natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This should not be used as a pretext for slowing down work based on our existing knowledge.
Sitä ei saisi käyttää tekosyynä nykyiseen tietoon perustuvan työn hidastamiseksi, mutta se rajoittaa yleissopimuksen menestyksekkään täytäntöönpanon mahdollisuuksia.
Nevertheless, it limits our ability to successfully implement the convention.
Tämän alan tutkimusta, johon kuuluu myös biologisen monimuotoisuuden avainkäsitteiden selvittäminen ja seuranta, on kuitenkin lujitettava.
We need to strengthen research in this area, including identifying and monitoring key components of biodiversity. This will be integrated into the Community's general research programme.
Biologisen monimuotoisuu den tutkimus sisällytetään yhteisön yleiseen tutkimusohjelmaan, ja siinä olisi myös otettava huomioon kansalaisjärjestöillä, jäsenvaltioiden laitoksilla ja yksityiskokoelmissa olevat tärkeät tiedot.
It should also take account of important data held by NGOs, Member State agencies and private collections.
Euroopan ympäristökeskuksella ja Euroopan tieto-ja seurantaverkolla on tässä tärkeä asema.
A major role can be played here by the European Environment Agency (EEA) and its information and observation network (Eionet).
• yleisen tietoisuuden edistämiskampanjat • strategian toteuttamiseen tarvittavien ihmisten koulutuksen edistäminen
• promoting public awareness campaigns; • promoting training of people needed to implement the strategy; • monitoring the effect of EC activities on biodiversity outside the Community;
• biologiseen monimuotoisuuteen vaikuttavien EY:n toimien vaikutusten seuranta yhteisön ulkopuolella.
• creating a network of European centres of excellence in research; • studying the status of, trends in, and pressures on biodiversity; • promoting research into the natural evolution of biodiversity; • seeking better understanding of how the biosphere works; • promoting methods for measuring biodiversity and for understanding its value; • identifying a system of indicators for monitoring; • promoting international exchange of information;
• biologiseen monimuotoisuuteen liittyvää luonnollista evoluutiota koskevan tutkimuksen edistäminen • biosfäärin toiminnan entistä parempi ymmärtäminen • biologisen monimuotoisuuden mittaamismenetelmien edistäminen ja sen merkityksen tutkiminen • seurantaan käytettävän indikaattorijärjestelmän kehittäminen • kansainvälisen tietojenvaihdon edistäminen.
Box 2: Identification, monitoring, research and exchange ofinformation, education and awareness: some existing initiatives
Kehys 2: Vaikutusten tunnistaminen, seuranta, tutkimus ja tiedonvaihto sekä koulutus ja tietoisuuden lisääminen: nykyisiä aloitteita
• The European Environment Agency and Eurostat are working to develop indicators for biodiversity.
• Euroopan ympäristökeskus ja Eurostat kehittelevät biologista monimuotoisuutta koskevia indikaattoreita.
An updated 'State of the environment report for Europe' ('Dobris + 3') and a report on environment in the European Union, which will contain data on the state of Europe's biodiversity, are under preparation.
Valmisteilla on myös ajantasaistettu Euroopan ympäristön tilaa koskeva kertomus ('Dobris + 3') ja Euroopan unionin ympäristöä koskeva kertomus, joka sisältää tietoja Euroopan biologisen monimuotoisuuden tilasta.
• Data on sites of major ecological interest are collected under the programme for the coordination of information on the environment (the Corine programme).
• Ekologisesti tärkeitä alueita koskevia tietoja kerätään ympäristötiedon koordinointia koskevassa Corine-ohjelmassa.
An inventory has been developed, which contains information on 7 741 sites of major importance to nature conservation in 13 EU Member States.
Sen yhteydessä on kehitetty hakemisto, jossa on tietoja 13 Euroopan unionin jäsenvaltiossa sijaitsevasta 7 741 tärkeästä luonnonsuojelualueesta.
• The European Environment Agency's European Topic Centre on Nature Conservation has started to develop a database and information system on species of fauna and flora.
• Euroopan ympäristökeskuksen luonnonsuojelun teemakeskus on aloittanut kasvi- ja eläinlajeja koskevan tietokannan ja tietojärjesteliän kehittämisen.
