natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 17 is intended to lay down itself the conditions as to form which jurisdiction clauses must meet, so as to ensure legal certainty and to ensure that the parties have given their consent.
Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on siten tutkia kyseisen kansainvälisen kaupan alan kauppatavat määritellessään, onko oikeuspaikkalausekkeen tosiasiallinen esittämistapa, mukaan luettuna sen laatimiskieli ja lausekkeen sisällyttäminen lomakkeeseen, jota lomakkeen laatijan sopimuskumppani ei ole allekirjoittanut, sellaisen muodon mukainen,joka vastaa tätä kauppatapaa.
Given the Convention's silence on the means by which awareness of a usage may be proved, it must be held that, although any publicity which might be given in associations or specialised bodies to the standard forms containing jurisdiction clauses would make it easier to prove awareness, it cannot be essential for this purpose.
Kauppatavan olemassaoloa ei pidä ratkaista jonkin sopimusvaltion lainsäädännön perusteella eikä sitä pidä myöskään arvioida yleiseen kansainväliseen kauppaan nähden vaan sen kaupan alan osalta, jolla sopimuspuolet harjoittavat toimintaansa.
The validity of a jurisdiction clause may be subject to compliance with a particular condition as to form only if that condition is linked to the requirements of Article 17.
Kolmastoxta, neljästoista ja kahdestoista kysymys, jotka liittyvät siihen, tuntevatko sopimuspuolet kauppatavan
The third, seventh and sixth questions: choice of court
Kyseisellä kaupan alalla on olemassa jokin kauppatapa erityisesti silloin, kun alalla toimivat noudattavat yleisesti ja säännöllisesti tiettyä käytäntöä tehdessään tietyntyyppisiä sopimuksia.
It is therefore for the national court to refer to the commercial usages in the branch of international trade or commerce concerned in order to determine whether the physical appearance of the jurisdiction clause, including the language in which it is drawn up, and its insertion in a standard form, which has not been signed by the party not involved in drawing it up, are consistent with the forms according with those usages.
Näillä kysymyksillään kansallinen tuomioistuin pyrkii selvittämään, minkä sopimuspuolista on tunnettava kauppatapa, onko sopimuspuolen kansallisuudella tältä osin merkitystä, sekä lisäksi, miten hyvin sopimuspuolen on tunnettava kauppatapa, onko se tehtävä julkiseksi, ja mikäli tarpeen, missä muodossa tämä on tehtävä oikeuspaikkalausekkeensisältävissäesipainetuissa lomakkeissa.
By these questions, the national court seeks to ascertain whether there are, under Article 17 of the Convention, any limitations as to the choice of court.
Se, että niiden maiden toimijat noudattavat yleisesti ja säännöllisesti jotakin käytäntöä maassaan, joilla on hallitseva asema kyseisen kansainvälisen kaupan alalla, voi olla kauppatavan olemassaolon toteennäyttämistä helpottava seikka.
It asks whether it is necessary for the parties to choose a court having some link to the case, whether the court seised may review the validity of the clause as well as the intention of the party which inserted it, and whether the fact that the substantive provisions applicable before the chosen court tend to reduce that party's liability may affect the validity of the jurisdiction clause.
Ratkaisevana arviointiperusteena on kuitenkin sen selvittäminen, noudattavatko toimijat sillä kansainvälisen kaupan alalla, jolla sopimuspuolet toimivat, yleisesti ja säännöllisesti tiettyä käytäntöä.
The thirteenth, fourteenth and twelfth questions: the parties' awareness of the usage
Koska lausekkeen pätevyyttä 17 artiklaan nähden on arvioitava alkuperäisiin sopimuspuoliin nähden, kauppatavan tuntemista on arvioitava näiden samojen sopimuspuolten osalta, eikä niiden kansallisuus vaikuta tähän tutkintaan.
The choice of court in a jurisdiction clause may be assessed only in the light of considerations connected with the requirements laid down by Article 17.
Koska yleissopimuksen 17 artiklassa ei ole määrätty kauppatavan julkistaminen, on todettava, että vaikka mahdollinen julkistaminen, joka voitaisiin toteuttaa toimittamalla oikeuspaikkalauseke tiedoksi sellaisille yhdistyksille tai järjestöille, jotka ovat erikoistuneet oikeuspaikkalausekkeen sisältävien esipainettujen lomakkeiden laatimiseen, voisi helpottaa yleisesti ja säännöllisesti noudatetun käytännön toteennäyttämistä, sitä ei voida vaatia kauppatavan olemassaolon osoittamiseksi.
