natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The chemical energy released in this reaction is the source of the heat released in the combustion of hydrogen in air.
Tässä reaktiossa muodostuva kemiallinen energia on syy siihen, että vetyä poltettaessa muodostuu lämpöä.
The neutron, discovered by Sir James Chadwick in 1931, is now known to be part of the nucleus.
Nykyään tiedämme, että James Chadwickin vuonna 1931 keksimä neutroni on ytimen osa.
It has the same mass as the proton but no charge and so the mass of a nucleus is determined by the total number of protons and neutrons.
Sillä on sama massa kuin protonilla mutta ei sähköistä varausta. Ytimen massa määräytyy protonien ja neutronien yhteismäärän perusteella.
This is another important number, the mass number signified by the letter A. The neutrons and protons are the building bricks for all elements and using one of each, one neutron and one proton, we can construct the smallest nucleus which could contain both a neutron and a proton.
TEKNINEN LIITE isotooppi kirjaimella A. Neutronit ja protonit ovat kaikkien alkuaineiden osia. Neutronin ja protonin avulla voidaan muodostaa ydin, jossa on yksi neutroni ja yksi protoni.
This is the hydrogen nucleus of mass number 2 which is chemically identical with hydrogen.
Tämä on vedyn ydin, jonka massaluku on 2 ja joka kemiallisesti vastaa vetyä.
This type of nucleus is called an isotope and this particular isotope of hydrogen is deuterium.
Tällaista ydintä nimitetään isotoopiksi, ja tämä vedyn erityinen isotooppi on nimeltään deuterium.
Water made from this type of hydrogen atom, double the mass of the smallest hydrogen atom, is heavy water, which actually has a higher density than ordinary water.
Tällaisesta vetyatomista muodostuva vesi —jonka massa on kaksinkertainen vetyatomiin verrattuna — on raskasta vettä, jonka tiheys on suurempi kuin vedellä yleensä.
We can construct a nucleus which is heavier still by adding one more neutron.
Lisäämällä neutroni voidaan muodostaa ydin, joka on vieläkin raskaampi.
TECHNICAL SUPPLEMENT
Vedyn kolme isotooppia
The various isotopes of an element are distinguished by their mass number and so we can refer to the three hydrogen isotopes as hydrogen-1, hydrogen-2 (deuterium) and hydrogen-3 (tritium).
Vety 3:ssa "atomien rakennusprosessi" on edennyt liian pitkälle; rakenteessa on liikaa osia.
In the case of hydrogen-3 the "atomic construction process" has gone too far and there are too many bricks in the structure; this isotope of hydrogen has too many neutrons and so it is unstable.
Tässä vetyisotoopissa on liian paljon neutroneja, ja se on sen vuoksi epästabiili.
This instability of the nucleus is the clue to radioactivity.
Ytimen epästabiilisuus on radioaktiivisuuden avain.
The nucleus of the unstable tritium must change sooner or later and the most effective change occurs if one of the two neutrons emits an electron and is converted to a proton.
Epästabiilin tritiumin ytimen on muututtava ennemmin tai myöhemmin stabiilisuuden saavuttamiseksi.
The electron escapes from the nucleus at a high speed and can be detected as a beta particle.
Tehokkain muutos seuraa siitä, että toinen kahdesta neutronista lähettää elektronin ja muuttuu protoniksi.
The emission of α beta particle.
Elektroni poistuu ytimestä suurella nopeudella, ja se voidaan havaita beetahiukkasena.
radioactive decay photon gamma ray
Beetahiukkasen lähettäminen radioaktiivinen hajoaminen fotoni gammasäteily
This is the process which was discovered by Henri Becquerel in 1896 and is radioactive decay.
Henri Becquerel keksi radioaktiivisen hajoamisen vuonna 1896.
The process liberates energy and so it may be accompanied by a burst of electromagnetic radiation and it also leaves behind a new element, in this case helium.
Prosessissa vapautuu energiaa, ja se voi sen vuoksi aiheuttaa sähkömagneettista säteilyä. Lisäksi syntyy uutta alkuainetta, tässä tapauksessa heliumia.
The burst of energy is the photon or gamma ray, which is a penetrating form of electromagnetic radiation.
Energiapurkaus on yhtä kuin fotoni. Kyseessä on gammasäteily, joka on sähkömagneettisen säteilyn läpäisykykyinen muoto.
elements
alkuaine
The idea that elements are unstable if they have too many neutrons applies to very big elements such as uranium.
