natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Only if that examination shows that to be the case is the Council obliged to refuse access to the information under Article 4(1) (Svenska Journalistförbundet, paragraph 112).
Neuvostolla on velvollisuus evätä 4 artiklan 1 kohdan perusteella tiedonsaanti ainoastaan siinä tilanteessa, että tämän tut­kinnan perusteella on katsottava tällaista haittaa aiheutuvan (Journalistförbun­det­tuomion 112 kohta).
In the present case, neither the Information Working Party nor the Council considered the confirmatory application in accordance with those principles.
51 Käsiteltävänä olevassa asiassa tiedotustyöryhmä tai neuvosto eivät kuitenkaan Ruotsin hallituksen mukaan ole tutkineet uudistettua pyyntöä näiden periaat­teiden mukaisesti.
The final subparagraph of Article 3(2) of that directive provides, moreover, that information held by the public authorities is to be supplied in part where it is possible to separate out the confidential parts.
Viimeksi mainitun direktiivin 3 artiklan 2 kohdan viimeisessä alakohdassa säädetään, että viran­omaisten hallussa olevista tiedoista toimitetaan osa, jos tämä osa on mahdollista erottaa asiakirjojen luottamuksellisista osista.
On this point, the Swedish Government states that the Council has already granted partial access to a document (see the Secretary-General's report on implementation of Decision 93/731 for the years 1994 and 1995, Document 8330/96, p. 12).
Tältä osin Ruotsin hallitus toteaa, että neuvosto on jo antanut tietoja osasta tiettyä asiakirjaa (ks. pääsihteeristön kertomus päätöksen 93/73 l/EY soveltami­sesta vuosina 1994 ja 1995, asiakirja 8330/96, s. 12).
Finally, as regards the Council's argument that the words 'access to... documents' in Decision 93/731 prevent it from granting partial access to a document which has been requested, the Swedish Government replies that it is not the basic rule in Article 1 of that decision which must be interpreted strictly but the exception in Article 4(1).
Lopuksi siitä neuvoston väitteestä, jonka mukaan tilaisuutta tutustua pelkästään pyydetyn asiakirjan osaan ei voida antaa sen vuoksi, että päätöksessä 93/731/EY puhutaan "oikeudesta tutustua asiakirjoihin", Ruotsin hallitus toteaa, että suppeasti ei ole tulkittava pääsääntöä vaan sen 4 artiklan 1 kohtaan sisältyvää poikkeusta.
The Council submits that under Article 4(1) of Decision 93/731 it is obliged to refuse access to documents whose disclosure could undermine in particular the protection of the public interest, which is manifestly affected where public security, international relations, monetary stability, court proceedings and inspections and investigations are involved.
55 Neuvosto väittää, että sillä on päätöksen 93/731/EY 4 artiklan 1 kohdan perusteella velvollisuus olla antamatta tilaisuutta tutustua asiakirjoihin, joiden luovuttamisesta voi aiheutua haittaa muun muassa yleisen edun turvaamiselle, mistä on selvästikin kyse silloin, kun kyseessä ovat yleinen turvallisuus, kan sainväliset suhteet, rahan arvon vakaus, asian käsittely tuomioistuimissa tai tarkastus- ja tutkintatoimet.
It states that, contrary to the applicant's assertion, it carried out a specific and adequate assessment of the implications of her request, which received particular attention.
Neuvosto on käsityksensä mukaan arvioinut konkreettisesti ja asianmukaisesti kantajan pyynnön vaikutuksia ja tutkinut kantajan pyynnön erityisen huolellisesti, toisin kuin kantaja väittää.
It observes that assessment of the harm which might be caused to the public interest by the disclosure of one of its documents is within its sole discretion and the Court cannot substitute its own assessment.
Neuvosto korostaa sitä, että sen arvioiminen, aiheutuuko neuvoston jonkin asiakirjan luovuttamisesta haittaa yleiselle edulle, kuuluu neuvoston harkinta valtaan, eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi korvata neuvoston harkintaa omallaan.
It goes on to state that after thorough debate it decided not to allow partial communication of its documents.
