natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Both the Commission's forecasts for 1998 and the medium-term budgetary projections provided by the Member States in their convergence programmes indicate that governments are replacing these temporar}' measures by measures of a more durable nature. These budgetary projections confirm
Sekä komission vuotta 1998 koskevat ennusteet että jäsenvaltioiden lähentymisohjelmissaan esittämätjulkista taloutta koskevat keskipitkän aikavälin ennusteet osoittavat, että hallitukset ovat korvaa massa nämä tilapäiset toimenpiteet luonteeltaan kestävämmillä toi-
that the ongoing trend of deficit and debt reduction is planned to be continued in future years.
menpiteillä. Nämä julkisen talouden ennusteet vahvistavat, että käynnissä olevaa alijäämän ja velan pienentämissuuntausta aiotaan jatkaa tulevina vuosina.
In the detailed presentation for each Member State in Section 4.4, reference is made to the larger oneoff transactions as well as to their importance relative to the total adjustment achieved.
Kohdan 4.4 maakohtaisessa katsauksessa mainitaan erikseen muita suuremmat kertaluonteiset järjestelyt sekä niiden merkitys suhteessa toteutuneeseen kokonaissopeutukseen.
There is ample evidence that both the size and composition of budgetary adjustments are important in determining whether they will be successful in having a durable impact on the government's budgetary position and thus in shifting the government debt ratio onto a declining path.
On selvää osoitusta siitä, että sekä julkisen talouden vakauttamistoimien laajuus että niiden rakenne ovat tärkeitä tekijöitä, jotka määräävät, onnistuuko vakauttaminen vaikuttamaan julkisen talouden rahoitusasemaan kestävällä tavalla ja näin saattamaan julkisen talouden velkaantumisen laskevalle uralle.
Large and persistent adjustment efforts tend to be more successful, and deficit reductions which take place through cuts in current primary expenditure rather than tax increases are less likely to be reversed in the future.
Laajat ja pitkäkestoiset sopeutustoimenpiteet ovat yleensä tuloksekkaampia, ja on vähemmän todennäköistä, että alijäämän supistaminen tultaisiin perumaan myöhempinä vuosina, mikäli se veronkorotusten sijaan perustuu (muiden kuin korko-) menojen alentamiseen.
Budgetary adjustments strongly based on cuts in current primary expenditure are often more difficult to implement and their adoption is therefore a clear sign of the government's commitment to budgetary discipline and of its determination to maintain these efforts in the future.
Pitkälti menojen leikkauksiin perustuvat vakautusohjelmat on usein vai keampi toteuttaa, ja niihin ryhtyminen on siten selvä osoitus hallituksen sitoutumisesta budjettikuriin ja budjettikurin jatkumisesta tule vaisuudessa.
The scale of budgetary consolidation achieved can best be assessed by look ing at the improvement in the cyclically-adjusted priman' balance, which corresponds to the government balance excluding interest payments and adjusted for the influence of the cycle.
Toteutuneen julkisen talouden vakautumisen laajuutta voidaan parhaiten arvioida tarkastelemalla suhdannetasoitetun perusjäämän kohentumista.
Unlike the overall unadjusted balance which includes interest payments on the government debt and is sub ject to the influence of the cycle, the cyclically-adjusted primary balance is more directly controlled by the budgetary authorities.
Tarkastelun kohteena on siis julkisen talouden rahoi tusasema, jossa ei huomioida korkomenoja ja josta on puhdistettu suhdannevaihtelujen vaikutus.
During the second stage, five Member States — Greece, Spain, Italy, Sweden and the United Kingdom — have implemented a major budgetar}' adjustment and achieved an improvement in their cyclically-adjusted primary balance of more than 3 percentage points of trend GDP (see Table 4.5).
Finanssipolitiikasta vastaavat viranomaiset voivat vaikuttaa suoremmin suhdannetasoitettuun perusjäämään kuin suhdannekorjaamattomaan yli- tai alijäämään, johon sisältyvätjulkisen velan korkomenotja joka on altis suhdannevaihtelujen vaikutuksille.
In most other Member States, the size of the retrenchment was situated between 1.5 and 3 percentage points.
