natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Strictly speaking, there is no direct link between the revenue which an individual pension institute collects through pension contributions and the pension benefits it has to pay.
Tarkkaan ottaen yksittäisen eläkelaitoksen keräämien tulojen ja sen maksamien eläkkeiden välillä ei olemassa suoraa yhteyttä.
The pension institutions are collectively responsible for the pay-as-you-go part of the pension benefits (which currently constitute some 75 % of total pension benefits).
Eläkelaitokset ovat kollektiivisesti vastuussa eläke-etuuksien jakojärjestelmästä (joka tällä hetkellä muodostaa noin 75 prosenttia eläke-eduista yhteensä).
The Central Pension Security Institute settles the liabilities and carries out the transfers among the pension institutions.
Eläketurvakeskus selvittää vastuut ja suorittaa siirrot eläkelaitosten välillä.
The fund which administers State employees' pensions does not have an autonomous status, and is classified as part of central government in the national accounts.
Laitoksella, joka hallinnoi valtion työeläkkeitä, ei ole autonomista asemaa, ja se on luokiteltu valtioon kuulu vaksi kansantalouden tilinpidossa.
The private sector employment pension scheme (or TEL, which is the Finnish abbreviation for Employees' Pensions Act) is administered by pension institutes which are partly in private ownership.
Yksityisen sektorin työeläkejärjestelmää (TEL, joka on lyhenne työntekijäin eläkelaista) hallinnoivat eläkelaitokset, jotka ovat osittain yksityisessä omistuksessa.
In 1993, the Finnish statistical authorities also decided to reclassify these pension institutes into the general government sector (social security funds subsector) in the national accounts.
Vuonna 1993 Suomen tilastoviranomaiset päättivät luokitella nämäkin eläkelaitokset julkiseen sektoriin kuuluviksi (sosiaaliturvarahastojen sektori) kansantalouden tilinpidossa.
Similarly, the local government employees' pension fund was reclassified into the general government sector (until the reclassification, the funds were included in the financial institutions sector).
Samoin kuntatyöntekijöiden eläkelaitoksen (Kuntien eläkevakuutus) luokitusta muutettiin niin, että se kuuluu julkiseen sektoriin (ennen luokituksen muutosta eläkelaitokset kuuluivat rahoituslaitosten sektorille).
As the employment pension scheme is partly funded, it accumulates surpluses at present in order to anticipate the retirement of the post World War II babyboom generation in the first and second decade of the next century.
Koska eläkejärjestelmä on osittain rahastoiva, se kerää tällä hetkellä ylijäämiä, joilla varaudutaan suurten ikä luokkien eläkkeisiin ensi vuosituhannen ensimmäisen ja toisen vuosikymmenen aikana.
Since the pension funds are part of the general government sec tor, their surpluses (in recent years, of the order of 3 to 4 % of GDP) offset part of the central government deficit in the calculation of the general government financial balance.
Koska eläkelaitokset kuuluvat julkiseen sektoriin, niiden ylijäämät (jotka viime vuosina ovat olleet 34 prosenttia BKT:stä) kattavat osan valtion alijäämästä julkisyhteisöjen rahoitusasemaa laskettaessa.
Similarly, in the calculation of the general government gross debt ratio, central government liabilities to the funds arc excluded from the total government debt.
Samoin julkisen talouden bruttovelka-astetta laskettaessa valtion vastuut laitoksille jätetään pois julki sen talouden kokonaisvelasta.
At the end of 1997, the amount of government paper in the portfolios of the pension funds equalled 15 % of GDP.
Vuoden 1997 lopussa valtion velkapapereiden määrä eläkerahastojen sijoituksista oli 15 prosenttia suhteessa BKT:hen.
There were several reasons for the reclassification (Tuukkanen, 1995).
Uudelleenluokitteluun oli useita syitä (Tuukkanen 1995).
The Finnish pension system is statutory and compulsory, and covers the total active popula
Suomen eläkejärjestelmä on lakisääteinen ja pakollinen
Public finances and implementation of fiscal policy
Julkinen talous ja finanssipolitiikan toteuttaminen työttömyyskassat ja muut valtiosta riippumattomat järjestöt. jestöt.