Neuvosto esittää myös, että se on päätynyt perusteellisten keskustelujen jälkeen siihen, ettei se luovuta asiakirjoistaan pelkkiä osia.
In its view, Decision 93/731 merely provides for the public to have access to 'documents' of the Council.
Neuvoston mukaan päätöksessä 93/731/EY määrätään ainoastaan yleisön oikeudesta tutustua neuvoston "asiakirjoihin".
The Council therefore has to examine requests for access with respect to the original form of its documents, and is not obliged to adapt them so as to make their disclosure possible.
Neuvoston on siis tutkittava, voidaanko siltä pyydetyt asiakirjat luovuttaa sellaisenaan, eikä sillä ole velvollisuutta näiden asiakirjojen mukauttamiseen niiden luovuttamisen mahdollistamiseksi.
Furthermore, the deletion of certain passages would have the consequence that an applicant would receive not an authentic document but fragmentary information, which would run counter to the objective of transparency pursued by Decision 93/731.
Lisäksi tiettyjen asiakirjan osien poistamisesta seuraisi, että asiakirjaa pyytänyt henkilö ei saisi sitä alkuperäisessä muodossaan, vaan hän saisi vain hajanaisia tietoja, mikä olisi ristiriidassa sen avoimuuspäämäärän kanssa, johon päätöksellä 93/731/EY pyritään.
At the hearing, the Council confirmed that it had adopted that position even though Decision 93/731 does not expressly prohibit partial communication.
Neuvosto on todennut suullisessa käsittelyssä, että se on omaksunut tällaisen näkökannan, vaikka päätöksessä 93/73 l/EY ei nimenomaisesti kielletäkään asiakirjan osien luovuttamista.
It submitted that the example referred to by the Swedish Government (see paragraph 53 above) was only an isolated case.
Ruotsin hallituksen mainitsema tapaus (ks. tämän tuomion 53 kohta) on sitä paitsi ainoastaan yksittäinen poikkeustapaus.
The approach taken by the General Secretariat in that case was never followed at Council level.
Neu­vosto ei olisi itse koskaan käyttänyt sitä lähestymistapaa, jota sen pääsihteeristö käytti kyseisessä tapauksessa.
That applies in particular to documents drawn up within the COREU system.
Tällaisia asiakirjoja ovat muun muassa COREU­järjestelmän puit­teissa laaditut asiakirjat.
These are documents which by their nature are internal working instruments whose disclosure could compromise the proper functioning of the CFSR However, the Council stresses that the contested decision was not taken merely because the report had passed through the COREU system; in fact it carried out an examination of its content.
Nämä asiakirjat ovat nimittäin luonteeltaan sisäisiä valmisteluasiakirjoja, joiden luovuttaminen voisi vaarantaa YUTP:n toimivuu­den. Neuvosto korostaa kuitenkin sitä, ettei riidanalainen päätös perustu pel­kästään siihen, että kertomus on lähetetty COREU­järjestelmän välityksellä, vaan päätös on tehty kertomuksen sisällön tutkimisen jälkeen.
On this point, the reference by the Swedish Government to Svenska Journal istförbundet, paragraph 112, is irrelevant in the present case.
61 Tältä osin Ruotsin hallituksen viittauksella Journalistförbundet­tuomioon (112 kohta) ei neuvoston mukaan ole merkitystä nyt käsiteltävänä olevassa asiassa.
In that case the Council refused access to 16 different documents without specifying, for each of those documents, whether it relied on the mandatory exception on the ground of protection of the public interest (public security, etc.) or the discretionary exception on the ground of confidentiality of its proceedings.
Journalistförbundet­asiassa neuvosto oli kieltäytynyt antamasta tilai­suutta tutustua 16 asiakirjaan täsmentämättä jokaisen osalta sitä, perustuiko kieltävä päätös yleisen edun (yleinen turvallisuus jne.) turvaamista koskevaan luonteeltaan pakottavaan poikkeukseen vai siihen harkinnanvaraiseen poikkeuk­seen, joka koskee neuvoston päätöksenteon luottamuksellisuutta.
