natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On hearing the report of the Judge-Rapporteur, the Court of First Instance (Second Chamber, Extended Composition) decided to open the oral procedure.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto) päätti esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella aloittaa suullisen käsittelyn.
With the exception of the United Kingdom, which was excused, the parties presented oral argument and replied to the oral questions of the Court of First Instance at the hearing in open court on 30 June 1999.
Asianosaiset ja väliintulijat, paitsi Yhdistynyt kuningaskunta, joka oli ilmoittanut olevansa estynyt saapumaan, esittivät suulliset lausumansa ja vastasivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suullisiin kysymyksiin 30.6.1999 pidetyssä julkisessa istunnossa.
Forms of order sought by the parties
Asianosaisten ja väliintulijöiden vaatimukset
The Free State of Saxony claims that the Court should:
Saksin osavaltio vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— annul Article 2 of the Decision;
— kumoaa komission päätöksen 2 artiklan;
Volkswagen and VW Sachsen claim that the Court should:
Volkswagen ja VW Sachsen vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— annul Article 3 of the Decision in so far as the aids intensity expressed in gross grant equivalent is limited to 22.3% for Mosel II and 20.8% for Chemnitz II;
— kumoaa komission päätöksen 3 artiklan siltä osin, kuin siinä rajoitetaan tuen intensiteetti bruttoavustusekvivalenttina ilmaistuna 22,3 prosenttiin Mosel II:ta varten ja 20,8 prosenttiin Chemnitz II:ta varten;
— annul Article 1 of the Decision in so far as the amount of investment grants declared compatible with the common market is limited to DEM 418.7 million;
— kumoaa komission päätöksen 1 artiklan siltä osin, kuin siinä on määrätty, että yhteismarkkinoille soveltuvien investointiavustusten enimmäismäärä on 418,7 miljoonaa DEM;
61 The Federal Republic of Germany supports the form of order sought by the applicants.
61 Saksan liittotasavalta tukee kantajien vaatimuksia.
The Commission contends in Case T-132/96 that the Court should:
Komissio vaatii asiassa T­132/96, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— dismiss the application as inadmissible and, in the alternative, as unfounded;
— jättää kanteen tutkimatta tai toissijaisesti hylkää sen perusteettomana;
— order the Free State of Saxony to pay the costs.
— velvoittaa Saksin osavaltion korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
The Commission contends in Case T-143/96 that the Court should:
Komissio vaatii asiassa T­143/96, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— hold Volkswagen and VW Sachsen jointly and severally liable for the costs.
— velvoittaa Volkswagenin ja VW Sachsenin yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
The United Kingdom supports the form of order sought by the Commission.
Yhdistynyt kuningaskunta tukee komission vaatimuksia.
At the hearing on 30 June 1999, the applicants in Case T-143/96 asked the Court to hold that the action had become devoid of subjectmatter in so far as it sought the annulment of the first indent of Article 2 of the Decision, declaring investment aid in the form of special depreciation on investment incompatible with the common market, and to apply Article 87(6) of the Rules of Procedure in that respect.
Asian T-143/96 kantajat ovat 30.6.1999 pidetyssä istunnossa vaatineet, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaisi kanteen kohteen hävinneen siltä osin, kuin kanteessa on vaadittu kumottavaksi komission päätöksen 2 artiklan ensimmäinen luetelmakohta, jossa yhteismarkkinoille soveltumattomiksi on katsottu investoinneista tehtävien erityispoistojen muodossa myönnetty tuki, ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin soveltaisi tähän seikkaan työjärjestyksensä 87 artiklan 6 kohtaa.
The Court also took formal notice of the fact that, in the Commission's submission, that request must be interpreted as a partial discontinuance and entail the application of Article 87(5) of the Rules of Procedure.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle on myös ilmoitettu, että komissio pitää tätä pyyntöä kanteen osittaisena peruuttamisena, minkä vuoksi työjärjestyksen 87 artiklan 5 kohtaa olisi sovellettava.
