natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By orders of 27 October (C-304/94), 14 November (C-342/94), 23 November (C-330/94) and 15 December 1994 (C-224/95), received at the Court Registry on 17 November, 12 December, 30 December and 27 June 1995, the Pretura Circondariale di Terni and the Pretura Circondariale di Pescara referred to the Court of Justice for a preliminary ruling a number of questions on the interpretation of Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991, amending Directive 75/442/EEC on waste, Council Directive 91/689/EEC of 12 December 1991 and Council Regulation (EEC) No 259/93
Nämä kysymykset on esitetty rikosasioissa, joissa vastaajina ovat Euro ja Adino Tombesi, Roberto Santella, Giovanni Muzi ym. ja Anselmo Savini. Heidän väitetään kuljettaneen tai sijoittaneen maahan yhdyskuntajätettä ja kolmansien tuottamaa erityistäjätettä, huolehtineen niistä tai polttaneen niitä ilman toimivaltaisen alueen etukäteen antamaa lupaa.
'The concept of 'waste' in Article 1 of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991, referred to in Article 1(3) of Council Directive 91/689/EEC of 12 December 1991 on hazardous waste and Article 2(a) of Council Regulation (EEC) No 259/93 of 1 February 1993 on the supervision and control of shipments of waste within, into and out of the European Community, is not to be understood as excluding substances and objects which are capable of economic reutitization, even if the materials in question may be the subject of a transaction or quoted on public or private commercial lists.
Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/442/ETY, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna 18 päivänä maaliskuuta annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 1 artiklassa oleva jätteen käsite, johon vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 3 kohdassa sekä Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen tarkastamisesta ja valvonnasta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 2 artiklan a kohdassa viitataan, on ymmärrettävä siten, että käsitteen alaan kuuluvat aineet ja esineet, joita voidaan käyttää taloudellisesti uudelleen, riippumatta siitä, että tällainen aine voi olla kaupan kohteena tai noteerattu julkisissa tai yksityisissä tavarapörsseissä.
In particular, a deactivation process intended merely to render waste harmless, landfill tipping in hollows or embankments and waste incineration constitute disposal or recovery operations falling within the scope of the abovementioned Community rules.
Erityisesti on todettava, että ainoastaan aineiden vaarattomaksi tekemiseen tähtäävää jätteiden neutralointiprosessia, jätteiden maaston painanteeseen tai penkereeseen sijoittamista sekä jätteiden polttamista on pidettävä sellaisena jätteiden huolehtimisena tai hyödyntämisenä, joka kuuluu edellä mainittujen yhteisön oikeussääntöjen soveltamisalaan.
The fact that a substance is classified as a re-usable residue without its characteristics or purpose being defined is irrelevant in that regard.
Tältä osin sillä ei ole merkitystä, että aine luokitellaan uudelleen käytettäväksi jäämäksi urnan, että sen ominaispiirteet tai käyttötapa määritetään.
The same applies to the grinding of a waste substance.'
Sama koskee jätteen rouhimista.
In Case C-224/95
Asia C-224/95
The Community rules on waste, in particular those laid down in Council Directive 75/442/EEC (as amended by Council Directive 91/156/EEC), Council Directive 91/689/EEC and Regulation (EEC) No 259/93, apply to any substances or objects which the holder discards or intends or is required to discard, even where they are capable of re-use and may be the subject of a legal transaction or quoted as being of commercial value on public or private commercial lists.
Yhteisön jätelainsäädäntöä, ja erityisesti neuvoston direktiiviä 74/442/ETY (sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 91/156/ETY), neuvoston direktiiviä 91/689/ETY ja asetusta (ETY) N:o 259/93 sovelletaan kaikkiin aineisiin ja esineisiin, jotka haltija hävittää tai on velvollinen hävittämään, vaikka ne voidaan käyttää uudelleen ja vaikka ne voivat olla kaupan kohteena tai niitä noteerataan kaupallisesta arvosta julkisissa tai yksityisissä tavarapörsseissä.
In Cases C-304/94, C-330/94 and C-342/94
Asiat C-304/94, C-330/94 ja C-342/94
(1) The term "waste' in Council Directive 75/442/EEC (as amended by Council Directive 91/156/EEC), Council Directive 91/689/EEC and Regulation (EEC) No 259/93 is not to be understood as excluding substances and objects which are capable of economic reutilization.
