natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Commission of the European Communities, represented by Eugenio de March, Legal Adviser, and Francesco Paolo Ruggeri Laderchi, of its Legal Service, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg at the office of Carlos Gómez del a Cruz, of its Legal Service, Wagner Centre, Kirchberg, intervener,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellinen neuvonantaja Eugenio de March ja oikeudellisen yksikön virkamies Francesco Paolo Ruggeri Laderchi, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, väliintulijana, jossa kantajat vaativat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan valkoisen sokerin johdettujen interventiohintojen, raakasokerin interventiohinnan, Α­juurikkaan ja B­juurikkaan vähimmäishintojen sekä varas­tointikustannusten tasaamiseksi suoritettavan korvauksen määrän vahvistami­sesta markkinointivuodeksi 1995/1996 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1534/95 (EYVL L 148, s.
11), in so far as it states, in connection with the fixing of the derived
11) siltä osin kuin siinä
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (First Chamber), composed of: B. Vesterdorf, President, J. Pirrung and M. Vilaras, Judges,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit J. Pirrung ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 26.1.1999 pidetyssä suullisessa käsittelyssä esitetyn, on antanut seuraavan tuomion
Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 30 June 1981 on the common organisation of the market in the sugar sector (OJ 1981 L 177, p.
Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 anne­tussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1785/81 (EYVL L 177, s.
4, hereinafter the 'basic regulation'), as amended on a number of occasions, has as one of its objectives to ensure that the necessary guarantees in respect of employment and standards of living are maintained for Community growers of sugar beet and sugar cane (third recital in the preamble), and to that end establishes a price system and a quota system.
4; jäljempänä perusasetus), sellaisena kuin se on useaan kertaan muutettuna, ja jonka yhtenä tavoitteena on taata yhteisössä toimiville sokerijuurikkaan ja sokeriruo'on tuot­tajille työhön ja elintasoon liittyvien tarvittavien takeiden säilyttämisen varmis­taminen (johdanto­osan kolmas perustelukappale), säädetään tämän osalta muun muassa hintajärjestelmästä ja kiintiöjärjestelmästä.
The quota system entails the fixing, for each production region in the Community, of the quantities of sugar to be produced, which the Member States are to share among the various sugarproducing undertakings in their territory in the form of production quotas.
Kiintiöjärjestelmässä vahvistetaan tuotettavat sokerimäärät kullekin yhteisön tuotantoalueelle, ja jäsenvaltiot jakavat nämä kiintiöt alueelleen sijoittautuneille sokerintuottajayrityksille tuotantokiintiöiden muodossa.
The basic regulation draws a distinction between various types of quota, including 'preferential' quotas, which may be freely marketed in the common market.
Perusasetuksessa erotetaan toisistaan eri tyyppiset kiintiöt, muun muassa "etuoikeutetut" kiintiöt, joita voidaan vapaasti pitää kaupan yhteismarkkinoilla.
These quotas relate to a specific marketing year, which begins on 1 July of one year and expires on 30 June of the following year.
Nämä kiintiöt koskevat markkinointivuotta, joka alkaa kunakin vuonna 1 päivänä heinäkuuta ja päättyy 30 päivänä kesäkuuta seuraavana vuonna.
The price system includes a system of intervention designed to guarantee the prices and sales of the products; the prices applied by the intervention agencies are fixed each year by the Council.
Hintajärjestelmään kuuluu interventiojärjestelmä, jonka tarkoituksena on taata tuotteiden hinnat ja menekki; neuvosto vahvistaa kunakin vuonna interventioelinten soveltamat hinnat.
The prices of white sugar are not the same throughout the Community.
Valkoisen sokerin hinnat eivät ole samat koko yhteisön alueella.
Article 3(1) of the basic regulation provides for the fixing of an 'intervention price' for non-deficit areas and a 'derived intervention price' for each of the deficit areas.
Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että valkoiselle sokerille vahvistetaan "interventiohinta" muille kuin alijäämäalueille ja "johdettu interventiohinta" kullekin alijäämäalueelle.
