natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Again the European Council urged action to address longterm unemployment, and, particularly, stressed the vital issue of engaging young people in active society.
Eurooppaneuvosto kehotti myös toi miin pitkäaikaistyöttömyyden suhteen ja korosti erityisesti, että nuorten aktivoiminen yhteiskunnassa on ensiarvoisen tärkeää.
With youth unemployment double that of adults in Europe, we must find new ways to give young people their first step in the labour market, while at the same time avoiding the possibility of job substitution and consequent wage instability.
Koska Euroopan nuorisotyöttömyys on kaksinkertainen aikuisten työttömyyteen verrattuna, meidän löydettävä uusia tapoja, joilla nuoret saadaan ottamaan ensiaskeleensa työmarkkinoilla, ja samalla vältettävä työpaikkojen korvautuminen ja tästä johtuva palkkojen epävakaisuus.
They have also focused strongly on the challenge of sustaining and de veloping small and medium enterprise.
Eurooppaneuvoston kokouksissa on myös voimakkaasti keskitytty haasteeseen, joka sisältyy pienten ja keskisuurten yritysten tukemiseen.
It is from these companies, if a fair wind is offered, that business wealth and jobs growth — with consequent reduction of public deficits — will come.
Suotuisissa olosuhteissa juuri näissä yrityksissä syntyy liiketoiminnan vaurautta ja työpaikkojen kasvua -ja tämän seurauksena julkisen alijäämän pienentymistä.
But it is bigger than that.
Mutta kysymys on vielä tätäkin laajempi.
The new Youthstart programme focuses on this issue.
Uusi Youthstart-ohjelma keskittyy tähän kysymykseen.
It requires, as do many of the initiatives now being pursued by the Union, the full weight of Social Partners' support to be effective.
Onnistuakseen se, kuten monet muutkin unionin tällä hetkellä ajamat aloitteet, vaatii työmarkkinaosapuolten täyden tuen.
This report will contribute greatly to our understanding of how our systems are working and not working.
Tämä kertomus lisää merkittävästi tietoamme siitä, mikä nykyisissä järjestelmissämme toimii ja mikä ei.
It has many important messages for policy — all based on fact, on analysis — which I hope will be fully utilised in developing our collective efforts, and building new policy and practice as we move towards the Madrid Council.
Se sisältää useita politiikan kannalta tärkeitä viestejä, jotka kaikki perustuvat tosiasioihin ja analyysiin.
It is only through such collective effort that we can build confidence, and meet the aspirations of investors, consumers, workers and citizens for a productive, working European Union.
Toi von, että niitä käytetään mahdolli simman paljon hyväksi kehitettäessä yhteisiä ponnistuksiamme ja luotaessa uutta politiikka ja menettelytapaa samalla, kun lähestymme Eurooppaneuvoston Madridin kokousta.
These are only examples, though important ones, of what a new employ ment strategy, aimed at eradicating the developing two speed and dual society Europe, would entail.
Vain näillä yhteisillä ponnisteluilla voimme lujittaa luottamusta ja kohdata sijoittajien, kuluttajien, työtekijöiden ja kansalaisten toiveet tuottavasta, toimivasta Euroopan unionista.
We also need a broader, more sophisticated view of local development and local initiatives, of how the na tional and European levels can enable and nurture local economic development — whether indigenous growth through local de mand, or national or supranational sub-contraction opportunities.
Tarvitaan myös yhä laajempaa, kehittyneempää näkemystä paikallisesta kehityksestä ja paikallisista aloitteista - siitä, miten kansallisella ja Euroopan tasolla voidaan tehdä mahdolliseksi ja tukea paikallista talouden kehitystä, olipa kyseessä sitten omaehtoinen paikallisen kysynnän synnyttämä kasvu tai kansalliset ja ylikansalliset alihankintamahdollisuudet.
All these can be underpinned by re examining tax policies, and their
Nämä asiat ovat tärkeitä, mutta ainoastaan esimerkkejä siitä, mitä uuden kaksinopeuksisen ja kahtia jakautuneen Euroopan syntymistä ehkäisevän työllisyysstrategian kehittäminen merkitsisi.
