natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Primecrown and Europharm refer to the case-law of the Court on Articles 30 and 36 of the Treaty and in particular to the principle of the exhaustion of rights, as interpreted by the Court in its judgment in Case 187/80 Merck ν Stephar and Eder [1981] ECR 2063 ('Merck ν Stephaf or 'Merck'). They deduce from Merck ν Stephar that, upon expiry of the transitional periods laid down in Articles 47 and 209 of the Act of Accession, they are entitled to import the products in question from Spain and Portugal where they have been marketed by, or with the consent of, the patent holders.
Nämä kysymykset on esitetty oikeusriidoissa, joissa asian C-267/95 osalta kantajina ovat Merck & CO. Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd ja Merck Sharp & Dohme International Services BV (jäljempänä Merck) ja vastaajina ovat Primecrown Ltd, Ketan Himatlal Mehta, Bharat Himatlal Mehta ja Necessity Supplies Ltd (jäljempänä Primecrown) ja asian C-268/95 osalta kantajana on Beecham Group pic (jäljempänä Beecham) ja vastaajana Europharm of Worthing Ltd (jäljempänä Europharm). Merck väittää, että Primecrown on loukannut sen Isossa-Britanniassa myönnettyä patenttia verenpainelääkkeeseen, jota myydään tavaramerkillä Innovace Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja tavaramerkillä Renitec muualla, sen patenttia eturauhaslääkkeeseen, jota myydään tavaramerkillä Proscar, ja sen patenttia viherkaihilääkkeeseen, jota myydään tavaramerkillä Timoptol.
It is therefore appropriate to take account of other criteria of interpretation, in particular the general scheme and the purpose of the regulatory system of which the provisions in question form part.
Merck moittii Primecrownia siitä, että se on rinnakkaistuonut näitä tuotteita Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
By its first two questions, which should be examined together, the national court asks this Court to specify the dates on which the transitional periods provided for by Articles 47 and 209 of the Act of Accession expired.
Primecrown ja Europharm puolestaan viittaavat yhteisöjentuomioistuimenperustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan tulkintaa koskevaan oikeuskäytäntöön ja erityisesti oikeuksien sammumisen käsitteeseen sellaisena kuin se on tulkittu asiassa 187/80, Merck, 14.7.1981 annetussa tuomiossa.
In so doing, it is important to bear in mind that Articles 47 and 209 of the Act of Accession introduced a derogation from the principle of free movement of goods and that it is settled case-law that such derogations are to be interpreted strictly.
Ne päättelevät tässä asiassa annetusta tuomiosta, että sen jälkeen, kun liittymisasiakirjan 47 ja 209 artiklassa määrätyt siirtymäkaudet ovat päättyneet, niillä on oikeus tuoda kyseisiä valmisteita Espanjasta ja Portugalista, joissa patentinhaltijat niitä myyvät
The provisions in question must therefore be interpreted in a way that the transitional periods expire on the date which ensures the earliest application, in the field concerned, of the principle of free movement of goods in Spain and Portugal.
Tältä osin on muistettava, että liittymisasiakirjan 47 ja 209 artikla ovat poikkeuksia tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevasta periaatteesta ja että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tällaisia poikkeuksia on tulkittava suppeasti.
The Court then stated that it followed from the definition of the specific purpose of a patent that the substance of a patent right lies essentially in according the inventor an exclusive right to put the product on the market for the first time, thereby allowing him a monopoly in exploiting his product and enabling him to obtain the reward for his creative effort without, however, guaranteeing such reward in all circumstances.
Näitä määräyksiä on siis tulkittava siten, että siirtymäkaudet päättyvät niin, että tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevan periaatteen soveltaminen kyseisellä alalla Espanjassa ja Portugalissa varmistetaan mahdollisimman varhaisesta päivämäärästä lähtien.
By its third question the national court asks whether Articles 30 and 36 of the Treaty preclude application of national legislation which grants the holder of a patent for a pharmaceutical product the right to oppose importation by a third party of that product from another Member State in circumstances where the holder first put the product on the market in that State after its accession to the European Community but before the product could be protected by a product patent in that State.
On todettava, että näiden kummankin määräyksen mukaan farmaseuttisen valmisteen patentinhaltija voi vedota kolmannen vuoden loppuun asti sen jälkeen, kun Espanjan kuningaskunta ja Portugalin tasavalta ovat tehneet farmaseuttisista valmisteista patentoitavia, kyseisellä patentilla saamiinsa oikeuksiin estääkseen valmisteen tuonnin taikka sen kaupan pitämisen, vaikka tämä olisi saattanut sen markkinoille Espanjassa ja Portugalissa tai se olisi saatettu markkinoille hänen luvallaan.