The second subparagraph of Article 9(1) of the basic regulation provides that these various prices are to apply according to the area in which the sugar is situated at the time of purchase.
Perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaan nämä eri hinnat määräytyvät suhteessa sillä alueella sovellettavaan hintaan, jossa sokeri ostohetkellä on.
The areas to be regarded as deficit areas are those in which the quantity produced on the basis of the 'preferential' quotas is lower than consumption.
Alijäämäalueiksi katsotaan alueet, joilla "etuoikeutetuissa" kiintiöissä tuotetun sokerin määrä on kulutusta vähäisempää.
The purpose of that price difference, which is known as 'régionalisation', is to ensure that deficit areas are supplied by sugar manufacturers from other areas.
Tämän hintojen eriyttämisen, jota kutsutaan "alueellistamiseksi", tarkoituksena on varmistaa, että muiden alueiden sokerintuottajat tekevät hankintoja alijäämäalueilta.
The derived intervention prices are fixed at a higher rate than the intervention prices and the difference between the two prices is supposed to cover the additional transport costs.
Johdetut interventiohinnat vahvistetaan interventiohintoja korkeammiksi siten, että kahden interventiohinnan välisen erotuksen tarkoituksena on kattaa kokonaan tai osittain kuljetuksesta aiheutuvat lisäkustannukset.
The basic regulation also establishes, in Article 5, a system of prices for beet which is processed in to sugar.
Perusasetuksen 5 artiklassa säädetään myös hintajärjestelmästä, jota sovelletaan sokeriksi jalostettaviin juurikkaisiin.
Sugar manufacturers are required to pay beet growers minimum prices, pursuant to Article 6(1) and (2), which vary according to the area in which the beet is produced.
Perusasetuksen 6 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti sokerinvalmistajien on maksettava juurikkaiden tuottajille vähimmäishinnat, jotka vaihtelevat sen alueen perusteella, jolla ne on tuotettu.
Article 5(3) provides that for areas for which a derived intervention price for white sugar is fixed, the minimum prices are to be increased by an amount equal to the difference between the derived
Perus asetuksen 5 artiklan 3 kohdan mukaan niiden alueiden, joille on vahvistettu valkoisen sokerin johdettu interventiohinta, vähimmäishintoja korotetaan mää-
Thus for deficit areas the basic regulation provides, within the limits of the quota allocated, a higher price for the purchase of the raw material needed to produce sugar and at the same time a higher remuneration for sugar produced in those areas.
Näin ollen perusasetuksessa säädetään alijäämäalueiden osalta niille myönnetyn kiintiön puitteissa sokerintuotantoon tarvittavan raaka­aineen korkeammasta ostohinnasta samoin kuin suuremmasta korvauksesta näillä alueilla tuotetusta sokerista.
Until the 1994/95 marketing year the Council classified Italy among the deficit areas in the Community when fixing the annual intervention prices and therefore defined derived intervention prices applicable there, whereas according to the Italian sugar industry Italy was on the way to becoming a surplus area.
Neuvosto luokitteli Italian markkinointivuoteen 1994/1995 asti yhteisön alijää­mäalueeksi ja se määritti tämän vuoksi tällä alueella sovellettavat johdetut interventiohinnat, vaikka Italian sokeriteollisuuden mukaan Italiasta oli tulossa ylituotantoalue.
The intervention prices for white sugar for the 1995/96 marketing year were fixed for the non-deficit areas of the Community at ECU 63.19 per 100 kilograms by Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1533/95 of 29 June 1995 fixing, for the 1995/96 marketing year certain prices in the sugar sector and the standard quality for beet (OJ 1995 L 148, p. 9).
Tiettyjen sokerialan hintojen sekä juurikkaiden vakiolaadun vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1995/1996 annetun asetuksen (EY) N:o 1533/95 (EYVL L 148, s. 9; jäljempänä asetus N:o 1533/95) 1 artiklan 2 kohdalla valkoisen sokerin interventiohinnoiksi vahvistettiin markkinointivuodeksi 1995/1996 muille kuin yhteisön alijäämäalueille 63,19 ecua 100 kilogrammalta.