• The Community has established an environment and climate research programme within its fourth research framework programme.
Yhteisön neljännessä tutkimuksen puiteohjelmassa on ympäristöä ja ilmastoa koskeva tutkimusohjelma.
Research into the natural environment, environmental quality and global change accounts for 47 % of the budget, and environmental technologies account for a further 25 %.
Luonnonympäristön, ympäristön laadun ja maailmanlaajuisten muutosten tutkimukseen on osoitettu noin 47 prosenttia ja ympäristöteknologioihin noin 25 presentia määrärahoista.
• The Community's international cooperation (INCO) programme, part of the fourth research framework programme, works through targeted cooperation with other countries.
teisön kansainvälisen yhteistyön ohjelma INCO, joka on osa neljättä tutkimuksen puiteohjelmaa, toteutetaan kohdennetussa yhteisössä muiden maiden kanssa.
A total of 81 joint research projects under the themes sustainable management of renewable natural resources and agricultural development were financially supported during 1996 and 1997.
Vuosina 1996 ja 1997 annettiin taloudellista tukea uudistuvien luonnonvarojen kestävää hallinnoimista ja maatalouden kehittämistä koskeviin 81 yhteiseen tutkimushankkeeseen.
Each involves a scientific consortium with an average of three partners in Community Member States, and three in developing countries.
Kussakin hankkeessa toimii tieteellinen yhteenliittymä, joson keskimäärin kolme kumppania yhteisön jäsenvaltioista ja kolme kehitysmaista.
Joint research projects have been supported on methodologies to assess and conserve biodiversity in situ (including techniques aimed at farmed plants and livestock) and to support joint research on biodiversity-rich ecosystems such as tropical forests, wetlands and coastal zones.
Yhteisten tutkimushankkeiden menetelmiä on tuet tu biologisen monimuotoisuuden arvioimiseksi ja suojaamiseksi "in situ" -olosuhteissa (mukaan lukien viljelykasveja ja karjaa koskevat tekniikat) ja biologiselta monimuotoisuudeltaan rikkaiden ekosysteemien, kuten trooppisten metsien, kosteikkojen ja rannikkoalueiden yhteisen tutkimuksen tukemiseksi.
• The CITES regulation provides for the Commission and the Member States to inform the public about the threat to the conservation of animal and plant species caused by unsustainable and illegal trade.
• CITES-asetuksessa säädetään komission ja jäsenvaltioiden mahdollisuudesta antaa tietoja kansalaisille kestävän kehityksen periaatt den vastaisen ja laittoman kaupan aiheuttamasta uhasta eläin-ja kasvilajien suojelulle.
Box 3: Some existing initiatives on research, monitoring and awareness: the TREES IIproject
Kehys 3: Nykyisiä tutkimusta, seurantaa ja tietoisuuden lisäämistä koskevia aloitteita - TREES II -hanke
The aim of the TREES II project is to develop a prototype for monitoring forests in the whole of the tropics.
TREES II ­hankkeen tavoitteena on kehittää koko tropiikin kattava metsien seurantajärjestelmän prototyyppi.
Current activities are organ­ised around five modules.
Nykyiset toimet on järjestet­ty viiteen moduuliin.
The latest developments have concentrated on three issues:
Viimeisimmissä kehittelyissä on keskitytty seuraaviin kolmeen aiheeseen:
The publication of all information in the TREES database in a validated and shareable form.
Kaikkien tietojen julkaiseminen TREES­tietokannassa validoi­dussa ja jakelukelpoisessa muodossa.
The initiation of new arrangements for the provision of data and analysis using improved techniques.
Uusien järjestelyjen käyttöönotto tietojen ja tutkimusten tar­joamiseksi kehittyneitä tekniikoita käyttäen, erityisesti metsätu­hojen "kuumien pisteiden" tunnistamiseksi.
In particular for the identi­fication of deforestation 'hot spots'.
Hankkeiden tietojärjestelmien käytön mahdollistaminen institu­tionaalisille käyttäjille ja kumppaneille.
