natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such measures also enable coalition partners in proportional governments to seek solutions to stalemate situations or to broaden their influence.
Myös näiden menettelyjen avulla suhteellisuusperiaatteen mukaisesti muodostettujen hallitusten osapuolet voivat pyrkiä ratkaisemaan umpikujaan ajautuneita tilanteita tai lisäämään omaa vaikutusvaltaansa.
5.3 Prior Appraisal of Legislation by the Public
Kansalaisten kuuleminen hallituksen lakialoitteesta
In Burgenland, Styria, and Vorarlberg the public has to be given an opportunity to express its opinion on government proposals.
Burgenlandissa, Steiermarkissa ja Vorarlbergissa kansalaisia on pakko kuulla hallituksen lakialoitteista.
In the case of motions put forward by parliamentary members or parliamentary committees, the public has to be asked to give its views when (a) at least half of the members of the Land parliament are present for a debate, and (b) a request for public consultation is supported by a two-third majority of the members present.
Kun maapäivien jäsen tai maanäivien valiokunta on tehnyt lakialoitteen, kansalaisia on pakko kuulla, kun vähintään puolet maapäiväedustajista on läsnä istunnossa ja kun vähintään kahden kolmasosan enemmistö heistä niin päättää.
In some cases, significant exceptions apply to the exercise of these popular rights.
Näiden kansalaisoikeuksien käytölle on asetettu joissakin tapaukeissa huomattaviakin rajoituksia.
Individual Land constitutions rule out the use of these rights in particular in respect of electoral procedures, staff issues, financial matters, and administrative decisions regarding particular persons.
Tiettyjen osavaltioiden perustuslaeissa niiden ulkopuolelle on jätetty ennen kaikkea vaalit, henkilöstö-ja rahoituskysymykset sekä tiettyä henkilöä koskevat hallintotoimet.
Instead, individual rights of petition have been expanded into an overall right to information and right of appeal (see Art. 20(4) of the 1988 Federal Constitution).
Sen sijaan yksilön oikeuksia on laajennettu muuttamalla anomusten teko-oikeus yleiseksi tiedonsaanti- ja valitusoikeudeksi (näin myös liittovaltion vuoden 1988 perustuslain 20 artiklan 4 kohdassa).
An appraisal of the results of these new possibilities to participate in direct democracy shows that they have had a partypolitical impact and have given rise to cross-party action.
Uusien suoran demokratian periaatteeseen kuuluvien osallistumismahdollisuuksien tuloksia tutkittaessa havaitaan myös puoluepolitiikan vaikutusta ja väärinkäyttöä.
success or failure of these measures is increasingly determined by the media.
Joukkotiedotusvälineet määrittelevät yhä selvemmin toimien onnistumisen tai epäonnistumisen.
Overall, however, politics at Land and localgovernment level continue to be predominantly determined by the governing triangle, constituted by party leaders, association leaders, and bureaucracy (Marko 1992).
Kaiken kaikkiaan osavaltioiden ja kuntien politiikasta päättää edelleenkin pääasiallisesti puolue- ja järjestöjohtajista sekä virkamiehistöstä koostava eliitti (Marko 1992).
CONCLUSION AND PERSPECTIVES
PÄÄTELMÄT- TULEVAISUUDENNÄKYMIÄ
The political developments already under way in Austria's Länder and local authorities will change the ways in which government and parliamentary work is conducted.
Itävallan osavaltioissa ja kunnissa jo meneillään olevat poliittiset muutokset muuttavat tulevaisuudessa hallitusten toiminnan ja parlamenttityöskentelyn muotoja.
It will provide a new and lasting basis for cooperation between political spheres and the leading interest groups in society and will thus considerably change many aspects of Austria's postwar consensus model. These changes will also affect government.
Ne asettavat pitkällä aikavälillä politiikan ja yhteiskunnan vahvojen eturyhmien ja -piirien välisen yhteistyön uudelle pohjalle ja karsivat tällöin paljon Itävallassa sodanjälkeiset vuosikymmenet vallinneen konsensusmallin erityispiirteitä myös paikallis- ja aluetasolla.
