natgillin/translations-raw huggingface dataset:
at the taxable person's disposal in a way that he can actually use them at any time for nonbusiness purposes.
Yhteisöjen tuomioistuin on asiassa Lennartz, 11.7.1991 antamassaan tuomiossa todennut, että kyseisen omaisuuden luonne kuuluu niihin seikkoihin, joihin perusteella veroviranomaisten on arvioitava, onko verovelvollinen hankkinut omaisuuden taloudellisessa toiminnassa käytettäväksi.
In order to prevent a taxable person who has been able to deduct VAT on the purchase of goods used for his business from escaping payment of VAT when he takes those goods away from his business for private purposes and from thereby enjoying undue advantages over an ordinary consumer who buys the goods and pays VAT on them, Article 6(2) of the Sixth Directive provides that «the use of goods forming part of the assets of a business for the private use of the taxable person or of his staff or more generally for purposes other than those of his business where the value added tax on such goods is wholly or partly deductible» is to be treated as a supply of services for consideration.
Sen estämiseksi, että verovelvollinen, joka on voinut vähentää yrityksensä liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ostohintaan sisältyneen arvonlisäveron, välttyisi maksamasta arvonlisäveroa silloin, kun hän ottaa yrityksen omaisuuteen kuuluneen tavaran yksityiseen käyttöönsä, ja että hän saisi tällä tavalla perusteetonta etua verrattuna tavalliseen kuluttajaan, joka tavaran ostaessaan maksaa arvonlisäveron, kuudennen direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa rinnastetaan vastiketta vastaan suoritettuihin palveluihin "yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvien tavaroiden ottaminen verovelvollisen omaan tai hänen henkilöstönsä yksityiseen käyttöön taikka yleisesti ottaen käyttö yritykselle kuulumattomiin tarkoituksiin, jos tavarat oikeuttavat arvonlisäveron täyteen tai osittaiseen vähennykseen".
That criterion must also make it possible to determine whether an individual has used property in such a way that his activity is to be regarded as «economic activity» within the meaning of the Sixth Directive.
Tämän tunnusmerkin perusteella voidaan myös ratkaista, onko oikeussubjekti käyttänyt omaisuutta siten, että hänen toimintaansa voidaan pitää kuudennessa direktiivissä tarkoitettuna taloudellisena toimintana.
The fact that property is suitable only for economic exploitation will normally be sufficient to find that its owner is exploiting it for the purposes of his economic activities and, consequently, for the purpose of obtaining income on a continuing basis.
Sen seikan, että omaisuus soveltuu hyödynnettäväksi ainoastaan taloudellisesti, on yleensä katsottava osoittavan, että omistaja hyödyntää sitä taloudellisessa toiminnassa ja siis jatkuvaluontoisessa tulonsaantitarkoituksessa.
On the other hand, if, by reason of its nature, property is capable of being used for both economic and private purposes, all the circumstances in which it is used will have to be examined in order to determine whether it is actually used for the purpose of obtaining income on a regular basis.
Sen sijaan silloin, kun omaisuutta sen ominaisuuksien puolesta voidaan käyttää sekä taloudellisessa toiminnassa että yksityisessä käytössä, on tutkittava omaisuuden hyödyntämisen olosuhteet kokonaisuudessaan sen ratkaisemiseksi, käytetäänkö sitä todellakin jatkuvaluontoisessa tulonsaantitarkoituksessa.
The purpose of Article 6(2) of the Sixth Directive is to ensure equal treatment as between taxable persons and final consumers.
Kuudennen direktiivin 6 artiklan 2 kohdan tarkoituksena on taata verovelvollisen ja lopullisen kuluttajan yhdenvertainen kohtelu.
Final consumers can use goods whenever they wish; so, in determining, in accordance with Article HA(l)(c), the taxable amount for a transaction treated as a supply of services pursuant to Article 6(2), the periods in which goods are at the taxable person's disposal in a way that he can actually use them at any time for private purposes must be taken into account.
Viimeksi mainittu voi aina käyttää tavaraa niin halutessaan; sen vuoksi silloin, kun 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan mukaisesti määrätään veron peruste, jota sovelletaan 6 artiklan 2 kohdan nojalla palvelujen suoritukseen rinnastettavaan liiketoimeen, on otettava huomioon ne ajanjaksot, jolloin tavara on verovelvollisen käytettävissä siten, että yksityiskäyttö on milloin tahansa mahdollista.