The admissibility of the application in Case T-132/96
Kanteen tutkittavaksi ottaminen asiassa T-132/96
66 In support of its objection of inadmissibility, the Commission argues, first, that a territorial entity such as the Free State of Saxony does not, a priori, have the capacity to bring an action under Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 230 EC) in the context of the State-aid regime, since it is only the Member States which Article 93 of the Treaty envisages as legal persons vis-à-vis the Community.
Komissio vetoaa oikeudenkäyntiväitteessään ensinnäkin siihen, että alueellisella hallintoyksiköllä, jollainen Saksin osavaltio on, ei lähtökohtaisesti ole oikeutta nostaa kannetta EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) nojalla, kun on kyse valtiontukijärjestelmästä, koska perustamissopimuksen 93 artikla kohdistuu pelkästään jäsenvaltioihin, joita siinä pidetään oikeussubjekteina yhteisöön nähden.
The Commission states in particular that Article 92 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 87 EC) refers in paragraph (1), as does Article 93(2), to aid 'granted by a Member State or through State resources'; that the duty of notification in Article 93(3) of the Treaty applies only to the Member State concerned; that only that State is involved in the procedure implemented pursuant to Article 93(2) of the Treaty; that, if the Commission decides that an aid is incompatible with the common market, the obligation to withdraw or amend it falls on the Member State only, and that, where that obligation is not complied with, the action by the Commission under the second subparagraph of Article 93(2) of the Treaty is directed solely against the Member State.
Komissio korostaa muun muassa sitä, että EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) 1 kohdassa sekä 93 artiklan 2 kohdassa puhutaan "jäsenvaltion myöntämästä taikka val­tion varoista myönnetystä tuesta"; että perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa asetettu ilmoittamisvelvollisuus koskee pelkästään asianomaista jäsenvaltiota; että ainoastaan tämä jäsenvaltio on osallisena perustamissopi­muksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisessa menettelyssä; että komission päätettyä, ettei tietty tuki sovellu yhteismarkkinoille, velvollisuus poistaa tuki tai muuttaa sitä kohdistuu yksinomaan tähän jäsenvaltioon, ja että jos tätä velvollisuutta ei noudateta, kanne, jonka komissio nostaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan nojalla, kohdistuu yksinomaan jäsenvaltioon.
In those circumstances, to recognise a territorial entity as having a right of action would call into question the exclusive responsibility of the Member State as regards aid financed through public resources, and could give rise to conflicts of interest between the territorial entity and the Member State concerned, which neither the Commission nor the Community judicature would have power to resolve.
Komissio katsoo näin ollen, että kanneoikeuden antaminen alueelliselle hallin­toyksikölle saattaisi kyseenalaiseksi jäsenvaltion yksinomaisen vastuun valtion varoista rahoitetusta tuesta ja saattaisi aiheuttaa alueellisen hallintoyksikön ja jäsenvaltion välille intressiristiriitoja, joiden ratkaisemiseen komissiolla ja yhteisön tuomioistuinlaitoksella ei ole toimivaltuuksia.
In any event, from the point of view of Community law, the Free State of Saxony and the Federal Republic of Germany are partially identical, and the former cannot be regarded as a different person from the latter without altering the system of remedies established by Article 173 of the Treaty.
Yhteisön oikeuden näkökulmasta Saksin osavaltio ja Saksan liittotasavalta joka tapauksessa samastuvat osittain toisiinsa komission käsityksen mukaan, eikä Saksin osavaltiota voida pitää "toisena henkilönä" kuin Saksan liittotasavaltaa poikkeamatta perustamissopimuksen 173 artiklaan perustuvasta kanneoikeutta koskevasta järjestelmästä.
The Commission adds that if the action were held to be admissible, this would necessarily entail a proliferation of such actions, increase legal uncertainty, endanger the system laid down by Articles 92 and 93 of the Treaty, and thus jeopardise the implementation of the Commission's decisions in the field of State aid.