Summary and conclusions: trends and strategies
Kehityssuuntaukset ja tulevaisuuden näkymät
Employment and unemployment trends in the Union
Työllisyyden ja työttömyyden kehityssuuntaukset Euroopan unionissa
Member State performance in creating jobs
Jäsenmaiden saavutukset työpaikkojen luonnissa
The changing pattern of employment
Työllisyyden muutokset
Unemployment trends in Member States
Työttömyyden kehitys jäsenmaissa
Developments in key features of the labour market
Työmarkkinoiden keskeisten muuttujien kehitys
Short-term prospects for growth and employment
Lyhyen aikavälin kasvu- ja työllisyysnäkymät
Part II
Osa 2
Progress in implementing change in employment systems — trends in employment policies in the Member States
Työllisyysjärjestelmien kehityksessä saavutetut tulokset — työllisyyspolitiikan nykysuuntaukset eri jäsenmaissa
Promoting investment in vocational training
Ammatilliseen koulutukseen panostaminen
Increasing the employment-intensiveness of growth
Kasvun työllisyysvaikutusten vahvistaminen
Reducing nonwage labour costs
Työvoiman oheiskulujen alentaminen
Improving the effectiveness of labour market policy
Työmarkkinapolitiikan tehostaminen
Improving measures for groups particularly hard hit by unemployment
Eniten työttömyydestä kärsimään joutuvien ryhmien tilanteen kohentaminen
Analysis of selected labour market issues
Eräiden työmarkkinakysymysten tarkastelua
Labour costs, social charges and employment
Työvoimakustannukset, sosiaalimaksut ja työllisyys
The environment and employment
Ympäristö ja työllisyys
List of graphs
Kaavioluettelo
List of maps
Karttaluettelo
Acknowledgements
Huomautus
This report was prepared with the collaboration of:
Tämä raportti on valmisteltu yhteistyössä seuraavien tahojen kanssa:
Directorate-General II — Economic and Financial Affairs
Pääosasto II — Talous-ja rahoitusasiat
Directorate-General XI — Environment, Nuclear Safety and Civil Protection
Pääosasto XI — Ympäristö, ydinturvallisuus ja pelastuspalvelu
Directorate-General XXII — Education, Training and Youth
Pääosasto XXII — Opetus, koulutus ja nuoriso
Eurostat — Statistical Office of the European Community
Eurostat — Euroopan yhteisön tilastotoimisto
Summary and conclusions: trends and strategies
Yhteenveto ja johtopäätökset: suuntaukset ja strategia
Summary and conclusions: trends and strategies employment problems and the for­mulation of more effective policies.
Yhteenveto ja johtopäätökset: suuntaukset ja strategia unionin työllisyysongelmien rat kaisemisen kannalta.
sustainable ­■ basis in the Union as a whole.
Näihin palataan jäljempänä, kun on ensin tarkasteltu unionin eri osien työllisyystilanteessa viime aikoina ta pahtunutta kehitystä.
A major focus is on the key policy areas which, building on the ana­lysis in the Commission White Paper, Growth, Competitiveness, Employment, were identified in the conclusions of the Essen Council meeting as being of critical import­ance for tackling the Union's employment problems.
Kertomuksen rakenne hin, joita ongelman ratkaisemiseksi on kehitetty, ja siten saatuihin erilaisiin kokemuksiin ja toteutuksessa ilmenneisiin ongelmiin. Eri laiset kokemukset saattavat olla arvokas tietovaranto jäsenvaltioiden hallituksille, jotka harkitsevat muutoksia tällä politiikan alueella.
These are considered in turn below after reviewing recent employment developments across the Union.
Näitä mahdolli suuksia ei ole kuitenkaan tähän mennessä täysin ymmärretty.
After three years of falling employ­ment and rising unemployment throughout the European Union, the recovery in economic output which has spread to most parts since mid­1993 has already begun to raise the rate of net job creation.
Tuotanto alkoi useimmissa Euroopan unionin osissa elpyä vuoden 1993 keskivaiheilla, mikä on alkanut lisätä uusien työpaikkojen nettomäärää kolme vuotta kestäneen ajanjakson jälkeen, jolloin työllisyys laskija työttömyys nousi koko unionissa.