Direktiivissä 75/442/ETY (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY), direktiivissä 91/689/ETY ja asetuksessa N:o 259/93 oleva jätteen käsite on ymmärrettävä siten, että käsitteen alaan kuuluvat aineet ja esineet, joita voidaan käyttää taloudellisesti uudelleen.
A residual substance derived from a production or consumption cycle in a manufacturing or combustion process constitutes •waste' and is subject to the system established by the Community rules if its holder discards it or intends or is required to discard it.
Jäämäainetta, joka syntyy tuotanto- tai kulutusketjuihin liittyvissä tuotanto- tai palamisprosesseissa, on pidettävä jätteenä ja siihen sovelletaan yhteisön oikeussäännöillä luotua järjestelmää, jos aineen haltija hävittää, aikoo hävittää tai on velvollinen hävittämään sen.
A substance is discarded if it is disposed of or is subject to a recovery operation listed in Annex IIB of Directive 75/442, as amended, or to an analogous operation.
Aine hävitetään, kun siitä huolehditaan tai kun se hyödynnetään direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä II mainitulla tai vastaavalla tavalla.
(2) A deactivation process intended merely to render waste harmless, landfill tipping in hollows or embankments and waste incineration constitute disposal or recovery operations falling within the scope of the Community rules.
Ainoastaan aineiden vaarattomaksi tekemiseen tähtäävää jätteiden neutralointiprosessia, jätteiden maaston painanteeseen tai penkereeseen sijoittamista sekä jätteiden polttamista on pidettävä sellaisena jätteiden huolehtimisena tai hyödyntämisenä, joka kuuluu yhteisön oikeussääntöjen soveltamisalaan.
That a substance is classified as a re-usable residue without its characteristics or purpose being defined is not sufficient to remove it from the scope of the Community rules.
Vaikka aine olisi luokiteltu uudelleen käytettäväksi jäämäksi ilman että sen ominaispiirteet tai käyttötapa määritetään.
The same applies to the grinding of a waste substance.
Sama koskee jätteen rouhimista.
Case C-45/95 Commission of the European Communities ν Italian Republic Taxation
Asia C-45/95 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta Verotus
By application lodged at the Court on 24 February 1995, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by enacting and maintaining in force legislation which does not exempt from value added tax ('VAT') supplies of goods used wholly for an exempted activity or in any event excluded from the right of deduction, the Italian Republic had failed to fulfil its obligations under Article 13B(c) of the Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 ('the Sixth Directive').
Arvonlisävero —Maan alueella myönnettävät vapautukset—Kokonaan verosta vapautettuun toimintaan käytettävien tavaroiden tai sellaisten tavaroiden luovutukset, jotka eivät ole oikeuttaneet vähennykseen (kuudes jaosto)
In Italian law, Article 2 of Decree No 633 of the President of the Republic of 26 October 1972 imposing value added tax ('the Presidential Decree') provides:
käyttänyt kokonaan vapautettuun toimintaan ja joiden ostoihin sisältyvä arvonlisävero ei näin ollen ole oikeuttanut vähennykseen.
In its application, the Commission raises two objections alleging incorrect transposition, of Article 13B(c) of the Sixth Directive in so far as it (i) requires the Member States to exempt 'supplies of goods used wholly for an activity exempted under [that] article ... when these goods have not given rise to the right to deduction' and (ii) requires exemption of 'supplies ... of goods on the acquisition or production of which, by virtue of Article 17(6), value added tax did not become deductible'.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.2.1995 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (jäljempänä kuudes direktiivi) 13 artiklan Β kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa säännökset, joissa ei vapauteta arvonlisäverosta sellaisten tavaroiden luovutuksia, joita käytetään kokonaan vapautettuun toimintaan tai jotka eivät ole oikeuttaneet vähennykseen.
Transactions for value involving the transfer of property or the creation or transfer of a right in rem to use and enjoy assets, of whatever kind, constitute supplies of goods.
Koska Italian tasavalta piti voimassa nämä säännökset 19.7.1994 sille osoitetusta perustellusta lausunnosta huolimatta, komissio nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
The following also constitute supplies of goods:
Italian arvonlisäveron käyttöön ottamisesta 26.10.1972 annetun tasavallan presidentin asetuksen nro 633 (jäljempänä DPR) 2 §:ssä säädetään seuraavaa:
In its defence, the Italian Government disputes that the provision has not been correctly transposed into Italian law.
"(Tavaroiden luovutukset) Tavaroiden luovutuksia ovat sellaiset vastikkeelliset toimet, joihin liittyy omistusoikeuden siirto tai tavaroita koskevien nautintaoikeuksien perustaminen tai niiden siirto niiden lajista riippumatta.