In this regard, the national court mentions certain specific circumstances and asks what relevance they have.
Näistä valmisteista tehtiin patentoitavia Espanjassa 7.10.1992 ja Portugalissa 1.1.1992.
In substance, the High Court is seeking to ascertain whether it is necessary to reconsider the rule in Merck ν Stephar or whether, having regard to the specific circumstances mentioned, its scope should be limited.
Tältä osin kansallinen tuomioistuin mainitsee joitakin erityisiä seikkoja ja tiedustelee, mikä merkitys niille olisi annettava.
The Court held, finally, that it was for the holder of the patent to decide, in the light of all the circumstances, under what conditions he would market his product, including the possibility of marketing it in a Member State where the law did not provide patent protection for the product in question. If he decides to do so, he must then accept the consequences of his choice as regards free movement of the product within the common market, this being a fundamental principle forming part of the legal and economic circumstances which the holder of the patent must take into account in determining how to exercise his exclusive right.
Kahdessa ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä esitetyistä erilaisista siirtymäkauden päättymistä koskevista päivämääristä on todettava, että ainoastaan kahta päivämäärää kummankin valtion osalta voidaan järkevästi pitää kolmannen vuoden loppuna sen jälkeen, kun farmaseuttisista valmisteista tehtiin patentoitavia, ja nämä päivämäärät ovat Espanjan kuningaskunnan osalta 6.10.1995 ja 31.12.1995 ja Portugalin tasavallan osalta 31.12.1994 ja 31.12.1995.
Under those conditions, to permit an inventor to invoke a patent held by him in one Member State in order to prevent the importation of the product freely marketed by him in another Member State where that product was not patentable would cause a partitioning of national markets contrary to the aims of the Treaty.
High Court siis haluaa tietää ensisijaisesti, onko asian Merck mukaista oikeuskäytäntöä muutettava, ja toissijaisesti, onko nämä erityiset seikat huomioon ottaen syytä rajoittaa tämän oikeuskäytännön ulottuvuutta.
It is first necessary to recall the Court's reasoning in Merck.
Ensin on syytä muistuttaa yhteisöjen tuomioistuimen päättelystä asiassa Merck annetussa tuomiossa.
The arguments put forward in the present cases have not shown that the Court was wrong in its assssment of the balance between the principle of free movement of goods in the Community and the principle of protection of patentees' rights, albeit that, as a result of striking that balance, the right to oppose importation of a product may be exhausted by its being marketed in a Member State where it is not patentable.
Valinta näiden kahden päivämäärän välillä riippuu kummankin jäsenvaltion osalta siitä, päättyykö siirtymäkausi täsmälleen kolmen vuoden kuluttua siitä, kun farmaseuttisista valmisteista tehtiin patentoitavia, eli Espanjan osalta 6.10.1995 ja Portugalin osalta 31.12.1994, vai päättyykö se kolmannen kalenterivuoden päätyttyä siitä, kun niistä tehtiin patentoitavia, eli molempien valtioiden osalta 31.12.1995.
Finally, Merck's and Beecham's argument that judgments given by the Court after Merck, in particular those in Case 19/84 Pharmon ν Hoechst ([1985] ECR 2281) and in Case 158/86 Warner Brothers and Metronome Video ν Christiansen ([1988] ECR 2605), support their point of view must be rejected.
Tässä asiassa annetussa tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin viittasi asiassa 15/74, Sterling Drug, 31.10.1974 annettuun tuomioon, jossa se oli todennut, että vaikka perustamissopimuksen 36 artiklassa sallitaan teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi poikkeus
Since none of the arguments for re-examining the rule in Merck which the Court has thus far considered have been accepted, the Court must next determine whether, having regard to the
Tätä kysymystä ei voida missään tapauksessa ratkaista pelkästään liittymisasiakirjan 47 ja 209 artiklan sanamuodon perusteella. Vaikka suurimmassa osassa kieliversioita käytetty sanamuoto itse asiassa puoltaakin ensimmäistä
specific circumstances mentioned by the national court, the scope of that rule must be restricted.
vaikka tämän yhdistämisen seurauksena oikeus estää tuotteen tuonti voi lakata sillä perusteella, että tuotetta pidetään kaupan jäsenvaltiossa, jossa se ei ole patentoitavissa.
