natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Table 4 — Implications for budgetary generalised correction balances of applying a constrained mechanism
Taulukko 4 — Rajoitetun yleisen korjausjärjestelmän pääasialliset vaikutukset budjettiasemaan
(data for 1999 in million EUR and in per cent of GNP)
Vuoden 1999 tiedot (milj. euroa ja %/BKTL)
Budgetary balance à la UK correction
UK­korjauksen mukainen budjettiasema
Redistributive effects of the mechanism
Järjestelmän vaikutukset tulonjakoon
The parameters of the correction mechanism are: threshold =· 0.30 % of GNP; coefficient of compensation budgetary balance as à la UK correction and as operational is provided in Annex 3.
Korjausjärjestelmässä on seuraavat muuttujat: raja-arvo = - 0,3 % BKTL:stä; korjauskerroin = 0,66; UK-korjauksen mukaisen budjettiaseman määritelmä löytyy liitteestä 3.
Graph 2 — Implications of a constrained generalised correction mechanism
Kuvio 2 — Rajoitetun yleisen korjausjärjestelmän vaikutukset:
(threshold: 0.3% of GNP, UK rebate balance; projections for 1999, in per cent of GNP)
(Raja­arvo: 0,3% BKTL:stä, UK­hyvityksen mukainen tasapaino) Ennuste vuodeksi 1999, %/BKTL
Differences from present system (changes in budgetary balances)
Ero nykyiseen järjestelmään (budjettitasapainon muutokset)
The UK, on the contrary, will find itself sub­stantially worse off.
Nämä ovat rajoittamaton ja rajoitettu korjausjärjestelmä.
Under the unconstrained version of the mechanism, the UK rebate was determined in a manner identical to the current system and, therefore, the UK saw a deterioration only because of its participation in the financing of the rebate of the others.
Nykyinen jär­jestelmä, jossa hyvitys myönnetään vain Yhdistyneelle kuningaskunnalle, ei ole avoin eikä selkeä, joten sen ulottaminen muihin jäsenvaltioihin vähentäisi edelleen EU:n bud­jettisuhteiden selkeyttä.
In the present, constrained simulation the UK rebate is restricted to the excess of its negative budgetary balance above the 0.30 % of GNP threshold.
Yhdistyneen kuningaskunnan tilanne sen sijaan heikkenee huomattavasti. Rajoittamat­tomassa järjestelmässä Yhdistyneen kuningas­kunnan hyvitys määritettiin samalla tavoin kuin nykyäänkin ja tasapaino heikkeni vain sen takia, että se osallistui muiden hyvitysten rahoittamiseen.
As a consequence, the bud­getary imbalance of the UK, as measured by the UK rebate budgetary balance, would wor­sen by some 0.24 % of GNP in 1999.
Tästä seuraa, että Yhdistyneelle kuningaskunnalle myönnetyn hyvityksen mukaisesti laskettu budjettiasema heikkenisi noin 0,24 prosenttia BKTL:stä vuonna 1999.
Applying the present mechanism to all Mem­ber States that record a negative budgetary balance, or simply extending to the four coun­tries that have made the request, would increase the sum of all rebates by about 50 % compared with the present system involving only the UK rebate.
neljään valtioon, jotka ovat laatineet ehdotuk­sen, hyvitysten yhteismäärä kasvaisi noin 50 prosentilla verrattuna nykyiseen järjestelmään, jossa hyvitys myönnetään vain Yhdistyneelle kuningaskunnalle.
A constrained mechanism would involve a lesser amount of resources to be redistributed.
Rajoitetussa järjestelmässä esiintyisi kokonaisuutena vähemmän varojen uudelleenjakoa.
Budgetary correction mechanisms similar to the current one in favour of the United King­dom are imperfect and, since they operate on the revenue side of the budget, do not affect the fundamental source of imbalances, the expenditure side. Moreover, beyond the con­ceptual and practical difficulties involved, they require an agreed definition of budgetary imbalance.
korjausjärjestelmien käyttöönoton vaikutukset tulonjakoon (vastaa kuvioiden 1 ja 2 pylväitä) ja kuviossa 4 tehdään vertailu molempien kor­jausjärjestelmien aiheuttamista muutoksista nykytilanteeseen (vastaa kuvioiden 1 ja 2 var­jostettuja alueita).
