natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Some forces for change are listed below.
Talouspolitiikan koordinaatiota kohenne­taan.
Once Finland is in EMU, the volatility of GDP is likely to be different than in the past. Firstly, the structure of the Finnish economy has changed rapidly since the 1980s.
Edellisessä luvussa todettiin, että sekä Suomen BKT:n epävakaus ja julkisen talouden rahoitustasapainon suh­danneherkkyys ovat suurempia kuin EU:ssa keskimää­rin.
Some changes have contributed to increasing the volatility of GDP, while others have exerted a stabilising impact on the economy.
BKT:n kehitys sekä julkisen talouden reaktiot EMUssa voivat kuitenkin erota aiempien vuosikymme­nien kehityksestä.
The open sector has increased rapidly during the 1990s and accounted for 40 % of GDP in 1997.
Seuraavassa käsitellään joitakin muu­toksen aiheuttajia.
This could be seen as having increased the vulnerability to external shocks.
6.3.1 BKT:n vaihteluiden muuttuminen
The size of fluctuations in the government balance relative to GDP is directly related to the size of the public sector in the economy.
Julkisen talouden rahoitustasapainon vaihteluiden koko suhteessa BKT:hen on suorassa suhteessa julkisen sek­torin kokoon.
With a given elasticity of tax revenues and unemployment spending with respect to changes in GDP, changes in the government balance relative to GDP are determined by the ratio of taxes and, to a lesser extent, unemployment spending to GDP.
Tietyllä verotulojen ja työttömyys­menojen joustolla suhteessa Β KT: n muuttumiseen muu­tokset kokonaistuotantoon suhteutetussa julkisen talou­den tasapainossa määräytyvät sen mukaan, mikä on verojen ja työttömyysmenojen suhde BKT:hen.
At present, the Finnish Government is in the process of budgetary consolidation, where the objective of reducing the central government debt ratio shall be achieved while keeping the tax ratio constant.
Tällä hetkellä Suomen hallituksella on meneillään julkisen talouden vahvistaminen, jossa valtion velka­astetta supistetaan samalla kun veroaste pidetään vakiona.
In the future, various constraints on the tax rates will limit the government's ability to raise taxes (see Section 4), and if any changes are introduced in the tax system, taxes are more likely to be reduced than raised relative to GDP.
Tulevaisuudessa erinäiset veroastetta koskevat rajoitteet rajoittavat hallituksen mahdollisuuksia nostaa veroja (luku 4), ja jos verotusjärjestelmään tehdään muutoksia, on todennäköisempää, että veroja lasketaan kuin noste­taan suhteessa BKT:hen.
With given GDP elasticities of taxes and spending, a reduction in the ratio of taxes (or expenditure) to GDP will reduce the size of the cyclical changes in the government balance.
Verojen ja menojen tietyn BKT­jouston vallitessa BKT:hen suhteutetun veroas­teen (tai menoasteen) pienentäminen supistaa julkisen talouden rahoitustasapainon suhdanneperäisiä muutok­sia.
In addition, the elasticity of government revenues and expenditure with respect to GDP fluctuations is likely to change in the future.
Suomen ollessa mukana EMUssa BKT:n vaihtelu on todennäköisesti erilaista kuin ennen.
One factor, which is likely to increase the cyclical sensitivity of the government balance, is the intended establishment of 'cyclical buffers' in the social security system.
Ensinnäkin Suomen talouden rakenne on muuttunut nopeasti 1980­luvulta.
These buffers are discussed in more detail in the next section.
Eräät muutokset ovat lisänneet BKT:n vaihte­lua, kun taas toisilla on ollut vakauttava vaikutus talou­teen.
For Finland, such convergence should imply smaller GDP fluctuations which are more in line with the rest of the Union.
Tämän voidaan katsoa lisänneen talouden herkkyyttä ulkoisille häi­riöille.
On the other hand, Krugman (1993) notes that more intense competition and deeper integration may be translated into deeper regional specialisation, which increases the risk that sectorspecific shocks might generate large GDP fluctuations in small countries like Finland.