As regards partial communication of the document sought, it adds that the method used in some Member States of deleting certain passages which are considered confidential when granting access to a document cannot be applied
Pyydetyn asiakirjan osittaisesta luovuttamisesta Ranskan hallitus toteaa, että vaikka tietyissä jäsenvaltioissa on käytäntönä poistaa luottamuksellisina pidet­tävät osat luovutettavasta asiakirjasta, tällaista menettelytapaa ei voida tyydyt­
Moreover, such a method would not comply with the provisions of Decision 93/731.
Ranskan hallituksen mukaan tällainen menettelytapa ei myöskään olisi päätöksen 93/73 l/EY määräysten mukainen.
The three arguments put forward by the applicant in support of her first plea in law should be considered in turn. It should thus be determined, first, whether the confirmatory application was given adequate consideration by the Council; second, whether access to the contested report could be refused by reference to the public interest concerning international relations; and third, whether the Council was obliged to consider whether it could grant partial access, authorising disclosure of the parts of the document not covered by the exception on grounds of protection of the public interest.
Ensimmäiseksi on siis tutkittava, onko neuvosto käsitellyt asianmukaisesti kantajan esittämän uudistetun pyynnön, ja toiseksi on tutkittava, oliko mahdollista evätä tilaisuus tutustua riidanalaiseen kertomukseen vetoa malla yleiseen etuun kansainvälisten suhteiden osalta; kolmanneksi on tutkittava, olisiko neuvoston pitänyt harkita sitä, olisiko se voinut antaa kantajalle tilaisuuden tutustua asiakirjan niihin osiin, joita yleisen edun turvaamista koskeva poikkeus ei kata.
As to the first argument, it is not disputed that the Council carried out some examination of the application.
Ensimmäisen perustelun osalta on todettava, että on riidatonta, että neuvosto on jossain määrin tutkinut kantajan pyyntöä.
However, the applicant and the Swedish Government submit that that examination was not adequate in view of the requirements of the handling of a confirmatory application and the application of Article 4 of Decision 93/731.
Kantaja ja Ruotsin hallitus väittävät kuitenkin, että pyyntöä on tutkittu riittämättömästi, kun huomioon otetaan se, mitä uudistetun pyynnön käsittely ja päätöksen 93/73l/EY 4 artiklan soveltaminen edellyttävät.
The purpose of examining a confirmatory application is to enable the Council to determine whether disclosure of the document asked for falls within one of the exceptions set out in Article 4 of Decision 93/731 and consequently whether the general principle that the public have access to Council documents must be
Uudistetun pyynnön tutkimisen tarkoituksena on se, että neuvosto voi määrittää, kuuluuko pyydetyn asiakirjan luovuttaminen päätöksen 93/731/EY 4 artiklassa määrättyjen poikkeusten soveltamisalaan ja onko näin ollen kyseisen pyynnön osalta jätettävä soveltamatta sitä pääperiaatetta, jonka mukaan yleisöllä on
It thus follows from the scheme of Decision 93/731 that a decision to reject a confirmatory application must be based on a genuine examination of the particular circumstances of the case.
Päätöksen 93/73l/EY systematii­kasta ilmenee siis, että päätös uudistetun pyynnön hylkäämisestä on tehtävä sen jälkeen, kun kyseiseen yksittäistapaukseen liittyviä asianhaaroja on todellakin tutkittu.
As stated in paragraph 20 above, the confirmatory application was considered by the Information Working Party at its meeting of 24 October 1997 and by the members of the Council at its meeting of 3 November 1997, following which the necessary simple majority considered and voted that a negative reply should be given.
68 Tältä osin on syytä huomauttaa, kuten tämän tuomion 20 kohdassa on todettu, että tiedotustyöryhmä käsitteli uudistetun pyynnön 24.10.1997 pidetyssä kokouksessaan ja neuvoston jäsenet käsittelivät tämän pyynnön 3.11.1997 pidetyssä istunnossaan, jossa tehtiin vaaditulla yksinkertaisella enemmistöllä päätös siitä, että pyyntö hylätään.