There is an inevitable shift from an agreement-based model of administration towards a conflict- and competitionorientated model, which, nonetheless, provides Austria's decentralized levels of government with significant opportunities to establish new political arrangements.
Edessä on väistämätön muutos hallinnon konsensusmallista länsieurooppalaisen tyyppiseen konfliktihakuiseen kilpailumalliin, joka kuitenkin tarjoaa Itävallan liittovaltiotasoa alempana olevalle politiikalle monipuolisia mahdollisuuksia luoda uusia, enemmän eurooppalaisen tyyppisiä poliittisia järjestelyjä.
Since the mid-1970s, critical initiatives and new social movements have thus served to widen the agenda of local politics. The commitment and expertise of these new movements have also brought changes in the way administrations are run.
Kriittiset aloitteet ja uudet yhteiskunnalliset liikkeet ovatkin laajentaneet paikallispolitiikan toimintaalaa 1970-luvun puolivälistä lähtien ja niissä vallitseva sitoumus ja asiantuntemus on mahdollistanut kontaktit uudistuneen hallinnon kanssa.
The now well-established networks that link these initiatives have provided the necessary infrastructure for the establishment of democratic openness, participation, and accountability.
Varsinkin näitä aloitteita yhdistävät, nykyään jo vakiintuneet verkot ovat muodostaneet perusrakenne-edellytykset demokraattiselle julkisuudelle, osallistumiselle ja valvonnalle.
The Austrian Länder and local authorities are administrative bodies that have many resources at their disposal and that traditionally draw on extensive experience from the business world.
Itävallan osavaltiot ja kunnat ovat toisaalta hallinnollisia elimiä, joilla on käytössään paljon resursseja ja joilla on perinteisesti paljon kokemusta taloudellisen toiminnan alalta.
There is much evidence that the Länder and local authorities have been successful in moving away from an inherited, inflexible corporatism towards more open and flexible network structures.
Monet seikat viittaavat siihen, että ne onnistuvat hyvin siirtymään perinteisestä jäykästä korporatismista kohti avoimempia ja joustavampia verkostorakenteita.
Examples, especially in the field of economic and environmental policy, show that local authorities play a leading role in the establishment of new and effective bodies and links between organizations.
Esimerkit erityisesti talous- ja ympäristöpolitiikan alalta osoittavat, että kunnilla on aivan johtava rooli luotaessa uusia toimintakykyisiä elimiä ja yhteistyömuotoja.
One such example is the way in which the City of Vienna has been bringing together, since 1982, the activities of various environmental technology firms within the Umweltkompetenzzentrum Wien (Vienna Environmental Expertise Centre).
Yksi tällainen esimerkki on Wienin kaupunki, joka on vuodesta 1982 koonnut yhteen mitä erilaisimpien ympäristöteknologian alan yritysten toimintaa "Wienin ympäristöalan osaamiskeskuksessa" (Umweltkompetenzzentrum Wien).
The City of Vienna runs the Centre in cooperation with the social partners and two large banks.
Wienin kaupunki vastaa itse keskuksen toiminnasta yhdessä työmarkkinaosapuolten ja kahden suurpankin kanssa.
The aim is to make best-possible use of administrative assistance and advisory services.
Tavoitteena on hallinnollisen avun ja neuvontapalvelujen optimointi.
Since the mid-1980s the body has in this way been able to get 561 Austrian and international companies established in Vienna and has contributed to the creation of 32,700 new jobs.
Keskus on tällä tavoin saanut 1980luvun puolivälistä lähtien 561 itävaltalaista ja kansainvälistä yritystä asettumaan Wieniin ja auttanut 32 700 uuden työpaikan luomisessa.
There are other, similar examples, including the City of Graz and its environmental authority, whose ecoprofit scheme reduces energy consumption and waste production in private companies.
Samankaltaisia esimerkkejä on muitakin, esimerkiksi Grazin kaupungin ympäristövirasto, jonka muokkaaman ympäristöhyötymallin (Öko-Profit-Modell) avulla vähennetään yksityisyritysten energiantarvetta ja niiden tuottamien jätteiden määrää.