Myös se, että vienti on ratkaisevan tärkeillä elektroniikka­ ja metsätaloussektoreilla pienen suuryri­tysten joukon varassa, saattaa lisätä suuremman epäva­kauden riskiä (Mutikainen ja Suvanto 1997).
However, given the continuous further diversification of production structures, the latter scenario does not seem to pose a risk in Finland in the medium term(').
Toisaalta metalli­ ja koneteollisuuden osuuden nopea kasvu kokonaisviennistä on monipuolistanut toimialaraken­netta, eikä vientiä hallitse enää yksi ainoa toimiala eli metsä­ ja paperiala.
Thirdly, to the extent that Finnish economic policies could have generated fluctuations in total output, the situation is likely to change remarkably in the EMU framework where national monetary policy disappears and common rules regulate national fiscal policies.
Julkisten tulojen ja menojen jousto BKT:n vaihteluiden vuoksi muuttuu todennäköisesti myös tulevaisuudessa. Yksi tekijä, joka todennäköisesti lisää julkisen talouden rahoitustasapainon suhdanneherkkyyttä, on suunniteltu "suhdannepuskureiden" perustaminen sosiaaliturvajär­jestelmään.
Economic policy coordination will be enhanced. This
Näitä puskureita käsitellään tarkemmin seu­raavassa luvussa.
Prior to EMU, there were some fears that the elimination of the national exchange rate and the common rules on fiscal policy might put a large burden of adjustment on labour costs in the face of cyclical shocks in EMU.
Toiseksi talous­ ja rahaliitossa keskinäisen riippuvuu­den lisääntyminen kaupan ja sijoitusvirtojen kautta kohentaa todennäköisesti nimellistä lähentymistä ja kil­pailua osallistuvien maiden välillä.
In November 1997, an agreement was reached among the social partners on buffers to be built in the earningsrelated unemployment insurance system and in the employment pension system.
Suomen osalta täl­lainen lähentyminen merkitsisi pienempää BKT:n vaih­telua, joka olisi enemmän muun EU:n kaltaista.
In addition to these buffers, adjustment mechanisms at firm level, such as personnel funds or profit-related bonuses, were discussed; such mechanisms can be implemented on a voluntary basis at firm level.
Toisaalta Krugman (1993) toteaa, että tiiviimpi kilpailu ja syvempi integraatio voi muuttua syvemmäksi alueel­
(') For a recent survey on the literature on economic integration and the nature of output shocks with emphasis on the Finnish case, see Haaparanta and Peisa (1997).
(') Taloudellista integraatiota ja tuotantohäiriöiden luonnetta, erityisesti Suomen osalla, käsittelevää kirjallisuutta on tarkasteltu lähdeteoksessa Haaparanta ja Peisa (1997).
On output shocks in Finland in comparison with other EU countries, see also Mutikainen and Suvanto (1997). Kinnunen (1998) and Ahonen and Pyyhtiä (1996).
Suomen tuotantohäiriöistä verrattuna muihin EU:n jäsenvaltioihin myös lähdeteoksissa Mutikainen ja Suvanto (1997), Kinnunen (1998), Ahonen ja Pyyhtiä (1996).
The government submitted the bills on the required changes in the unemployment insurance system to par liament in May 1998 with the intention of implement ing the buffer arrangements as from 1999.
Hallitus antoi eduskunnalle lakiesitykset työttömyysturvajärjestelmään vaadituista muutoksista toukokuussa 1998 ja tarkoituksena oli toteuttaa puskurijärjestelyt vuodesta 1999 lähtien.
The bills were approved in July 1998.
Lakiesitykset hyväksyttiin heinäkuussa 1998.
In the employment pension system, the implementation of the buffer agreement does not require legislative changes.
Puskurisopimuksen toteuttaminen työ eläkejärjestelmässä ei edellytä lainsäädännön muutok sia.
The agreement is described in more detail in Box 10.
Sopimusta kuvataan tarkemmin kehikossa 10.
Similarly, in the employment pension system, the objective is to prevent, or partly offset, countercyclical fluctuations in the contribution rates.