Myös hyvin raskaat alkuaineet ovat epästabiileja.
This is the element with Ζ = 92, and it has an isotope with 143 neutrons which is uranium-235.
Tämä koskee esimerkiksi luonnonuraania.
This is unstable but does not emit a beta particle since it can lose two neutrons by the emission of an alpha particle containing 2 neutrons and 2 protons.
Se on alkuaine, jonka järjestysluku (Z) on 92 ja sillä on isotooppi, jolla on 143 neutronia (uraani 235).
This is the nucleus of helium which will eventually gather the necessary electrons and become recognisable as an atom of helium, the isotope helium-4.
Sen ydin on epästabiili, mutta se ei lähetä beetahiukkasia, koska se voi menettää kaksi neutronia lähettämällä alfahiukkasen, joka sisältää kaksi neutronia ja kaksi protonia.
The alpha particle is also emitted at speed and these two high speed particles are usually sufficiently energetic to become ionizing radiation.
Tällöin kyseessä on heliumydin, joka kerää tarvittavat elektronit ja saa
The disintegration oj radium-226.
TEKNINEN LIITE heliumatomin (helium 4 -isotoopin) rakenteen.
In 1903 Sir Ernest Rutherford discovered the radioactive decay of uranium and found it to be the start of a series of radioactive elements which accounted for the radiation emitted from uranium ores such as pitchblende.
Vuonna 1903 Ernest Rutherford keksi uraanin radioaktiivisen hajoamisen ja havaitsi, että se muodostaa lähtökohdan radioaktiivisten alkuaineiden ketjulle. Siitä johtuu suuri osa uraanimalmien (esim. uraniitin) lähettämästä säteilystä.
Radium, which had already been separated in 1898 by Pierre Curie and Marie (Sklodowska) Curie, was found to be a member of this decay series.
Radium, jonka Pierre ja Marie Curie erottivat vuonna 1898, osoittautui osaksi tätä hajoamisketjua.
The whole series makes an important contribution to the natural radioactivity of the earth.
Koko ketju vaikuttaa merkittävästi maaperän luonnolliseen radioaktiivisuuteen.
fission process nuclides chain reaction
Radium 226:n halkeaminen ydinhalkeaminen nuklidit ketjureaktio
In 1934 Frédéric Joliot and Irene Curie conducted experiments using a beam of neutrons and created artificial radioactivity.
Vuonna 1934 Frédéric Joliot ja Irène Curie tekivät kokeiluja, joissa neutronisäteen avulla tuotettiin keinotekoista radioaktiivisuutta.
Aluminium was found to absorb a neutron and convert or transform to phosphorus-32.
Tällöin todettiin, että neutroni absorboituu alumiiniin ja muuttuu fosfori 32:ksi.
In 1939 the neutron beams were tried on uranium by Hans von Halban , Frédéric Joliot and Lew Kowarski and the nucleus disintegrated.
Vuonna 1939 Hans von Halban, Frédéric Joliot ja Lew Kowarski toteuttivat kokeita, joissa uraania pommitettiin neutroneilla. Ydin halkesi.
Thus, the famous fission process was discovered.
Oli keksitty ns. ydinhalkeaminen (fissio).
We now know that the neutron-assisted disintegration of uranium-235 is actually a splitting of the nucleus into two fragments each of which is a lighter element or nuclide, for example, krypton-89 and barium-144.
Kuten nykyään tiedämme, neutroneilla tuetussa uraani 235:n halkeamisessa on kyse ytimen hajoamisesta kahteen osaan, joista kukin on kevyempi alkuaine eli nuklidi, esim. krypton 89 ja barium 144.
The fission reaction starts with an element which has too many neutrons and it is no surprise to find that several neutrons are ejected in addition to the two nuclides.
Fissio alkaa alkuaineesta, jossa on liikaa neutroneita. Kahden uuden nuklidin lisäksi vapautuu myös useita neutroneja.
The enormous amount of energy or heat released in this reaction comes from the nucleus.
Tässä reaktiossa vapautuva suuri energia- ja lämpömäärä tulee ytimestä.
If one of these neutrons is absorbed by another uranium-235 nucleus it is possible for the process to continue as a chain reaction.
Kun jokin toinen uraani 235 -ydin absorboi jonkin näistä neutroneista, prosessi voi jatkua ketjureaktiona.
This is the key to the operation of a nuclear reactor.