The Court ruled:
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
The hiring out of tangible property constitutes exploitation of such property which must be classified as an "economic activity" within the meaning of Article 4(2) of the Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added taxuniform basis of assessment, if it is done for the purpose of obtaining income therefrom on a continuing basis.
Aineellisen omaisuuden vuokralle antaminen on tämän omaisuuden hyödyntämistä, jota on pidettävä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta —yhteinen anonlisäverojäqestelmä:yhdenmukainen määräytymisperuste 17päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ΕΊΥ 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna taloudellisena toimintana, mikäli sitä harjoitetaan jatkuvaluontoisessa tulonsaantüarkoituksessa.
In order to determine whether the hiring out of tangible property such as a motor caravan is carried on with a view to obtaining income on a continuing basis, within the meaning of the second sentence of Article 4(2) of the Sixth Directive, it is f or the national court to evaluate all the circumstances of the particular case.
Sen ratkaiseminen, onko aineellisen omaisuuden, kuten matkailuauton, vuokralle antamista katsottava harjoitettavan jatkuvaluontoisessa tulonsaantitarkoituksessa, siten kuin direktiivin 77/388/ETY4 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitetaan, kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle, jonka on arvioitava asian olosuhteita kokonaisuutena.
Article llA(l)(c) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the taxable amount for turnover tax on transactions treated as supplies of services under Article 6(2) (a) of the directive must include expenses which are incurred during a
Kuudennen direktiivin 77/388/ETY11 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että saman direktiivin 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla palvelujen suorituksiin rinnastettavien liiketoimien arvonlisäveron perusteeseen on sisällytettävä ne kustannukset, jotka ovat aiheutuneet aikana, jona tavara on ollut verovelvollisen käytettävissä siten, että hän on voinut mäluin tahansa tosiasiallisesti käyttää sitä yritykselle kuulumattoman tarkoituksiin, ja jotka liittyvät tavaraan itseensä tai joiden perusteella verovelvolliselle on syntynytoikeus arvonlisäveron vähennykseen.
period in which the goods are at the taxable person's disposal in a way that he can actually use them at any time for nonbusiness purposes and which relate to the goods themselves or which the taxable person L· entitled to deduct for VAT purposes. The portion of the expenses to be included must be proportionate to the ratio between the total duration of actual use of the goods and the duration of actual use for nonbusiness purposes.»
Veron perusteeseen sisällytettävän kustannusten osan on vastattava toisaalta tavaran tosiasiallisen kokonaiskäyttöajan ja toisaalta sen ajan, jona tavara on tosiasiallisesti ohut käytössä yritykselle kuulumattomiin tarkoituksiin, välistä suhdetta."
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 28 March 1996.
Julkisasiamies G. Cosmas on esittänyt ratkaisuehdotuksensa neljännen jaoston istunnossa 28 päivänä maaliskuuta 1996.
He proposed that the Court reply as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaisi ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
The hiring out of tangible property is a form of exploitation of that property.
Aineellisen omaisuuden vuokralle antaminen on tämän omaisuuden hyödyntämistä.
Consequently, in order for this form of exploitation to be classified as an "economic activity" which makes the person carrying it out subject to the common system of value added tax, it is necessary to ascertain whether, pursuant to the second sentence of Article 4(2) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, that activity is for the purpose of obtaining income therefrom on a continuing basis.
Jotta tällaista hyödyntämistä voitaisiin pitää sellaisena taloudellisena toimintana, jonka perusteella toiminnan harjoittaja on verovelvollinen yhteisessä arvonlisäverojärjestelmässä, on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 12977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen mukaisesti tutkittava, harjoitetaanko toimintaa jatkuvaluontoisessa tulonsaantitarkoituksessa.
In determining whether an independent activity consisting in the hiring out of tangible property constitutes an "economic activity" within the meaning of Article 4(2) of the Sixth Directive, it is necessary only to ascertain whether such activity is carried on with a view to obtaining income on a continuing basis.
Se, onko aineellisen omaisuuden vuokralle antamisen muodossa harjoitettu itsenäinen toiminta kuudennen direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua taloudellista toimintaa, on ratkaistava yksistään sillä perusteella, harjoitetaanko kyseistä toimintaa jatkuvaluontoisessa tulonsaantitarkoituksessa.