By these questions, the national court seeks to ascertain, first, which party must be aware of the usage and whether his nationality is relevant in this regard, next, what degree of awareness that party must have of the usage and, finally, whether any publicity must be given to the standard forms containing jurisdiction clauses and, if so, in what form.
Se, että sopimuspuolet tunsivat käytännön tai heidän olisi pitänyt se tuntea, voidaan näyttää toteen muun muassa osoittamalla, että ne olivat aiemmin olleet liikesuhteessa keskenään tai muiden kyseisellä alalla toimivien kanssa tai että tietty käytäntö on jollakin alalla riittävän tunnettu sen takia, että sitä noudatetaan niin yleisesti ja säännöllisesti tietyntyyppisiä sopimuksia tehtäessä, että sen voidaan katsoa olevan vakiintunut käytäntö.
In a situation such as that in the main proceedings, any further review of the validity of the clause and of the intention of the party which inserted it must be excluded and substantive rules of liability applicable in the chosen court must not affect the validity of the jurisdiction clause.
Yleissopimuksen 17 artiklan tavoitteena on se, ettäjuuri siinä määrätään oikeuspaikkalauseketta koskevista muotovaatimuksista, jotta taattaisiin oikeusvarmuusjavarmistettaisiin sopimuspuolten hyväksyminen.
Since the validity of the clause under Article 17 must be assessed by reference to the relationship between the original parties, it follows that it is those parties whose awareness of the usage must
Koska yleissopimuksessa ei määrätä näytöstä, jota voidaan esittää sen osoittamiseksi, että sopimuspuolet tunsivat kauppatavan, on katsottava, että vaikka mahdollinen julkaiseminen, joka annetaan sellaisten yhdistysten ja järjestöjen tehtäväksi, jotka ovat erikoistuneet oikeuspaikkalausekkeen sisältävien esipainettujen lomakkeiden laatimiseen, voisi helpottaa vaaditun näytön esittämistä, se ei voi olla välttämätöntä.
The Court ruled:
Tuomioistuimen valintaa voidaan arvioida vain niillä perusteilla, jotka liittyvät 17 artiklassa määrättyihin vaatimuksiin.
'The third case mentioned in the second sentence of the first paragraph of Article 17 of the Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters, as amended by the Convention of 9 October 1978 on the Accession of the Kingdom of Denmark, Ireland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, is to be interpreted as follows:
Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Iriannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella, 17 artiklan ensimmäisen kappaleen toisen virkkeen kolmatta vaihtoehtoa on tulkittava seuraavalla tavalla:
The contracting parties' consent to the jurisdiction clause is presumed to exist where their conduct is consistent with a usage which governs the area of international trade or commerce in which they operate and of which they are, or ought to have been, aware.
Sopimuspuolten katsotaan hyväksyneen oikeuspaikkalausekkeen, kun niiden käyttäytyminen vastaa sillä kansainvälisen kaupan alalla, jossa ne toimivat, noudatettua kauppatapaa, jonka sopimuspuolet tunsivat tai joka niiden olisi pitänyt tuntea.
The existence of a usage, which must be determined in relation to the branch of trade or commerce in which the parties to the contract operate, is established where a particular course of conduct is generally and regularly followed by operators in that branch when concluding contracts of a particular type.
Kauppatavan olemassaolo, joka on todettava sillä kaupan alalla, jolla sopimuspuolet harjoittavat toimintaansa, on näytetty toteen silloin, kun alalla toimivat noudattavat yleisesti ja säännöllisesti tiettyä käytäntöä tehdessään tietyntyyppisiä sopimuksia.
It is not necessary for such a course of conduct to be established in specific countries or, in particular, in all the Contracting States.
Ei ole tarpeen, että tällainen käytäntö näytetään toteen tiettyjen maiden eikä varsinkaan kaikkien sopimusvaltioiden osalta.
A specific form of publicity cannot be required in all cases.
Kauppatavan tietynlaista julkistamista ei voida systemaattisesti vaatia.
The fact that a course of conduct amounting to a usage is challenged before the courts is not sufficient to cause the conduct no longer to constitute a usage.
Kauppatapaa vastaava käytäntö ei lakkaa olemasta kauppatapa oikeuspaikkalausekenu koskevan riitauttamisen vuoksi
The specific requirements covered by the expression form which accords' must be assessed solely in the light of the commercial usages of the branch of international trade or commerce concerned, without taking into account any particular requirements which national provisions might lay down.
Noudatettavan muodon käsitteeseen liittyviä konkreettisia vaatimuksia on arvioitava yksinomaan kyseisen kansainvälisen kaupan alan kauppatavan perustella ilman, että kansallisten säännösten mukaiset mahdolliset erityisvaatimukset otettaisiin huomioon.