The derived intervention price for white sugar for that marketing year was fixed for all the areas in Italy at ECU 65.53 per 100 kilograms by Article 1(f) of Council Regulation (EC) No 1534/95 of 29 June 1995 fixing, for the 1995/96 marketing year, the derived intervention prices for white sugar, the intervention price for raw sugar, the minimum prices for A and B beet, and the amount of the compensation for storage costs (OJ 1995 L 148, p.
Valkoisen sokerin johdettujen interventiohintojen, raakasokerin interventiohinnan, A­juu­rikkaan ja B­juurikkaan vähimmäishintojen sekä varastointikustannusten tasaa­miseksi suoritettavan korvauksen määrän vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1995/1996 annetun asetuksen (EY) N:o 1534/95 (EYVL L 148, s.
11, hereinafter 'Regulation No 1534/95' or the 'contested regulation'), the
11; jäljempänä asetus N:o 1534/95 tai kanteen kohteena oleva asetus) 1 artiklan f kohdalla kaikille Italian alueille vahvistettiin samaksi markkinointivuodeksi valkoisen sokerin johdetuksi interventiohinnaksi 65,53 ecua 100 kilogrammalta; tämän
It was in those circumstances that, by an application lodged at the Court Registry on 5 September 1995, the applicants, companies established in Italy and together holding 92% of the sugar production quotas allocated to that Member State, brought the present action pursuant to the fourth paragraph of Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, the fourth paragraph of Article 230 EC).
Näiden seikkojen perusteella kantajat, jotka ovat Italiassa perustettuja yhtiöitä, joiden hallussa on 92 prosenttia tälle jäsenvaltiolle myönnetyistä sokerin tuotantokiintiöistä, nostivat EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta) nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 5.9.1995 nyt esillä olevan kanteen.
By order of 7 November 1995 in Case T-168/95 R Eridania and Others v Council [1995] ECR II-2817 the President of the Court of First Instance dismissed the applicants' application for suspension of operation of Article 1(f) of Regulation No 1534/95.
II-2817), Eridania ym. vastaan neuvosto, 7.11.1995 antamallaan määräyksellä kantajien hakemuksen, joka koski asetuksen N:o 1534/95 1 artiklan f kohdan täytäntöönpanon lykkäämistä.
11 By a separate document lodged at the Court Registry on 9 November 1995 the Council raised an objection of inadmissibility pursuant to Article 114(1) of the Rules of Procedure.
11 Neuvosto esitti 9.11.1995 päivätyllä erillisellä asiakirjalla oikeudenkäyntiväitteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
The applicants lodged their observations on that objection on 5 January 1996.
Kantajat toimittivat 5.1.1996 tätä väitettä koskevat huomautuksensa. mautuksensa.
By order of 19 March 1996 the President of the Second Chamber of the Court of First Instance granted the application by the Commission, lodged at the Court Registry on 31 January 1996, for leave to intervene in support of the form of order sought by the Council.
12 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtaja hyväksyi 19.3.1996 antamallaan määräyksellä komission ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 31.1.1996 jättämän väliintulohakemuksen, jolla se pyysi saada tukea neuvoston vaatimuksia.
1996 respectively the applicants and the Council submitted their observations on that statement in intervention.
Kantajat esittivät ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 25.5.1996 ja neu­vosto 14.6.1996 jättämillään kirjelmillä huomautuksensa väliintulokirjelmästä.
By order of 25 June 1997 the Court of First Instance (Second Chamber) reserved a decision on that objection for the final judgment.
13 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto) päätti 25.6.1997 anta­mallaan määräyksellä käsitellä tämän oikeudenkäyntiväitteen pääasian yhtey­dessä.
By decision of the Court of First Instance of 21 September 1998 the Judge-Rapporteur was posted to the First Chamber, to which the case was therefore assigned.