Decentralized political bodies also appear to redefine the interfaces between public bodies and private or social groups in other practical areas, such as social policy, housing assistance, and youth and women's policy. By means of a gradual transformation of cooperation based on associations and through greater pluralism in the networks of players, the public sector is becoming sufficiently effective and focused at subnational level to avoid drowning in a sea of overlapping and chaotic, private, quango-type structures.
-228- alempi julkinen sektori on jäijestöyhteistyömuotojen asteittain muuttuessa ja toimijoiden verkkojen moniarvoistuessa tarpeeksi toiminta- ja ohjailukykyinen niin että se ei huku rinnakkain toimivien ja vaikeasti hahmotettavien yksityisten "çuûrwgo-rakenteiden" tulvaan (osittain hallituksesta riippumaton, välillisen julkisen hallinnon organisaatio).
HISTORY AND CONCEPT OF DEMOCRACY IN PORTUGAL.
HISTORIA JA DEMOKRATIAKÄSITYS
Compared with the other Member States of the European Union, Portugal is a country of contrasts.
Muihin Euroopan unionin jäsenvaltioihin verrattuna Portugali on vastakohtien maa.
On the one hand, it is one of the most centralized of the unitary states, but, on the other, it has one of the most participatory and most modern local democracies.
Toisaalla se on yhtenäisistä valtioista keslritetyimpiä, mutta toisaalta sen paikallisdemokratia on kaikkein osallistavimpiaja uudenaikaisimpia.
Linguistically, it is one of the most homogeneous nations. Sociologically, it is divided along northsouth or north-centre-south dimensions.
Kielellisesti se on yhdenmukainen kansakunta, mutta sosiologisesti se jakautuu pohjois-etelä- tai pohjois-keski-etelä-suunnassa.
Portugal's territorial development was among the earliest in Europe and its present borders were already fixed by the Middle Ages.
Portugali kehittyi alueellisesti varhain muihin Euroopan maihin nähden ja sen nykyiset rajat vedettiin jo keskiajalla.
It could be argued that a sense of national identity developed as early as the break away from the Kingdom of Spain.
Voidaan väittää, että maan kansallinen identiteetti kehittyi jo siinä vaiheessa, kun se erosi Espanjan kuningaskunnasta.
Portugal was a small country, but became an important imperial nation and, historically, it belongs to the group of great powers such as England, France, and Spain.
Portugali oli pieni maa, mutta siitä tuli tärkeä maailmanvalta. Historiallisesti se kuuluu samaan suurvaltojen ryhmään kuin Englanti, Ranska ja Espanja.
It too is at the centre of a large linguistic community—the lusophone.
Se on myös laajan portugalinkielisen yhteisön keskus.
Portuguese comes fourth among the European languages spoken in the world—after English, French, and Spanish, but before German.
Portugali on neljänneksi puhutuin eurooppalainen kieli maailmassa heti englannin, ranskan ja espanjan jälkeen ja ennen saksaa.
Portugal is thus one of the four European states that are at the centre of a global network of solidarity and cultural exchange.
Portugali on sften yksi niistä neljästä eurooppalaisesta valtiosta, jptka ovat maailmanlaajuisen solidaarisuus- ja kulttuurivaihtoverkon keskuksia.
After decolonisation in the 1970s, only the archipelagos of the Azores and Madeira remain from this imperialist and maritime past.
Siirtomaiden itsenäistyttyä 70-luvulla vain Azorien ja Madeiran saariryhmät jäivät muistoksi sen suurvalta- ja merenkulkumenneisyydestä.
However, in spite of this early national and state development, there is little evidence that democracy in Portugal has deep historical roots.
Tästä varhaisesta kansallisesta ja valtiollisesta kehityksestä huolimatta ei ole juurikaan todisteita siitä, että demokratialla olisi syvät historialliset juuret Portugalissa.
Taking the long historical view, this seems to have been created ex nihilo at the time of the Revolution of Carnations in 1974.
Historian perspektiivistä katsoen näyttää kuin demokratia olisi luotu tyhjästä neilikkavallankumouksen aikaan 1974.
Previously, Portugal was influenced by corporatist traditions, especially during the period of the dictatorship (Wiarda 1989).