Awareness of the usage must be assessed with respect to the original parties to the agreement conferring jurisdiction, their nationality being irrelevant in this regard.
Sitä seikkaa, tunsivatko sopimuspuolet kauppatavan, on arvioitava oikeuspaikkalausekkeen sisältävän sopimuksen alkuperäisten sopimuspuolten osalta, eikä niiden kansallisuudella ole tältä osin merkitystä.
Awareness of the usage will be established when, regardless of any specific form of publicity, in the brunch of trade or commerce in which the parties operate a particular course of conduct is generally and regularly followed in the conclusion of a particular type of contract, so that it may be regarded as an established usage.
Sopimuspuolten katsotaan tuntevan kauppatavan riippumatta sen julkaisemistavasta, kun sillä kaupan alalla, jolla sopimuspuolet toimivat, noudatetaan tiettyä käytäntöä niin yleisesti ja säännöllisesti tietyntyyppisiä sopimuksia tehtäessä, että sen voidaan katsoa olevan vakiintunut käytäntö.
The choice of court in a jurisdiction clause may be assessed only in the light of considerations connected with the requirements laid down in Article 17 of the Convention of 27 September 1968.
Oikeuspaikkalausekkeessa määrätyn tuomioistuimen valintaa voidaan arvioida vain niillä perusteilla, jotka liittyvät 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 17 artiklassa määrättyihin vaatimuksiin.
Considerations about the links between the court designated and the relationship at issue, about the validity of the clause, or about the substantive rules of liability applicable before the chosen court are unconnected with those requirements.'
Perusteilla, jotka koskevat liittymää radan ja valitun tuomioistuimen välillä, lausekkeen pätevyyttä tai valitussa tuomioistuimessa sovellettavia vastuuta koskevia aineellisia sääntöjä, ei ole merkitystä näiden vaatimusten kannalta.
Case C-222/97 Manfred Trümmer and Peter Mayer Free movement of capital
Asia C-222/97 Manfred Trümmer ja Peter Mayer Pääomien vapaa liikkuvuus
Preliminary ruling (Free movement of capital — National prohibition on the creation of a mortgage in a foreign currency — Interpretation of Article 73b of the EC Treaty) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Pääomien vapaa liikkuvuus — Kansallinen kielto vahvistaa kiinnitystä vieraassa valuutassa — EY:n perustamissopimuL·en 73 b artikla (täysistunto) että Saksan markoissa ilmaistua kiinnitystä kieltäydyttiin merkitsemästä kiinteistörekisteriin.
By order of 27 May 1997, the Oberster Gerichtshof (Austrian Supreme Court) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty a question concerning the interpretation of Article 73b of the EC Treaty.
Oberster Gerichtshof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 27.5.1997 tekemällään päätöksellä EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla ennakkoratkaisukysymyksen EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklan tulkinnasta.
The question was raised in an appeal on a point of law ('Revision') brought by Mr Trammer and Mr Mayer against a refusal to enter in the land register a mortgage denominated in German marks.
Tämä kysymys on esitetty muutoksenhakumenettelyssä (Revision), jossa Manfred Trümmer ja Peter Mayer valittavat siitä,
It is apparent from point II of Annex I to Directive 88/361, from the introduction to the nomenclature and from the explanatory notes appearing at the end of Annex I, that the liquidation of an investment in real property constitutes a movement of capital.
Kysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy, onko perustamissopimuksen 73 b artiklan kanssa ristiriidassa sellainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan kiinnitys toisen jäsenvaltion valuutan määräisen velan vakuudeksi on vahvistettava kansallisen valuutan määräisenä.
currency of another Member State constitutes a restriction on the movement of capital.
Jotta kysymykseen voitaisiin vastata, on ensinnäkin tutkittava, kuuluuko kiinnitys toisen jäsenvaltion valuutan määräisen velan vakuudeksi perustamissopimuksen 73 b artiklan soveltamisalaan.
Consequently, those rales are liable to dissuade the parties concerned from denominating a debt in the currency of another Member State, and may thus deprive them of a right which constitutes a component element of the free movement of capital and payments.
erääseen pääomanliikkeeseen eli kiinteistösijoituksen rahaksi muuttamiseen ja toisaalta sisältyy direktiivin 88/361/ETY liitteessä olevaan pääomanliikkeiden nimikkeistön IX kohtaan, se kuuluu perustamissopimuksen 73 b artiklan soveltamisalaan.