Module 2 Analysis hot spot detectien
TREES II-hankkeen tärkeimmät osat
Tropical forest information system
Ote JERS­tutkamosaiikista Essequibo­joelta ja Iwokraman suojelualueelta Guyanasta.
The tropical forest information system (TFIS) under the TREES II database has been greatly expanded and now constitutes a major source of data on tropical forest cover in the world.
TREES II ­tietokantaan sisältyvää trooppisten metsien tietojärjes­telmää (TFIS) on laajennettu voimakkaasti, ja se on tällä hetkellä maailman trooppisia metsiä koskevan tiedon tärkein lähde.
As an example, continental fire maps showing the distribution and seasonal variation of fire events in Indonesia in 1997 have been produced.
Esimerkkinä voidaan mainita mantereen laajuiset tulipalokartat, joissa nähdään vuonna 1997 tapahtuneiden Indonesian metsäpalo­jen levinneisyysja kausivaihtelu.
Fire and vegetation cover maps provide unique new insight into the impact of fires on forest ecosystems.
Tulipalokartatja kasviston levin­neisyyskartat tarjoavat ainutlaatuisen, uuden näkemyksen tulipalo­jen vaikutuksesta metsien ekosysteemeihin.
SECTORAL POLICY OBJECTIVES
ALAKOHTAISEN POLITIIKAN TAVOITTEET:
In this section, specific objectives are outlined for eight key policy areas and economic sectors, which will play a central role in meeting the overall objectives of the biodiversity con­vention.
Tässä jaksossa kuvaillaan kahdeksan tärkeimmän politiikan ja talouden alan erityistavoitteet, joilla on keskeinen asema biologisen monimuotoisuuden suojelua koskevan yleissopimuksen tavoitteiden saavuttamisessa.
More would be done under the recently proposed he recently prop framework directive on water resources.
äskettäin ehdotetun vesivaroja koskevan puitedirektiivin mukaisesti.
That would bring important controls on water quantity and quality, especially in relation to pesticides and fertilisers, and offer valuable protection for fresh water species, ecosystems and habitats.
Siten voitaisiin toteuttaa veden määrääjä laatua, erityisesti kasvintorjunta-aineita ja lannoitteita koskevia merkittäviä valvontatoimia, ja arvokasta suojelua voitaisiin antaa makean veden lajeille, ekosysteemeille ja elinympäristöille.
At global level, there is a need to take account of processes like climate change, ozone depletion and desertification, and to ensure that measures to combat them, such as replanting of forests, are handled in a way that maximises the benefits for biodiversity.
Maailman laajuisella tasolla on tarpeen ottaa huomioon ilmastonmuutos, otsonikerroksen ohentuminen ja aavikoituminen ja varmistaa, että näiden ilmiöiden torjuntatoimenpiteet, kuten metsien uudelleenistuttaminen, toteutetaan biologisen monimuotoisuuden hyödyn maksimoivalla tavalla.
In four cases (conservation of natural resources, agriculture, fisheries and development and economic cooperation), the objectives will be met by means of plans.
Neljässä tapauksessa (luonnonvarojen suojelu, maatalous, kalastus sekä kehitysyhteistyö ja taloudellinen yhteistyö) tavoitteisiin pyritään toimintasuunnitelmien avulla.
In the other sectors, the objectives will be inserted into existing policy guidelines and initiatives.
Muilla politiikan aloilla tavoitteet sisällytetään nykyisiin suuntaviivoihin ja aloitteisiin. teisiin.
• creating networks of specially designated areas; • developing management plans for selected species; • controlling the trade in wild species; • preserving species outside the protected areas; • combating soil erosion; • maintaining water cycle conditions; • protecting and restoring wetlands; • coordinating international actions.
• erityisesti nimettyjen alueiden verkostojen luominen • valittujen lajien hoitosuunnitelmien tekeminen • luonnonvaraisten lajien kaupan valvonta • lajien suojelu suojelualueiden ulkopuolella • maaperän eroosion torjunta • veden kiertokulun edellytysten säilyttäminen • kosteikkojen suojelu ja palauttaminen ennalleen • kansainvälisten toimien koordinointi.
The overall objective is to make sure that natural resources are conserved or used in a sustainable way.
Yleistavoitteena on luonnonvarojen suojelun tai kestävän käy tön varmistaminen.
