennen kaikkea tietää, kattaako liittymisasiakirjan 70 artiklassa tarkoitetun voimassaolevan lainsäädännön käsite vuoden 1996 TGVG:n 40 §:n 2 ja 5 kohdan kaltaiset säännökset, jotka on annettu liittymispäivän jälkeen ja joissa säädetään, että ennen liittymistä tehtyihin luovutuksiin sovelletaan edelleen lainsäädäntöä, jonka mukaan hallintoviranomaisilla on oikeus saada vahvistetuksi kiinteistökauppojen mitättömyys tuomioistuimissa, kun tämä lainsäädäntö oli voimassa jo liittymispäivänä mutta sen jälkeen on vahvistettu, että se on ristiriidassa perustuslain kanssa ja että sitä ei saa soveltaa vireillä olevissa oikeudenkäyntiasioissa.
While, in principle, it is for the national court to determine the content of existing legislation regarding secondary residences on 1 January 1995, it is for the Court of Justice to provide that court with guidance on interpreting the Community concept of 'existing legislation' in order to enable it to do so.
toimivaltaan, yhteisöjen tuomioistuimen on tämän määrittämistehtävän mahdollistamiseksi esitettävä kansalliselle tuomioistuimelle ne perusteet, joiden mukaisesti yhteisön oikeuden käsitettä "voimassaoleva lainsäädäntö" tulkitaan.
legislation, within the meaning of Article 70 of the Act of Accession, covers provisions such as Section 40(2) and (5) of the TGVG 1996, which were adopted after the date of accession and which provide that legislation already in force on that date — but since declared unconstitutional and inapplicable in the proceedings in progress — which confers on administrative authorities the right to bring an action to have sales of immovable property declared void is to continue to apply to transactions concluded before accession.
Mikään näistä Landesgrundverkehrsreferentin, Itävallan hallituksen ja komission väitteistä ei kuitenkaan kumoa sitä olettamaa, jonka mukaan kansallisten tuomioistuinten esittämillä ennakkoratkaisukysymyksillä oletetaan olevan merkitystä asian ratkaisemisen kannalta ja josta voidaan poiketa ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa silloin, jos on ilmeistä, että kansallisen tuomioistuimen pyytämällä yhteisön oikeuden tulkitsemisella ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin, tai jos ongelma on pelkästään hypoteettinen taikka jos yhteisöjen tuomioistuimella ei ole tiedossaan niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka ovat tarpeellisia hyödyllisen vastauksen antamiseksi yhteisöjen tuomioistuimelle esitettyihin kysymyksiin. Yhteisöjen tuomioistuin on muissa tapauksissa periaatteessa velvollinen vastaamaan yhteisön oikeussääntöjen tulkinnasta sille esitettyihin ennakkoratkaisukysymyksiin.
The first point to note is that, since the rule in Article 70 of the Act of Accession is laid down by way of derogation, it should in principle be applied solely in the case of national legislation which, in the absence of that rule, would as such be incompatible with Community law.
Aluksi on täsmennettävä, että koska liittymisasiakirjan 70 artikla on luonteeltaan poikkeussääntö, sitä sovelletaan pääsääntöisesti ainoastaan sellaisissa tapauksissa, joissa kansalliset oikeussäännöt olisivat ilman tällaista määräystä itsessään yhteensoveltumattomia yhteisön oikeuden kanssa.
Thus, before addressing the question whether or not Section 40(2) and (5) of the TGVG 1996 constitutes existing legislation regarding secondary residences at the time of Austria's accession to the European Union, the national court must first ascertain that, subject to the application of Article 70 of the Act of Accession, those provisions are contrary to a rule of Community law.
Siten ennen sen tutkimista, onko vuoden 1996 TGVG:n 40 §:n 2 ja 5 momentin säännökset katsottava sellaiseksi vapaa-ajan asuntoja koskevaksi lainsäädännöksi, joka oli voimassa Itävallan tasavallan liittyessä Euroopan Unioniin, kansallisen tuomioistuimen on täytynyt edeltä käsin todeta, että nämä säännökset ovat yhteisön oikeuden jonkin oikeussäännön vastaisia, jollei liittymisasiakirjan 70 artiklaa sovelleta.
That appraisal, which is a matter for the national court, in any event goes beyond the scope of the question referred to the Court for a preliminary ruling.
Tämän seikan tutkiminen kuuluu kuitenkin kansallisen tuomioistuimen toimivaltaan, eikä ennakkoratkaisukysymys missään tapauksessa kata tämän seikan tutkimista.
There is not enough force in any of the arguments of the Landesgrundverkehrsreferent, the Austrian Government or the Commission to rebut the presumption of relevance attaching to questions referred by the national courts for a preliminary ruling. That is possible only in exceptional cases, where it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or to its purpose, or where the problem is hypothetical and the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
Tässä tapauksessa ennakkoratkaisupyynnössä esitetään ne kansallista oikeutta koskevat syyt, joiden vuoksi kansallinen tuomioistuin on katsonut, että se kysymys, onko Landesgrundverkehrsreferentillä oikeus nostaa kanne kiinteistön luovutuksen mitättömyyden vahvistamiseksi tuomioistuimessa, eli kysymys, josta pääasian ratkaisu riippuu, on ratkaistava vuoden 1996 TGVG:n 40 §:n 2 ja 5 momentin perusteella.
Save for such cases, the Court is, in principle, required to give a ruling on questions concerning the interpretation of Community law.
Tähän lakiin ja erityisesti sen 11 ja 14 pykäliin sisältyvien säännösten tarkoituksena on estää vapaa-ajan asunnon hankkiminen.