This is entirely a question of fact which must be assessed by means of essentially objective criteria relating, for example, to the nature of the property hired out and all the circumstances in which it is used.
Tämä on puhtaasti tosiseikkoja koskeva kysymys, jonka ratkaisemisen on perustuttava pääasiallisesti objektiivisiin tunnusmerkkeihin,jollaisia ovat esimerkiksi vuokratun omaisuuden ominaisuudet samoin kuin omaisuuden hyödyntämisen olosuhteet kokonaisuutena.
Furthermore, the results of the activity (number of customers, level of earnings) do constitute characteristics on which the determination may be solely based; they may be taken into account, however, together with others, when considering this determinative question.
Toiminnan tulokset (asiakkaiden lukumäärä, tulojen määrä) eivät sitä vastoin ole sellaisia tunnusmerkkejä, jotka riittäisivät kyseisen asian ratkaisemiseen, mutta ne voidaan yhdessä muiden seikkojen kanssa ottaa huomioon edellä mainittua ratkaisevaa seikkaa arvioitaessa.
In calculating the taxable amount for VAT on transactions treated as supplies of services under Article 6(2)(a) of the Sixth Directive, it is necessary to take into account, in accordance with Article HA(l)(c) of the directive, not only expenses incurred during the period when a business asset is actually used for purposes other than those of the business, but also the expenses incurred during a period when the asset is available to the taxable person in such a way that he may use it at any time for purposes other than those of the business at any time.
Laskettaessa kuudennen direktiivin 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla palvelujen suorituksiin rinnastettavien liiketoimien arvonlisäveron perustetta on saman direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan mukaisesti otettava huomioon paitsi ne kustannukset, jotka ovat aiheutuneet aikana, jona yrityksen liikeomaisuuteen kuuluva tavara on tosiasiallisesti ollut käytössä yritykselle kuulumattomiin tarkoituksiin, myös ne kustannukset, jotka ovat aiheutuneet aikana, jona tavara on ollut verovelvollisen käytettävissä siten, että hän on voinut milloin tahansa käyttää sitä yritykselle kuulumattomiin tarkoituksiin.
The portion of the latter expenses which must finally be included in the taxable amount is to be fixed by apportionment according to the ratio between the total duration of actual use of the asset on the one hand and the duration of actual use for purposes other than those of the business on the other.»
Se osa viimeksi mainituista kustannuksista, joka lopullisesti sisällytetään veron perusteeseen, vahvistetaan osuuksittain ja se se vastaa tavaran tosiasiallisen käyttöajan ja sen ajan, jona tavara on tosiasiallisesti ollut käytössä yritykselle kuulumattomiin tarkoituksiin, välistä suhdetta."
Preliminary ruling (Cadmium discharges — Interpretation of Council Directives 76/464/EEC and 83/513/EEC — Direct effect — Possibility for a directive to be relied on against an individual) (Fourth Chamber) authorization, without there being any exception for discharges coming from plant existing before a certain date.
Ennakkoratkaisu Kadmiumpäästöt — Neuvoston oikeusvaikutus — Mahdollisuus (neljäs jaosto) laitoksesta, joka on asetuksessa tarkoitetulla tavalla olemassa oleva.
By order of 22 April 1995, received at the Court on 30 May 1995, the Pretura Circondariale (District Magistrate's Court), Vicenza, referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 and Council Directive 83/513/EEC of 26 September 1983.
Pretura circondariale di Vicenza on esittänyt 22.4.1995 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimeen 30.5.1995 saapuneella päätöksellä kolme ennakkoratkaisukysymystä 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY ja 26 päivänä syyskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/513/ETY tulkinnasta.
Those questions have been raised in criminal proceedings brought against Luciano Arcaro pursuant to Articles 5, 7 and 18 of Legislative Decree No 133 of 27 January 1992 on industrial discharge of dangerous substances into the aquatic environment (hereinafter «the decree»).
Koska asiaan liittyvät yhteisön säännökset sisältyvät kadmiumpäästöjen osalta direktiiveihin 76/464 ja 83/513, on katsottava, että ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä halutaan kysyä, onko näiden direktiivien säännöksiä tulkittava siten, että kaikkiin kadmiumpäästöihin on haettava ennakkolupa riippumatta siitä, milloin laitos, josta ne ovat lähtöisin, on aloittanut toimintansa.