Komissio toteaa lisäksi, että tämän kanteen tutkittavaksi ottaminen johtaisi väistämättä siihen, että vastaavien kanteiden määrä moninkertaistuisi, että oikeudellinen epävarmuus kasvaisi, että perustamissopimuksen 92 ja 93 artik­lassa luotu järjestelmä tulisi uhanalaiseksi ja että komission valtiontukiasioissa antamien päätösten täytäntöönpano tätä kautta vaarantuisi.
71 The Commission argues, secondly, that the Free State of Saxony has no interest in bringing an action under the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty for the
71 Komissio väittää toiseksi, että Saksin osavaltiolla ei ole asiavaltuutta nostaa kannetta perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan nojalla kahdesta
In the Commission's submission, therefore, the Free State of Saxony cannot be regarded as having an interest in bringing an action which is distinct from that of Germany, which has moreover also brought an action for the annulment of the Decision (Case C­301/96).
Näin ollen ei voida katsoa, että Saksin osa­valtiolla olisi eri asiavaltuus kuin Saksalla, joka puolestaan on myös nostanut komission päätöksen kumoamiseksi kanteen (asia C­301/96).
The fact that the Free State of Saxony has the status of a 'Land' in accordance with the internal constitution of the Federal Republic of Germany is, the Commission submits, of no relevance in Community law.
Komissio toteaa, ettei sillä, että Saksin osavaltio on Saksan liittotasavallan val­tiosäännön mukaan "valtio" (Staat), ole merkitystä yhteisön oikeusjärjestyksen soveltamisen kannalta.
The EC Treaty confers no individual rights on the Länder, save those which may be conferred upon them by Article 198a of the EC Treaty (now, after amendment, Article 263 EC) in the context of the 8 Committee of the Regions.
EY:n perustamissopimuksessa ei anneta mitään erityisiä oikeuksia osavaltioille, lukuun ottamatta 198 a artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 263 artikla) alueiden komitean yhteydessä mahdollisesti annettuja oikeuksia.
Moreover, investment aid in the form of special depreciation granted under the law known as the Fördergebietsgesetz was based solely on a federal law, the Gesetz über Sonderabschreibungen und Abzugsbeträge im Fördergebiet, the application of which, pursuant to Article 87 of the Basic Law, falls to the tax authorities.
Komissio katsoo vielä, että Fördergebietsgesetzin nojalla erityispoistojen muo­dossa myönnetty investointituki perustui ainoastaan Gesetz über Sonderabsch­reibungen und Abzugsbeträge im Fördergebiet ­nimiseen liittovaltion lakiin (tukialueella sovellettavista erityispoistoista ja vähennyksistä annettu laki), jonka täytäntöönpano kuuluu perustuslain 87 §:n mukaan veroviranomaisille.
The Commission submits that the same applies as regards tax allowances for investment (Investitionszulagengesetz, 1993).
Tämä sama koskee investoinneille myönnettäviä veronhuojennuksia (vuoden 1993 Investitionszulagengesetz).
Similarly, the Joint Task Law, on which the investment grants in question were based, was a federal law based on Article 91a of the Basic Law, which in principle entrusted the various Länder with 'the improvement of regional economic structures', but in close cooperation with the Federation (see Case 248/84 Germany ν Commission [1987] ECR 4013, paragraph 2 et seq.), which bore half the expenses.
Myös yhteisestä tehtävästä annettu laki, johon nyt kyseessä olevat investointiavustukset perustuvat, on liittovaltion laki, joka poh­jautuu perustuslain 91a §:ään, jossa osavaltioiden tehtäväksi annetaan "alueel­listen taloudellisten rakenteiden parantaminen", mutta siten, että niiden on
That shows, first, that the action of the Federation continues to be exercised at the stage of the implementation of the joint tasks and, secondly, that the Federation and the Länder have identical interests when it comes to improving regional economic structures.