The following are deemed not to be supplies of goods:...
Lisäksi tavaroiden luovutuksia ovat:
(h) supplies of goods obtained or imported by the supplier without a right of deduction under the second paragraph of Article 19.'
Komissio esittää kanteessaan kaksi kuudennen direktiivin 13 artiklan Β kohdan c alakohdan virheellistä täytäntöönpanoa koskevaa väitettä, koska toisaalta siinä velvoitetaan jäsenvaltiot vapauttamaan verosta "sellaisten tavaroiden luovutukset, jotka käytetään kokonaan tämän artiklan — nojalla vapautettuun toimintaan, jos nämä tavarat eivät ole oikeuttaneet vähennykseen", ja koska toisaalta siinä velvoitetaan vapauttamaan "sellaisten tavaroiden luovutukset, joiden hankinta tai valmistus ei 17 artiklan 6 kohdan nojalla ole oikeuttanut vähennykseen".
The first part of Article 13B(c) requires the Member States to exempt supplies of goods used wholly for an activity exempted under Article 13 where those goods have not given rise to a right of deduction such as that provided for in Article 17(3)(c).
Italian hallitus kiistää vastineessaan sen väitteen, että kyseistä säännöstä ei ole saatettu oikein osaksi Italian kansallista oikeutta.
Under the second paragraph of that article, VAT paid on the purchase of certain types of goods, such as cars, other self-propelled vehicles and pleasure craft, is not deductible.
Tavaroiden luovutuksina ei pidetä: h) luovutuksia, jotka koskevat myyjän 19 §:n toisen momentin nojalla ilman vähennysoikeutta hankkimia tai maahantuomia tavaroita".
It is common ground that, as the Commission maintains, the Italian Republic has not exempted such supplies of goods and that they are not among the 30 or so categories of exempt transaction listed in Article 10 of the Presidential Decree.
Kuudennen direktiivin 13 artiklan Β kohdan c alakohdan ensimmäisen osan virheellistä täytäntöönpanoa koskeva väite
Article 10 of the Presidential Decree, which contains a detailed and exhaustive list of 'exempt transactions', does not lay down any exemption for the supply of goods which have been used by a taxable person wholly for an exempted activity and in respect of which a right to deduct input tax did not therefore arise.
Kuudennen direktiivin 13 artiklan Β kohdan c alakohdan ensimmäisessä osassa asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus vapauttaa verosta sellaisten tavaroiden luovutukset, jotka käytetään kokonaan tämän saman artiklan nojalla vapautettuun toimintaan, jos nämä tavarat eivät ole oikeuttaneet 17 artiklan 3 kohdan c alakohdassa säädettyyn vähennykseen.
The Italian Government contends, however, that a taxable person who buys goods used wholly for an exempt activity normally acquires them for his own use, so that the subsequent supply of those goods is hypothetical. In addition, since the goods would be second-hand, the amount of double taxation would be small in any event.
DPR:n 19 §:n 1 momentissa säädetään verovelvollisen oikeudesta vähentää suorittamistaan liiketoimista maksettavastaveron määrästä ostoihin sisältyvä arvonlisävero "yritystoiminnan tai taiteen- tai ammatinharjoittamisen yhteydessä maahantuoduista tai hankituista tavaroista ja palveluista".
By letter of 19 November 1992, the Commission informed the Italian Republic that, in its view, Article 13B(c) of the Sixth Directive had not been correctly implemented by Articles 2,10 and 19 of the Presidential Decree and accordingly gave it formal notice to submit its observations within a period of two months.
DPR:n 19 §:n 2 momentissa jätetään vähentämisoikeuden ulkopuolelle sellainen arvonlisävero,jonka verovelvollinen on maksanut tiettyjen tavaroiden, kuten autojen ja muiden moottoriajoneuvojen sekä huviveneiden, hankkimisen yhteydessä.
That argument cannot be accepted. Even if the amount of VAT due in the event of double taxation would in fact be insignificant, which the Commission disputes, that cannot absolve Italy from properly implementing Article 13B(c) of the Sixth Directive whose very purpose is to avoid double taxation contrary to the principle of fiscal neutrality inherent in the common system of value added tax.
DPR:n 10 §:ssä, jossa luetellaan yksityiskohtaisesti ja tyhjentävästi "verosta vapautetut liiketoimet", ei säädetä verovapautuksesta sellaisten tavaroiden luovutusten osalta, joita verovelvollinen on
Despite the reasoned opinion sent to it on 19 July 1994 Italy maintained those provisions in force. The Commission therefore brought this action.