14 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 21.9.1998 tekemällä päätöksellä määrättiin esittelevä tuomari ensimmäiseen jaostoon, jonka käsiteltäväksi asia näin ollen annettiin.
On hearing the report of the Judge-Rapporteur, the Court of First Instance (First Chamber) decided to open the oral procedure without any preparatory inquiry.
15 Esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuo­mioistuin (ensimmäinen jaosto) päätti aloittaa suullisen käsittelyn ilman edeltäviä asian selvittämistoimia.
The parties presented oral argument and replied to the questions put by the Court at the hearing on 26 January 1999.
Asianosaiset esittivät vaatimuksensa ja vastasivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin 26.1.1996 pidetyssä istunnossa.
— annul Regulation No 1534/95 or, at the very least, Article 1(f) thereof;
— kumoaa asetuksen N:o 1534/95, tai ainakin sen 1 artiklan f kohdan;
— annul, in so far as necessary, all measures adopted prior to or subsequent to Regulation No 1534/95 which are connected to it, including the basic regulation or, at the very least, Articles 3, 5 and 6 thereof and all implementing measures;
— kumoaa tarvittaessa kaikki asetukseen N:o 1534/95 liittyvät, tätä asetusta edeltävät tai sen jälkeen toteutetut toimet, mukaan luettuna perusasetus tai ainakin sen 3, 5 ja 6 artikla, sekä kaikki niiden täytäntöönpanemiseksi annetut säännökset;
— order the Council to pay the costs of the case;
— velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut;
— order the Commission to pay the costs associated with its application to intervene.
— velvoittaa komission vastaamaan väliintulostaan aiheutuneista kuluista.
17 The Council contends that the Court should:
7 Neuvosto vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— declare the action inadmissible;
— jättää kanteen tutkimatta, tai
— in the alternative, declare the action unfounded;
— toissijaisesti hylkää kanteen perusteettomana;
In its statement in intervention, the Commission claims that the Court should:
18 Komissio vaatii väliintulokirjelmässään, että ensimmäisen oikeusasteen tuo­mioistuin
— grant the form of order sought by the Council and dismiss the action as inadmissible;
— hyväksyy neuvoston vaatimukset ja jättää kanteen tutkimatta, tai
— in the alternative, dismiss the action as unfounded.
— toissijaisesti hylkää kanteen perusteettomana.
19 In support of its objection of inadmissibility, the Council submits three pleas in law.
19 Neuvosto vetoaa oikeudenkäyntiväitteensä tueksi kolmeen perusteeseen.
The first alleges that the time-limit for bringing an action laid down in the fifth paragraph of Article 173 of the Treaty was exceeded, the second that the applicants lack standing to bring an action under the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty and the third a breach of the first paragraph of Article 19 of the EC Statute of the Court of Justice and of Article 44(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, in that the application lacks the precision demanded by those provisions.
Ensim­mäinen peruste koskee sitä, että perustamissopimuksen 173 artiklan viidennessä kohdassa tarkoitettu kanteen vireillepanoa koskeva määräaika on päättynyt; toinen peruste sitä, että kantajilta puuttuu perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettu asiavaltuus, ja kolmas peruste EY:n tuomiois­tuimen perussäännön 19 artiklan ensimmäisen kohdan rikkomista ja ensimmäi­sen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan rikkomista, siltä osin kuin kannetta ei ole täsmennetty näissä määräyksissä edellytetyllä tavalla.