Perustuslain 85 §:n mukaan liittohallitus voi antaa yleisiä hallinnollisia määräyksiä, antaa ohjeita osavaltion viranomaisille, lähettää virkamiehiään niiden luo tehtäviä hoitamaan ja edellyt­tää raporttien ja asiakirjojen toimittamista itselleen.
In this case, legal protection is ensured by the fact that the Federal Republic of Germany has itself brought an action.
Tässä tapauksessa oikeussuojan saaminen toteutuu, kun Saksan liittotasavalta itse on nostanut kanteen.
Thirdly, the Commission maintains that the Free State of Saxony is neither directly nor individually concerned by the Decision.
Kolmanneksi komissio väittää, ettei komission päätös koske Saksin osavaltiota suoraan eikä erikseen.
It is not directly concerned because, first, it did not at any time participate in the administrative procedure, unlike the other applicants, and, secondly, its obligation to award investment grants is based on a federal law.
Komissio toteaa, ettei sen päätös koske Saksin osavaltiota suoraan, koska osa­valtio ei ole missään vaiheessa ollut osallisena hallinnollisessa menettelyssä, toisin kuin muut kantajat, ja että sen velvollisuus myöntää investointiavustukset perustuu liittovaltion lakiin.
The fact that, under Article 9 of the Joint Task Law, implementation of the outline plan is entrusted to the Länder, with the Federation reimbursing half the expenses, does nothing to alter than assessment.
Se, että yhteisestä tehtävästä annetun lain 9 §:n mukaan puiteohjelman täytäntöönpano kuuluu osavaltioille ja että liittovaltio maksaa puolet menoista, ei vaikuta tähän käsitykseen.
In any event, the Decision concerns not merely investment grants but also other subsidies granted by the Federation.
Joka tapauksessa on niin, ettei komission päätös koske yksinomaan investointiavustuksia, vaan myös muita liittovaltion myöntämiä avustuksia.
It is a single decision, on the whole of the aid, addressed to the Federal Republic of Germany only.
Kyseessä on yksi kaikesta tuesta annettu päätös, joka on osoitettu pelkästään Saksan liittotasavallalle.
Nor, the Commission submits, is the Free State of Saxony individually concerned.
Komission päätös ei myöskään koske Saksin osavaltiota erikseen.
Finally, the Commission argues that the situation in this case is equivalent to that identified by the Court of First Instance in its order in Case T-238/97 Comunidad Autónoma de Cantabria ν Council [1998] ECR II-2271.
Komissio korostaa vielä, että nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa kyseessä oleva tilanne on vastaava kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-238/97, Comunidad Autónoma de Cantabria vastaan neuvosto, 16.6.1998 antamassaan määräyksessä (Kok. 1998, s.
The United Kingdom essentially supports the Commission's arguments.
Yhdistynyt kuningaskunta tukee pääosaa komission väitteistä.
The Free State of Saxony contests the Commission's arguments.
Saksin osavaltio kiistää komission väitteet.
It maintains, essentially, that the Commission encouraged it to bring the action, that the decisions to grant the aid in question fall within its exclusive competence under German law, that that aid was at least partially financed by it, that its representatives took part in the administrative procedure, and that it is in any event directly and individually concerned by the Decision.
Se toteaa muun muassa, että komissio on rohkaissut sitä nostamaan kanteen, että riidanalaisen tuen myöntämisestä tehdyt päätökset kuuluvat Saksan oikeuden mukaan sen yksinomaiseen toimi valtaan, että se on ainakin osittain rahoittanut tuet, että se on osallistunut hallinnolliseen menettelyyn ja että komission päätös koskee sitä joka tapauksessa suoraan ja erikseen.
81 As a preliminary point, it must be observed that, since the Free State of Saxony has legal personality under German law, it may bring an action for annulment under the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty, whereby any natural or legal person may institute proceedings against a decision addressed to that person and against decisions which, although in the form of a regulation or a decision addressed to another person, are of direct and individual concern to the former (Vlaams Gewest, paragraph 28 and case-law cited therein; order in Comunidad Autónoma de Cantabria, cited above, paragraph 43).