Designating areas under the Natura 2000 network, which is based on the habitats and birds directives, can do some of this.
Se voidaan toteuttaa osittain nimeämällä alueita luonto- ja lintudirektiiveihin perustuvaan Natura 2000 -verkostoon.
However, there is also a need for measures outside those designated areas.
Natura 2000 -verkoston osaksi määriteltyjen alueiden ulkopuolellakin on toteutettava toimenpiteitä.
At present, the Community does not have comprehen­sive legislation on this.
Yhteisöllä ei ole tällä hetkellä kattavaa tämän alan lainsäädäntöä.
Some steps have, however, been taken under the fifth environmental action programme.
Ympäristö alan viidennen toimintaohjelman puitteissa on kuitenkin toteutettu joitakin toimenpiteitä.
The two main existing Community instruments on nature conservation are a directive to protect wild birds (the 'birds directive') and a sec­ond directive to conserve natural habitats, wild animals and plants (the 'habitats directive').
Yhteisön kaksi tärkeintä luonnonsuojelua koskevaa välinettä ovat luonnonvaraisten lintujen suojelua koskeva direktiivi ('lintudirektiivi') ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön suojelua koskeva direktiivi ( 'luontotyyppidirektiivi' ).
The common objective of these two directives is to conserve an essential part of Europe's most valuable biodiversity.
Näiden kahden di rektiivin yhteisenä tavoitteena on suojella olennainen osa Euroopan kaikkein arvokkainta biologista monimuotoisuutta.
This will be achieved by establishing a coherent ecological network of natural areas across the EU — known as Natura 2000 — following the procedure and timetable set out in the habitats directive (see the flow chart).
Tavoitteeseen pyritään luomalla koko EU:n alueelle yhtenäinen ekologinen verkosto, Natura 2000, luontotyyppidirektiivissä esitetyn menettelyn ja aikataulun mukaisesti (katso vuokaavio).
The Natura 2000 network will be made up of special protection areas to conserve bird species listed under the birds directive as well as mi­gratory birds, and special areas of conservation to conserve the habitat types, animal and plant species listed under the habitats directive.
Natura 2000 -verkosto koostuu erityisten suojelutoimien alueista lintudirektiivissä lueteltujen lintulajien sekä muuttolintujen suojelemiseksi sekä luontotyyppidirektiivissä lueteltujen elinympäristöjen, eläin-ja kasvilajien suojelemiseksi.
The responsibility for proposing sites within Natura 2000 lies first and foremost with the Member States.
Vastuu Natura 2000 -alueiden ehdottamisesta on ensisijassa jäsenvaltioilla.
The habitats directive defines three stages in the establishment of the Natura 2000 network:
Luontotyyppidirektiivissä määritellään Natura 2000 -verkoston perustamisen kolme vaihetta, jotka ovat seuraavat:
• each Member State proposes a list of sites for their counti • on the basis of these national lists, the Commission selects, in agreement with each Member State, a European list of sites of Commu­nity importance; • it is then the Member States which must designate them as special areas of conservation by the year 2004.
• kukin jäsenvaltio ehdottaa omaa valtiotaan koskevan luettelon; • komissio valitsee kansallisten luettelojen perusteellaja kunkin jäsenvaltion suostumuksella yhteisön tärkeinä pitämät alueet Eurooppaa koskevaan luetteloon; • sen jälkeen jäsenvaltiot määrittelevät erityisten suojelutoimien alueet vuoteen 2004 mennessä.
For the sites designated for bird protection the procedure has only one stage.
Lintujen suojeluun määriteltyjen alueiden käsittelyssä on ainoastaan yksi vaihe.
It is the Member States which designate sites directly as spe­cial protection areas under Natura 2000.
Jäsenvaltiot määrittelevät alueet suoraan Natura 2000 -verkostoon kuuluviksi erityisiksi suojelualueiksi.
The purpose of the Natura 2000 network is to maintain or restore the habitats and species listed in the habitats and birds directives at a favourable conservation status in their natural range.
Natura 2000 -verkoston tavoitteena on säilyttää ja palauttaa luontotyyppi-ja lintudirektiivissä luetelluille elinympäristöille ja lajeille suotuisa suojelun taso niiden luonnollisella alueella.