In the majority of Member States, unem­ployment rates have either stabilised or fallen slightly in the first part of 1995.
Useimmissa jäsenvaltioissa työttömyysaste on joko vakiintunut tai laskenut hieman vuoden 1995 al kupuoliskolla.
The number out of work in the Union as a whole, how­ever, still stands at over 18 million, almost 11% of the work force and, though the prospects over the next year or two are for some increase in the growth of employment, the num­ber seems unlikely to decline very rapidly in the near future.
Työttömien määrä koko Euroopan unionissa on kuitenkin yhä yli 18 miljoonaa, mikä on lähes 11 prosenttia työvoimasta.
At the same time, the differing na­ture of the unemployment problem and of the way in which it has been perceived has led to a range of policies being adopted to tackle the problem and, therefore, to a diver­sity of experience in terms of the results achieved and the difficulties encountered in implementation.
Vaikka työllisyys näyttää jonkin verran paranevan seuraavan vuo-den-kahden aikana, ei ole luultavaa, että työttömien määrä laskee hyvin nopeasti lähitulevaisuudessa.
Unemployment, therefore, remains the major economic — and social — problem confronting the Union.
Työttömyys onkin edelleen unionin keskeisin taloudellinen ja so siaalinen ongelma.
The means of achieving a higher rate of employment growth, sustained over a long enough period to bring the numbers out of work down to ac­ceptable levels, will, therefore, be a primary issue of policy concern for some time to come.
Tämän vuoksi tulevan politiikan keskeisiä kysymyksiä on, miten työllisyyden kasvua voidaan nopeuttaa ja ylläpitää tarpeeksi kauan, jotta työttömien määrä laskisi tyydyttävälle tasolle.
In Part I of the Report, the latest labour market developments in each of the Member States of the Union are examined on the basis of the most timely statistical infor­mation available, in order to review their performance in achieving employment objectives.
Kertomuksen ensimmäisessä osassa käsitellään viimeisimpiä työmarkkinoiden kehityssuuntauksia kussakin unionin jäsen valtiossa. Tarkastelu perustuu tuoreimpiin saatavilla oleviin ti lastoihin ja tavoitteena on arvioi da jäsenvaltioiden suorituksia työllisyystavoitteiden saavuttamisessa.
Such objec­tives, it should be emphasised, cannot be couched simply in terms of achieving a particular growth of employment or reduction in unem­ployment.
On korostettava, että näitä tavoitteita ei voi ilmaista yksinomaan työllisyyden kasvuna tai työttömyyden vähenemisenä.
There are a number of other aspects which are no less im­portant, such as the growth of employment relative to the demand for jobs, where jobs are expanding or declining, the changing terms and conditions of employment and the differential impact of job creation on different groups in the labour market.
Monet muut näkökohdat ovat aivan yhtä tärkeitä, kuten työllisyyden kasvu suhteessa työpaikkojen kysyntään, työpaikkojen määrän kasvun tai vähenemisen alueellinen jakauma, muuttuvat työehdot ja -olosuhteet sekä syntyvien työpaikkojen erilaiset vaikutukset työmarkkinoiden eri ryhmiin.
These two considerations underlie the request of the European Council at the Essen meeting in December 1994 for the Commission, in cooper­ation with the Member States, to review labour market develop­ments in the various parts of the Union on an ongoing basis and the national policies being followed to address employment problems.
Nämä kaksi näkökohtaa olivat syynä Eurooppaneuvoston Essenissä joulukuussa 1994 pitämässä kokouksessa esittämään pyyntöön, että komissio yhdessä jäsenvaltioiden kanssa seuraisi jatkuvasti työmarkkinoiden kehitystä unionin eri osissa ja perehtyisi toimiin, joihin eri maissa on ryhdytty työllisyysongelmien hoitamiseksi.
This Report is intended to contribute to the process of building up a common pool of information by focusing on what has happened in the recent past to employment and unemploy­ment in individual Member States and the measures which have been introduced in this area.
Tämän kertomuksen tarkoituksena on osaltaan kasvattaa yhteistä tietämystä keskittymällä siihen, mitä työllisyys- ja työttömyystilanteessa on viime aikoina tapahtunut yksittäisissä jäsenvaltioissa ja mihin toi miin tällä alueella on ryhdytty.