It is clear that, given the complexity and lack of transparency of the present system involving only the UK rebate, extending it to other Member States would
Rajoitusten asettaminen vähentää uudelleen jaettavien varojen määrää sekä näistä niukemmista varoista hyötyvien jäsenvaltioiden lukumäärää.
The results of the various simulations are sum­marised in Graphs 3 and 4.
Simulaatioiden tuloksista on yhteenveto ku­vioissa 3 ja 4.
Graph 3 — Redistributive effects of the two correction mechanisms under review
Kuviossa 3 osoitetaan yleisten
(projections for 1999; budgetary balances defined as in the UK rebate; in per cent of GNP)
(UK­hyvityksen mukainen budjettiasema) Ennuste vuodeksi 1999, %/BKTL
Constrained (threshold 0.3%)
Rajoitettu (raja-arvo 0,3 %)
Graph 4 — Changes in budgetary balances with respect to the current regime due to the two correction mechanisms under review
Kuvio 4 — Kahden tarkasteltavana olevan korjausjärjestelmän aiheuttamat muutokset budjettiasemaan nykyiseen järjestelmään verrattuna
(projections for 1999, budgetary balances defined as in the UK rebate, in per cent of GNP)
(UK­hyvityksen mukainen budjettiasema) Ennuste vuodeksi 1999, %/BKTL
Progressivity in budget contributions
EU:n talousarvion rahoitusosuuksien progressiivisuus
They believe that the phase of integration reached by the European Union with the signature of the Amsterdam Treaty clearly warrants a move towards a financing system based on 'equity and progressivity'.
He ovat sitä mieltä, että Euroopan unioni saavutti Amsterdamin sopimuksen allekirjoittamisen myötä yhdentymisessä vaiheen, joka antaa selkeästi aihetta siir tyä "tasapuolisuuteen ja progressiivisuuteen" perustuvaan rahoitusjärjestelmään.
This annex, which together with the introduction, includes five sections, reviews the proposal and its implications.
Tässä liitteessä, jossa on johdanto mukaan luettuna yhteensä viisi jaksoa, tarkastellaan edellä mainittua ehdotusta ja sen vaikutuksia.
Section 2 presents the proposal; Section 3 provides a brief review of the history of the concept of progressivity; Sec tion 4 examines progressivity in relation to economic and social cohesion; and Section 5 provides some final remarks.
Jaksossa 2 esitellään itse ehdotus, jaksossa 3 esitetään lyhyt katsaus progressiivisuuden käsitteen historiaan, jaksossa 4 tarkastellaan progressiivisuutta suhteessa taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja jaksossa 5 esitetään joitakin loppuhuomautuksia.
On 1 July 1998 Mr Rodrigo Rato, Spain's Economics Minister and second Deputy Prime Minister, and Mr Abel Matutes, Foreign Minister, wrote a joint letter to the Commission President proposing the introduction of a new own resource based on progressivity and requesting the Commission to examine this proposal in the framework of the own resources report.
Espanjan talousministeri ja toinen varapääministeri Rodrigo Rato sekä ulkoasiainministeri Abel Matutes lähettivät 1. heinäkuuta 1998 komission puheenjohtajalle yhteisen kirjeen, jossa he ehdottivat uusien, progressiivisuuteen perustuvien omien varojen käyttöönottamista ja pyysivät komissiota tarkastelemaan tätä ehdotusta omia varoja koskevan kertomuksen yhteydessä.
The Spanish delegation reiterated the proposal during the Ecofin meeting of 6 July, while Portugal and Greece voiced their support.
Espanjan valtuuskunta otti ehdotuksen uudelleen esille 6. heinäkuuta pidetyssä Ecofin-neuvoston kokouksessa, jossa ehdotus sai Portugalin ja Kreikan tuen.
Some days later, the Portuguese and the Greek authorities also wrote to President Santer to express their support for the Spanish proposal.
Muutamia päiviä myöhemmin myös Portugalin ja Kreikan viranomaiset lähettivät puheenjohtaja Santerille kirjeen, jossa ne ilmoittivat tukevansa Espanjan ehdotusta.
As in the case of the suggestion of the four Finance Ministers (of Germany, the Netherlands, Austria and Sweden) who have asked for an extension of the Fontainebleau rebate to their countries, the Spanish authorities do not propose one specific course of action, but indicate a number of ways — all based on the GNP resource — in which the objective of progressivity in contributions could be achieved.