Toisen vaiheen aikana viisi jäsenvaltiota — Kreikka, Espanja, Italia, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta — ovat vakauttaneet julkista talouttaan
Composition of budgetary consolidation between 1993 and 1997
Julkisen talouden vakautuminen 1993—1997
(cyclically adjusted, as percentage of GDP) of which of which of which
(Suhdannetasoitetut luvut % trendi­BKTsta) josta: josta: josta:
Change in overall balance change in current primary change in capital change in revenue change in primary change in interest payments change in primary balance
Korko­menojen muutos korkomenot) tulonsiirtojen muutos (pl. korko­ menot) muutos
It is obtained by deducting primary expenditure from revenue. Primary expenditure can be decomposed further into current primary expenditure and capital expen­diture.
Perusjäämä saadaan vähentämällä tuloista kaikki muut kuin korkomenot Menot voidaan jakaa edelleen toisaalta kulutusmenoihin ja tulonsiirtoihin, toisaalta pääoma­menoihin.
Due to the rounding of figures, the components may not exactly add to totals.
Pyöristysten vuoksi osien summa ei täysin vastaa loppusummaa.
budgetary adjustment during previous years and which therefore started from a more favourable budgetary position.
tiyksikön välillä. Tanskassa ja Irlannissa finanssipolitiikkaa kevennettiin hieman, ja Alankomaissa finanssipolitiikan kiristäminen oli verrattain vähäistä, mutta näissä maissa julkista taloutta oli sopeutettu merkittävästi jo aiempina vuosina.
Several Member States relied on revenue increases to achieve correction of their budgetary imbalances but only in Belgium, Greece, France and the United Kingdom did the increase in revenue outweigh cuts in primary expenditure.
Useat jäsenvaltiot käyttivät tulojen lisäämistä yhtenä keinona vakauttaa julkista talouttaan, mutta vain Belgiassa, Kreikassa, Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tulojen kasvu oli suurempaa kuin (muiden kuin korko-) menojen supistuminen.
In Italy, Finland and Sweden, there was also an increase in the ratio of revenue to GDP but it was smaller than the cut in primary expenditure, while the increase in revenue in Portugal more than offset the rise in primary expenditure.
Tulojen suhde BKThen kasvoi Italiassa, Suomessa ja Ruotsissa, mutta vähemmän kuin (muut kuin korko-) menot supistuivat. Portugalissa tulojen kasvu ylitti (muiden kuin korko-) menojen lisääntymisen.
There was a decline in the revenue share in Denmark, Germany, Spain, Ireland and the Netherlands.
Tulojen suhde BKT:hen aleni Tanskassa, Saksassa, Espanjassa, Irlannissa ja Alankomaissa.
Cuts in current primary expenditure made a significant contribution to the deficit reduction in most Member States.
Muihin kuin korkomenoihin kohdistuvat menoleikkaukset alensivat alijäämiä merkittävästi useimmissa jäsenvaltioissa.
However, several Member States also relied on cuts in capital expenditure to bring down their deficits.
Useat jäsenvaltiot kuitenkin pienensivät myös pääomamenojaan alijäämiensä supistamiseksi.
In Denmark, Greece, France and the United Kingdom, reductions in capital spending were the major source of adjustment on the primar}' expenditure side and they were also important in Germany, Italy and Sweden.
Pääomamenojen pienentäminen oli tärkein menoleikkausten kohde Tanskassa, Kreikassa, Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (tarkasteltaessa muita kuin korkomenoja), ja merkittävä säästökohde myös Saksassa, Italiassa ja Ruotsissa.
Reduced interest payments more than outweighed improvements in the primary balance in Belgium and the Netherlands and more than offset the small deterioration of the primary balance in Denmark.
Belgiassa ja Alankomaissa korkomenojen supistuminen oli merkit tävämpää kuin perusjäämän vahvistuminen, ja Tanskassa alempien korkomenojen vaikutus ylitti perusjäämän lievän heikentymisen.
Interest payments increased during the second stage in Germany, due to the takeover of unification-related debts by the government, as well as in France, Finland, Sweden and the United Kingdom.
Toisen vaiheen aikana korkomenot kasvoivat Saksassa — hallituksen otettua vastatakseen yhdistymiseen liittyvää velkoja — sekä Ranskassa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
The increased interest payments in Finland and Sweden resulted from the sharp rise in government debt, which was partly due to the support to the banking sector during the severe 1991-93 recession.