81 Aluksi on aiheellista tuoda esiin, että koska Saksin osavaltio on oikeussubjekti Saksan oikeuden mukaan, se voi nostaa kumoamiskanteen perustamissopimuk­sen 173 artiklan neljännen kohdan nojalla, jonka mukaan luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi nostaa kanteen hänelle osoitetusta päätöksestä ja päätök­sestä, joka siitä huolimatta, että se on annettu asetuksena tai toiselle henkilölle osoitettuna päätöksenä, koskee ensin mainittua henkilöä suoraan ja erikseen (ks. em. asia Vlaams Gewest ν. komissio, tuomion 28 kohta oikeuskäytäntö­viittauksineen ja em. asia Comunidad Autónoma de Cantabria ν. neuvosto, määräyksen 43 kohta).
Since the Decision was addressed to the Federal Republic of Germany, it is therefore necessary to ascertain whether it is of direct and individual concern to the Free State of Saxony.
Koska komission päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle, on siis tutkittava, koskeeko se Saksin osavaltiota suoraan ja erikseen.
The purpose of that provision is to ensure that legal protection is also available to a person who, whilst not the person to whom the contested measure is addressed, is in fact affected by it in the same way as is the addressee (Municipality of Differdange, cited above, paragraph 9).
Itse asiassa kyseisen määräyksen tarkoituksena on varmistaa myös sellaisen oikeus­subjektin oikeussuoja, jolle riidanalaista toimenpidettä ei ole osoitettu mutta jota asia kuitenkin koskee vastaavalla tavalla (em. asia Commune de Differdange ym. v. komissio, tuomion 9 kohta).
In this case, the Decision is concerned with aid granted by the Free State of Saxony, partly from its own resources.
Nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa komission päätös koskee Saksin osaval­tion myöntämää tukea sitä osin, kuin tuki on myönnetty sen omista varoista.
It not only affects measures of which the Free State of Saxony is the author, namely the decrees of 1991, 1993, 1994 and
Se ei koske pelkästään toimia, joiden tekijänä Saksin osavaltio on, eli vuosien 1991,
1996, but also prevents it from exercising its autonomous powers as it would wish (see the judgments in Vlaams Gewest, paragraph 29, and Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia, paragraph 31).
1993, 1994 ja 1996 päätöksiä, vaan komission päätöksellä myös estetään Saksin osavaltiota käyttämästä omia toimivaltuuksiaan haluamallaan tavalla (ks. em. asia Vlaams Gewest ν. komissio, tuomion 29 kohta ja em. asia Regione auto­noma Friuli Venezia Giulia v. komissio, tuomion 31 kohta).
As to those powers, paragraphs 2 to 4 of the judgment in Case 248/84 Germany v Commission, cited in paragraph 73 above and relied on by the Commission, show that, in the Federal Republic of Germany, regional aid is as a general rule granted by the various Länder, even though, since an amendment to the Basic Law in 1969, a new Article 91a provides that the Federation is also to contribute to the improvement of regional economic structures.
Edellä mainitussa asiassa Saksa vastaan komissio 14.10.1987 annetusta tuo­miosta, johon komissio on vedonnut, käy nimittäin sen 2—4 kohdasta ilmi, että Saksan liittotasavallassa periaatteessa osavaltiot myöntävät aluetuet, vaikka perustuslakiin vuonna 1969 lisätyn uuden 91a §:n mukaan myös liittovaltio myötävaikuttaa alueellisten taloudellisten rakenteiden parantamiseen.
Under the Joint Task Law adopted on the basis of Article 91a, aid programmes have been established since 1972 in the form of framework plans adopted regularly on a joint basis between the Federation and the Länder.
Tämän 91a §:n nojalla säädetyn yhteisestä tehtävästä annetun lain perusteella on vuo­desta 1972 alkaen säännöllisesti hyväksytty tukiohjelmia liittovaltion ja osaval­tioiden yhdessä hyväksymien puiteohjelmien muodossa.