Ansiosidonnaisessa työttömyysturvajärjestelmässä tulevien puskurirahastojen tarkoituksena on vaimentaa
Box 10: The buffers to smoothen countercyclical fluctuations in indirect labour costs
Kehikko 10: Puskurit vaimentamaan välillisten työvoimakustannusten suhdanteen vastaista vaihtelua laisten työntekijöiden maksuja vastaava summa, jotka eivät voi saada ansiosidonnaista työttömyyskorvausta.
The buffers will be accumulated in two separate systems, i.e. in unemployment insurance and employment pension funds.
Puskurit kerätään kahteen eri järjestelmään eli työttömyys turvajärjestelmään ja työeläkerahastoihin.
In the national accounts, both systems belong to the general government sector.
Kansantalouden tilinpidossa molemmat järjestelmät kuuluvat julkisyhteisöihin.
The details of the planned 'buffer' arrangements are described below.
Seuraavassa kuvataan suunniteltuja puskurijärjestelyitä tarkemmin.
(i) Unemployment insurance
i) Työttömyysturva
Before the reform, the earningsrelated unemployment insurance system functioned in a procyclical way.
Ennen uudistusta ansiosidonnainen työttömyysturvajärjestelmä toimi myötäsyklisesti.
Unemployment insurance contributions had to match the estimated expenditure on an annual basis.
Työttömyysvakuutusmaksujen oli oltava yhtä suuret kuin arvioidut menot vuositasolla.
In a recession, when more fund members become unemployed, expendi ture on the unemployment benefits increases, making it necessary to raise the contribution rates.
Taantuman aikana, jolloin useampi rahaston jäsen oli työt tömänä, työttömyyskorvausmenot kasvoivat ja maksuja jouduttiin korottamaan.
This happened during the recession of the early 1990s, when the employ ers' contribution rates were increased; in addition, the employees' unemployment insurance contribution was introduced in 1992 (at a rate of 0.2 %, while the employ ers' contribution was 6 % of the payroll).
Näin kävi myös 1990luvun alun taan tuman aikana, jolloin työnantajien maksuja nostettiin; lisäksi vuonna 1992 otettiin käyttöön työntekijöiden työttö myysvakuutusmaksu (sen suuruus oli 0,2 prosenttia, kun taas työnantajien maksu oli 6 prosenttia palkkasummasta).
Procyclical financing of earningsrelated unemployment insurance
Ansiosidonnaisen työttömyysturvan myötäsyklinen rahoitus
In 1998, the average unemployment insurance contribution is 2.8 % of the wage bill for employers (0.9 % for the first FIM 5 million of the wage bill, and 3.9 % thereafter) and 1.4 % for employees.
Vuonna 1998 keskimääräinen työttömyysvakuutusmaksu on 2,8 prosenttia työnantajien palkkasummasta (0,9 prosenttia palkkasumman ensimmäiseltä 5 miljoonalta markalta ja 3,9 prosenttia sen jälkeen) ja 1,4 prosenttia työntekijöiden osalta.
It was agreed that from now on, any changes in the contribution rates would be divided equally between the employers and the employees, but in such a way that employees always finance at least 15 % of the total.
Sovituin, että siitä lähtien maksujen muutokset jaettaisiin tasapuolisesti työnantajien ja työntekijöiden välillä, kuitenkin niin, että työntekijät rahoittavat aina vähintään 15 prosenttia kokonaismäärästä.
Buffer reform to tackle the procyclical elements in unemployment insurance
Puskuriuudistuksella korjataan myötäsyklisiä piirteitä
In the earningsrelated unemployment insurance system, employees are members of a branch trade union unemployment benefit fund.
Ansiosidonnaisessa työttömyysturvajärjestelmässä työntekijät ovat alakohtaisen ammattiyhdistyksen työttömyyskassan jäseniä.
These unemployment benefit funds pay out the unemployment benefits to their unemployed members.
Nämä kassat maksavat työttömyyskorvauksia työt tömille jäsenilleen.
When the reform enters into force, each unemployment benefit fund will finance 5.5 % of its benefit expendi ture by membership fees.
Kun uudistus tulee voimaan, kukin kassa rahoittaa 5,5 prosenttia avustusmenoistaan jäsenmaksuilla.
The State will finance a share of each unemployment allowance which equals the basic flatrate unemployment allowance paid to non-fund members.