For some components of social security funds' revenues and expenditure, monthly or quarterly data are available. Full data for the whole sector are only available on an annual basis.
Se, että julkista sektoria koskevia aggregoituja tietoja ei ole saatavilla neljännesvuositasolla, voi estää julkisen talouden kehityksen vakaata seurantaa.
The basic security-related activities are managed by the Social Insurance Institute, which is subject to parliament's control.
Liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä koskevan pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti "liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn tehokkuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden hallitukset vastaavat tämän menettelyn mukaisesti — julkisen hallinnon alijäämistä".
The earningsrelated social security is managed by pension funds, trade unions' unemployment funds and other non-governmental agencies.
Koska valtion viranomaiset ovat näin ollen vastuussa kaikkien julkisen talouden sektoreiden aggregoidusta rahoitustasapainosta, heidän käy tettävissään pitäisi olla välineet, joilla kaikkia sektoreita voidaan ohjata ja valvoa.
The social expenditure is co-financed by the public and private sectors.
Sosiaalimenoja rahoittavat julkinen ja yksityinen sektori yhdessä.
The government's financing share has remained at around 40 % (see Table 19).
Julkisen sektorin osuus on pysytellyt noin 40 prosentissa (taulukko 19).
User charges finance only a small amount of the total, some 4 %.
Käyttäjät maksavat ainoastaan pienen osan kokonaismäärästä, noin 4 prosenttia.
The financing burden on the insured has increased during 1990, inter alia as a result of the introduction of the employees' employment pension contribution in 1991 and the employees' unemployment insurance contribution in 1992.
Vakuutettujen rahoitustaakka on kuitenkin kasvanut 1990luvulla mm. siksi, että vuonna 1991 otettiin käyttöön työntekijöiden työeläkemaksu ja vuonna 1992 työntekijöiden työttömyysvakuutusmaksu.
The employers' financing share declined in the first half of the 1990s, but has risen again in recent years.
Työnantajien rahoitusosuus aleni 1990luvun alkupuolella, mutta on noussut jälleen viime vuosina.
This is of special relevance since the tendency in recent years has been to transfer more and more tasks from the central government to the 452 local governments.
Tämä on erityisen tärkeää, koska vallitsevana suuntauksena on viime vuosina ollut siirtää yhä enemmän tehtäviä valtiolta 452 kunnalle.
The local governments account for two thirds of total government consumption, and have considerable autonomy in raising tax revenue.
Kuntien osuus kaikesta julki sesta kulutuksesta on 2/3 ja niillä on huomattavan paljon itsemääräämisoikeutta verotulojen kannossa.
Any aims at tightening or loosening the fiscal policy stance or keeping the fiscal stance unchanged call for coordination between central and local government.
Finanssipolitiikan kiristäminen, keventäminen tai sen säilyttäminen muuttumattomana edellyttää valtion ja kuntien välistä koordinaatiota.
Evolution of general government expenditure
Julkisen talouden seurannan kannalta on ratkaisevan tärkeää, että tuloista ja menoista on saatavilla tarkkoja tietoja ajoissa.
As far as local governments are concerned, municipal accounting has been ruled by the same accounting law as private enterprises' accounting from the beginning of 1996.
Kuntien tilinpitoa koskee vuodesta 1996 lähtien sama kirjanpitolaki kuin yksityisten yritysten kirjanpitoa.
Consequently, municipal accounting has to produce certain reports which allow a monthly follow-up of a single municipality's finances.
Niinpä kuntien tilinpidossa on tuotettava tietyt raportit, joilla seurataan yksittäisen kunnan rahoitustilannetta kuukausittain.
However, any consolidation of the data to cover the whole local government sector has not been done on a monthly or quarterly basis (except statistics on transfers from central government and direct tax revenues).
Tietoja ei kuitenkaan ole sulautettu koko kuntasektorilla kuukausittain tai neljännesvuosittain (paitsi valtion tulonsiirtoja ja välittömistä veroista kertyvää tuloa koskevat tilastot).
Consolidated data on the overall financial balance of the local government sector hence exist only on an annual basis, and they become available with a fairly long lag.