The effect of national rules such as those at issue in the main proceedings is to weaken the link between the debt to be secured, payable in the currency of another Member State, and the mortgage, whose value may, as a result of subsequent currency exchange fluctuations, come to be lower than that of the debt to be secured.
Tältä osin on huomattava, ettei EY:n perustamissopimuksessa ole määritelty pääomanliikkeiden ja maksujen käsitettä.
This can only reduce the effectiveness of such a security, and thus its attractiveness.
Toiseksi on tutkittava, merkitseekö kielto vahvistaa toisen jäsenvaltion valuutan määräistä kiinnitystä pääomien vapaan liikkuvuuden rajoittamista.
The rules at issue may well cause the contracting parties to incur additional costs, by requiring them, purely for the purposes of registering the mortgage, to value the debt in the national currency and, as the case may be, formally to record that currency conversion.
Koska EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklassa toistetaan asiallisesti perustamissopimuksen 67 artiklan täytäntöönpanosta 24 päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/361/ETY 1 artiklan sisältö, direktiivin liitteenä olevalla pääomanliikkeiden nimikkeistöllä on edelleen pääomanliikkeiden käsitteen määrittämisen kannalta samaa ohjeellista arvoa kuin ennen uusien artikloiden voimaantuloa, kun otetaan huomioon, että nimikkeistön johdannon mukaan siinä oleva luettelo ei ole tyhjentävä, vaikka tämä direktiivi on annettu ETY:n perustamissopimuksen 69 artiklan ja 70 artiklan
'Article 73b of the EC Treaty precludes the application of national rules such as those at issue in the main proceedings, requiring a mortgage securing a debt payable in the currency of another Member State to be registered in the national currency.'
Tältä osin on huomattava, että pääasiassa esillä oleva kansallinen lainsäädäntö heikentää vakuuden kohteena olevan, toisen jäsenvaltion valuutan määräisen saatavan ja kiinnityksen välistä sidosta, koska kiinnityksen arvo saattaa valuutan arvon myöhempien vaihtelujen johdosta laskea alemmaksi kuin sen saatavan, jonka vakuutena se on, mikä vähentää tehokkuutta ja sitä kautta tällaisen vakuuden houkuttelevuutta.
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 6 October 1998.
Direktiivin 88/361/ETY liitteessä I olevasta II kohdasta sekä nimikkeistön johdannosta ja sitä seuraavista selityksistä ilmenee, että kiinteistösijoituksen rahaksi muuttaminen on pääomanliike.
He proposed that the Court should hold the contested national legislation to be an obstacle to the free movement of capital prohibited under Article 73b of the Treaty.
Kansallisessa tuomioistuimessa esillä oleva riidanalainen lainsäädäntö saattaa aiheuttaa sopimuspuolille lisäkuluja, koska se velvoittaa ne pelkästään kiinnityksen vahvistamista varten arvostamaan saatavan kansallisessa valuutassa ja tarvittaessa vahvistamaan kyseisen muuntamisen.
Case C-59/97 Italian Republic ν Commission of the European Communities Agriculture
Koska pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kiinnitys yhtäältä liittyy erottamattomasti
1996, amending Decision 96/311/EC of 10 April 1996 on the clearance of the accounts presented by the Member States in respect of the expenditure for 1992 of the Guarantee Section of
Julkisasiamies A. La Pergola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 6 päivänä lokakuuta 1998.
By application lodged at the Court Registry on 11 February 1997, the Italian Republic brought an action for the partial annulment of Commission Decision 96/701/EC of 20 November
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) and in respect of certain expenditure for 1993.
Asia C-59/97 Italian tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio Maatalous
The application sought the annulment of the
18 päivänä maaliskuuta 1999
'Dismissed the application and ordered the Italian Republic to pay the costs'
EMOTR — Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Varainhoitovuosi 1992 (viides jaosto) muuttamisesta 20 päivänä marraskuuta 1996 tehty komission päätös 96/701/EY.
He proposed that the Court should dismiss the application and order the Italian Republic to pay the costs.
Kanteessa vaaditaan riidanalaisen päätöksen kumoamista vain siltä osin kuin komissio on siinä vahvistanut, ettei se hyväksy EMOTR:n rahoitettavaksi varainhoitovuoden 1992 osalta 11 934 331 913 Italian liiran (ITL) suuruista oliiviöljyn kulutustukea.
Case C-166/97 Commission of the European Communities ν French Republic Environment and consumers
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
The extent of the SPA
Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
The Commission complains, first, that the French Republic failed to classify a sufficiently large SPA (special protection area) in the Seine estuary and, secondly, that it failed to adopt for the SPA
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 17 päivänä syyskuuta 1998.