Valtio rahoittaa kustakin työttömyyskorvauksesta kiinteää peruspäivärahaa vastaavan osuuden eli määrän, joka maksetaan niille, jotka eivät ole kassan jäseniä.
This is estimated to represent an increase in the financing share of the State from the present 47.5 % to more than 50 %, but the increase will be introduced gradually in line with declining unemployment.
Tämän arvioidaan tarkoittavan, että valtion rahoitusosuus nousee nykyisestä 47,5 prosentista yli puoleen. Nousu toteutetaan kuitenkin asteittain työttömyyden supistuessa.
The remaining part of the earn ings-related unemployment allowances will be financed by the common unemployment insurance fund.
Työttömyysvakuutusrahasto saa tulonsa työnantajien ja palkansaajien maksamista työttömyysvakuutusmaksuista ja sijoitustensa tuotoista.
The objective of the 1999 reform is to stabilise the employ ers' and employees' unemployment insurance contribution rates over the cycle and hence neutralise the current procyclical features of the system.
Vuoden 1999 uudistuksen tavoitteena on vakauttaa työnantajien ja työntekijöiden työttömyysvakuutusmaksut suhdannesyklin aikana ja siten neutraloida nykyisen järjestelmän myötäsykliset piirteet.
The aim is to accumulate a buffer fund of approximately FIM 3 billion (which corresponds to 1.2 % of the wage bill, or 0.5 % of GDP in 1997) in the common unemployment insurance fund by 2002-04.
Tavoitteena on kerätä noin 3 miljar din markan puskurirahasto (joka vastaa 1,2 prosenttia palkkasummasta tai 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 1997) Työttömyysvakuutusrahastoon vuosiin 2002-2004 mennessä.
The common unemployment insurance fund will also be allowed to borrow during a downturn in order to prevent, or reduce, an increase in the contribution rates.
Työttömyysvakuutusrahasto voi vastaisuudessa myös lainata varoja laskusuhdanteen aikana, jotta sen ei tarvitsi nostaa maksuja tai että maksujen korotukset voisivat olla pienempiä.
The economic and financial situation in Finland tion purposes.
Taloudellinen tilanne ja rahoitusmarkkinat
In fact, while several individual funds are below their target level, the total of the different unemployment benefit funds' stabilisation funds already exceeds the aggregate amount suggested by Holm and Mäkinen.
Itse asiassa vaikka useat yksittäiset rahastot ovat tavoitetasonsa alapuolella, eri työttömyyskassojen vakautusrahastojen yhteenlasketut varat ylittävät jo Holmin ja Mäkisen ehdottaman kokonaismäärän.
In the years when the common fund decides to increase its buffer fund, unemployment insurance contribution rates have to be kept higher than the employment situation would otherwise allow.
Silloin kun Työttömyysvakuutusrahasto päättää kasvattaa puskurirahastoaan, työttömyysvakuutusmaksuja joudutaan pitämään korkeampina kuin työttömyystilanne muutoin edellyttäisi.
Hence, one might argue that the first effect of the fund is to slow down employment creation during a cyclical upturn.
Voitaisiinkin väittää, että rahaston ensimmäinen vaikutus on hidastaa työllisyyden luomista noususuhdanteen aikana.
Nevertheless, if the 'hysteresis' property is present in unemployment, i.e. if unemployment tends to remain high once it has risen to a high level, it is more favourable in terms of the average longterm employment rate to give priority to curbing the increase in unemployment in cyclical downturns.
Jos kuitenkin työttömyydessä toteutuu hystereesiilmiö eli työttömyys pyrkii pysymään suurena kun se on kerran noussut suureksi, on suotuisampaa keskimääräisen pitkän aikavälin työllisyysasteen kannalta asettaa etusijalle työttömyyden kasvun hillitseminen laskusuhdanteen aikana.
(ii) Employment pension funds
ii) Työeläkerahastot
Payments of earningsrelated unemployment benefits amounted to 2.0 % of GDP in 1997, down from a peak of 3.1 % in 1993.
Ansiosidonnaisten työttömyyskorvausten määrä oli 2,0 pro senttia suhteessa BKT:hen vuonna 1997, ja se oli laskenut hieman vuoden 1993 huippuluvusta, 3,1 prosenttia.