Espanjan viranomaiset noudattivat samaa linjaa kuin Saksan, Alankomaiden, Itävallan ja Ruotsin valtiovarainministerit, jotka ovat pyytäneet Fontainebleaussa sovitun hyvitysjärjestelmän laajentamisesta omiin maihinsa, eivätkä ehdottaneet mitään erityistä toimenpidettä vaan esittivät joitakin BKTL-varoihin perustuvia keinoja, joiden avulla rahoitus osuuksien progressiivisuuden tavoite voitaisiin saavuttaa.
Spain proposes to achieve progressivity by applying 'modulation coefficients' (to reflect 'relative wealth' and 'relative prosperity', two terms used interchangeably) to the actual GNP bases so as to derive new GNP bases to be used in the calculation of the GNP resource contributions.
Espanjan ehdotuksessa progressiivisuus saa vutetaan soveltamalla todellisiin BKTL:n määräytymisperusteisiin "muuntokertoimia" (osoittamaan "suhteellista hyvinvointia" ja "suhteellista vaurautta", joita käytetään toistensa synonyymeinä).
No clear mention is made of which modulation coefficients are to be used, but it is said that the measure of relative wealth should be GNP per capita in ecu.
Näin saadaan johdettua BKTL:n uudet määräytymisperusteet, joiden avulla voidaan puolestaan laskea BKTL-varoihin perustuvat rahoitusosuudet.
The proposal involves a fundamental adjust ment to be applied in one of three ways in order to achieve progressivity.
Espanjan ehdotuksessa ei mainita selkeästi, mitä muun tokertoimia olisi käytettävä, mutta siinä todetaan, että suhteellisen hyvinvoinnin mittana tulisi olla ecumääräinen BKTL henkeä kohden.
The Spanish authorities base their initiative on the text of the protocol on economic and social cohesion where the high contracting parties 'declare their intention of taking greater account of the contributive capacity of individual Member States in the system of own resources, and of examining means of correct ing, for the less prosperous Member States, regressive elements existing in the present own resources system'.
Espanjan viranomaisten aloitteen perustana on pöytäkirja taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta, jossa korkeat sopimus puolet "vahvistavat tarkoituksensa ottaa enemmän huomioon eri jäsenvaltioiden osallistumiskyvyn omien varojen järjestelmään ja tutkia niitä keinoja, jotka voisivat mahdollistaa vähemmän vauraiden jäsenvaltioiden omia varoja koskevan nykyisen järjestelmän regressiivisten teki jöiden korjaamisen".
(A) To use as coefficient for the construction of the new GNP bases an index of GNP per capita in ECU (with EU = 100, in 1996 this was 124.9% for Germany, 64.5 % for Spain, 85.8 % for the UK and 114.2% for France, etc.).
Ehdotuksessa esitetään, että progressiivisuus saavutetaan perusteellisen muutoksen kautta. Muutos voidaan saada aikaan kolmella eri tavalla.
Ministers Matutes and Rato acknowledge that the introduction of the GNP resource represents a marked improvement with respect to the previous situation.
Ministerit Matutes ja Rato myöntävät, että BKTL-varojen käyttöönottaminen parantaa tilannetta huomattavasti.
However, they regret that proportionality of contributions to income, characterising the present system, does not take into account sufficiently the contributive capacity of Member States.
He ovat kuitenkin pahoillaan siitä, ettei jäsenvaltioiden rahoituskykyä oteta riittävästi huomioon, kun rahoitusosuuksia nykyisen järjestelmän mukaisesti suhteutetaan tuloihin.
The Ministers state clearly that a fair system of contri
Ministerit ilmoittavat selkeästi, että oikeudenmukaisen rahoitusosuusjärjestelmän tulisi perustua kaikkien
(B) To apply the correction coefficients only to a part of the GNP bases (e.g. 50 %) leaving the remaining unaffected. In this
Saksaa koskeva luku vuonna 1996 oli 124,9%. Espanjan luku oli vastaavasti 64,5%, Yhdistyneen kuningaskunnan 85,8%, ja Ranskan 114,2%).
case, the GNP resource would be disag­gregated into a proportional and into a progressive component, each with its own uniform contributions rate.
Tällöin BKTL-varat jaetaan suhteelliseen ja progressiiviseen osaan, joilla molemmilla on oma yhden mukainen rahoitusosuuden määräytymisperuste. peruste.
have seen its contributions fall by ECU 204 million, Spain by ECU 803 million, Ireland by ECU 45 million, Italy by ECU 465 million, Portugal by ECU 200 million and the UK by ECU 100 million.