Aid paid in implementation of those framework plans are financed both by the Federal State and by the Länder.
Näiden puiteohjelmien nojalla maksettavan tuen rahoittavat liittovaltio ja osavaltiot yhdessä.
In parallel with the framework plans adopted pursuant to the Joint Task Law, the Länder may also maintain regional aid programmes for the benefit of undertakings investing within their territory.
Yhteisestä tehtävästä annetun lain nojalla hyväksyttyjen puiteohjelmien ohella osavaltiot voivat myös hyväksyä aluetukiohjelmia niiden alueelle investointeja tekevien yritysten hyväksi.
Furthermore, the Decision has the effect of obliging the Free State of Saxony to initiate the administrative procedure for recovering the aid from recipients, a procedure which it alone has the power to implement at national level.
Komission päätöksestä johtuu myös, että Saksin osavaltio on velvollinen aloit­tamaan tuensaajia kohtaan tuen palauttamiseen tähtäävän hallinnollisen menet­telyn, mihin ainoastaan sillä on toimivalta kansallisella tasolla.
In that respect, formal notice was taken at the hearing, at the Commission's request, of the fact that part of the aid had been repaid to the Free State of Saxony itself.
Suullisessa käsittelyssä komissio on pyytänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta merkitsemään tiedoksi, että Saksin osavaltio oli itse maksanut takaisin osan tuesta.
Contrary to what the Commission maintains, the situation of the Free State of Saxony cannot be compared with that of the Comunidad Autónoma de Cantabria which gave rise to the order in Case T-238/97, cited above, since that regional body claimed to be distinguished individually merely on the basis of the socio economic repercussions of the contested measure in its territory.
Päinvastoin kuin komissio väittää, Saksin osavaltion tilanne ei ole rinnastetta­vissa Comunidad Autónoma de Cantabrian tilanteeseen, joka johti edellä mai­nitussa asiassa Comunidad Autónoma de Cantabria vastaan neuvosto annettuun määräykseen, koska yksilöity asema, johon tämä alueellinen hallintoyksikkö vetosi, perustui ainoastaan riidanalaisen toimenpiteen sen alueeseen kohdistuviin sosiaalis­taloudellisiin vaikutuksiin.
It follows that the Free State of Saxony is individually concerned by the Decision within the meaning of the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty.
Tästä seuraa, että komission päätös koskee Saksin osavaltiota perustamissopi­muksen 173 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla erikseen.
Moreover, even though the Decision was addressed to the Federal Republic of Germany, the national authorities did not exercise any discretion when communicating it to the Free State of Saxony.
Vaikka komission päätös onkin osoitettu Saksan liittotasavalle, sen viranomaiset eivät ole käyttäneet omaa harkintavaltaansa antaessaan sen tiedoksi Saksin osavaltiolle.
91 As for the question whether the interest of the Free State of Saxony in contesting the Decision is subsumed within the interest of the German State (see Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia, paragraph 34), it follows from the above that its position cannot be compared with that of the applicant in the case which gave rise to the judgment in DEFI, cited in paragraph 73 above.
91 Kysymykseen, sisältyykö Saksin osavaltion intressi komission päätöksen riitaut­tamiseen Saksan valtion vastaavaan intressiin vai ei (ks. em. asia Regione auto­noma Friuli Venezia Giulia ν. komissio, tuomion 34 kohta), on vastattava edellä olevasta selviävän, ettei Saksin osavaltion asemaa voida verrata kantajan ase­maan asiassa, joka johti edellä mainitussa asiassa DEFI vastaan komissio annettuun tuomioon.
In that case, the French Government had the power to determine the management and policy of the DEFI Committee and thus also to determine the interests which the DEFI should defend.
Tuossa asiassa Ranskan hallituksella oli toimivaltaa mää­rätä DEFI­komitean hallintoon ja toimintatapoihin liittyvistä asioista ja siten myös määritellä intressit, joita komitean oli puolustettava.