Aiemmin, etenkin diktatuurin aikana, Portugalissa vaikutti korporatiivinen perinne (Wiarda 1989).
However, it has shown a remarkable capacity for change and modernization.
Maa on kuitenkin osoittanut huomattavaa kykyä sopeutua muutoksiin ja uudenaikaistamiseen.
When democracy was established during the Revolution of Carnations in April 1974, it borrowed from several other national experiences: the Basic Law of Germany; the presidential tradition of the French Fifth Republic; Westminstertype parliamentarism; and, at the local level, direct or participatory democracy (Oppello 1991).
Kun demokratiaa ryhdyttiin vakiinnuttamaan neilikkavallankumouksen aikana huhtikuussa 1974, mallia otettiin usealta eri taholta: perustuslakiin otettiin mallia Saksasta, presidenttijärjestelmään Ranskan viidennestä tasavallasta, parlamentarismiin Westaiinster-tyyppisestä järjestelmästä ja paikallishallintoon suorasta tai osallistuvasta demokratiasta (Opello 1991).
Similar to what happened in Spain, democratization was also encouraged by the accession of Portugal to the European Community in 1986.
Demokratisointia edisti lisäksi Portugalin liittyminen Euroopan yhteisöön 1986, aivan niin kuin Espanjassakin tapahtui.
According to a Portuguese political scientist, José Magone, the European Union 'is
Portugalilaisen valtiotieteilijän José Magonen mukaan Euroopan unionilla "on huomattava vaikutus mentaliteetin muuttamiseen ja elämänlaadun parantamiseen Portugalissa.
The process of Europeanisation is a twin of democratization' (1997).
Eurooppalaistamisprosessi ja demolaatisoituminen kulkevat käsi kädessä" (1997).
1.2 Democracy at the Local Level
Demokratia paikallistasolla
During the period of the Estado Novo (1926-74), local government was totally dependent on central government at both the administrative and financial levels (Nunes Silva and André 1994).
Estado Novo -kaudella (1926-1974) paikallishallinto oli täysin riippuvainen hallituksesta sekä hallinnon että talouden tasolla (Nunes Silva & André 1994). Neilikkavallankumouksesta tulikin eräänlainen demokratian koelaboratorio, jonka yhteydessä Portugali kokeili pitkän diktataurikauden CdR 222/98 (fi)
However, the Revolution of Carnations became a kind of laboratory of democratic experimentation in which Portugal, after many years of dictatorship, explored new and innovative forms of local democracy.
-230- jälkeen uusia ja innovatiivisia paikallisdemokratian muotoja.
The debate centred around whether this should be representative democracy or autogestion, whether Portugal should be considered as part of West Europe or as emerging from the Third World, whether it should follow its unique path, or whether it should join the European Community.
Keskustelua herättivät seuraavat kysymykset: tulisiko ottaa käyttöön edustuksellinen demokratia vai itsehallinto; onko Portugali osa Länsi­Eurooppaa vai kolmannesta maailmasta nouseva maa; tulisiko maan kulkea omia polkujaan vai liittyä Euroopan yhteisöön?
In the end, the country adopted the forms of liberal democracy that existed in other European states.
Portugali valitsi lopulta muissa Euroopan maissa vallitsevan liberaalisen demokratian.
Nevertheless, the country did retain elements of the experimentation with autogestion.
Se säilytti kuitenkin tiettyjä osia itsehallintokokeilusta.
Indeed, the post-revolutionary Constitution emphasized local government as a major factor of democratization (Magone 1997).
Vallankumouksen jälkeisessä perustuslaissa paikallishallintoa pidettiin yhtenä demokratisoirmin tärkeimpänä tekijänä (Magone 1997).
In effect, there exist in Portugal today two types of democracy.
Portugalissa onkin nykyään kahden tyyppistä demokratiaa.
At the national level, there is what the Dutch political scientist Arend Lijphart has termed 'majoritarian democracy', which follows the Westminster model (although, unlike the latter, it uses a system of proportional representation).
Valtiollisella tasolla on hollantilaisen valtiotieteilijän Arend Lijphartin kutsuma "enemmistödemokratia", joka noudattaa Westminster­mallia (vaikka siinä käytetään tästä poiketen suhteellisen edustuksen järjestelmää).