The next question which must be examined is how far the rule in Merck applies where patentees are legally obliged to market their products in the exporting State.
yhteismarkkinoiden yhdestä perusperiaatteesta, kyseinen poikkeus sallitaan kuitenkin ainoastaan siinä määrin kuin se on perusteltu sellaisten oikeuksien suojelemiseksi, jotka muodostavat tämän omaisuuden ydinsisällön, johon patenttien osalta kuuluu sen varmistaminen, että haltija saa korvauksena luovasta keksijän työstä yksinoikeuden käyttää keksintöä teollisuustuotteiden valmistuksessa ja niiden saattamisessa ensimmäisen kerran vaihdantaan joko suoraan tai myöntämällä lisenssejä kolmansille osapuolille samoin kuin oikeuden estää patentinloukkaukset.
Where a patentee is legally bound under either national law or Community law to market his products in a Member State, he cannot be deemed, within the meaning of the ruling in Merck, to have given his consent to the marketing of the products concerned. He is therefore entitled to oppose importation and marketing of those products in the State where they are protected.
Lopuksi on hylättävä Merckin ja Beechamin väite siitä, että ne voisivat käsityksensä tueksi vedota yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Merck annetun tuomionjälkeiseen oikeuskäytäntöön ja erityisesti asiassa 19/84, Pharmon, 9.7.1985 annettuun tuomioon ja asiassa 158/86, Warner Brothers ja Metronome Video, 17.5.1988 annettuun tuomioon.
Here the national court is concerned to know what importance is to be attached to a requirement of that State's legislation or of Community legislation that, once the product has been put on the market in that State, the patentee must supply and continue to supply sufficient quantities to satisfy the needs of domestic patients.
Koska mitään väitteistä, joita on esitetty asian Merck mukaisen oikeuskäytännön uudelleen arvioimiseksi, ei voida hyväksyä, on tarkasteltava, pitääkö tämän oikeuskäytännön ulottuvuutta rajoittaa ottaen huomioon kansallisen tuomioistuimen esittämät erityiset seikat.
It is for the patentee to prove, before the national court from which an order prohibiting imports is sought, that there is a legal obligation to market the product concerned in the exporting State. He must in particular show, for example by reference to decisions of the competent national authorities or courts or of the competent Community authorities, that there is a genuine, existing obligation.
Yhteisöjen tuomioistuin täsmensi sitten, että patentin ydinsisällön määrittämisestä johtuu, että patenttioikeuden tärkein osa koostuu ennen kaikkea siitä, että keksijälle annetaan yksinoikeus tuotteen saattamiseksi ensi kertaa vaihdantaan, ja että tämä oikeus saattaa tuote ensi kertaa vaihdantaan, millä keksijälle varataan monopoli tuotteensa hyödyntämisessä, mahdollistaa sen, että keksijä voi saada luovasta työstään korvauksen takaamatta hänelle kuitenkaan sen saamista kaikissa olosuhteissa.
The second question is whether the rule in Merck applies where the legislation of the exporting State not only grants to its authorities the right, which they exercise, to fix the sale price of the product but also prohibits the sale of the product at any other price.
Ensiksi on tutkittava, sovelletaanko asian Merck mukaista oikeuskäytäntöä myös silloin, kun patentinhaltijan on oikeudellisista tai moraalisista syistä pidettävä tuotetta kaupan vientimaassa tai jatkettava sen pitämistä kaupan siellä.
Here the national court is concerned to know whether it is relevant that those authorities have fixed the price of the products at a level such that substantial exports of the product to the Member State of importation are foreseeable.
Tässä tilanteessa kansallinen tuomioistuin haluaa saada täsmennetyksi sen, mikä merkitys on sillä, että tämän valtion lainsäädännön tai yhteisön oikeuden mukaan sen jälkeen, kun valmiste on saatettu markkinoille tässä valtiossa, patentinhaltijan on toimitettava paikallisten potilaiden tarpeisiin riittävä määrä valmistetta ja jatkettava tätä toimittamista.
As to that, although the imposition of price controls is indeed a factor which may, in certain conditions, distort competition between Member States, that circumstance cannot justify a derogation from the principle of free movement of goods.
Toiseksi on tutkittava, sovelletaanko asian Merck mukaista oikeuskäytäntöä silloin, kun vientimaan lainsäädännössä paitsi annetaan sen viranomaisille oikeus, jota nämä käyttävät, määrätä valmisteen myyntihinta, myös kielletään myynti muulla hinnalla.
It is well settled that distortions caused by different price legislation in a Member State must be remedied by measures taken by the Community authorities and not by the adoption by another Member State of measures incompatible with the rules on free movement of goods.