Sulautettuja tietoja kunta sektorin yleisestä rahoitustasapainosta on siten ole massa vain vuositasolla ja ne ovat yleensä saatavilla vasta suhteellisen pitkän viiveen jälkeen.
The first preliminary estimates on the government balance, disaggregated at subsector level, are released in the preliminary national accounts in February (year t + 1).
Ensimmäiset alustavat arviot julkisen talouden rahoitustasapainosta hajotettuna alasektoreiden tasolle julkistetaan alusta vassa kansantalouden tilinpidossa helmikuussa (vuosi t + 1).
Final data from the local governments are received only in the course of the autumn of the same year.
Kuntien lopulliset tiedot saadaan vasta saman vuoden syksyllä.
'Citizens' fundamental rights' were entered into the Finnish Constitution in the reform of August 1995.
Tässä kappaleessa hahmotellaan lyhyesti julkisten menojen rakennetta ja kehitystä.
The Constitution now grants to every citizen, inter alia, the right to basic education which is provided free of charge, sufficient social and health services, and a basic income security during unemployment, sickness, disability for work, old age, birth of a child and loss of the family's breadwinner.
Seuraavassa kappaleessa on tarkempia tietoja julkisista kulutusmenoista. Tämän luvun kahdessa viimeisessä kappaleessa tarkastellaan nykyisestä korkeasta työttömyydestä aiheutuvaa rasitetta julkiselle taloudelle ja väestön ikääntymisen aiheuttamia tulevia kustannuksia.
The government has to seek to guarantee to every citizen the right to work, and the right of a healthy environment.
Joistakin sosiaaliturvarahastojen tuloista ja menoista on saatavilla kuukausittaisia tai neljännesvuosittaisia tietoja.
The government has to promote every citizen's right to housing.
Koko sektoria koskevat täydelliset tiedot ovat saa tavilla vain vuositasolla.
In the present section, the structure and evolution of government expenditure are briefly outlined.
Kuviossa 32 esitetään julkisten menojen neljä luokkaa. Ensimmäinen on kulutusmenot.
Some more details on government consumption expenditure are provided in the next section.
Kulutusmenot voidaan jakaa kahtia: valtion maksamiin palkkoihin ja sosiaali­turvamaksuihin sekä tavaroiden ja palveluiden ostoihin.
The last two sections focus on the burden on public finances of the present high unemployment, and the expected future costs of population ageing respectively.
Vaihtoehtoisesti julkiset kulutusmenot voidaan jakaa niiden käyttötarkoituksen mukaan: koulutukseen, ter­veydenhuoltoon, puolustukseen jne. (tällainen jako esi­tetään kuviossa 33).
shows ('). In 1997, government transfers equalled 26 % of GDP.
Vuonna 1997 julkiset kulutusmenot olivat 21 prosenttia BKT:stä.
In addition to the actual transfer payments shown in the graph, tax expenditures may also be considered as transfers.
listen tulonsiirtojen lisäksi myös verotukia voidaan pitää tulonsiirtoina.
Tax expenditure is defined as the forgone tax revenue when tax exemptions, deduction rights and other deviations from the basic structure of taxation are granted to support specific activities, products, individuals or families: child benefits are tax exempt, a lower VAT rate is applied on foodstuffs, a tax allowance is granted for interest expenditure on households' housing loans, etc.
Verotuki on menetettyä verotuloa silloin kun verotuksen perusrakenteesta on myönnetty verovapaus, verovähennysoikeus tai muu poikkeama tiettyjen toimien, tuotteiden, yksilöiden tai perheiden tukemiseksi: lapsilisät ovat verovapaita, elintarvik­keisiin sovelletaan alhaisempaan arvonlisäveroa, kotita­louksien asuntolainojen korkomenoja voi vähentää verotuksesta jne.
In 1995, tax expendi ture in Finland was estimated to amount to some 8 % of GDP (2).
Vuonna 1995 verotukien arvioitiin olevan noin 8 prosenttia suhteessa BKT:hen Suomessa (2).
Government consumption and transfer payments grew at an equal pace during the past decades.
Julkinen kulutus ja tulonsiirrot kasvoivat tasatahtia menneiden vuosikymmenien aikana.