Over the same period, the unemployment rate declined from 16.9 to 14.0 %.
Saman ajanjakson aikana työttömyysaste laski 16,9 prosentista 14,0 prosenttiin.
Holm and Mäkinen (1998, pp. 25-27) present a simulation of the functioning of the common unemployment insurance fund over an eight-year business cycle.
Holm ja Mäkinen (1998, s. 25-27) esittävät simulaation Työttömyysvakuutusrahaston toiminnasta 8 vuotta kestävän suhdannekierron aikana.
In their simulation, unemployment fluctuates symmetrically by 80 000 persons (or 3 % of the current labour force) around its longterm average level.
Simulaatiossa työttömyys vaihtelee symmetrisesti 80 000 hengellä (eli 3 prosenttia nykyisestä työvoimasta) pitkäaikaisen keskiarvonsa ympärillä.
One half of those becoming unemployed and re employed are assumed to be eligible for earningsrelated unemployment benefits.
Oletuksena on, että puolet työttömäksi joutuneista tai työttömistä saavat ansiosidonnaista työttö myyskorvausta.
Changes in the unemployment insurance contribution rates are assumed neither to affect wage formation nor the demand for labour.
Työttömyysvakuutusmaksujen muutosten ei oleteta vaikuttavan palkanmuodostukseen eikä työvoiman kysyntään.
The earningsrelated employment pension system is partly funded.
Ansiosidonnainen työeläkejärjestelmä on osittain rahastoiva.
The level of the employers' and employees' employment pension contributions is set each year at a level which allows both the payment of current pension expendi ture and the required increase in the pension funds.
Työnantajien ja työntekijöiden työeläkemaksut määritellään kunakin vuonna tasolle, joka mahdollistaa sekä nykyisten eläkemenojen että eläkerahastojen vaaditun korotuksen maksamisen.
Present legislation allows the pension funds to be increased faster than the projections on medium- and longterm pension expenditure would require, i.e. to create a buffer.
Nykyinen lainsäädäntö mahdollistaa eläkerahastojen kasvattamisen nopeammin kuin keskipitkän ja pitkän aikavälin eläkemenot edellyttäisivät, ts. puskurin luomisen.
In the subsequent years, the funded amount could be correspondingly lower.
Seuraavina vuosina rahastoitu määrä voisi vastaa vasti olla pienempi.
The opposite arrangement, where the pension system would first record a 'funding deficit', and accumulate funds faster during the subsequent pick-up to offset the deficit, is not possible under the present rules but would require legislative changes.
Vastakkainen järjestely, jossa eläkejärjestelmässä olisi ensin "rahoitusvaje" ja sitten vaje katettaisiin keräämällä varoja nopeammin sitä seuraavan nousu suhdanteen aikana, ei ole mahdollinen nykyisten sääntöjen nojalla, vaan edellyttäisi lainsäädännöllisiä muutoksia.
In the absence of a buffer fund, employers' and employees' unemployment insurance contribution rates would vary by +/- 1.1 percentage points around their long-run average during the cycle.
Jos puskurirahastoja ei olisi, työnantajain ja työntekijöiden työttömyysvakuutusmaksut vaihtelisivat +/-1,1 prosenttiyksikköä pitkäaikaisen keskiarvonsa ympärillä suhdannesyklin aikana.
Alternatively, if the contribution rates were kept constant at their current levels of 2.8 and 1.4 %, a buffer fund of some FIM 5.5 billion would be needed to finance the additional expenditure during the initial cyclical downturn (Holm and Mäkinen, 1998, p. 27).
Vaihtoehtoisesti jos maksut säilytettäisiin muuttumattomina nykyisellä tasollaan (2,8 ja 1,4 prosenttia), tarvittaisiin noin 5,5 miljardin markan puskurirahasto laskusuhdanteen alun lisämenojen rahoittamiseksi (Holm ja Mäkinen 1998, s. 27).
In the second case, where contribution rates were kept constant over the cycle, the unemployment insurance contributions would consequently be higher than needed for the financing of the current unemployment benefits during a cyclical upturn, which would bring the buffer fund back to its initial level by the end of the cycle.