Kansallinen tuomioistuin kysyy, mikä merkitys tässä tilanteessa on sillä, että nämä viranomaiset ovat määränneet valmisteen hinnan sellaiseksi, että voidaan olettaa valmistetta vietävän huomattavia määriä tästä valtiosta toiseen jäsenvaltioon.
Finally, as regards the argument that ethical obligations may compel patentees to provide supplies of drugs to Member States where they are needed, even if they are not patentable there, such considerations are not, in the absence of any legal obligation, such as to make it possible properly to identify the situations in which the patentee is deprived of his power to decide freely how he will market his product.
Lopuksi yhteisöjen tuomioistuin totesi, että patentinhaltijan tehtävänä on päättää täysin asioista perillä ollen edellytyksistä, joilla hän pitää tuotettaan kaupan, mukaan lukien mahdollisuus saattaa se markkinoille jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännössä ei ole patenttisuojaa kyseiselle tuotteelle.
Such considerations are, at any rate in the present context, difficult to apprehend and distinguish from commercial considerations.
Hänen on näin ollen hyväksyttävä tästä valinnastaan aiheutuvat seuraukset, jotka liittyvät tuotteen vapaaseen liikkuvuuteen, joka on perusperiaate, joka kuuluu oikeudellisiin ja taloudellisiin seikkoihin, jotka patentinhaltijan on otettava huomioon määrätäkseen yksinoikeutensa soveltamismuodoista.
Such ethical obligations cannot, therefore, be the basis for derogating from the rule on free movement of goods laid down in Merck.
Näin ollen sen salliminen, että keksijä vetoaa patenttiinsa, joka hänellä on yhdessä jäsenvaltiossa, estääkseen sellaisen tuotteen tuonnin, jota hän on itse vapaasti pitänyt kaupan toisessa jäsenvaltiossa, jossa tämä tuote ei ole patentoitavissa, aiheuttaisi kansallisten markkinoiden eristämisen, joka on vastoin perustamissopimuksen tavoitteita.
The transitional periods provided for in Articles 47 and 209 of the Act concerning the Conditions of Accession of the Kingdom of Spain and the Portuguese Republic and the Adjustments of the Treaties expired on 6 October 1995 in the case of the Kingdom of Spain and on 31 December 1994 in the case of the Portuguese Republic
Ensiksi on todettava, että vaikka hintavalvonnasta säätäminen on todella seikka, joka saattaa tietyillä edellytyksillä vääristää jäsenvaltioiden välistä kilpailua, tällaisella tilanteella ei kuitenkaan voida perustella poikkeusta tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteesta. Vakiintuneen oikeuskäytännön
Articles 30 and 36 of the EC Treaty preclude application of national legislation which grants the holder of a patent for a pharmaceutical product the right to oppose importation by a third party of that product from another Member State in circumstances where the holder first put the product on the market in that State after its accession to the European Community but before the product could be protected by a patent in that State, unless the holder of the patent can prove that he uunder a genuine existing legal obligation to market the product in that Member State.'
tuontikieltoa koskevaa vaatimusta, että haltijalla on laillinen velvollisuus pitää tuotetta kaupan vientimaassa. Tältä osin sen on näytettävä toteen esimerkiksi toimivaltaisten kansallisten tai yhteisön viranomaisten tai tuomioistuinten päätöksillä, että velvollisuus on todellinen ja ajankohtainen.
The period referred to in Article 47(2) of the Act concerning the conditions of accession of the Kingdom of Spain and the Portuguese Republic and the adjustments to the Treaties should be deemed to have come to an end on 7 October 1995.
Tällaisilla moraalisilla velvoitteilla ei siis voida perustella poikkeusta asian Merck mukaisessa oikeuskäytännössä esitetystä, tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevasta säännöstä.
The period referred to in Article 209(2) of the Act concerning the conditions of accession of the Kingdom of Spain and the Portuguese Republic and the adjustments to the Treaties should be deemed to have come to an end on 1 January 1995.
Patentinhaltijan on näytettävä toteen kansallisessa tuomioistuimessa, joka käsittelee
This interpretation should have effect only from the date of the Court's judgment in the present cases.'