Kreikan rahoitusosuus olisi laskenut 204 miljoonaa ecua, Espanjan 803 miljoonaa ecua, Irlannin 45 miljoonaa ecua, Italian 465 miljoonaa ecua, Portugalin 200 miljoonaa ecua ja Yhdistyneen kuningaskunnan 100 miljoonaa ecua.
Finland's contributions would have been largely unchanged.
Suomen rahoitusosuus olisi pysynyt suurin piirtein samana.
Option Β would clearly give the same results as option A but scaled in proportion to the part of the GNP base to which the modulation coefficients are to apply.
c) Maat ryhmitellään henkeä kohden lasketun BKTL:n perusteella, ja kaikkiin saman ryhmän maihin sovelletaan samoja kertoimia. Ehdotuksessa ei kuitenkaan kerrota, mitkä nämä kertoimet olisivat ja miten ne olisi laskettava.
(C) To group countries on the basis of GNP per capita and to apply the same coeffi­cients for all the countries in the same group; no indication is given of what these coefficients should be and how they should be calculated.
Vaihtoehto B:n tulokset olisivat muuten samansuuntaiset kuin A:n, mutta rahoitus osuuden muutoksen suuruus riippuisi BKTL:n määräysperusteiden suhteellisesta osuudesta, johon muuntokertoimia sovelletaan.
Finally, it is suggested that the current VAT resource could be replaced by this modified GNP resource.
Lopuksi ehdotetaan, että nykyiset alv-varat voitaisiin korvata näillä muutetuilla BKTL-varoilla.
The proposal amounts to sub­stituting the actual GNP keys with keys more favourable to poorer Member States, and to apply the new keys either to less than 40% of contributions to the EU budget (') (version B), or to about 40 % of them (version Β and possibly C), or even to more than 80% of the total, if the VAT resource were to be sup­pressed.
Ehdotus merkitsee sitä, että nykyiset BKTL-kertoimet korvattaisiin köyhemmille jäsenvaltioille edullisemmilla kertoimilla ja että uusia kertoimia käytettäisiin joko alle 40 prosenttiin EU:n talousarvioon maksettavista rahoitusosuuksista (') (B-versio) tai noin 40 prosenttiin niistä (A- ja mahdollisesti C-versio) tai jopa yli 80 prosenttiin rahoitusosuuksien kokonaismäärästä, jos alv-varat pois tettaisiin.
Table 2 presents results of the application of the same adjustment to the GNP base after suppressing the VAT resource.
Taulukossa 2 esitetään tulokset, jotka saa daan, kun BKTL:n määräytymisperusteeseen tehdään sama muutos alvvarojen poistamisen jälkeen.
In this case, the suppression of the VAT resource and its replacement by the progressive GNP resource results in larger differences compared with both the previous simulation and, clearly, to the present system.
Tässä tapauksessa alvvarojen poistaminen ja sen korvaaminen progressiivisilla BKTL-varoilla aiheuttaa suurempia eroja kuin edellä esitetty simulaatio ja selvästi suurempia eroja kuin nykyinen järjestelmä.
Finally, it is not possible to simulate the third option since it would be necessary to determine the modulation coeffi­cients for each group of Member States.
Kolmatta vaihtoehtoa ei voida simuloida, koska tällöin kullekin maaryhmälle jouduttaisiin määrittämään muuntokertoimet.
Nevertheless, it should be clear that with plau­sible values the simulation would give quanti­tative results not differing substantially from those shown in Tables 1 and 2.
Näyttää kuitenkin selvältä, että kaikilla todennäköisillä kertoimilla simulaatiosta saataisiin lukuja, jotka eivät eroaisi merkittävästi taulukoissa 1 ja 2 esitetyistä tuloksista.
It is clear that, in terms of redistributing the burden of the financing of the EU budget, the proposal would make those countries whose GNP per capita in ecu is higher (lower) than the average pay more (less) than under the current rule.
EU:n talousarvion rahoitustaakan uudelleen jaon osalta tämä merkitsisi selvästikin sitä, että maat, joiden ecumääräinen BKTL hen keä kohden on keskimääräistä korkeampi/ alempi maksaisivat enemmän/vähemmän kuin nykyisessä järjestelmässä.