Suomen ja Ruotsin korkomenojen kasvu johtui julkisen velan voimakkaasta
source of adjustment on the expenditure side.
kasvusta, mikä oli osin seurausta pankkisektorille vuosien 1991—1993 syvän laman aikana annetusta tuesta.
Thus, the composition of these adjustments suggests that they were generally soundly based and therefore likelv to be sustained in the future.
Sopeutustoimien rakenne vaikuttaa siis sellaiselta, että toimet olivat yleisesti ottaen kestävällä pohjalla ja niiden voidaan odottaa säilyvän tulevaisuudessa.
Since 1993 Member States have been presenting at Community level convergence programmes, setting out their medium-term strategies for achieving and maintaining respect of the convergence criteria.
Vuodesta 1993 lähtien jäsenvaltiot ovat esittäneet yhteisön tasolla lähentymisohjelmia, joissa ne ovat esittäneet keskipitkän aikavälin strategiansa lähentymiskriteerien täyttämiseksi.
The submission of such programmes was not compulsory but took place at the own initiative of Member States.
Ohjelmien toimittaminen ei ollut pakollista, vaan tapahtui jäsenvaltioiden omasta aloitteesta.
These programmes were assessed by the Commission services and discussed in the Council.
Ohjelmat arvioi komissio ja niistä keskusteltiin neuvostossa.
Most of the programmes have had a particular focus on the public finances, given the adjustment needed in this area.
Useimmat ohjelmat ovat painottuneet erityisesti julkiseen talouteen sen tasapainottamistarpeen vuoksi.
Updated programmes have been presented on an annual basis by some Member States, while new or revised programmes were also submit ted to take account of the latest economic and budgetary developments and of newly introduced measures, or following the election of new governments. ernments.
Jotkin jäsenvaltiot ovat toimittaneet aina vuosittain ajan tasalle saatetut ohjelmat, minkä lisäksi uusia tai tarkistettuja ohjelmia toimitettiin myös, jotta voitaisiin ottaa huomioon kansantalouden ja julkisen talouden vii meisin kehitys ja uudet toimenpiteet, tai kun maan hallitus oli vaihtunut. tunut.
Table 4.6 shows for the most recently submitted versions of convergence programmes the objectives for the government budget balance projected for future years (in most cases up to the year 2000 or beyond).
Taulukosta 4.6 käyvät ilmi viimeisimmissä toimitetuissa lähentymisohjelmissa esitetyt julkisen talouden rahoitusaseman tuleville vuosille lasketut tavoitteet (useimmissa tapauksissa vuoteen 2000 asti tai sitä pidemmälle).
These pro grammes were submitted during the period from December 1996 to December 1997; the month of submission of each programme is shown in the table.
Ohjelmat toimitettiin joulukuun 1996 ja joulukuun 1997 välisenä aikana; taulukosta ilmenee kuukausi, jona kukin ohjelma on toimitettu.
Only Luxembourg has never submitted a convergence pro gramme, its strong performance over many years in relation to convergence indicators making this unnecessary. The French convergence pro gramme still dates from before the change in government in June 1997.
Vain Luxemburg ei ole koskaan toimittanut lähentymisohjelmaa, koska se ei ole ollut tarpeen johtuen sen useita vuosiajatkuneesta hyvästä tilanteesta lähentymiskriteerien täyttymisen
While not all the measures necessary for achieving the objectives of these programmes have been introduced and in several countries more adjust­ment efforts will be necessary in the budgets for 1999 and later years, there is a clear commitment in all Member States to pursue policies for budgetary
Ohjelmissa tähdätään yleensä julkisen talouden rahoitusaseman kohentumiseen edelleen vuonna 1998 ja myöhempinä vuosina. Rahoitusaseman vahvistuminen perustuu odotettuun voimakkaa­seen talouskasvuun ja korkomenojen pienenemiseen edelleen.
Table 4.6
Taulukko 4.6
Convergence programme projections for government surplus/deficit
Lähentymisohjelmissa arvioitu julkisyhteisöjen
(general government net lending (+)/net borrowing (-), as percentage of GDP)
(Julkisyhteisöjen nettoluotonanto (+) nettoluotonotto (—), % BKTrsta)
Date submitted
Ohjelman pvm
(') Government surplus of 2.8% of GDP projected for 2005.