Graph 32 presents government expenditure in four categories. The first category is consumption expenditure.
Ci Kuviossa 32 pääomansiirrot, jotka muodostavat melko pienen osan kaikista julkisista menoista, kuuluvat investointimenojen luokkaan.
(') In Graph 32, capital transfers, which constitute a fairly small amount of total government expenditure, are included in the same category as investment expenditure. O Estimate given in the budget proposal for 1998 (Hallituksen esitys, 1997).
) Vuoden 1998 talousarvioesityksessä esitetty arvio (Hallituksen esitys. 1997).
Obviously a withdrawal of the lax exemptions and allowances would not raise government revenues by the full amount of the estimated tax expenditure, as agents' behaviour would change in response to the changes in taxation.
Verovapauden tai verovähennyksen poistaminen ei luonnollisesti lisäisi valtion tuloja arvioidun verotuen täydellä määrällä, sillä toimijoiden käytös muuttuisi verotuksen muutosten vuoksi.
Graph 32: Total government expenditure, 1988-97
Kuvio 32: Julkiset kokonaismenot vuosina 1988­1997
Million FIM (at current prices)
Milj. markkaa (käypiin hintoihin)
Capital expenditure and net capital tranfers
Pääomamenot ja ­siirrot (netto)
Interest payments Total current transfers Government consumption
Korkomenot Tulonsiirrot yhteensä Julkinen kulutus
Source: National accounts (July 1998).
Lähde: Kansantalouden tilinpito (heinäkuu 1998).
In 1997, the government sector accounted for 17 % of total gross fixed capital formation in the economy.
Julkinen talous ja finanssipolitiikan toteuttaminen kansantalouden kiinteän pääoman bruttomuodostuksesta oli 17 prosenttia.
In the near future, a continued decline in unemployment will limit the growth of transfers, which are expected to grow at a slower pace than government consumption.
Lähitulevaisuudessa työttömyyden jatkuva väheneminen rajoittaa tulonsiirtojen kasvua, jonka odotetaan ole van hitaampaa kuin julkisten kulutusmenojen kasvun.
All in all, the growth of government spending is expected to remain moderate in the coming years.
Kaiken kaikkiaan julkisten menojen kasvun odotetaan säilyvän maltillisena tulevina vuosina.
This fairly stable structure of government expenditure changed rapidly after the onset of the recession: government consumption was reduced as part of the consolidation programme, while transfer payments increased in line with rising unemployment (see Graph 32).
Tämä varsin vakaa julkisten menojen rakenne muuttui nopeasti, kun talouskasvu alkoi taantua: julkisia kulutusmenoja supistettiin talouden vahvistamisohjelman mukaisesti, kun taas tulonsiirrot kasvoivat kasvavan työttömyyden myötä (kuvio 32).
At their peak in 1993, current transfers accounted for half of total government spending, and nearly a third of GDP.
Korkeimmillaan vuonna 1993 tulonsiirtojen osuus oli puolet julkisista kokonaismenoista ja lähes kolmasosa suhteessa BKT:hen.
In 1997, the share of consumption in total government expendi ture was the same as in 1993 (38 %), while the relative importance of transfer payments had declined from 50 to 47 %.
Vuonna 1997 kulutusmenojen osuus julki sista kokonaismenoista oli sama kuin vuonna 1993, 38 prosenttia, kun taas tulonsiirtojen suhteellinen merkitys oli supistunut 50 prosentista 47 prosenttiin.
Thirdly, as a result of rising deficits and massive support to the ailing banking sector, government interest expenditure started to rise rapidly too.
Kolmanneksi kasvavan alijäämän ja laajan pankkituen vuoksi julkiset korkomenot alkoivat myös nousta nopeasti.
Between 1991 and 1996, the share of interest payments in total government expenditure tripled to one tenth (in 1997, government interest payments equalled 6 % of GDP).
Vuosina 1991-1996 korkomenojen osuus julkisista kokonaismenoista kolminkertaistui yhteen kymmenesosaan (vuonna 1997 julkiset korkomenot olivat 6 prosenttia suhteessa BKT:hen).