Tämä on perusta ydinreaktorin toiminnalle.
Most of these fission fragments are radioactive and are the waste products or ashes produced by consuming uranium in a reactor.
Suurin osa näistä fissiotuotteista on radioaktiivisia, ja ne ovat uraanin polttamisesta johtuvia jätteitä tai tuhkaa.
The first manmade nuclear reactor was operated by Enrico Fermi in 1942 but it was not the first on earth.
Enrico Fermi rakensi ja otti käyttöön ensimmäisen ihmisten valmistaman ydinreaktorin vuonna 1942.
The first nuclear reactor occurred spontaneously in an African uranium deposit about 1,700 million years ago; it is possible to show that the deposit now contains a lower fraction of uranium-235 than is normal on earth.
Kyseessä ei kuitenkaan ollut maapallon ensimmäinen ydinreaktori. Ensimmäinen ydinreaktori toimi spontaanisti afrikkalaisessa uraaniesiintymässä noin 1700 miljoonaa vuotta sitten.
A nuclear reactor.
TEKNINEN LIITE
Another nuclear reaction which also produces a lot of energy can occur if two nuclides can be made to fuse together.
Toinen ydinreaktio, jossa myös syntyy suuri määrä energiaa, on kahdennuklidin yhdistyminen.
This is a fusion reaction which is known to be the source of the energy liberated from the sun.
Siinä on kyseessä fuusioreaktio, jonka tiedetään olevan auringosta vapautuvan energian lähde.
It is very difficult to create the temperatures in the sun which are necessary for this process to start and so a commercial fusion reactor has not yet been developed.
Koska on erittäin vaikeaa luoda tätä prosessia varten tarvittava lämpötila, ei ole vielä voitu kehittää kaupallista fuusioreaktoria.
Both the fission and the fusion processes have been used in the atomic bomb.
Sekä fissio­ että fuusioprosessia käytetään ydinaseissa.
The detonations of these bombs spread radioactive debris around the world.
Pommin räjäyttämisessä radioaktiiviset aineet leviävät laajalle alueelle.
TECHNICAL SUPPLEMENT reactor is responsible for very much smaller releases in the form of radioactive waste but there have been several accidental releases of radioactivity which are wellknown events in nuclear energy history.
Suurempia määriä on vapautunut vahingossa ydinvoimalaonnettomuuksissa, jotka ovat hyvin tunnettuja.
NON-IONIZING RADIATION
LUKU
The International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection
Kansainvälinen ionisoimattoman säteilyn säteilysuojelutoimikunta. ICNIRP
Our human senses respond to heat, to light and to sound.
Ihmisaistit reagoivat lämpöön, valoon ja ääniin.
Sound is transmitted through the air as a mechanical vibration but heat and visible light are conveyed to us as electromagnetic radiation.
Äänet kulkevat ilmassa mekaanisina värähtelyinä, kun taas lämpöjä näkyvä valo kulkevat sähkömagneettisena säteilynä.
This is an oscillating wave which radiates energy and possesses both electric and magnetic fields.
Kyseessä on aaltoliike, joka säteilee energiaa ja joka koostuu sekä sähkö- että magneettikentistä.
Energy is transmitted in packets called photons which carry an amount of energy linked to the frequency of the oscillation.
Energia säteilee pieninä paketteina, joita nimitetään fotoneiksi. Niiden kuljettama energiamäärä riippuu värähtelytaajuudesta.
For example, high frequency carries high energy packets.
Korkeilla taajuuksilla fotonien energia on suuri.
The photons of visible light do not possess sufficient energy to cause ionization because the frequency of visible light is too low.
Näkyvän valon fotonien energia ei riitä ionisaatioon, koska näkyvän valon taajuus on liian alhainen.
There are many other forms of radiant energy which do not cause ionization and with sensitive equipment it is even possible to detect the electromagnetic waves emitted from the human body.
On monia muita säteilymuotoja, jotka eivät aiheuta ionisaatiota. Herkän laitteen avulla voidaan mitata jopa ihmiskehon lähettämät sähkömagneettiset aallot.
Most non-ionizing radiation is harmless although some is known to bring beneficial effects and some can be harmful.
Vaikka ionisoimaton säteily ei aiheuta ionisaatiota, se voi olla terveydelle haitallista.
For example, the unpleasant and sometimes dangerous consequences of sunburn are well known.
Esimerkiksi auringossa palamisen epämiellyttävät ja jopa vaaralliset seuraukset ovat hyvin tunnettuja.