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
Preliminary ruling (Value added tax — Interpretation of Article 18(1) (a) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC — Deduction of input tax paid — Obligation of the taxable person — Possession of an invoice) (Fifth Chamber)
Perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan vastaista on sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen, jonka mukaan farmaseuttisen valmisteen patentinhaltijalla on oikeus estää se, että kolmas tuo tätä valmistetta toisesta jäsenvaltiosta, kun patentinhaltija on pitänyt valmistetta kaupan ensimmäistä kertaa tässä valtiossa sen liityttyä Euroopan yhteisöön mutta ennen kuin valmistetta saatettiin tässä valtiossa suojata patentilla, jollei patentinhaltija voi näyttää toteen, että sillä on todellinen ja ajankohtainen velvollisuus pitää tuotetta kaupan kyseisessä jäsenvaltiossa.''
By order of 12 October 1994, received at the Court on 20 March 1995, the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Article 18(l)(a) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC ('the Sixth Directive').
Julkisasiamies N. Fennellv on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 6 päivänä kesäkuuta 1996.
the right to deduct input tax is normally dependent on possession of the original of the invoice or of the document which, under the criteria determined by the Member State in question, may be considered to serve as an invoice.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaisi esitettyihin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
Those questions were raised in proceedings between Mr Reisdorf and the Finanzamt (Tax Office) Köln-West ('the Finanzamt') concerning whether Mr Reisdorf can be absolved from the requirement to produce the original invoices in respect of value added tax ('VAT) which he seeks to deduct.
"1) Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan 47 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ajanjakso päättyy 7.10.1995.
The power conferred on the Member States by Article 22(3)(c) to lay down the criteria determining whether documents other than the original invoice may serve as an invoice includes the power to decide that a document cannot serve as an invoice if an original has been drawn up and is in the possession of the recipient.
Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan 209 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ajanjakso päättyy 1.1.1995.
As regards, secondly, the provisions of the Sixth Directive relating to proof of the right to deduct input tax after it has been exercised by a taxable person, it should be noted that Article 18, in accordance with its heading, deals only with exercise of the right of deduction and does not govern proof of that right after it has been exercised by a taxable person.
EY:n perustamissopimuksen tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevia määräyksiä mukaan lukien 36 artiklan määräykset on tulkittava siten, että niillä ei estetä farmaseuttisen valmisteen patentinhaltijaa, joka myy valmistetta jäsenvaltiossa, jossa patentilla annettavasta suojasta on säädetty, ja joka pitää valmistetta kaupan myös toisessa jäsenvaltiossa ajankohtana, jolloin patentinhaltija ei voi siellä saada valmisteelle tällaista suojaa, käyttämästä ensin mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä sille annettua oikeutta estää viimeksi mainitustajäsenvaltiosta tuotujen kyseisen valmisteen erien pitäminen kaupan ensin mainitussa jäsenvaltiossa.
In order to answer those questions, it is necessary to distinguish the provisions of the directive relating to exercise of the right to deduct input tax from those concerning proof of that right after a taxable person has exercised it.
Tätä tulkintaa sovelletaan vasta sen jälkeen, kun yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomion näissä yhdistetyissä asioissa."
Admittedly, Article 22 contains no provision specifically governing proof by the taxable person of the right to deduct input tax.
Ennakkoratkaisu Arvonlisävero — Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Verovelvollisen velvollisuus — Laskun hallussapito (viides jaosto) velvollisuudesta esittää sellaisen arvonlisäveron määrää koskevat alkuperäiset laskut, jonka vähentämistä Reisdorf haki.
Article 22(3) contains mandatory rules for the drawing up of invoices and subparagraph (a) imposes an obligation on every taxable person, in respect of all goods and services supplied by him to another taxable person, to 'issue an invoice or other document serving as invoice'. In addition, Article 22(3)(c) allows the Member States to lay down the criteria determining whether a document 'serves as an invoice'.
Bundesfinanzhof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 12.10.1994 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.3.1995, kolme ennakkoratkaisukysymystä 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (jäljempänä kuudes direktiivi) 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinnasta.
It is apparent from Article 18(l)(a), read in conjunction with Article 22(3), that exercise of
Kolmessa kysymyksessään, joita on käsiteltävä yhdessä, kansallinen tuomioistuin kysyy ennen kaikkea, voivatko jäsenvaltiot katsoa kuudennen direktiivin 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan, että ilmaisulla lasku tarkoitetaan vain alkuperäistä eli laskutusta varten alun perin laadittua asiakirjaa vai voidaanko sillä katsoa tarkoitettavan myös muita asiakirjoja, kuten
However, it follows from the provisions mentioned above, conferring on the Member States the power to require additional information as regards invoices and to impose any other obligation necessary for the correct levying and collection of the tax and for the
Nämä kysymykset on esitetty John Reisdorfin ja Finanzamt Köln-Westin välisessä asiassa, joka koskee mahdollisuutta vapauttaa Reisdorf