Fourthly, the share of investment in total government
Vuonna 1997 julkisen talouden osuus
When Finnish general government expenditures are compared with the two other Nordic EU members Sweden and Denmark, Finland has the smallest ratio of government spending to GDP.
Verrattuna kahden muun pohjoismaisen EU:n jäsen maan Ruotsin ja Tanskan menoihin Suomen julkisten menojen suhde BKT:hen on pienin.
Nevertheless, in an EU-wide perspective, Finland clearly belongs to the 'Nordic group', which is characterised by above-average government consumption and transfer payments relative to total output.
EU:n näkökulmasta Suomi kuuluu kuitenkin selvästi "pohjoismaiseen ryhmään", jolle on luonteenomaista keskimääräistä suurempi julkinen kulutus ja siirtomenot suhteessa koko naistuotantoon.
In Finland, in 1997, government
Vuonna 1997 julkiset investointi- ja korkomenot suhteessa BKT:hen Suomessa olivat hieman korkeammat kuin EU:ssa keskimäärin.
Graph 33: Government consumption by purpose, 1997
Kuvio 33: Julkinen kulutus tehtävien mukaan vuonna 1997
General administration and external affairs
Yleinen hallintoja ulkoasiat
Social security and welfare
Sosiaaliturva ja sosiaalipalvelut
Recreation and culture services
Virkistys-ja kulttuuripalvelut
Other purposes
Muut tehtävät
5 6 % of GDP
4 5 6 % suhteessa BKT:hen
The economic and financial situation in Finland investment and government interest payments relative to GDP were slightly higher than the EU average.
Taloudellinen tilanne ja rahoitusmarkkinat
local governments through transfer payments.
Suomessa: Suomen haasteet EMU-ympäristössä
Graph 33 shows the composition of government consumption expenditure in detail.
Kuviossa 33 esitetään julkisten kulutusmenojen jakauma yksityiskohtaisesti.
The main bulk of government consumption goes to education, health and social expenditure.
Suurin osa julkisista kulutusmenoista kohdistuu koulutukseen, terveydenhuoltoon ja sosiaali­menoihin.
Categories 4 to 8, which cover education, health and other social spending, are taken here as 'consumption on welfare'.
Luokat 4­8, joihin kuuluu koulutus­, tervey­denhuolto­ ja muut sosiaalimenot, katsotaan tässä "hyvmvointikulutukseksi".
In 1996, such welfare spending accounted for 26 % of total government expenditure and 15 % of GDP.
Vuonna 1996 näiden hyvin­vointimenojen osuus julkisista kokonaismenoista oh 26 prosenttia ja 15 prosenttia suhteessa BKT:hen.
More than two thirds of total government consumption consists of wages.
Yli kaksi kolmasosaa kaikista julkisista kulutusme­noista koostuu palkoista.
The main bulk of public sector employment comprises local government jobs in welfare-related activities, i.e. education, healthcare and social services.
Suurin osa julkisen sektorin työpaikoista on hyvinvointipalveluihin liittyviä kunnal­lisia tehtäviä eli koulutus­, terveydenhuolto­ ja sosiaali­palvelutehtäviä.
With the growth of the welfare state in the 1970s and 1980s, government employment in welfare services expanded rapidly (see Graph 34).
Hyvinvointivaltion kasvaessa 1970­ ja 1980­luvuilla julkisen sektorin työllisyys hyvinvointi­palveluissa kasvoi nopeasti (kuvio 34).
This to a large extent reflects the growth of the total (public and private) welfare sector in the economy, but to some extent also a substitution of public services for private services has taken place.
Tämä ilmentää suuressa määrin talouden (julkisen ja yksityisen) hyvin­vointisektorin kasvua, mutta jossain määrin yksityisiä palveluita on myös korvattu julkisilla palveluilla.
The share of the welfare sector in total employment (public and private) expanded from 12 % in 1975 to 20 % in 1996.
Hyvinvointisektorilla (julkisen ja yksityisen) työllisyy­den osuus kasvoi 12 prosentista vuonna 1975 20 pro­senttiin vuonna 1996.
Private sector jobs accounted for 30 % of total employment in welfare services in 1975, while their share had declined to 17 % in 1996 ( > ).