On selvää, että Italian tasavalta ei ole vapauttanut verosta tällaisten tavaroiden luovutuksia ja että ne eivät ole DPR 10 §:ssä lueteltujen noin 30 verosta vapautetun liiketoimen joukossa, kuten komissio on todennut.
Incorrect transposition of the final pan of Article 13B.(c) of the Sixth Directive
ammattitoimintaan liittyviä ja joiden hankinta ei oikeuttanut kuudennen direktiivin 17 artiklan 6 kohtaa vastaavan Italian säännöksen, DPR:n 19 §:n 2 momentin nojalla vähennyksen tekemiseen.
The final part of Article 13B(c) requires the Member States to exempt the supply of goods in respect of which, by virtue of Article 17(6), VAT did not become deductible when they were previously acquired or produced by the taxable person.
Italian hallitus väittää kuitenkin, että verovelvollinen, joka ostaa kokonaan verosta vapautettuun toimintaan käytettyjä tavaroita, hankkii ne tavallisesti omaan käyttöönsä niin, että näiden tavaroiden myöhempi luovuttaminen on vain oletuksenvaraisia.
Directive enables the Member States to determine the conditions for the purpose of ensuring the correct and straightforward application of the exemptions laid down therein, it does not allow them to treat a transaction which is to be exempted as one which falls outside the scope of VAT.
Italian tasavalta väittää kuitenkin pääasiallisesti, että kuudennen direktiivin 13 artiklassa ei velvoiteta jäsenvaltioita saattamaan sanatarkasti osaksi kansallista oikeutta siinä olevaa vapauttamissääntöä, kunhan vain sen aineellista sisältöä noudatetaan.
Such a transposition is in any event contrary to the correct and straightforward application of exemptions required by Article 13B(c) if it does not have the same effects as an exemption.
Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Vaikka kaksinkertaisen veron määrä olisi todellisuudessa merkityksetön, minkä komissio kiistää, se ei oikeuta Italian tasavaltaa olemaan soveltamatta oikein kuudennen direktiivin 13 artiklan Β kohdan c alakohtaa, jonka tarkoituksena juuri on estää yhteisen arvonlisäverojärjestelmään kuuluvanverotuksen neutraalisuuden periaatteen vastainen kaksinkertainen verotus.
Italy does not deny that subparagraph (h) of the third paragraph of Article 2 of the Presidential Decree excludes from the scope of VAT, rather than exempts, the supply of certain goods which are not strictly business goods and whose acquisition did not give rise to a right of deduction in accordance with the second paragraph of Article 19 of the Presidential Decree, that provision of Italian law corresponding to Article 17(6) of the Sixth Directive.
Tältä osin on muistutettava, että vaikka kuudennen direktiivin 13 artiklan Β kohdan c alakohdassa annetaan jäsenvaltioille oikeus vahvistaa edellytykset siinä säädettyjen vapautusten oikean ja selkeän soveltamisen varmistamiseksi, siinä ei anneta jäsenvaltioille oikeutta pitää verosta vapautettavaa liiketointa toimena, joka ei kuulu arvonlisäveron soveltamisalaan.
That is the case here. The calculation of the deductible proportion provided for by Article 19 of the Sixth Directive and the third paragraph of Article 19 of the Presidential Decree and, therefore, the amount of VAT which a taxable person may deduct, differ according to whether the supplies of goods in issue are rightly exempted or, as subparagraph (h) of the third paragraph of Article 2 of the Presidential Decree provides, fall outside the sphere of application of VAT
Kuudennen direktiivin 13 artiklan Β kohdan c alakohdan viimeisessä osassa jäsenvaltioille asetetaan velvollisuus vapauttaa verosta sellaisten tavaroiden luovutukset, joiden aikaisempi hankinta tai valmistus ei ole oikeuttanut verovelvollista tekemään tämän direktiivin 17 artiklan 6 kohdan nojalla vähennystä.
However, it submits in essence that Article 13 of the Sixth Directive does not oblige the Member States to transpose the exemption therein literally, provided that its substance is respected.
Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on tehty kuitenkin juuri näin. Kuudennen direktiivin 19 artiklassa ja DPR:n 19 §:n 3 momentissa säädetty vähennyksen suhdeluvun laskeminen ja näin ollen se arvonlisäveron määrä, jonka verovelvollinen voi vähentää, ovat erilaiset sen mukaan, onko kyseiset tavaroiden luovutukset vapautettu oikein verosta vai jäävätkö ne arvonlisäveronsoveltamisalan ulkopuolelle, kuten DPR:n 2 §:n 3 momentin h kohdassa säädetään.