By this question the national court wishes to ascertain in substance whether, in the absence of full transposition by a Member State within the time allowed of Directive 76/464, and therefore of Article 3 thereof, and of Directive 83/513, a public authority of that State may rely on that Article 3 against an individual, although this may impair that individual's position.
Nämä kysymykset on esitetty vaarallisia aineita sisältävistä teollisuuspäästöistä vesistöihin 27.1.1992 annetun decreto legislativon nro 133 (jäljempänä asetus) 5, 7 ja 18 pykälän nojalla Luciano Arcaroa vastaan käydyssä rikosoikeudenkäynnissä.
Having regard to a situation such as that with which the main proceedings are concerned, it is not necessary to examine whether Article 3 of the Directive is unconditional and sufficiently precise.
Pääasiaan liittyvistä asiakirjoista käy ilmi, että pääasiassa on kyse kadmiumpäästöistä, jotka on toteutettu ilman lupaa ja jotka ovat lähtöisin
The documents concerning the main proceedings show that those proceedings concern cadmium discharges made without authorization by an existing plant within the meaning of the Decree.
Direktiivin 76/464 3 artiklasta ja direktiivin liitteeseen otetusta luettelosta I seuraa, että kaikkiin kadmiumpäästöihin on saatava ennakkolupa, ja tämä koskee myös sellaisia päästöjä, jotka ovat lähtöisin ennen tiettyä päivämäärää olemassa olleista laitoksista.
Since, as far as cadmium discharges are concerned, the relative provisions of Community law are contained in Directives 76/464 and 83/513, the first preliminary question must be understood as seeking to ascertain whether the relevant provisions of those directives are to be interpreted as making any discharge of cadmium, irrespective of the date on which the plant from which it comes commenced operation, subject to the issue of prior authorization.
Tässä kysymyksessä kansallinen tuomioistuin kysyy olennaisilta osin, onko yhteisön oikeudessa sitä oikein tulkittaessa olemassa väline, jonka avulla kansallinen tuomioistuin voi sulkea pois sellaiset kansalliset säännökset, jotka ovat ristiriidassa täytäntöönpanemattoman direktiivin säännöksen kanssa, kun tähän säännökseen ei voida vedota kansallisessa tuomioistuimessa.
In that same line of authority the Court has also ruled that a directive cannot, of itself and independently of a national law adopted by a Member State for its implementation, have the
Tässä kysymyksessä kansallinen tuomioistuin kysyy pääosin, että jos jäsenvaltio ei ole säädetyssä määräajassa täysin täytäntöönpannut direktiiviä 76/464 ja siten sen 3 artiklaa samoin kuin direktiiviä 83/513, voiko jäsenvaltion viranomainen vedota 3 artiklaan yksityistä oikeussubjektia vastaan siitä huolimatta, että tämä saattaa huonontaa yksityisen oikeussubjektin asemaa.
It follows from Article 3 of Directive 76/464 and list I in the Annex thereto that any discharge of cadmium is subject to the issue of prior
Aluksi on todettava, että yhteisön oikeudessa ei ole tällaista välinettä.
Page 10
Ottaen huomioon pääasiaan liittyvät olosuhteet ei ole tarpeen tutkia, onko direktiivin 3 artikla ehdoton ja riittävän täsmällinen.
effect of determining or aggravating the liability in criminal law of persons who act in contravention of the provisions of that directive.
Tämän vuoksi direktiivillä ei voida sellaisenaan luoda velvoitteita yksityiselle oikeussubjektille, eikä direktiivin säännökseen voida siten sellaisenaan vedota tällaista henkilöä vastaan.
The third question the result envisaged by the directive and their duty, under Article 5 of the Treaty, to take all appropriate measures, whether general or particular, to ensure fulfilment ofthat obligation, are binding on all the authorities of Member States including, for matters within their jurisdiction, the courts.
Yhteisöjen tuomioistuin on myös todennut tämän oikeuskäytännön kanssa samansuuntaisesti, ettei direktiivin vaikutuksena sellaisenaan ja sen täytäntöönpanemiseksi annetusta jäsenvaltion lainsäädännöstä riippumatta voi olla, että direktiivin säännösten vastaisesti toimiville henkilöille syntyy rikosoikeudellinen vastuu tai että tällainen vastuu ankaroituu.