(') Arvioitu julkisyhteisöjen ylijäämä 2,8 % BKT:sta vuonna 2005.
Q) Revised estimates submitted by the German authorities in February 1997.
0 Saksan viranomaisten helmikuussa 1997 toimittamat tarkistetut arviot O Varainhoitovuodet
Source: National convergence programmes.
Lähde: Jäsenvaltioiden lähentymisohjelmat
consolidation in the coming years.
Kaikissa jäsenvaltioissa, joiden arviot yltävät vuoteen 2000, tavoitteena on tuohon vuoteen mennessä alijäämä, joka on alle 2 pro senttia BKT:sta.
These commitments will be reinforced once the stability and growth pact enters into force.
Tämä sitoutuminen vahvistuu vakaus-ja kasvusopimuksen tullessa voimaan.
Under this pact and in the framework of the stability and convergence programmes, Member States will have to pursue budgets which are 'close to balance or in surplus' over the medium term.
Tämän sopimuksen sekä vakaus- ja kasvuohjelmien mukaan jäsenvaltioiden on pyrittävä pitämään julkisen taloutensa rahoitusasema "lähellä tasapainoa tai ylijäämäisenä" keskipitkällä aikavälillä.
The driving force behind the debt reduction for most Member States came from the combined contribution of GDP growth and deficit reductions and only in a few Member States as allowed government debt ratios to come down in almost all Member States in 1997.
Julkisen talouden alijäämien pienentämisessä tapahtuneen laajan edistymisen ansiosta julkisen talouden velkasuhde pienentyi useimmissa jäsenvaltioissa vuonna 1997.
The driving force behind the debt reduction for most Member States came from the combined contribution of GDP growth and deficit reductions and only in a few Member States — mainly Austria and Portugal — can the debt reduction in 1997 be attributed to a large extent to 'stock-flow adjustment' measures.
Useimmissa jäsenvaltioissa velan pienentyminen tapahtui BKT:n kasvun ja alijäämän pienenemisen yhteisvaikutuksesta, ja vain muutamassa jäsenvaltiossa — nimittäin Itävallassa ja Portugalissa — velan supistumisen vuonna 1997 voi daan katsoa paljolti johtuneen "varanto/virta-korjauseriin" kuulu vista tekijöistä.
They also reduced their liquid working balances on bank accounts and increased operations which allow for the consolidation of claims and liabilities within the government sector.
Näihin niin sanottuihin "varanto/virta-korjauseriin" sisältyvät ne muut tekijät kuin julkisen talouden alijäämä, jotka vaikuttavat julki-
increasing the efficiency of the economic system and induced a durable reduction of government transfers to these enterprises.
Näitä ovat rahoitusvarallisuuden nettohankinta, muutokset ulkomaanvaluutan määräisen velan arvossa ja muut tilastolliset korjaukset.
Whereas over the period 1990-93, the 'stock-flow adjustment' factors added more than 3 percentage points on average each year to the government debt ratio, their annual average effect over the period 1994-97 has become negligible or even negative in most Member States, except for Germany (where the large unification-related debt assumptions were regrouped in this category), Greece and Luxembourg (see Table 4.7).
Kun jaksolla 1990—93 varanto/virta-korjauseriin kuuluvat tekijät kasvattivat julkisen talouden velkasuhdetta vuosittain keskimäärin yli 3 prosenttiyksikköä, jaksolla 1994—97 niiden vuotuinen keskimääräinen vaikutus oli useimmissa jäsenvaltioissa vähäinen tai jopa velkaa alentava, lukuun ottamatta Saksaa (jossa valtion vastuulleen ottamat suuret Saksan yhdistymiseen liittyvät velat luokiteltiin tähän ryhmään kuuluviksi), Kreikkaa ja Luxemburgia (taulukko 4.7).
The primary surplus which Member States have to maintain in order to put their debt ratio on a downward path increases with the level of their out standing debt and with the speed at which the debt ratio must come down.
Perusylijäämä, joka jäsenvaltioiden on säilytettävä saadakseen velkasuhteensa alenevalle uralle, on sitä suurempi, mitä suurempi nykyinen velkakanta on ja mitä nopeammin velkasuhdetta halu taan alentaa.