Toisessa tapauksessa, jossa maksut pidettiin muuttumattomina suhdannesyklin aikana, työttömyys vakuutusmaksut olisivat suurempia kuin on tarpeen senhetkisten työttömyyskorvausten rahoittamiseksi noususuhdanteen aikana, mikä palauttaisi puskurin takaisin lähtötasolleen suhdannekierron loppuun mennessä.
In the light of these results, the intended FTM 3 billion fund can be expected to exert a significant stabilising effect on the contribution rates.
Noususuhdanteen aikana palkkasumman vahvemman kas vun ansiosta työeläkemaksujen supistamisvara kasvaa.
Nevertheless, a buffer fund of that size will not be able to cope with a downturn where the unemployment rate first falls by 3 percentage points and then returns to the initial level over a period of four years.
Suunniteltu puskurijärjestely merkitsee, että tätä varaa ei käytettäisi niin, että järjestelmän vuotuinen ylijäämä olisi suurempi kuin rahoitussäännöt edellyttävät.
In order to keep the contribution rates unchanged in such a situation, the common unemployment insurance fund would have to supplement its buffer fund by borrowing.
Seuraavan laskusuhdanteen aikana tätä "ennakkorahoitusta" käytettäisiin estämään maksujen korotukset.
In a cyclical upturn, a stronger growth of the wage bill creates some margin for a reduction in the employment pension contribution rates.
Näin ollen työeläkemaksut kehittyisivät vakaasti pitkän aikavälin eläkemenoennusteiden mukaisesti eivätkä ne vaihtelisi suhdanteen ja palkka summan lyhytaikaisten muutosten mukaan.
The intended buffer arrangement implies that this margin would not be used, so that the system would record a higher annual surplus than the funding rules would require.
Puskurijärjestelyistä eli vakuutusmatemaattisesti määriteltyjen tavanomaisten maksujen poikkeuksista sovittaisiin vuosittaisissa työmarkkinaosapuolten ja työeläkerahastojen välisissä neuvotteluissa.
In the following downturn, this 'anticipated funding' would be used to prevent an increase in the contribution rates.
Näiden tulosten valossa suunnitellun 3 miljardin markan rahaston voidaan olettaa huomattavasti vakauttavan mak suja.
As a consequence, the employment pension contribution rates would develop along a stable trend determined by the longterm pension expenditure projections, and would not vary with the cycle and shortterm changes in the wage bill.
Siitä huolimatta sen kokoinen puskurirahasto ei selviä laskusuhdanteesta, jossa työttömyysaste laskee ensin 3 pro senttiyksikköä ja sitten palaa lähtötasolleen neljän vuoden aikana.
Any buffer arrangements, i.e. deviations of the contribution rates from the 'normal' levels determined by insurance mathematics, will be agreed on in annual negotiations among the social partners and the employment pension funds.
Jotta maksumäärät voitaisiin säilyttää ennallaan tällaisessa tilanteessa, Työttömyysvakuutusrahaston olisi täydennettävä puskurirahastoaan lainaamalla varoja.
The common unemployment insurance fund will beman aged by the social partners.
Työttömyysvakuutusrahastoa hoitavat työmarkkinaosapuolet.
Employers' representatives will have two thirds and employees' representatives one third of the seats on the Board of Administration.
Sen hallintoneuvoston jäsenistä 2/3 on työnantajien edustajia ja 1/3 työntekijöiden edustajia.
Hence, the social partners carry the responsibility for deciding when to increase the buffer fund and when to run it down or resort to borrowing.
Työmarkkinaosapuolet ovat siten vastuussa, kun tehdään päätöksiä puskurirahaston kasvattamisesta tai seri käyttämisestä ja lainarahoituksen hankkimisesta.
The negotiators of the buffer system estimated that a buffer of some 2.5 % of the private sector wage bill, or FIM 3.5 billion, would suffice to stabilise employment pension contributions in normal cyclical fluctuations.
Puskurijärjestelmän neuvottelijat arvioivat, että puskuri, jonka suuruus on noin 2,5 prosenttia yksityisen sektorin palkkasummasta eli 3,5 miljardia markkaa, riittäisi vakauttamaan työeläkemaksut tavanomaisissa suhdannevaihteluissa.