Yksityisen sektorin työpaikkojen osuus oli 30 prosenttia koko hyvinvointisektorin työlli­syydestä vuonna 1975, mutta vuonna 1996 niiden osuus oli laskenut 17 prosenttiin (')·
Graph 33 equally illustrates the division of consumption expenditure among the general government subsectors: the central government is exclusively responsible for defence spending, and for the main part of spending on public order, safety and external affairs.
Kuviosta 33 ilmenee samalla kulutusmenojen jakauma eri julkisen talouden alasektoreiden välillä: valtio on yksin vastuussa puolustusmenoista, ja suuresta osasta yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen ja ulkoasioihin liittyvistä menoista.
Central government also accounts for the universities, while other educational services are provided at local government level.
Valtio vastaa myös yliopistoista, kun taas kunnat tarjoavat muut koulutuspalvelut.
With regard to services related to health, social security and welfare, the role of central government as service provider is limited; the main bulk of such spending takes place in local governments.
Terveydenhuollon, sosiaaliturvan ja hyvinvointipalve­luiden osalta valtion rooli palveluiden tarjoajana on rajoitettu, ja suurin osan niihin käytetyistä menoista on kuntien harteilla.
Nevertheless, one should note that the central government finances a large share of the services provided by
On kuitenkin huomattava, että valtio rahoittaa suuren osan kuntien palveluista tulonsiirroilla.
(') In the period 1960-90, total public employment rose by an average of 3.9 % annually, while private sector jobs declined by an average of 0.2 % annually.
(') Ajanjaksolla 1960­1990, julkisen sektorin kokonaistyöllisyys nousi keskimäärin 3,9 prosenttia vuodessa, kun taas yksityisen sektorin työpaikat vähenivät keskimäärin 0,2 prosenttia vuodessa.
Graph 34: Employment in public services
Kuvio 34: Julkisen sektorin työllisyys
Transport, communication, real estate and business activities
Liikenne, tietoliikenne, kiinteistö­ja liiketoiminta
Public administration, defence, compulsory social security
Julkinen hallinto, puolustus, pakolliset sosiaalipalvelut
Human health, veterinary
Sosiaalityö
Other community, social and personal services
Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset palvelut
140 160 1 000 persons
140 160 1 000 henkeä
Graph 36 illustrates the evolution of the average daily benefit in the different unemployment insurance systems, and Graph 37 illus­trates the extent of unemployment persistence.
Kuviosta 36 ilmenee keskimääräisen päivärahan kehitys eri työttömyysturvajärjestelmissä ja kuviosta 37 työttömyyden jatkuminen.
The lat­ter is presented as the total number of daily benefits paid out by the three unemployment insurance systems during each yearr­eonverted into 'unemployment year equivalents' (during one year of continuous un­employment, an unemployed person receives 258 daily benefits) (2).
Jälkimmäinen on esitetty kolmesta työttömyysturvajärjestelmästä maksettujen päivärahojen kokonaismääränä muunnettuna 'työttö­myysvuosiekvivalenteiksi' (yhden vuoden jatkuvan työttömyyden aikana työtön saa päivärahaa 258 päi­vältä) (2).
In order to illustrate the size of the burden that the recession and soaring unemployment put on public finances, Graph 35 shows the annual amounts of unem­ployment insurance benefits paid in 1985­96 (')■ The graph shows that unemployment benefits grew from 0.6 % of GDP in 1990 to almost 4.5 % of GDP in 1993.
Jotta voitaisiin havainnollistaa taantuman ja jyrkästi kasvaneen työttömyyden rahoitustaakkaa julkiselle taloudelle, kuviossa 35 esitetään vuosittain maksettujen työttömyyskorvausten määrät vuosina 1985­1996 ('). Kuviosta näkyy, että työttömyyskorvaukset kasvoivat 0,6 prosentista 4,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuo­sina 1990­1993.
Since then, they have declined and equalled 2.9 % of GDP in 1997.
Sittemmin ne ovat laskeneet ja olivat 2,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 1997.
A further decline is expected in the future.
Työttömyyskorvausten odotetaan laskevan edelleen tulevaisuudessa.