Primary surpluses were sufficiently large in 1997 for the debt ratio to come down in most Member States, the stock-flow adjustment not being taken into account (see Table 4.8).
Useimmissa jäsenvaltioissa perusylijäämät olivat vuonna 1997 riittävän suuria velkasuhteen alentamiseksi, kun varanto/virta-korjauseriä ei oteta huomioon (taulukko 4.8).
Especially Belgium, Denmark, Greece and Italy achieved large primary surpluses while in Denmark, Greece and Ireland the primary surplus was much larger than that needed to stabilise the debt ratio.
Perusylijäämä oli erityisen suuri Belgiassa, Tanskassa, Kreikassa ja Italiassa. Tanskassa, Kreikassa ja Irlannissa perusylijäämä oli paljon suurempi kuin velkasuhteen vakauttamisen kannalta oli tarpeen.
In Germany and France the primary surplus was not sufficiently large in 1997 to put the debt ratio on a declining path; the debt ratio remained below the 60% of GDP threshold in France.
Saksassa ja Ranskassa perusylijäämä ei vuonna 1997 ollut riittävän suuri velkasuhteen kääntämiseksi laskevalle uralle; Ranskassa velka-
debt ratio will decline in these countries depends on future growth perfor­mance and debt service costs — in several Member States the latter are coming down rapidly — as well as on expenditures and revenues being kept under control. However, the level of surplus on the primary balance
Velkasuhteesta komissiossa tehtyjen vuoteen 1999 ulottuvien ennustei­den ja myöhemmistä vuosista tehtyjen mekaanisten arvioiden perus­teella —julkisen velan korkojen oletetaan pysyvän muuttumattomina yhteisellä 6 % tasolla, inflaation 2 prosentissa, varanto/virta­korjaus­erän nollana, ja BKT:n määrän trendikasvu sekä perusjäämä pidetään muuttumattomina vuodeksi 1999 ennustetuilla tasoilla — voidaan
Table 4.7
Taulukko 4.7
Factors, other than the deficit, adding to the debt stock
Muut velan määrää lisäävät tekijät kuin alijäämä
(stock-flow adjustment, as percentage of GDP)
(Varanto/virta­korjauserät, % BKT:sta)
(') Unweighted average.
(') Painottamaton keskiarvo.
Under these conditions, the debt ratio in these countries could fall below the 60% GDP threshold within less than 20 years (see Table 4.8). If Ireland's debt ratio falls below the reference
laskea kunkin jäsenvaltion velan odotettu kehitysura ja laskea, minä vuonna velan ennakoidaan laskevan alle 60 prosenttiin suhteessa BKThen.
Table 4.8
Taulukko 4.8
Sustainability of debt trends
Velkakehityksen kestävyys
Debt stabilising primary balance gap (') in 1997
Velka­suhteen muutos 1996­1997 (% BKTsta)
Government debt ratio in 1997
Julkis­yhteisöjen velkasuhde 1997 (% BKT:sta)
Actual primary balance in 1997
Toteutunut perusjäämä 1997 (% BKT:sta)
(as percentage of GDP
Velan vakauttamis­kuilu (') 1997 (% BKT:sta) perusjäämä 1997 (»Λ BKT:sta)
(as percentage (as percentage (as percentage of GDP) of GDP) of GDP)
Viitearvon (60% suhteessa BKT:hen alittavan velkasuhteen) saavuttamiseen vaadittavat vuodet f)
(as percentage of GDP)
Vuosi jolloin velkasuhde laskee alle 60%:n suhteessa BKT:hen (·)
(') A negative sign means that the actual primary balance is sufficiently large to bring down the debt ratio in 1997.
(') Negatiivinen etumerkki merkitsee sitä, että toteutunut perusjäämä on riittävän suuri pienentämään velkasuhdetta vuonna 1997.
The stock-flow adjustment is not taken into account for these calculations.
Varanto/virta­korjauseriä ei näissä laskelmissa oteta huomioon.
0 The calculations have been made as follows: Spring 1998 economic forecasts for the debt ratio until 1999 and projections thereafter, fixing interest rates on government debt at a common level of 6%, inflation rates at 2%, stock-flow adjustments at zero and keeping real GDP trend growth rates and primary balances constant at the levels forecast for each Member State in 1999.