At the local level, there remain from the post-Revolution period the tradition of direct democracy and a tradition of consensus that does not exist at the national level.
Paikallistasolle ovat jääneet perinnöksi vallankumouksen jälkeiseltä ajalta suoran demokratian ja konsensuksen perinteet, joita ei ole valtiollisella tasolla.
THE INSTITUŢIONAL EXPRESSION OF DEMOCRACY
DEMOKRATIAN ILMENTYMINEN INSTITUUTIOISSA
2.1 The National Level
Valtakunnallinen taso
The organization of democratic Portugal follows the model laid down in the Constitution that was approved by the constituent assembly on 2 April 1976.
Demokraattisen Portugalin rakenne on määritelty perustuslakia säätävän kansalliskokouksen 2. huhtikuuta 1976 hyväksymässä perustuslaissa.
The Constitution established a semi-presidential republic similar to that of the French Fifth Republic.
Perustuslailla muodostettiin Ranskan viidennen tasavallan mukainen osittain presidenttivaltainen tasavalta.
In this system, the president is directly elected and appoints a prime minister who is responsible to parliament.
Suorilla vaaleilla valittava presidentti nimittää pääministerin, joka on vastuussa parlamentille.
Another important feature of the first version of the Constitution was its strong socialist orientation: Article 2 spoke of 'the transition toward socialism through the creation of conditions for the democratic exercise of power by the working classes'.
Ensimmäisen perustuslain tärkeitä tekijöitä oli sen voimakas sosialistinen painotus: 2 artiklassa mainitaan "siirtyminen sosialismiin· luomalla olosuhteet työväenluokan demokraattiselle vallan käytölle".
The Constitution created a unicameral parliament (the Assembly of the Republic) with 250 members.
Perustuslailla luotiin yksikamarinen parlamentti (tasavallan kansalliskokous), jossa on 250 jäsentä.
Deputies are elected from party lists, and seats are allocated according to the d'Hondt system of proportional representation.
Edustajat vahtaan puoluelistoifta ja paikat jaetaan d'Hondtin esittämän suhteellisen edustuksen järjestelmän mukaan.
According to the Constitution, deputies are meant to represent the whole country and not their individual
Perustuslain mukaan edustajien kuuluu edustaa koko maata eikä omia vaalipiirejään.
constituency. The first version of the Constitution reflected the dominance of the Socialist and Communist left at the time of the revolution.
Perustuslain ensimmäisestä versiosta heijastui sosialistien ja kommunistien vallankumouksen aikainen valta­asema.
However, in the 1980s, as the centre-right and the right returned to power, there were important constitutional revisions.
Kun keskusta­oikeisto ja oikeisto pääsivät valtaan 1980­luvulla, pemstaslakiin tehtiin merkittäviä tarkistuksia.
The most important of these was in 1982 when a revision limited the powers of the president and strengthened those of the parliament, which was henceforth seen as the major instrument of national policymaking (Oppello 1991).
Tärkein näistä tehtiin vuonna 1982, kun presidentin valtaoikeuksia rajoitettiin ja parlamentin valtaoikeuksia laajennettiin siten, että parlamentista tali tärkein valtiollisen tason päätöksentekijä (Opello 1991).
The socialistic elements were also modified by giving greater protection to private enterprise.
Myös sosialistista vaikutusta lievennettiin vahvistamalla yksityisten yritysten suojaa.
HI) the principles of government and decentralisation (Council of Europe 1993).
Alue­ja paikallishallinnosta säädetään Portugalin perustuslaissa (VIII luku, ΙΠ osa), jossa määritellään hallinnon ja hajautuksen periaatteet (Council of Europe 1993).
There exist municipios (municipalities), freguesias (parishes), and administrative regions (the latter, although provided for in the Constitution, have not yet come into existence—see below).
Portugalissa on kuntia (municípios), piirejä (freguesias) ja hallinnollisia alueita (jotka sisältyvät perustuslakiin, mutta jotka ovat vasta nyt toteutumassa ­ ks. tuonnempana).