As such it differs in some degree in terms of format from reports of previous years, though it retains the same emphasis on quantitative analysis of developments which is critical both for a better understanding of
Kertomus eroaa jonkin verran muodoltaan aiempien vuosien kertomuksista, vaikka painotus on yhä kehityksen kvantitatiivisessa analyysissä, joka on tärkeää sekä työllisyyteen liittyvien ongelmien paremmalle ymmärtämiselle että tehokkaampien toimintamallien kehittämiselle.
While countries in the Union face a common problem, however, its scale and characteristics vary a good deal between countries, and between regions within countries, as do the potential for generating increased rates of job creation and the appro­priate policies to pursue.
Vaikka unionin mailla on yhteinen ongelma, sen laajuus ja luonne vaihtelevat suuresti eri maissa ja yksittäisten maiden eri osissa. Myös mahdollisuudet nopeuttaa uusien työpaikkojen syntymistä ja harjoitettavan politiikan vaihtoehdot ovat erilaisia.
This diversity makes it essential to examine trends in each Member State individually if an insight is to be gained into the prospects for achieving higher levels of employ­ment on a sustained — and
Tarkoitus on, että tämä tarkastelu ja näkökohdat, jotka on yksilöity keskeisiksi politiikan arvioinnissa, muodostaisivat perustan jäsen valtioiden työllisyyskehityksen jatkuvalle arvioinnille.
All of these aspects are examined in Part I so as to provide a basis for assessing the effectiveness of employment policy overall.
Työttömyysongelman ja sen hahmotustavan erilaisuus on syy nä niihin lukuisiin toimintamallei
Summary and conclusions: trends and strategies intention is that this examination and the aspects identified as being of major importance for policy assessment should form the foun­dation of an ongoing review of employment developments in the Member States.
Yhteenveto ja johtopäätökset: suuntaukset ja strategia nettolisäyksestä, joka oli syntynyt työllisyyden ennätysmäisen kasvun vuosina 1985-1990.
Although not all Member States suffered an absolute fall in employment, in none of them was the increase large enough to prevent unemployment from rising.
on viime aikoina ryhdytty työllisyyteen ja työttömyyteen liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi.
Member States. The numbers employed in the European Union as a whole declined by 4% in the three years 1991 to 1994, twice as much as any previous fall over a com­parable period since the war.
Painopiste on toimenpiteissä niillä toiminta-alueilla, jotka Essenissä pidetty Eurooppa-neuvoston kokous on nimennyt erityi sen tärkeiksi.
Around 800 thousand of these lost jobs were in two of the new Member States, Finland and Sweden, where the recession started earlier than elsewhere and where employment had already fallen by 350 thousand between 1990 and 1991, a fur­ther million in the former East Germany.
Noin 800 000 näistä menetetyistä työpaikoista oli kahdessa uudessa jäsenvaltiossa, Suomessa ja Ruotsissa, joissa taantuma alkoi aiemmin kuin muualla ja joissa työllisyys oli jo laskenut 350 000:11a vuosina 1990-1991. Miljoona työpaikkaa menetettiin entisessä Itä-Saksassa.
A rough measure of the success of economies in providing jobs for their citizens is the ratio of employ­ment to population of working age — the employment rate.
Sitä, miten eri maat onnistuivat tarjoamaan työpaikkoja kansalaisilleen, voidaan karkeasti kuvata työllisyyden ja työikäisen väestön suhteella eli työllisyysasteella.
Across the Union as a whole, the employment rate peaked at 62% in 1992 and fell to under 60% in 1994, after 8 years of continuous increase.
Vuonna 1992 koko unionin työllisyysaste oli 62 prosenttia, josta se laski alle 60 prosenttiin vuonna 1994 — kahdeksan vuoden jatkuvan kasvun jälkeen.
This com­pares with rates of 70% in the US and 78% in Japan (Graph 1).
Vastaava luku Yhdysvalloissa oli 70 prosenttia ja Japanissa 78 prosenttia (kaavio 1).