The Council then, by the contested decision, rejected the applicant's confirmatory application on the ground of the exception relating to protection of the public interest concerning international relations.
Tämän jälkeen neuvosto on riidanalaisella päätöksellään hylännyt kantajan uudistetun pyynnön vedoten poikkeukseen, joka koskee yleisen edun turvaamista kansainvälisten suhteiden osalta.
It follows that the confirmatory application was indeed given adequate consideration by the Council.
Näistä seikoista ilmenee, että neuvosto on asianmukaisesti tutkinut uudistetun pyynnön.
In any event, the mere assertions made by the applicant and the Swedish Government do not suffice as such to show that in the present case that consideration was inadequate or inappropriate having regard to the objectives described above.
Lisäksi ne pelkät väitteet, joita kantaja ja Ruotsin hallitus ovat esittä­neet, eivät sellaisenaan riitä sen toteen näyttämiseen, että kyseinen pyyntö on tutkittu edellä esitettyihin tavoitteisiin nähden riittämättömällä tai epäsoveliaalla tavalla.
Consequently, the first argument put forward by the applicant and the Swedish Government must be rejected.
Tämän vuoksi kantajan ja Ruotsin hallituksen ensimmäinen perustelu on hylät­tävä.
As to the applicant's second argument, disputing that access to the contested report would harm the public interest concerning international relations, it must be remembered that the Council's discretion is connected with the political responsibilities conferred on it by Title V of the Treaty on European Union.
71 Toisella perustelullaan kantaja pyrkii riitauttamaan sen päätelmän, että kan­sainvälisiä suhteita koskevalle yleiselle edulle olisi aiheutunut haittaa, jos kan­tajalle olisi annettu tilaisuus tutustua riidanalaiseen kertomukseen; tältä osin on todettava, että kyseinen neuvoston harkintavalta liittyy niihin poliittisluonteisiin tehtäviin, joita sillä on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston perusteella.
It is on that basis that the Council must determine the possible consequences which disclosure of the contested report may have for the international relations of the European Union.
Juuri tätä toimivaltaansa käyttäen neuvoston on määritettävä ne seuraukset, joita riidanalaisen kertomuksen luovuttamisesta mahdollisesti aiheutuu Euroopan unionin kansainvälisille suhteille.
In those circumstances, review by the Court of First Instance must be limited to verifying whether the procedural rules have been complied with, the contested decision is properly reasoned, and the facts have been accurately stated, and whether there has been a manifest error of assessment of the facts or a misuse of powers.
72 Tämän vuoksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen harjoittama valvonta kohdistuu ainoastaan siihen, että menettelysääntöjä ja perusteluvelvollisuutta on noudatettu, että tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa, että näitä tosiseikkoja ei ole arvioitu ilmeisen virheellisesti ja ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin.
As may be seen from paragraph 17 above, the contested report was drawn up within the COREU system, and in the Council's practice the COREU network is reserved for questions falling within Title V of the Treaty on European Union.
Kuten tämän tuomion 17 kohdasta ilmenee, riidanalainen kertomus on laadittu COREU-järjestelmän puitteissa, ja neuvoston käytännössä COREU-verkostoa käytetään ainoastaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osastoon liittyviä kysymyksiä varten.
Moreover, it appears from the Council's answer of 10 March 1997 (see paragraph 15 above) that the contested report contains exchanges of views between the Member States on respect for human rights in the country of final destination.
Lisäksi neuvoston 10.3.1997 antamasta vastauksesta ilmenee (ks. edellä 15 kohta), että riidanalaiseen kertomukseen sisältyy muun muassa jäsenvaltioiden näkemyksiä siitä, missä määrin aseviennin lopullisissa kohdevaltioissa noudatetaan ihmisoikeuksia.
Finally, as the Council observed in its defence (point 44), the contested report was produced for internal use and not with a view to publication, and so contains formulations and expressions which might cause tension with certain non-member countries.