Nominating a site of Community importance does not necessarily imply that the ac­tivities underway within the site will have to change or stop.
Alueen nimeäminen yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi ei välttämättä tarkoita sitä, että alueella toteutettavat työt on lopetettava tai että niitä on muutettava.
In fact, many natural areas are highly dependent upon certain human activi­ties for their survival (e.g. agriculture).
Monien luonnonalueiden säilyminen on hyvin riippuvaista tietyistä ihmisen toimista (esimerkiksi maataloudesta).
This is also reflected in the habitats directive.
Tämä käy ilmi myös luontotyyppidirektiivistä.
Member States have a choice of mechanisms to use
Jäsenvaltiot voivat itse valita alueen hallinnoimiseen tarvittavat menetelmät.
There will also be cases where certain activities must be restricted or stopped because they are a significant threat to the species or habitat types because of which the Natura 2000 site is being proposed.
Joissakin tapauksissa joitakin toimia on rajoitettava tai tietyt toimet on lopetettava, koska ne uhkaavat merkittävästi niitä lajeja tai elinympäristöjä, joiden vuoksi aluetta ehdotetaan Natura 2000 -verkostoon.
These need to be addressed on a case-by-case basis.
Nämä tapaukset käsitellään tapauskohtaisesti.
Although not an oblig­ation, management plans are identified in the habitats directive as a useful tool for determining what needs to be done to maintain or re­store a site in a favourable conservation state.
Vaikka hallinnointisuunnitelmat eivät olekaan pakollisia, luontotyyppidirektiivissä mitä pidetään hyödyllisinä välineinä sen määrittelemiseksi, mitä on tehtävä alueen suotuisan suojelun tason säilyttämiseksi tai saattamiseksi ennalleen.
These site-specific plans provide a good vehicle for consultation with local interest groups in a spirit of cooperation and co-management.
Nämä aluekohtaiset suunnitelmat tarjoavat hyvän mahdollisuuden paikallisten eturyhmien kanssa käytäviin neuvotteluihin yhteistyön ja yhteishoidon hengessä.
While the habitats directive does not necessarily prevent any new activities within a Natura 2000 site from taking place, its Article 6 does require that new plans or programmes that are likely to have a significant effect undergo an appropriate impact assessment before being implemented.
Vaikka luontotyyppidirektiivissä ei välttämättä estetä uusien toimien toteuttamista Natura 2000 -alueella, sen 6 artiklassa edellytetään, että uusista suunnitelmista tai ohjelmista, joilla arvioidaan olevan merkittäviä vaikutuksia, tehdään asianmukaiset ympäristövaikutusarviot en nen toimien toteuttamista. -
It is foreseen that more than 10 % of the EU territory will be designated by the Member for inclusion in Natura 2000.
Jäsenvaltioiden odotetaan nimeävän yli 10 prosenttia EU:n alueesta Natura 2000 -verkoston alueiksi.
In this context, future action on biodiversity needs to deal with both genetic resources (plant species, domestic animal breeds, etc.) and the wider ecosystems that they inhabit.
Tässä yhteydessä biologista monimuotoisuutta koskevat tulevat toimet on kohdistettava sekä geneettisiin varoihin (kasvilajit, kotieläinrodut jne.) että niiden elinympäristönä olevaan laajempaan ekosysteemiin.
Concerning ecosystems, the role of farming communities in maintaining semi-natural habitats and the benefits of non-intensive agriculture for wildlife and wild plant habitats needs to be recognised.
Ekosysteemien osalta on tarpeen tunnustaa maatalousyhteisöjen merkitys osittain luonnonmukaisfen elinympäristöjen säilyttämisessä sekä monipuolisen maanviljelyn edut luonnonvaraiselle eläimistölle ja kasvistolle.
Some traditional agricultural methods, sometimes in marginal areas, need to be maintained.
Joillakin reuna-alueilla käytettävät perinteiset maatalousmenetelmät on säilytettävä.
On the other hand we have to reduce the damage done by other practices, such as the pollution effects of some farming practices.