This is because the proposal amplifies (reduces) the GNP base of the Mem­ber States with a GNP higher (lower) than the average.
Tämä johtuu siitä, että ehdotus nostaa/alentaa niiden jäsenvaltioiden BKTL:n määräytymisperustetta, joiden BKTL on keskimääräistä kor keampi/alempi.
The implications of the proposal for contribu­tions are consistent with what could be pre­dicted a priori.
Rahoitusosuuksia koskevan ehdotuksen vai kutukset ovat arvioitavissa jo etukäteen.
However, the fact that under progressivity there will be a significant redistri­bution of the burden of financing EU expendi­ture, from the more wealthy to the less wealthy Member States, cannot constitute a criticism of the proposal since, indeed, this redistribu­tion is its fundamental purpose.
Sitä, että progressiivisessa järjestelmässä EU:n menojen rahoitustaakka siirtyy niin, että vauraammat jäsenvaltiot maksavat enemmän kuin köyhemmät, ei voida esittää ehdotukseen kohdistuvana arvosteluna, sillä rahoitusosuuksien uudelleen jakaminenhan on juuri sen perimmäinen tavoite.
The proposal, with its prima facie appeal, ought to be exam­ined principally in terms of its consistency in relation to the predictions of economic theory, as well as against its consistency with the prac­tice of implementing progressivity in the EU through expenditure policies.
Tätä ensi näkemältä houkuttelevaa ehdotusta olisi tarkasteltava lähinnä sen mukaan, miten se vastaa talousteorioiden arvioita ja miten se vastaa progressiivisuuden toteuttamista EU:ssa varainkäyttöpolitiikan kautta.
Under either option, Belgium, Denmark, Ger­many, France, Luxembourg, the Netherlands, Austria and Sweden would be expected to con­tribute significantly more than under the pre­sent system.
Molemmissa vaihtoehdoissa Alankomaiden, Belgian, Itävallan, Luxemburgin, Ranskan, Ruotsin, Saksan ja Tanskan odotettaisiin maksavan huomattavasti suurempi rahoitus osuus kuin nykyisessä järjestelmässä.
Table 1 presents results (in million ecu and in per cent of total contributions) of the application to the data of 1996 and 1997 of the idea of modifying the GNP bases according to the ecu index of GNP per head (option A).
Taulukossa 1 esitetään ne tulokset (miljoonina ecuina ja prosentteina rahoitusosuuksien kokonaismäärästä), jotka saataisiin jos vuo den 1996 ja 1997 tietoihin sovellettaisiin ajatusta BKTL:n määräytymisperusteen muuttamisesta sen vertailuluvun mukaisesti, joka ilmoittaa ecumääräisen BKTL:n henkeä kohden (vaihtoehto A).
According to the results, in 1997 Belgium would have paid ECU 70 million more, Denmark ECU 180 million, Germany ECU 1 043 million, France ECU 260 million, Luxembourg ECU 48 million, the Netherlands ECU 45 million, Austria ECU 102 million, and Sweden ECU 70 million. Greece would
Tulokset osoittavat, että vuonna 1997 Belgian rahoitusosuus olisi kas vanut 70 miljoonaa ecua, Tanskan 180 mil-
These considerations are examined in the next two sections.
It) Tämä on BKTL-varojen nykyinen osuus EU:n talousar viossa.
Section 3 reviews the argument for the adoption of progressivity for personal taxation, while Section 4 reviews the argument for the transposition of the concept of progres­sivity from personal taxation to the Member States' contributions to the EU budget; and the closing Section 5 presents some final remarks.
Jaksossa 3 tarkastellaan progressiivisuuden käyttöön ottamista henkilöverotuksessa ja jaksossa 4 progressiivisuuden käsitteen siirtämistä henkilöverotuksesta jäsenvaltioiden rahoitusosuuksiin EU:n talousarviossa.
(') Which is the current importance of the GNP resource in the EU budget.
Jaksossa 5 esitetään lopuksi joitakin huomautuksia. tuksia.