By this question the national court essentially seeks to ascertain whether, upon a correct interpretation of Community law, there is a method of procedure allowing the national court to eliminate from national legislation provisions which are contrary to a provision of a directive which has not been transposed, where the latter provision may not be relied on before the national court.
Tätä kansallisen tuomioistuimen velvollisuutta viitata direktiivin sisältöön tulkitessaan asiaan liittyviä kansallisen oikeuden säännöksiä on kuitenkin rajoitettu silloin, kun tämän tulkinnan perusteella yksityistä vastaan voidaan vedota velvoitteeseen, josta säädetään täytäntöönpanemattomassa direktiivissä tai sitä suuremmalla syyllä silloin, kun tällainen tulkinta johtaa siihen, että näiden säännösten vastaisesti toimiville henkilöille syntyy direktiivin perusteella ja sen täytäntöönpanemiseksi annetun lainsäädännön puuttuessa rikosoikeudellinen vastuu tai että tällainen vastuu ankaroituu.
It should be observed first of all that there is no such method of procedure in Community law.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
However, that obligation of the national court to refer to the content of the directive when interpreting the relevant rules of its own national law reaches a limit where such an interpretation leads to the imposition on an individual of an obligation laid down by a directive which has not been transposed or, more especially, where it has the effect of determining or aggravating, on the basis of the directive and in the absence of a law enacted for its implementation, the liability in criminal law of persons who act in contravention of that directive's provisions.
Tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaanturnisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY 3 artiklaa on tulkittava siten, että siinä säädetään, että kaikkiin kadmiumpäästöihin on saatava ennakkolupa riippumatta siitä, milloin laitos, josta päästöt ovat lähtöisin, on aloittanut toimintansa.
Article 3 of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community is to be interpreted as making any discharge of cadmium, irrespective of the date on which the plant from which it comes commenced operation, subject to the issue of a prior authorization.
viranomainen ei voi vedota kyseiseen 3 artiklaan yksityistä määräajassa, jäsenvaltion oikeussubjektia vastaan.
There is no method of procedure in Community law allowing the national court to eliminate national provisions contrary to a provision of a directive which has not been transposed where that provision may not be relied upon before the national court.·»
Yhteisön oikeuteen ei kuulu välinettä, joka sallisi ka ns a läs en tuomwistuimen sulkevan pois sellaisia kansallisia säännöksiä, jotka ovat ristiriidassa tiiytäntöonpanemattoman direktiivin säännöksen kanssa, kun tähän säännökseen ei voida vedota kansallisessa tuontioistuirnessa."
Advocate General M.B. Elmer delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 14 March 1996.
Julkisasiamies M.B. Elmer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa neljännen jaoston istunnossa 14 päivänä maaliskuuta 1996.
He proposed that the Court should answer the questions referred to it as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaisi ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community and Council Directive 83/513/EEC of 26 September 1983 on limit values and quality objectives for cadmium discharges must be interpreted as meaning that discharge of cadmium, whether from new or existing plant, may be
Tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annettua neuvoston direktiiviä 76/464/ETY ja kadmiumpäästöjen rajaarvoista ja laatutavoitteista 26 päivänä syyskuuta 1983 annettua neuvoston direktiiviä 83/513/ETY on tulkittava siten, että niissä säädetään, että kaikkiin kadmiumpäästöihin on saatava toimivaltaiselta viranomaiselta ennakkolupa riippumatta siitä, onko laitos, josta päästöt ovat lähtöisin, uusi vai olemassaoleva.
The provisions of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community and Council Directive 83/513/EEC of 26 September 1983 on limit values and quality objectives for cadmium discharges, which provide that any person responsible for discharges of cadmium must apply for and obtain an authorization for the purpose cannot, of themselves and independently of a Member State's national legislation for implementing such provisions, be a basis for determining or aggravating criminal liability for contravention of the said provisions.
Tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY ja kadmiumpäästöjen rajaarvoista ja laatutavoitteista 26 päivänä syyskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/513/ETY säännöksillä, joissa säädetään, että kadmiumpäästöjen aiheuttajalla on velvollisuus pyytää ja saada päästölupa, ei voida sellaisenaan ja ottamatta huomioon kansallista näiden säännösten täytäntöönpanemiseksi annettua lainsäädäntöä lieventää tai ankaroittaa kyseisten säännösten rikkomisesta seuraavaa rikosoikeudellista vastuuta.