France failed, within the prescribed period, to classify a sufficiently large area of the Seine
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
allowed on this point also.
Ranskan tasavalta Ympäristö ja kuluttajat
estuary as an SPA within the meaning of Article 4(1) and (2) of the Wild Birds Directive.
18 päivänä maaliskuuta 1999 noudattamatta jättäminen
The titanogypsum plant at Le Hode
Luonnonvaraisten lintujen suojelu
The legal protection regime of the SPA created in 1990
Jäsenyysvelvoitteiden Erityissuoj etualueet (viides jaosto)
The Commission was justified in charging the French Republic with having failed to adopt measures providing the SPA with an adequate legal protection regime for the purposes of Article 4(1) and (2) of the Wild Birds Directive.
On todettava, että Ranskan tasavalta ei ole säädetyssä määräajassa osoittanut lintudirektiivin 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuksi erityissuojelualueeksi riittävän suurta aluetta Seinen suistoalueelta.
The Commission's application must therefore be
Tämän vuoksi komission kanne on tältä osin hyväksyttävä.
By failing to classify as a special protection area a sufficiently large area of the Seine estuary and by failing to adopt measures to provide the classified special protection area with an adequate legal regime, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 4(1) and (2) of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds;
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 30.4.1997 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ΕΤΎ 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut erityistoimia lintujen elinympäristöjen suojelemiseksi Seinen suistoalueella eikä toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä näiden elinympäristöjen huonontumisen estämiseksi.
The parties are ordered to bear their own costs.'
Näin ollen komission kanne on hyväksyttävä myös tältä osin.
He proposed that the Court should:
Hoden titaanikipsilaitos
(1) declare that, by failing, by 3 September 1995, to classify as a special protection area within the meaning of Article 4(1) of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds, a territory in the Seine estuary of a sufficiently large area, the French Republic had failed in its obligations under that Directive;
Komissio esitti Ranskan tasavallalle moitteita ensinnäkin siitä, ettei tämä ollut osoittanut erityissuojelualueeksi riittävän suurta alaa Seinen suistoalueelta, ja toiseksi siitä, ettei tämä ollut antanut vuonna 1990 osoitetulle erityissuojelualueelle sellaista oikeudellista asemaa, joka olisi mahdollistanut lintudirektiivin (luonnonvaraisten lintujen suojelusta annettu neuvoston direktiivi 79/409/ETY) mukaisten suojelutavoitteidensaavuttamisen,jakolmanneksi siitä, ettei tämä ollut ryhtynyt tarvittaviin toimiin Seinen suistoalueen huonontumisen ehkäisemiseksi, kun se oli antanut rakentaa sinne titaanikipsilaitoksen, joka vaarantaa alueella elävien lintujen elinolot.
Case C-304/97 Ρ Fernando Carbajo Ferrerò ν European Parliament Staff Regulations of Officials
Komissio ei ole näyttänyt toteen, että Ranskan tasavalta olisi laiminlyönyt elinympäristön saastumisen ja huonontumisen estämisen titaanikipsin käsittelylaitoksen sijaintipaikalla.
(Officials — Internal competition (Sixth Chamber)
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 26 August 1997, Mr Carbajo Ferrerò brought an appeal against the judgment of the Court of First Instance of 12 June 1997 in Case T-237/95 Carbajo Ferrerò ν Parliament which dismissed his action for the annulment of the decision of 21 February 1995 appointing Mr X as head of division and assigning him to the Information Office of the European Parliament in Madrid, and of the corresponding decision not to appoint the appellant to that post.
1) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole osoittanut erityissuojelualueeksi riittävän suurta pinta-alaa Seinen suistoalueelta eikä toteuttanut toimenpiteitä riittävän oikeudellisen aseman antamiseksi osoitetulle erityissuojelualueelle.
The contested judgment
Kanne hylätään nutitta osin.
In support of his appeal, Mr Carbajo Ferrerò puts forward six pleas in law and maintains, in particular, that the Court did not properly assess the issues of law raised in the application.
Henkilöstö — Sisäinen kilpailu — Jaostopäällikön virkaan nimittäminen (kuudes jaosto)
The Court held:
Valituksenalainen tuomio
The judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 12 June 1997 in Case T-237/95 Carbajo Ferrerò ν Parliament is set aside;
Ensimmäisellä kanneperusteellaan Carbajo Ferrerò väitti, että harkintavallan väärinkäyttö johtui erityisesti kilpailuilmoituksen tarkoitushakuisesta muuttamisesta avointa virkaa koskevaan ilmoitukseen nähden.