Recent changes in employment in the Union
Viimeaikaiset muutokset työttömyydessä
Older Member States also suffered similarly large job losses: Italy, a fall in employment of over 1.7 mil­lion in the three years 1991 to 1994, the UK, one of almost 900 thousand — following a decline of almost the same size in the previous year — Spain, a fall of over 800 thousand and the former West Germany, one of almost 600 thousand.
Vanhoissa jäsenvaltioissa menetettiin myös runsaasti työpaikkoja: Italiassa työllisyys laski yli 1,7 miljoonaa kolmen vuoden aikana vuodesta 1991 vuoteen 1994, Isossa-Britanniassa lähes 900 000 (edellisenä vuotena lasku oli ollut melkein yhtä suuri), Espanjassa yli 800 000 ja entisessä Länsi-Saksassa lähes 600 000.
While the present expectation is for employment in the Union to increase in 1995 — by around 1% or so on average — this will com­pensate only to a relatively small extent for the job losses suffered over the preceding three years and will serve to raise the employment rate at most only slightly in relation to the level in the US, let alone Japan.
Työllisten määrä koko Euroopan unionissa laski neljä prosenttia kolmen vuoden aikana vuodesta 1991 vuoteen 1994 eli kaksi kertaa niin paljon kuin minään vastaavana ajanjaksona toisen maailmansodan jälkeen. Tänä aikana menetettiin kuusi miljoonaa työ paikkaa eli noin 60 prosenttia siitä noin 10 miljoonan työpaikan
The recent recession had a severe impact on employment in most
Yhdysvalloissa työttömyys sen sijaan laski alle 6,5 prosenttiin vuonna 1994, ja Japanissa se pysyi 3 prosentin alapuolella (kaavio 2).
Employment rates, 1972­94
Työllisyysaste, 1972-94
Unemployment rates, 1972­94
Työttömyysaste, 1972-94 l
„. % population (15-64)
% väestöstä (15 -64)
The increase in unemployment was particularly pronounced in Finland
Työttömyyden kasvu oli erityisen voimakasta Suomessa ja Ruotsissa.
Summary and conclusions : trends and strategies
Yhteenveto ja johtopäätökset: suuntaukset ja strategia
Employment of men and women more than women and in consequence the number of men in work declined by 5%.
laski 5 prosenttia ja työlliste naisten määrä vain vähän.
A longterm trend in the Union has been for the number of men in em ployment to decline and for the number of women to increase.
määrä laskee ja naisten kasvaa.
In the ten years before 1985, the number of men employed fell by 4%, while the number of women expanded by 10%.
Vuotta 1985 edeltäneenä kymmenenä vuotena työssä käyvien miesten määrä laski neljä prosenttia kun taas työssä käyvien naisten määrä kasvoi 10 prosenttia.
In the years of high job growth at the end of the 1980s, the trend decline in male employ ment was halted and the number in work went up by 472%.
1980luvun lopulla, jolloin työpaikkojen määrä kasvoi nopeasti, miesten työllisyyden lasku pysähtyi ja työllisten määrä kasvoi 4,5 prosenttia.
Since 1990, year, around four times the rate of growth of jobs for men in this sector), this was not sufficient, unlike in the past, to compensate for the reduction in jobs in industry and agriculture.
Vuoden 1990 jälkeen pitkän ajan suuntaus on kuitenkin jatkunut ja työllisten miesten määrä on laskenut merkittävästi.
While the employment of women has also fallen, the decline has been very much less.
Myös naisten työllisyys on laskenut, mutta paljon vähemmän.
Since the peak rate reached in the Spring of 1994, unemployment in the Union has come down, but only very slowly.
Työttömyysaste on laskenut unionissa vuoden 1994 kevään huippuluvuistaan mutta vain hyvin hitaasti.
At the latest monthly count (May 1995), the average rate was still almost 11%, only margi nally below the level a year earlier.
Viimeisimmässä kuukausitilastossa (toukokuu 1995) keski arvo oli yhä lähes 11 prosenttia eli vain lievästi alle vuotta aiemmin vallinneen tason.
Although growth of GDP in the Union seems to have resumed in mid-1993, this as yet has had a minimal impact on the numbers out of work.
Vaikka BKT:n kasvu näyttää lähteneen jälleen nousuun unionissa vuoden 1993 keskivaiheilla, tällä on toistaiseksi ollut vain vähäinen vaikutus työt tömien määrään.