O taskelmat on tehty seuraavasti: vuoteen 1999 asti velkasuhde kevään 1998 talousennusteen mukaan ja sen jäl­keen arvioituna olettaen, että julkisen velan korko on 6 % kaikissa maissa, inflaatio 2 %, varanto/virta­korjaus­erät nolla ja BKT:n määrän trendikasvu sekä perusjäämä pysyvät kullekin jäsenvaltiolle vuodeksi 1999 ennuste­tulla tasolla.
value in 1998, as is forecast by the Commission services, it would have taken Ireland only 11 years to bring down its debt ratio from a peak of around 115% of GDP in 1987 to less than 60% in 1998.
Niissä jäsenvaltioissa, joiden velkasuhde nykyisin on 60—80 prosenttia, kuluisi enintään seitsemän vuotta velan saamiseen alle 60 pro senttiin suhteessa BKThen (taulukko 4.8).
The main factors which contributed to this rapid reduction in Ireland's debt ratio were the major budgetary retrenchment which it implemented at the end of last decade and which has not been reversed since then as well as its high real GDP growth rates over the last few years.
Raskaasti velkaantuneilta jäsenvaltioilta, joiden velkasuhde on yli 100 prosenttia suhteessa BKThen, velkasuhteen saaminen hyväksyttävälle tasolle vie luonnollisesti paljon kauemmin.
From the information presented in the previous sections of this chapter it can be seen that the budgetary positions of the five Member States, not at present the subject of an excessive deficit decision (Denmark, Ireland, Luxembourg, the Netherlands and Finland) have improved further or remained satisfactory in 1997 and are likely to do so again in 1998.
Belgiassa, Kreikassa ja Italiassa jo saavutetun perusylijäämien tason odotetaan kuitenkin varmistavan, että velkasuhde pienenee tasaisesti.
There is no reason for the Commission to reopen the excessive deficit procedure for any of these five countries.
Näissä olosuhteissa näiden maiden velkasuhde voisi pienentyä alle 60 pro sentin raja-arvon suhteessa BKThen alle 20 vuoden kuluessa (taulukko 4.8).
Greece has made substantial progress in reducing the large imbalances in its public finances since the early 1990s.
Jos Irlannin velkasuhde alittaa viitearvon vuonna 1998, kuten komissiossa ennustetaan, Irlannilta olisi kestänyt vain 11 vuotta alentaa velkasuhteensa vuoden 1987 noin 115 prosentista alle 60 prosenttiin suhteessa BKTrhen vuonna 1998.
It has reduced the government deficit from almost 14% of GDP in 1993 to 4.0% in 1997 and is expected to reach 2.2% in 1998; the high government debt ratio which had been on a strongly rising trend has been stabilised and a first reduction took place in 1997 when the debt ratio fell by 2.9 percentage points to 108.7% of GDP.
Tärkeimmät tekijät, jotka vaikuttivat Irlannin velkasuhteen nopeaan pienentymiseen, olivat huomattavat julkisen talouden säästötoimenpiteet, jotka toteutettiin viime vuosikymmenen lopussa ja joita ei ole sit temmin kumottu, sekä maan nopea BKT:n määrän kasvuvauhti viime vuosina.
However, the budgetary correction already achieved is not considered by the Commission to be sufficient for it to recommend abrogation this year of the excessive deficit decision relating to Greece.
4.4 Jäsenvaltiot, joiden nyt arvioidaan olevan valmiita liiallista alijäämää koskevien päätösten kumoamiseen
For Belgium, Germany, Spain, France, Italy, Austria, Portugal, Sweden and the United Kingdom, which at present are still the subject of an excessive deficit decision, the Commission considers that the excessive deficit has been corrected.
Tämän luvun aiemmissa osissa esitetyistä tiedoista käy ilmi, että niissä viidessä jäsenvaltiossa, joista ei tällä hetkellä ole voimassa liiallista ali jäämää koskevaa päätöstä (Tanska, Irlanti, Luxemburg, Alankomaatja Suomi), julkisen talouden rahoitusasema on kohentunut edelleen tai pysynyt tyydyttävänä vuonna 1997 ja kehityksen odotetaan jatkuvan samanlaisena vuonna 1998.