Comissões de Coordenaçãos (CCR's, Regional Coordinating Commissions) have existed since the revolution, but these are coordinating bodies directed from the centre with no democratic basis.
Alueelliset koordinointikomiteat (Comissões de Coordenação -C CR) ovat olleet olemassa vallankumouksesta lähtien, mutta ne kuuluvat keskushallintoon eikä niillä ole demokraattista perustaa.
There are also two autonomous regions on the island archipelagos of the Azores and Madeira.
Azorien ja Madeiran saariryhmät ovat autonomisia alueita.
Local authorities are elected by proportional representation in secret elections and have two kinds of body: deliberative and executive (Table 12.2).
Paikallisviranomaiset valitaan suhteellisella vaalitavalla äänestyksen ollessa salainen. Paikallis hallinnossa on kahdenlaisia elimiä: neuvotteleviaja toimeenpanevia.
Portuguese local government makes a division between the deliberative assembly and the executive, which is accountable to the former.
Portugalin paikallishallinnossa tehdään ero neuvottelevien ja toimeenpanevien elinten välillä. Toimeenpaneva elin on vastuussa neuvottelevalle elimelle.
This structure has also been adopted in the new statute for Corsica that was adopted in 1991, and the division also underlies the reforms of local government currently taking place in the United Kingdom.
Tämä rakenne otettiin käyttöön myös Korsikan lainsäädännössä vuonna 1991, ja se on taustalla Yhdistyneessä kuningaskunnassa parhaillaan tekeillä olevassa paikallishallinnon uudistuksessa.
The Portuguese might be seen, therefore, to have been quite innovative in this approach.
Portugalilaisten voidaan siten katsoa olleen innovatiivisia lähestymistavassaan.
TABLE 12.2. Local authority bodies
TAULUKKO 12.2 Paikallishallinnon elimet
Junta regional (regional government)
Toimeenpaneva Piirihallitus (Junta de Freguesia) Kunnanhallitus (Câmara municipal) Aluehallitus (Junta Regional)
Sources: Council of Europe (1993); Nunes Silva and André (1994).
Alue (Região) Aluevaltausto Lähde: Council of Europe 1993; Nunes Silva & André 1994. Osassa paikallishallinnon elimistä on kuitenkin sekä suoraan vaaleilla valittaja että välillisesti valittuja edustajia, kun taas toisissa elimissä on ainoastaan suoraan vaaleilla valittaja edustajia.
However, some of the localauthority assemblies consist of a mixture of directly and indirectly elected representatives, while others consist entirely of directly elected representatives.
Kunnan valtuusto koostuu piirihallitusten puheenjohtajista sekä suoraan valituista jäsenistä.
The municipal assembly is made up of the chairs of the executive committees of the parishes as well as directly elected members.
Suoraan valittujen jäsenten määrä on piirien lukumäärä plus yksi jäsen.
The latter equal the number of parishes plus one and are elected using the d'Hondt method of proportional representation.
Jäsenet valitaan d'Hondtin suhteellisella vaalitavalla.
If the administrative regions were to come into existence they would consist of fifteen to twenty members representing municipal assemblies plus directly elected members.
Kun hallintoalueet otetaan käyttöön, niiden valtuustot koostuvat 15-20 jäsenestä, joista osa edustaa kunnanvaltuustoja ja osa valitaan suoraan.
The municipal representatives will be elected by an electoral college consisting of directly elected members of the municipal assemblies.
Kuntien edustajat valitsee vaalikollegio, joka muodostuu suoraan valituista kunnanvaltuustojen jäsenistä.
The rest will be directly elected by the population using the d'Hondt method of proportional representation.
Loput jäsenistä valitaan suorilla vaaleilla d'Hondtin suhteellisen edustuksen menetelmää soveltaen.
Members of the parish assembly are directly elected.
Piirivaltuuston jäsenet valitaan suoraan.
In parishes of less than 200 voters there is no assembly, but decisions are taken by a plenary meeting of the residents of the parish (Council of Europe 1993).
Piireillä, joissa on alle 200 äänioikeutettua, ei ole valtuustoa, vaan päätökset tehdään piirin asukkaiden täysistunnossa (Council of Europe 1993).