Only in five Member States, Denmark, Spain, the Netherlands, Finland and Sweden, did unemployment (on a seasonallyadjusted basis) fall by more than 0.1% of the labour force, in the first five months of 1995.
Vain viidessä jäsenvaltiossa — Tanskassa, Espanjassa, Alan komaissa, Suomessa ja Ruotsissa — (kausitasoitettu) työttömien osuus työvoimasta laski yli 0,1 prosenttia vuoden 1995 viitenä ensimmäisenä kuukautena.
In the others, it either remained unchanged or increased, in Portugal, by as much as 0.6%.
Muissa työttömyys pysyi joko muuttumattomana tai kasvoi. Portugalissa työttömyys lisääntyi peräti 0,6 prosenttia.
This tendency was common to most Member States and in every case, women have increased their share of employment in services in recent years.
Tämä suuntaus oli yhteine useimmille jäsenvaltioille, ja na set ovat poikkeuksetta lisännee osuuttaan palvelusektorin työpä koista viime vuosina.
As described below, an in creasing proportion of these jobs have been parttime rather than full-time.
Kuten sei raavassa on kuvattu, kasvav osuus näistä työpaikoista on olk osa-aikaisia.
How far the growth in employment of women in services is a consequence of their much greater readiness to work parttime and how far, on the contrary, the increased importance of parttime working is itself a result of women wanting to work parttime — in other words, whether the main underlying factor is an increased demand for women or an increased demand for parttime workers — are questions which remain unanswered.
Se, missä määri naisten työllisyyden lisäy palveluammateissa johtu heidän suuremmasta valmiudef taan työskennellä osa-aikaisin ja missä määrin osaaikatyö kasvanut merkitys johtuu siiti että naiset haluavat työskennell osa-aikaisina — eli onko tärkei tekijä naisten kasvanut kysynt vai osaaikaisten työntekijöide kasvanut kysyntä — on ratkaisi matta.
However, it is significant that the share of women in employment has increased every where, even in countries where parttime working is relatively unimportant.
On kuitenkin merkitti vää, että naisten osuus työlliste määrästä on kasvanut kaikkiall: jopa maissa, joissa osaaikatyö o suhteellisen vähäistä.
The main proximate cause of the increased employment of men in the late 1980s was the growth of jobs in industry where men account for 75% of the work force.
Suurin välitön syy miesten työllisyyden kasvuun 1980luvun lopussa oli työpaikkojen lisääntyminen teollisuudessa, jossa miesten osuus työvoimasta on 75 prosenttia.
In the ten years before then, employment in industry fell significantly resulting in large scale job losses for men.
Edeltäneenä kymmenenä vuotena työllisyys teollisuudessa laski merkittävästi, mikä johti laajaan työpaikkojen menetykseen miesten kohdalla.
Though the number of men em ployed in services increased, this was not enough to offset this fall coupled with the substantial de cline in agriculture.
Miesten määrän kasvu palveluelinkeinoissa ei riittänyt korvaamaan teollisuudessa ta pahtunutta laskua, kun samalla maataloudessa joutui paljon mie hiä työttömiksi.
Between 1987 and 1990, in the years of high net job creation, employment in industry increased by 6% and the number of jobs in the sector filled by men by 5%.
Vuosina 19871990, jolloin työpaikkojen nettomäärä kasvoi nopeasti, työllisyys nousi teollisuudessa kuusi prosenttia ja miesten teollisuus työpaikat lisääntyivät viisi prosenttia.
As a result, the overall employ ment of men expanded, though still by only half as much as that of women, whose share of new jobs was more than their existing share of employment in both industry and services.
Tämän seurauksena miesten kokonaistyöllisyys kasvoi, vaikkakin kasvu oli vain puolet naisten kokonaistyöllisyy den lisäyksestä. Naisten osuus uusista työpaikoista olikin enemmän kuin naisten aiempi työpaikkojen osuus sekä teollisuudessa että palvelusektorilla.
Then it took three years after unemployment had reached its peak for the rate to begin to fall significantly.
Silloin kesti kolme vuotta, ennen kuin työttömyysaste lähti merkittävään laskuun huippuarvostaan.