Kuten neuvosto on todennut vastineessaan (44 kohta), riidanalainen kertomus on lisäksi laadittu neuvoston sisäiseen käyttöön eikä julkaisemistarkoituksessa; se sisältää näin ollen muotoiluja ja ilmauksia, jotka saattaisivat luoda jännitteitä suhteissa tiettyihin kolmansiin maihin.
In those circumstances, there is no reason to fault the Council's assessment.
Tässä tilanteessa ei ole perustetta puuttua neuvoston päätelmiin.
The applicant's second argument must therefore be rejected.
Näin ollen kantajan toinen perustelu on hylättävä.
As regards the third argument, which is supported by the Swedish Government, namely that the Council infringed Article 4(1) of Decision 93/731 by refusing to grant access to the passages in the contested report which are not covered by the exception based on protection of the public interest, it should be observed that the Council considers that the principle of access to documents applies only to documents as such, not to the information contained in them.
Kantajan kolmas perustelu, johon Ruotsin hallitus on yhtynyt, koskee sitä, että neuvosto on soveltanut väärin päätöksen 93/73l/EY 4 artiklan 1 kohtaa, kun se on kieltäytynyt antamasta kantajalle tilaisuutta tutustua riidanalaisen kertomuksen sellaisiin osiin, joita yleisen edun turvaamista koskeva poikkeus ei kata; tältä osin on todettava neuvoston katsoneen, että asiakirjajulkisuuden periaatetta sovelletaan ainoastaan asiakirjoihin sellaisenaan eikä siis asiakirjojen sisältämiin yksittäisiin tietoihin.
It is thus for the Court to verify whether the Council was obliged to consider whether partial access could be granted.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on siis tutkittava, oliko neuvostolla velvollisuutta tutkia, voidaanko kantajalle antaa tilaisuus tutustua kyseisen asiakirjan tiettyihin osiin.
Since this is a question of law, review by the Court is not limited.
Koska tämä kysymys on oikeuskysymys, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivaltaa ei oie näiltä osin rajoitettu.
Decision 93/731 is a measure of internal organisation adopted by the Council on the basis of Article 151(3) of the EC Treaty.
77 Tältä osin on syytä huomata, että päätös 93/731/EY on sisäinen toimi, jonka neuvosto on toteuttanut EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan 3 kohdan nojalla.
Consequently, if the Council so wished, it could decide to grant partial access to its documents, under a new policy.
Näin ollen neuvosto voisi halutessaan omaksua sellaisen uuden menettelytavan, että se antaa yleisölle oikeuden tutustua asiakirjojensa osiin.
Decision 93/731 does not expressly require the Council to consider whether partial access to documents may be granted.
Päätöksessä 93/73 1/EY ei kuitenkaan nimenomaisesti aseteta neuvostolle vel­vollisuutta tutkia, onko asiakirjojen osittainen luovuttaminen mahdollista.
Nor, as the Council accepted at the hearing, does it expressly prohibit such a possibility.
Toi­saalta tässä päätöksessä ei myöskään nimenomaisesti kielletä tätä mahdollisuutta, minkä neuvosto on myöntänyt asian suullisessa käsittelyssä.
In view of the above, the basis on which the Council adopted Decision 93/731 must be borne in mind for the purpose of interpreting Article 4 of that decision.
Edellä esitetyn perusteella päätöksen 93/73 1/EY 4 artiklaa tulkittaessa on syytä kiinnittää huomiota siihen, mikä on tämän päätöksen oikeudellinen perusta.
Declaration No 17 recommended that the Commission should submit to the Council no later than 1993 a report on measures designed to improve public access to the information available to the institutions.
80 Julistuksessa N:o 17 suositeltiin sitä, että komissio toimittaa neuvostolle vii­meistään vuonna 1993 kertomuksen toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on parantaa yleisön mahdollisuuksia saada toimielinten hallussa olevia tietoja.
That commitment was restated at the European Council in Copenhagen on 22 June 1993, which invited the Council and the Commission to 'continue their work based on the principle of citizens' having the fullest possible access to information'.