Pleas in law and arguments of the parties
Asianosaisten ja väliintulijan väitteet ja niiden perustelut
First plea: expiry of the time-limit for bringing proceedings
Ensimmäinen peruste, joka koskee sitä, että kanneoikeus on vanhentunut
20 The Council maintains that the action, in so far as it seeks the annulment of Articles 3, 5 and 6 of the basic regulation, was introduced after the expiry of the twomonth period provided for in the fifth paragraph of Article 173 of the
Neuvosto väittää, että siltä osin kuin kanne koskee perusasetuksen 3, 5 ja 6 artiklan kumoamista, se on nostettu perustamissopimuksen 173 artiklan vii­dennessä kohdassa määrätyn kahden kuukauden määräajan kuluttua umpeen. Se
The applicants submit that in their application they primarily sought the annulment of Article 1(f) of Regulation No 1534/95 and in the alternative challenged the validity of Articles 3, 5 and 6 of the basic regulation in case it should transpire that Article 1(f) of Regulation No 1534/95 was based on those articles.
21 Kantajat väittävät, että ne ovat vaatineet kanteessaan ensisijaisesti asetuksen N:o 1534/95 1 artiklan f kohdan kumoamista ja toissijaisesti riitauttaneet perusasetuksen 3, 5 ja 6 artiklan pätevyyden, mikäli osoittautuisi, että asetuksen N:o 1534/95 1 artiklan f kohta perustuu näihin artikloihin.
They point out, in that regard, that under Article 184 of the EC Treaty (now Article 241 EC) any party seeking the annulment of a regulation may indirectly challenge a second regulation on which the first is based.
Ne korostavat tämän osalta, että EY:n perustamissopimuksen 184 artiklan (josta on tullut EY 241 artikla) nojalla asianosainen, joka vaatii asetuksen kumoamista, voi riitauttaa välillisesti toisen asetuksen, johon ensiksi mainittu asetus perustuu.
Second plea: the applicants lack standing
Toinen peruste, joka koskee sitä, että kantajilta puuttuu asiavaltuus
The Council maintains that the applicants are neither directly nor individually concerned by Article 1(f) of Regulation No 1534/95.
Neuvosto väittää, ettei asetuksen N:o 1534/95 1 artiklan f kohta koske kantajia suoraan eikä erikseen.
In particular, the Council disputes the applicants' argument that they belong to a limited class of individually distinguished and identifiable economic operators, namely Italian sugar manufacturers holding production quotas, since that class is not limited.
Neuvosto vastustaa erityisesti kantajien näkemystä, jonka mukaan ne kuuluvat taloudellisten toimijoiden rajoitettuun piiriin, joka voidaan yksilöidä ja nimetä, eli että ne ovat italialaisia sokerintuottajia, joille on myönnetty tuotantokiintiö, koska tätä piiriä ei sen mukaan ole rajoitettu.
The Council points out that the system of production quotas in the sugar sector provides for the allocation of quotas to 'newcomers'.
Neuvosto täsmentää, että sokerialan tuotantokiintiöitä koskevassa järjestelmässä on säädetty mahdollisuudesta myöntää kiintiöitä alan uusille tulokkaille ("new comers").
Consequently, the potential class of Italian sugar manufacturers holding production quotas cannot be determined in advance.
Tästä syystä sellaisten italialaisten sokerintuottajien mahdollista pii riä, joille on myönnetty tuotantokiintiöitä, ei neuvoston mukaan ole lähtökohtaisesti mahdollista määrittää.
Furthermore, the contested measure concerns not only Italian sugar manufacturers but also Italian beet growers, since the minimum prices for beet are calculated according to the derived intervention prices for sugar.
Se toteaa tämän lisäksi, ettei kanteen kohteena oleva säädös koske pelkästään italialaisia sokerintuottajia, vaan myös italialaisia sokerijuurikkaan tuottajia, koska sokerijuurikkaan vähimmäishinnat lasketaan sokerin johdettujen interventiohintojen perusteella.
Since the class of persons concerned by the contested regulation is not closed and may be extended in the future, the conditions of admissibility established by the Court of Justice in Case C-152/88 Sofrimport v Commission
Koska niiden henkilöiden piiri, joita kanteen kohteena oleva asetus koskee, ei ole suljettu ja koska se saattaa laajeta tulevaisuudessa, yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-152/88, Sofrimport vastaan komissio, 26.6.1990 antamassaan tuomiossa (Kok. 1990, s.