Table 1 — Modifications of the national contributions relative to the present system Proposal applied to the total of the GNP resource
Taulukko 1 — Kansallisten rahoitusosuuksien muutokset nykyiseen järjestelmään verrattuna Ehdotuksen soveltaminen BKTL­varojen kokonaismäärään
(adaptation of the GNP bases using the ecu index of GNP per head, in million ECU and in per cent of total contributions)
(BKTL:n määräytymisperusteita muutetaan käyttäen vertailulukua, joka ilmoittaa ecumääräisen BKTL:n henkeä kohden, miljoonaa ecua ja prosenttia rahoitusosuuksien kokonaismäärästä)
(') The technicalities of the proposal result in these countries marginally benefiting from the operation of the progressivity mechanism even if their index of GNP per head is slightly above 100 (see Section 4 of this annex).
Ehdotus on teknisesti sellainen, että sellaisetkin maat, joiden BKTL asukasta kohden on hieman yli 11 n keskiarvon, näyttäisivät hyötyvän progressitvisuudesta (ks. tämän liitteen jakso 4).
Table 2 — Modifications of the national contributions relative to the present system Proposal applied to the GNP resource, VA Τ resource suppressed
Taulukko 2 — Kansallisten rahoitusosuuksien muutokset nykyiseen järjestelmään verrattuna Ehdotuksen soveltaminen BKTL­varoihin, alv­varat poistettu
(adaptation of the GNP bases using the ecu index of GNP per head; in million ECU and in per cent of total contributions)
(BKTL:n määräytymisperusteita muutetaan käyttäen vertailulukua, joka ilmoittaa ecumääräisen BKTL:n henkeä kohden, miljoonaa ecua ja prosenttia rahoitusosuuksien kokonaismäärästä)
global income tax, as the current one used in most Member States (3), emerged only in this
3 Lyhyt katsaus henkilöverotuksessa käytettyyn progressiivisuuden käsitteeseen
Mirrlees' (1971) seminal contribution further extended the analysis of these issues (4).
Adam Smithistä alkaen painopiste on perinteisesti ollut tuloissa ja varallisuudessa (jolloin varallisuutta on verotettu raskaammin).
Here, to ensure that vertical equity is respected, a constraint is imposed so that the order of the gross income cannot be different from the order of the net income.
Laaja ja yleinen tulovero, joka on nykyään käytössä useimmissa jäsenvaltioissa (3), otettiin sen sijaan käyttöön vasta tällä vuosisadalla.
The government is choosing the tax schedule that maximises social welfare subject to an exogenous State revenue requirement and the constraint. Mirrlees concluded that:
Kulutuksen verottaminen oli kuitenkin monien teoreetikkojen mielessä jo Adam Smithistä lähtien.
The concept of progressivity is well known in the optimal taxation literature.
Progressiivisuuden käsite tunnetaan hyvin optimaalista verotusta käsittelevissä teoksissa.
It is closely linked with the concept of equity.
Se liittyy läheisesti tasapuolisuuden käsitteeseen.
The debate on equity in taxation has revolved around two doctrines, the benefit doctrine (taxes should be paid according to one's interests in the public estate) and the ability to pay doctrine (one should pay according to his/her means) (').
Keskustelua verotuksen tasapuolisuudesta on käyty kahdesta näkökulmasta: hyötynäkökulmasta (veroja olisi maksettava sen mukaan, miten veronmaksaja hyötyy julkisen sektorin toiminnasta) ja maksukyvyn näkökulmasta (veroja tulisi maksaa veronmaksajien varojen mukaan) (').
One of the attractive characteristics of the tax system, argued by Adam Smith, is that some progressivity is desirable (especially for income from capital).
Jo Adam Smithin mukaan yksi verojärjestelmän toivottavia piirteitä onkin jonkinasteinen progressiivisuus (etenkin pääomatulojen verotuksessa).
However, this was not subscribed to unanimously by benefit the orists.
Kaikki hyötyteoreetikot eivät ole kuitenkaan kannattaneet tätä ajatusta yksimielisesti.
The ability to pay doctrine can be said to originate with John Stuart Mill (2) and his con
Mirrleesin (1971) uraa-uurtavassa artikkelissa näiden kysymysten analyysia laajennettiin edelleen (4).
D first, 'an approximately linear income-tax schedule, with all the administrative advantages it would bring, is desirable' (5).
On pyrittävä lähes lineaariseen tuloveroasteikkoon, koska se on hallinnon kannalta edullista (5).
This cor responds to proportional taxation across individuals.
Tämä tarkoittaa kaikkien henkilöiden suhteellista verotusta.
This is not contrary to the desirability of progressivity.
Ajatus ei sodi progressiivisuuden suositusta vastaan.