Tämä päämäärä vahvistettiin Kööpenhaminassa 22.6.1993 pidetyssä Eurooppa­neu­voston kokouksessa, jossa neuvostoa ja komissiota kehotettiin "jatkamaan työ­tään sen periaatteen pohjalta, että kansalaisille on taattava mahdollisimman täydellinen tiedonsaantioikeus".
In the preamble to the Code of Conduct, the Council and the Commission refer expressly to Declaration No 17 and the conclusions of the European Council in Copenhagen as the basis for their initiative.
81 Käytännesääntöjen johdanto­osassa neuvosto ja komissio viittaavat nimenomai­sesti julistukseen N:o 17 ja Eurooppa­neuvoston Kööpenhaminan kokouksessa tekemiin päätelmiin perusteluna sille, miksi käytännesäännöt annetaan.
The Code of Conduct states the general principle that the public will have the widest possible access to documents.
Käy­tännesäännöissä ilmaistaan se pääperiaate, että yleisöllä on oltava mahdollisim­man laaja oikeus saada tietoja toimielinten asiakirjoista.
Furthermore, the Court of Justice stressed in Netherlands v Council, paragraph 35, the importance of the public's right of access to documents held by public authorities.
Lisäksi yhteisöjen tuomioistuin on jo korostanut edellä mainitussa asiassa Alankomaat vastaan neuvosto antamassaan tuomiossa (35 kohta) sitä, miten tärkeä merkitys on yleisön oikeudella saada tutustua viranomaisten hallussa oleviin asiakirjoihin.
The Court of Justice noted that Declaration No 17 links that right with 'the democratic nature of the institutions'.
Yhteisöjen tuomioistuin on muistuttanut, että julistuksessa N:o 17 tämä oikeus liitetään "toimielinten kansanvaltaisuuteen".
'Instead, the basis for such a right should be sought in the democratic principle, which constitutes one of the cornerstones of the Community edifice, as enshrined now in the Preamble to the Maastricht Treaty and Article F [of the Treaty on European Union, now, after amendment, Article 6 EU] of the Common Provisions.'
"Tällaisen oikeuden perustaa on haettava pikemminkin demokratian periaat­teesta, joka on yksi yhteisön peruselementeistä, sellaisena kuin siitä on nyt määrätty Maastrichtin sopimuksen johdanto­osassa ja [Euroopan unionista teh­dyn sopimuksen] yhteisten määräysten F artiklassa [josta on muutettuna tullut EU 6 artikla]."
The Court of First Instance recently held in Svenska paragraph 66, referring to Netherlands v Council, that:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on äskettäin todennut Journalistför­bundet­tuomiossaan edellä mainittuun asiassa Alankomaat vastaan neuvosto annettuun tuomioon viitaten seuraavaa {66 kohta):
'The objective of Decision 93/731 is to give effect to the principle of the largest possible access for citizens to information with a view to strengthening the democratic character of the institutions and the trust of the public in the administration.'
"Päätöksellä 93/731/EY pyritään myötävaikuttamaan siihen, että yleisöllä olisi mahdollisimman laaja oikeus saada tietoja, jotta toimielinten demokraattisuus ja yleisön luottamus hallintoon vahvistuisi."
Next, it should be noted that where a general principle is established and exceptions to that" principle are then laid down, the exceptions should be construed and applied strictly, in a manner which does not defeat the application of the general rule (see, to that effect, WWF UK v Commission, paragraph 56, and Interporc v Commission, paragraph 49).
Seuraavaksi on todettava, että kun on vahvistettu pääperiaate ja siihen poik­keuksia, poikkeuksia on tulkittava ja sovellettava suppeasti, jottei pääperiaatteen soveltamista estettäisi (ks. vastaavasti em. asia WWF UK v. komissio, tuomion 56 kohta ja em. asia Interporc ν. komissio, tuomion 49 kohta).
In the present case, the provisions to be construed are those of Article 4(1) of Decision 93/731, which lists the exceptions to the above general principle.
Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on tulkittava päätöksen 93/73 l/EY 4 artiklan 1 kohdan sään­nöksiä, joissa luetellaan poikkeuksia edellä mainitusta pääperiaatteesta.