The concept of existing legislation within the meaning of Article 70 of the Act of Accession, which it is for the national court to apply, is based on a factual criterion, so that its application does not require an assessment of the validity in domestic law of the national provisions at issue.
On todettava, että sovellettaessa liittymisasiakirjan 70 artiklaan sisältyvää käsitettä ■voimassaoleva lainsäädäntö", jonka soveltaminen kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle, merkityksellistä on kyseisen lainsäädännön sisältö, joten tämän käsitteen soveltaminen ei edellytä kyseisten kansallisten säännösten pätevyyden arviointia sisäisessä oikeudessa.
Thus, any rule regarding secondary residences which was in force in Austria at the date of accession is, in principle, covered by the derogation laid down in Article 70 of the Act of Accession.
Niinpä jokaiseen vapaa-ajan asuntoja koskeneeseen oikeussääntöön, joka oli voimassa Itävallan tasavallan liittymispäivänä, sovelletaan lähtökohtaisesti liittymisasiakirjan 70 artiklassa määrättyä poikkeusta.
In the present case, the order for reference sets out the grounds of domestic law which led the national court to consider that the question concerning the right of the Landesgrundverkehrsreferent to bring an action for a declaration that a land transaction is void — the point on which the case before the national court turns — must be decided on the basis of Section 40(2) and (5) of the TGVG 1996. That Law contains provisions, Sections 11 and 14 in particular, designed to prevent the establishment of secondary residences.
Kun otetaan huomioon kansallisen tuomioistuimen omien tehtäviensä mukaisesti määrittämät tosiseikat ja oikeussäännöt, joiden paikkansapitävyyttä yhteisöjen tuomioistuimen ei kuulu tutkia, ei vaikuta siltä, että liittymisasiakirjan 70 artiklassa olevan "voimassaolevan lainsäädännön" käsitteen tulkitsemisella ei olisi mitään yhteyttä pääasiaan tai että ongelma olisi hypoteettinen taikka että yhteisöjen tuomioistuimella ei olisi tiedossaan hyödyllisen vastauksen antamiseksi tarpeellisia tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja.
In proceedings for a preliminary ruling, it is for the courts of the Member State concerned to assess the temporal effects of declarations of unconstitutionality made by the constitutional court of that Member State.
Ennakkoratkaisumenettelyssä kyseisen jäsenvaltion tuomioistuinten on arvioitava, millaisia ajallisia vaikutuksia on sellaisilla tämän jäsenvaltion valtiosääntötuomioistuimen ratkaisuilla, joissa kansallinen lainsäädäntö todetaan perustuslain vastaiseksi.
Against that factual and legislative background, so defined by the national court and the accuracy of which is not a matter for this Court to ascertain, it does not appear that the interpretation of the concept of 'existing legislation' within the meaning of Article 70 of the Act of Accession is wholly unrelated to the main action, or that the problem is hypothetical, or that the Court lacks the factual or legal material necessary to give a useful answer.
Vaikka Itävallan liittymispäivänä eli 1.1.1995 voimassa olleen vapaa-ajan asuntoja koskevan lainsäädännön sisällön määrittäminen kuuluu lähtökohtaisesti kansallisen tuomioistuimen
Any measure adopted after the date of accession is not, by that fact alone, automatically excluded from the derogation laid down in Article 70 of the Act of Accession.
Kaikki säännökset, jotka on annettu liittymispäivän jälkeen, eivät ole pelkästään antamispäiviensä vuoksi ilman muuta suljettu pois liittymisasiakirjan 70 artiklaan sisältyvän
It follows that, if the provisions of Section 40 of the TGVG 1996 were deemed to have as their sole purpose the maintenance of rules which were in force on 1 January 1995, they would have to be covered by the derogation introduced by .Article 70 of the Act of Accession.
Tästä seuraa, että jos vuoden 1996 TGVG:n 40 artiklan säännösten ainoana vaikutuksena olisi 1.1.1995 sovellettujen oikeussääntöjen voimassapitäminen. niihin olisi katsottava voitavan soveltaa liittymisasiakirjan 70 artiklaan sisältyvää poikkeusta, poikkeusjärjestelyn soveltamisalasta.
'The concept of existing legislation, within the meaning of Article 70 of the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded, covers provisions adopted after the date of accessum which are in substance identical to the legislation previously in force or limited to reducing or eliminating an obstacle to the exercise of Community rights and freedoms in the earlier legislation.'
Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakujan 70 artiklaan sisältyvä käsite "voimassaoleva lainsäädäntö" kattaa sellaiset liittymispäivän jälkeen annetut säännökset, jotka olennaisilta osutaan vastaavat kyseisenä päivänä voimassa ollutta lainsäädäntöä tai joilla vain väljennetään tai poistetaan tähän lainsäädäntöön sisältyneitä rajoituksia, jotka kohdistuvat yhteisön oikeusjärjestyksen takaamien vapauksien ja oikeuksien käyttämiseen.
Advocate General A. La Pergola delivered his Opinion at the siliinu of the Fifth Chamber on 2 March 1999.
Julkisasiamies A. La Peruola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 2 päivänä maaliskuuta 1999.
He proposed that the Court:
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
Incurrence and recovery of a customs debt)
Tullivelan syntyminen ja periminen
Preliminary ruling (Customs duties — External transit (Fifth Chamber)
Ennakkoratkaisu Tullit Ulkoinen passitus (viides jaosto) koskevan yhteisön syntymistä ja perimistä oikeuden tulkinnasta,