The International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection (ICNIRP) provides guidelines for protection against the potentially harmful kinds of non-ionizing radiation.
Kansainvälinen ionisoimattoman säteilyn säteilysuojelutoimikunta (ICNIRP) on antanut ohjeita suojautumiseksi ionisoimattoman säteilyn potentiaalisesti vahingollisilta muodoilta.
Recommendations have been made about static electric and magnetic fields and about mechanical radiation such as ultrasound.
Suosituksia on annettu myös staattisista sähkö- ja magneettikentistä sekä mekaanisesta värähtelystä kuten ultraäänestä.
electric magnetic fields ultrasound
sähkökentät magneettikentät ultraääni
Sources and properties of non-ionizing radiation photobiolo gical
On kuitenkin huomattava, että tämä säteily on helposti huomattavissa ja sitä voidaan käyttää mallina, jonka avulla voimme helpommin ymmärtää ionisoivan säteilyn ilmiötä.
This makes up about 5% of the solar radiation (sun's rays) which falls on the earth's atmosphere.
Tämä näkymätön säteily vastaa noin 5 %:a maanpinnalla havaittavista auringonsäteistä.
It is invisible but it is essential for humans to receive some ultraviolet radiation in order to make vitamin D' by means of a photobiological reaction.
Ihmisen iho tarvitsee tietyn määrän ultraviolettisäteilyä voidakseen valmistaa fotobiologisen reaktion avulla D-vitamiinia.
Over-exposure to ultraviolet radiation is the cause of sunburn and high exposures can cause skin cancer so protection is important.
Liian suuri altistuminen UV-säteille aiheuttaa palamisen ja voi myös aiheuttaa ihosyöpää.
The UVB band, between 280 nm and 315 nm, is responsible for the more common non-melanoma skin cancers.
Muihin usein esiintyviin ihosyöpäsairauksiin vaikuttaa UVB-säteily, jonka aallonpituus on 280-315 nm.
Fortunately the atmosphere greatly reduces the ultraviolet radiation intensity but the protection depends on latitude, time of day, time of year, altitude, cloud cover and air pollution.
Ultraviolettisäteily vaimenee onneksi ilmakehässä, mutta suojavaikutus vaihtelee kuitenkin maantieteellisen sijainnin, päivän- ja vuodenajan, korkeuden, pilvipeitteen ja ilmansaasteiden mukaan.
Some fluorescent lamps emit ultraviolet radiation and it is possible to receive dangerous amounts from excessive tanning on a sun bed and from welding arcs.
Myös jotkin loistelamput lähettävät ultraviolettisäteilyä. Samoin solariumista tai hitsauslaitteista saatava liika säteily voi olla vaarallista.
infrared radiation
TEKNINEN LIITE infrapunasäteily
About half of the solar radiation falling on earth is infrared and this too is reduced by the atmosphere.
Noin puolet maanpinnalle tulevasta auringonvalosta on infrapunavaloa, ja myös tämä säteily vaimenee ilmakehässä.
Although it is invisible we can readily feel the heat which it conveys to the skin.
Vaikka säteily on näkymätöntä, voimme tuntea sen aiheuttaman lämmön.
The feeling of warmth from a fire is also carried by infrared radiation.
Myös tulen lämpö kantautuu infrapunasäteilyn avulla.
Over-exposure to infrared radiation is the cause of the burns which everyone has experienced by being too close to a fire.
Liiallinen altistuminen infrapunasäteilylle aiheuttaa palovammoja — monikin on varmasti kokenut, miltä tuntuu joutua liian lähelle tulta.
A piece of bread is an infrared radiation detector - the blackening of the toast is an indication of the absorbtion of radiation energy in the bread.
Infrapunasäteilyn osoittamiseksi säteilymittarina voidaan käyttää leipäpalaa: paahtoleivän tummeneminen osoittaa säteilyenergian absorboitumisen leipään.
(3) VISIBLE LIGHT.
3) NÄKYVÄ VALO.
This makes up 45% of the solar radiation falling on the earth's atmosphere.
Näkyvä valo vastaa noin 45 %:a maanpinnalla havaittavasta auringonsäteilystä.
Visible light, especially blue, can cause dazzling when concentrated by the lens of the eye onto the retina.
Näkyvä valo — ennen kaikkea sininen valo — voi aiheuttaa sokaistumisen, jos sitä silmälinssin kautta keskittyy verkkokalvolle.