Toisaalta on vähennettävä muiden käytäntöjen aiheuttamia vahinkoja, kuten joidenkin maatalouskäytäntöjen saastuttavia vaikutuksia.
The objectives Include:
Tavoitteisiin sisältyvät
The way in which land is used has a major impact on biodiversity.
Maankäyttötavalla on suuri vaikutus biologiseen monimuotoisuuteen.
Some practices enhance it; others pose serious threats.
Jotkin käytännöt edistävät sitä ja toiset aiheuttavat sille vakavia uhkia.
Agriculture is at the heart of this dilemma.
Maanviljely on tämän ongelman keskeinen kohta.
It is also a sector that is heavily influenced by government intervention.
Lisäksi se on valtion voimakkaasti tukema ala.
Some of that intervention has led to farming practices which have harmed rather than promoted sustainability More sustain able practices have sometimes been discouraged.
Osa tuesta on saanut aikaan sellaisia maanviljelyskäytäntöjä, jotka ovat en nemminkin vahingoittaneet kuin edistäneet kestävää kehitystä.
On the other hand agriculture also has positive effects.
Toisaalta maataloudella on myös hyviä puolia.
Fields and pastures are as much part of the countryside as forests and natural areas, and farming land provides important habitats for wildlife.
Pellot ja laitumet ovat samalla tavalla osa maaseutua kuin metsät ja luonnonalueetkin, ja viljelymaa tarjoaa luonnonvaraisille eläimille ja kasveille merkittäviä elinympäristöjä.
The soil also plays an important role in the water cycle and in cleaning the air of noxious gases.
Maaperällä on suuri merkitys veden kiertokululle ja ilman puhdistamiselle myrkyllisistä kaasuista.
Abandonment of agriculture could sometimes cause irreversible damage to habitats that depend upon it.
Maanviljelyn lopettaminen voisi aiheuttaa joissakin tapauksissa korvaamatonta vahinkoa siitä riippuvaisille elinympäristöille.
Since the 1992 Rio Earth Summit, there has been growing awareness among farmers of the potential gains from environmentally sound agricultural practices.
Vuoden 1992 Rion huippukokouksen jälkeen maan viljelijät ovat olleet aiempaa tietoisempia ympäristön kannalta suotuisten maatalouskäytäntöjen eduista.
But these practices will not be sufficiently adopted unless agriculture and environment policies give farmers the right signals.
Näitä käytäntöjä ei kuitenkaan sovelleta tarpeeksi, ellei maatalous-ja ympäristöpolitiikka anna maanviljelijöille oikeita merkkejä.
• integrating biodiversity into the common agricultural policy; • promoting farming methods which enhance biodiversity; • linking financial support to environmental conditions; • promoting good agricultural practice standards; • ensuring that important crop species, varieties and animal breeds remain viable; • adapting existing agri-environment measures; • promoting trade-related policies which respect the needs of biodiversity; • certification for organic farming and labelling of 'biodiversity friendly' products.
• biologisen monimuotoisuuden sisällyttäminen yhteiseen maatalouspolitiikkaan • biologista monimuotoisuutta edistävien maanviljelysmenetelmien edistäminen • taloudellisen tuen sitominen ympäristövaatimuksiin • hyviä maatalouskäytäntöjä koskevien standardien edistäminen
The European Commission has recently published its legislative proposals for the reform of the common agricultural policy in the context of Agenda 2000.
Euroopan komissio julkaisi äskettäin Agenda 2000 -asiakirjan yhteydessä lainsäädäntöehdotuksensa yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseksi.
The suggested price reductions, together with the rise in direct payments and the strengthening of the agri-environmental measures, will allow an increasing integration of biodiversity concerns within agricultural policy.
Ehdotetut hintojen alennukset ja suorien tukien lisääminen sekä ympäristöä koskevien toimenpiteiden lujittaminen edistävät biologista monimuotoisuutta koskevien kysymysten sisällyttämistä maatalouspolitiikkaan.
In addition, reinforcement of the subsidiarity
Kun lisäksi tehostetaan läheisyysperiaatetta erityisesti maaseudun kehittämisessä, pitäisi voida suunnitella ohjelmia, jotka on mukautettu entistä paremmin paikallisiin tarpeisiin.