Weddel v Commission
NEUVOSTO tuomiossa (Kok. 1990, s.
[1990] ECR I-2477 and Case C-354/87 1-3847 are not met in the present case.
1­3847) vahvistamat tutkittavaksi ottamisen edelly­tykset eivät näin ollen täyty esillä olevassa asiassa.
Regulation No 1534/95 was adopted precisely by virtue of an objective legal and factual situation.
Neuvoston mukaan asetus N:o 1534/95 on annettu nimenomaan tällaisen objektiivisen oikeudellisen tai tosiasiallisen tilanteen nojalla.
That regulation fixes, inter alia, for the 1995/96 marketing year the derived intervention prices for white sugar and the minimum prices for beet.
Tässä asetuksessa vahvistetaan muun muassa markkinointivuodeksi 1995/1996 valkoisen sokerin johdetut interventiohinnat ja sokerijuurikkaan vähimmäishinnat.
It follows from the preamble to that regulation that, in order to determine those prices, the Council relied on objective criteria and took account in particular of the fact that a deficit supply situation was to be foreseen in certain areas, including Italy.
Kyseisen asetuksen joh­danto­osan perustelukappaleista käy sen mukaan ilmi, että neuvosto on vahvis­tanut hinnat objektiivisten arviointiperusteiden nojalla, ottaen huomioon muun muassa sen, että hankintatilanteesta ennakoitiin alijäämäistä tietyillä alueilla, joihin myös Italia kuului.
On the other hand, there is nothing in the contested regulation to support the conclusion that the fixing of derived prices took the applicants' specific situation in to account.
Sitä vastoin kanteen kohteena olevaan asetukseen ei sisälly mitään konkreettista seikkaa, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että johdetut hinnat olisi vahvistettu ottaen huomioon kantajien erityinen tilanne.
They are therefore concerned by the contested regulation only in their objective capacity as sugar manufacturers.
Kanteen kohteena oleva asetus koskee viimeksi mainittuja näin ollen ainoastaan sillä objektiivisella perusteella, että ne ovat sokerintuottajia.
In any event, the mere fact that the applicants hold sugar production quotas is not sufficient to establish, as caselaw requires, that their legal position is affected (Codorniu, paragraph 20).
25 Joka tapauksessa pelkästään se seikka, että kantajille on myönnetty tuotanto­kiintiöitä, ei riitä osoittamaan oikeuskäytännössä edellytetyllä tavalla, että sää­döksellä vaikutettaisiin niiden oikeudelliseen asemaan (ks. em. asia Codorniu, tuomion 20 kohta).
It points out that the contested regulation is intended to provide a remedy for the deficit supply situation foreseen in Italy, on the basis of objective market criteria, including trends during previous marketing years.
Se korostaa, että kanteen kohteena olevan asetuksen tavoitteena on korjata markkinatilannetta koskevien objektiivisten arviointiperusteiden aikaisempien markkinointivuosien suuntaukset huomioon ottaen Italiaan ennakoitu alijäämäinen hankinta tilanne.
It concerns not only Italian sugar manufacturers but all economic operators in the sector, including producers and sellers of beet, and affords no specific protection to any group of them.
Kyseinen asetus ei koske ainoastaan italialaisia sokerintuottajia, vaan kaikkia kyseisen alan taloudellisia toimijoita, ilman että siinä myönnettäisiin erityistä suojaa millekään tuottajaryhmälle.
The applicants maintain, first, that Article 1(f) of Regulation No 1534/95 fixes the derived intervention price for white sugar for all areas in Italy, which means that they are required to pay a higher minimum price for beet than manufacturers in non-deficit areas.
27 Kantajat toteavat aluksi, että asetuksen N:o 1534/95 1 artiklan f kohdassa vahvistetaan valkoisen sokerin johdettu interventiohinta kaikille Italian alueille, mikä tarkoittaa, että niiden on maksettava sokerijuurikkaista korkeampi vähimmäishinta kuin muilla kuin alijäämäalueilla toimivien tuottajien.