Fortunately the lens of the eye does not allow short wavelength ultraviolet and infrared radiation to reach the retina.
Onneksi linssi estää lyhytaaltoisen ultraviolettija infrapunasäteilyn pääsemisen verkkokalvolle.
These are powerful sources of radiation which emit visible light and infrared radiation.
Lasersäteily on yksitaajuista ja yhdensuuntaista säteilyä.
The radiation can be very highly concentrated and cause damaging heating effects.
Säteily voi olla erittäin voimakkaasti keskittynyttä ja aiheuttaa vahingollisia lämpövaikutuksia.
Pulsed lasers are dangerous to the eye since they may flash too quickly for the eye to protect itself by blinking.
Pulssitetut laserit voivat olla vahingollisia silmille, koska ne voivat toimia siten, että silmän sulkeutumisrefleksi ei ehdi suojata silmää vaurioitumiselta.
(5) RADIO WAVES.
5) RADIOAALLOT JA PIENTAAJUISET KENTÄT.
The wavelength is longer than infrared radiation.
Radioaaltojen aallonpituus on suurempi kuin infrapunasäteilyssä.
This is the radiation which transmits radio and television signals to household receiving sets.
Tämä säteily kuljettaa radio- ja televisiosignaalit vastaanottimiin.
Microwaves, which are a type of radio wave, are capable of reacting with tissue to generate heat at depth.
Mikroaallot— radioaaltojen yksi laji — voivat reagoida kudosten kanssa ja aiheuttaa kuumentumista syvällä kudoksissa.
This property is used in the microwave cooker and has been used at low intensity to stimulate bone growth in a fracture.
Tätä ominaisuutta hyödynnetään esimerkiksi mikroaaltouunissa. Tutkat ja matkapuhelimet käyttävät samoja aaltoja.
Microwave transmission links and radar use these same waves and all can burn human tissue if it is exposed to high intensities; a limit of about 0.4 watt per kilogram is recommended.
Pientaajuisia sähkö-ja magneettikenttiä syntyy kuvaruuduissa ja kaikissa laitteissa, joissa taajuusalue on 50-60 hertziä.
Radio waves are also emitted from visual display units, cellular telephones and from all kinds of 50 or 60 Hz appliances such as power transmission lines as well as electric blankets.
Näitä ovat esimerkiksi sähköjohdot ja lämmittävät peitteet.
Static electric fields up to 20 kV per metre are generated in thunderstorms and electrical power transmission lines at 50 or 60 hertz, symbol Hz, can produce fields up to 10 kV per metre.
Ukkosen aikana syntyy jopa 20 kV/m:n staattisia sähkökenttiä, ja korkeajännitteiset sähköjohdot voivat muodostaa jopa 10 kV/m kenttiä.
This will produce an electrical current through the body which can be perceived by the person exposed.
Jos näiden kenttien aiheuttama virta kulkee kehon läpi, altistunut ihminen voi aistia sen.
This is a form of mechanical energy transmitted as waves through air, water or tissue.
Ultraääni on mekaanisen energian muoto, joka kulkee aaltoina ilmassa, vedessä ja kudoksissa.
At certain frequencies and at high power, bubbles are released in liquids causing a biological effect which must be avoided in all human exposures to ultrasound.
Tietyissä taajuuksissa ja korkeamman energian vallitessa nesteissä vapautuu kuplia. Tämä saa aikaan biologisen vaikutuksen, jota kaikessa ihmisten altistumisessa ultraäänille on vältettävä.
Ultrasound is used medically for making images of organs, for the detection of blood flow, and it is used in some treatments.
Ultraääntä käytetään lääketieteessä kuvan saamiseksi elimistä, verenkulun osoittamiseksi sekä tietyissä hoidossa.
It is widely applied for non-destructive testing in industry.
Teollisuudessa ultraääniä käytetään koestukseen.
Protection against non-ionizing radiation
Suojautuminen ionisoimattomalta säteilyltä
The methods of protecting people against the damaging effects of non­ionizing radiation offer examples which are useful as an introduction to radiation protection.
Ihmisten suojelemisesta ionisoimattomalta säteilyltä voidaan antaa esimerkkejä, jotka sopivat hyvin säteilysuoja-aiheen esittelyyn.
Our eyes cannot detect ultraviolet radiation and so we may not be aware of dangerous exposure and have to rely on the accompanying visible light to warn us when to take precautions.