In regard to that argument, it must be pointed out that, while Article 13B(c) of the Sixth
Italian tasavalta ei kiistä sitä, että DPR 2 §:n 3 momentin h kohdassa jätetään ennemminkin arvonlisäveron soveltamisalan ulkopuolelle kuin vapautetaanverosta tiettyjen sellaisten tavaroiden luovutukset, jotka eivät ole suoranaisesti
By enacting and maintaining in force legislation which does not exempt from value added tax supplies of goods used wholly for an exempted activity or otherwise excluded from the right of deduction, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 13B(c) of the Sixth Councü Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment;
Italian tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan Β kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa arvonlisäverosäännökset,joissa ei vapauteta verosta sellaisten tavaroiden luovutuksia, joita käytetään kokonaan verosta vapautettuun toimintaan tai jotka eivät muulla tavoin ole oikeuttaneet vähentämiseen.
The parties are ordered to bear their own costs'
Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Preliminary ruling (Free movement of goods — Quantitative restrictions — Measures having equivalent effect — Regulation (EEC) No 3330/91 — Statistics on the trading of goods — Detailed declaration of all intraCommunity trading — Compatibility with Articles 30 and 34 of the EC Treaty) (Sixth Chamber)
1) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan Β kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa säännökset, joissa ei vapauteta arvonlisäverosta sellaisten tavaroiden luovutuksia, joita käytetään kokonaan vapautettuun toimintaan tai jotka eivät ole oikeuttaneet vähennykseen,
On the first point, the defendants in the main proceedings submit that the Regulation imposes costs and constraints on undertakings, since they are obliged to obtain for each transaction, whatever its value, a whole series of complex data, in particular the eight-digit code from the combined nomenclature.
Asia C-114/96 René Kieffer ja Romain Thill Tavaroiden vapaa liikkuvuus
It is settled law that the prohibition of quantitative restrictions and of all measures having equivalent effect applies not only to national measures but also to measures adopted by the Community institutions.
Ennakkoratkaisu Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Määrälliset rajoitukset — Vaikutuksiltaan vastaavat toimenpiteet — Asetus (ETY) N:o 3330/91 — Tavarakaupan tilastot — Yksityiskohtainen ilmoitus kaikesta yhteisön sisäisestä kaupasta — Yhteensopivuus EY:n perustamissopimuksen 30 ja 34 artiklan kanssa (kuudes jaosto)
It is common ground that the detailed nature of the declarations required and the fact that it is obligatory to make a declaration in both the Member State of consignment and that of destination of the goods have restrictive effects with regard to the free movement of goods.
Tribunal de police de Luxembourg on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 2.4.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.4.1996, kaksi ennakkoratkaisukysymystä? päivänämarraskuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3330/91/ETY (jäljempänä asetus) tulkinnasta ja pätevyydestä.
By its questions the national court asks essentially whether the Regulation is invalid in so far as it requires Member States to collect from every undertaking exceeding the exclusion, assimilation and simplification thresholds a detailed declaration of all its intraCommunity imports and exports.
Ennakkoratkaisukysymyksillään kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko asetus pätemätön siltä osin kuin sillä velvoitetaan jäsenvaltiot keräämään kaikilta niiltä yrityksiltä, jotka ylittävät vapautus-, assimilaatio- ja yksinkertaistamiskynnykset, yksityiskohtainen ilmoitus kaikesta niiden yhteisön sisäisestä tuonnista ja viennistä.
First, the obligations thus imposed on undertakings might constitute a measure having equivalent effect to a quantitative restriction prohibited by Articles 30 and 34 of the EC Treaty.
Yrityksille näin asetetut velvollisuudet voivat yhtäältä olla EY:n perustamissopimuksen 30 ja 34 artiklalla kielletty määrällisiä rajoituksia vaikutuksiltaan vastaava toimenpide.
Second, the obligation to provide the information required under the Intrastat collection system in both the Member State of consignment and that of destination of the goods exported might constitute for economic operators a restraint which is unjustified and disproportionate having regard to the objective of general interest pursued, and thereby breach the principle of proportionality.
Toisaalta velvollisuus toimittaa Intrastat-keruujärjestelmän mukaisesti tietoja sekä maassa, josta tavarat viedään, että maassa, johon ne viedään, saattaa olla taloudellisien