Koska emme näe ultraviolettisäteilyä, emme aina voi arvioida vaarallista altistumista. Tällöin suojatoimenpiteiden tarpeellisuus on arvioitava ultraviolettisäteilyn mukana kulkevan näkyvän valon perusteella.
Protection is achieved by taking shelter, by wearing protective clothing including broad brim hats, and by limiting the duration of exposure.
Ultraviolettisäteilyltä voi suojautua pysymällä varjossa, pitämällä suojaavia vaatteita ja päähineitä sekä rajoittamalla altistumisaikaa.
We are advised to use sun tanning oils compounded to absorb a proportion of the ultraviolet radiation.
On suositeltavaa käyttää auringonsuojavoidetta, joka absorboi osan ultraviolettisäteilystä.
Our natural senses can detect an excess of infra­red.
Voimme huomata liian voimakkaan infrapunasäteilyn aistiemme avulla.
We can take shelter, or wear protective clothing and goggles.
Tällöin voimme hakeutua suojan taakse tai pitää suojaavia vaatteita ja laseja.
We can also move away from the heat source so that the intensity is reduced as the radiation spreads over a greater area.
Voimme myös siirtyä kauemmaksi lämmön lähteestä, jolloin säteily jakautuu suuremmalle alueelle ja sen voimakkuus pienenee.
Our natural senses respond to visible light although unexpected lights can dazzle the eye.
Aistimme reagoivat näkyvään valoon. Odottamaton kirkas valo voi sokaista silmiä.
The blink reflex takes about 1/5 second to work.
Silmän sulkeutumisrefleksi tarvitsee 1/5 sekunnin ajan toimiakseen.
(4) LASER, radio and microwave, ultrasound.
4) LASER, radio­ja mikroaallot, ultraääni.
Control is best achieved by careful design of the appliance, which must meet standards such as power limits, and by the use of special warning labels.
Sopivin suojatoimenpide on laitteiden suunnittelu huolellisesti ja määräysten mukaisesti. Esimerkiksi niiden tehoa on rajoitettava ja niissä on oltavat tarkoituksenmukaiset merkinnät.
The equipment must be properly used so operator training is essential.
On myös tärkeää, että laitteita käytetään tarkoituksenmukaisesti ja että käyttöhenkilökunta saa riittävän koulutuksen.
of the properties of
TEKNINEN LIITE
The table below is a summary non-ionizing radiations.
Yleiskuva ionisoimattoman säteilyn ominaisuuksista
The properties of non-ionizing radiation compared to ionizing radiation.
Ionisoimattoman säteilyn ominaisuudet (verrattuna ionisoivaan säteilyyn)
ELECTROMAGNETIC WAVELENGTH
BIOLOGISET VAIKUTUKSET
BIOLOGICAL EFFECT
SÄHKÖMAGNEET­TINEN SÄTEILY
Photons are energetic and cause ionization
Fotonit aiheuttavat ionisaation
Photobiological effects include sunburn and skin cancer if badly burned.
Fotobiologiset vaikutukset, mm. ihon palaminen auringossa ja pahimmissa tapauksissa ihosyöpä
Electric shock if badly-earthed metal is touched.
Virran aiheuttamat palovammat
Much greater than 10,000 km.
Huomattavasti suuremmat kuin 10 000 km
Burn due to skin currents.
MEKAANISET Ultraääni
MECHANICAL Ultrasound
Mekaaniset aallot
Mechanical waves.
Lämpeneminen.
Heating, high power may cause dangerous bubbles (cavitation).
Korkeat annokset voivat aiheuttaa palovammoja
RADIOACTIVITY AND IONIZING RADIATION
RADIOAKTIIVISUUS JA IONISOIVA SÄTEILY
Radioactive decay activity becquerel
Radioaktiimnen hajoaminen aktiivisuus becquerel
We can estimate or measure fairly accurately how many atoms of a radioactive substance have decayed in a period of time.
Voimme arvioida tai mitata varsin tarkkaan sen, miten paljon tietyn radioaktiivisen aineen atomeita hajoaa tietyn ajan kuluessa.
This quantity is the activity of the particular radionuclide.
Tämä määrä on tietyn radionuklidierän aktiivisuus.
The unit is the becquerel, one disintegration per second, symbol Bq.
Aktiivisuuden mittayksikkö on becquerel (Bq), joka ilmoittaa ydinmuutosten määrän sekunnissa.