natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nevertheless, the formal requirements for effective compliance with the principle of collegiality vary according to the nature and legal effects of the acts adopted by that institution.
Saksan hallitus on esittänyt kolme oikeudenkäyntiväitettä, joista ensimmäinen koskee kollegisen päätöksenteon periaatteen loukkaamista perustellun lausunnon antamisen ja
The German Government has put forward three pleas of inadmissibility alleging, first, breach of the principle of collegiality as regards the issuance of the reasoned opinion and the commencement of proceedings, second, a change in the subject-matter of the dispute and, lastly,
On kuitenkin huomattava, että ne muodolliset edellytykset, joiden täyttyessä kollegisen päätöksenteon periaatetta voidaan katsoa tehokkaasti noudatetun, vaihtelevat kyseisen toimielimen tekemien päätösten luonteen ja oikeusvaikutusten mukaan.
reasoned opinion, and approved, on 13 December 1994, the proposal to bring the present action.
lausunnon ja sen hyväksyessä 13.12.1994 esityksen esillä olevan kanteen nostamisesta.
reasoned opinion. The purpose of that prelitigation procedure provided for by Article 169 of the Treaty is to enable the Member State to comply of its own accord with the requirements of the Treaty or, if appropriate, to justify its position.
Näin ollen on todettava komission noudattaneen kollegisen päätöksenteon periaatetta koskevia sääntöjä antaessaan perustellun lausunnon Saksan liittotasavallalle ja nostaessaan esillä olevan kanteen.
In those circumstances, it must be held that the Commission complied with the rules relating to the principle of collegiality when it issued the reasoned opinion with regard to the Federal Republic of Germany and brought the present action.
Perustellun lausunnon antamisen osalta on todettava, ett·; kyseessä on alustava menettely, joka ei synnytä lausunnon saajaa sitovia oikeusvaikutuksia. Tämän perustamissopimuksen 16' artiklan mukaisen oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on antaa jäsenvaltiolle mahdollisuus vapaaehtoisesti noudattaa perustamissopimuksen velvoitteita tai tarvittaessa perustella kantansa.
Consequently the plea of inadmissibility alleging breach of the principle of collegiate responsibility must be dismissed as unfounded.
Tämän vuoksi kollegisen päätöksenteon periaatteen rikkomista koskeva oikeudenkäyntiväite on hylättävä perusteettomana.
Change in the subject-matter of the dispute
Oikeudenkäynnin kohteen muuttaminen
If that attempt at settlement is unsuccessful, the function of the reasoned opinion is to define the subject-matter of the dispute.
Saksan hallitus väittää, ettei kannetta voida ottaa tutkittavaksi siltä osin kuin kanteen sisällön ja virallisen huomautuksen välillä on eroja.
The Commission is not, however, empowered to determine conclusively, by reasoned opinions formulated pursuant to Article 169, the rights and duties of a Member State or to afford that State guarantees concerning the compatibility of a given line of conduct with the Treaty.
Komissiolla ei sitä vastoin ole valtaa määritellä lopullisesti 169 artiklan nojalla annettujen perusteltujen lausuntojen avulla jäsenvaltion oikeuksia ja velvollisuuksia taikka antaa jäsenvaltiolle takeita tietyn toiminnan yhteensoveltuvuudesta yhteisön oikeuden kanssa.
According to the system embodied in Articles 169 to 171 of the Treaty, the rights and duties of Member States may be determined and their conduct appraised only by a judgment of the Court.
Perustamissopimuksen 169—171 artiklan mukaisessajärjestelmässä jäsenvaltioiden oikeudet ja velvollisuudet voidaan määrittää ja niiden toimintaa arvostella ainoastaan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa.
The reasoned opinion therefore has legal effect only in relation to the commencement of proceedings before the Court so that where a Member State does not comply with that opinion within the period allowed, the Commission has the right, but not the duty, to commence proceedings before the Court.
Se, että komissio ei enää vedonnut siihen, että merkittävä osa pääomayhtiöistä ei ollut noudattanut julkistamisvelvollisuutta, vaan esitti yksityiskohtaisemmin ne asianmukaisten seuraamusten säätämistarvetta koskevat moitteensa, jotka se oli jo yleisemmin tuonut esille virallisessa huomautuksessaan, oli ainoastaan kanteen kohteen rajaamista.
The fact that the Commission did not persist in the complaints based on the fact that a large proportion of companies limited by shares were failing to comply with the disclosure requirements, whilst it detailed the complaints based on the need to provide appropriate sanctions, which it had already set out more generally in the letter of formal notice, merely limited the subject-matter of the action.
Perustellulla lausunnolla on siten vain asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saattamista koskevia oikeusvaikutuksia; toisaalta, ellei kyseinen jäsenvaltio noudata lausuntoa asetetussa määräajassa, komissio voi, mutta sen ei ole pakko, saattaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
It follows that the second plea of inadmissibility must also be dismissed as unfounded.
Tämän vuoksi myös toinen oikeudenkäyntiväite on hylättävä perusteettomana.
The decision to commence proceedings before the Court, whilst it constitutes an indispensable step for the purpose of enabling the Court to give judgment on the alleged failure to fulfil obligations by way of a binding decision, nevertheless does not per se alter the legal position in question.
Yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saattamista koskevan päätöksen osalta on todettava, että vaikka kyseessä onkin välttämätön toimenpide, jotta kyseinen tuomioistuin voisi sitovalla päätöksellä ottaa kantaa väitettyyn jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämiseen, sillä ei kuitenkaan sellaisenaan muuteta kiistanalaista oikeustilaa.
In the submission of the German Government, the Commission was not entitled to question the conformity with Community law of the German provisions concerning the requirement to disclose annual accounts by basing itself on unverified figures relating to the level of compliance with that requirement on the part of undertakings.
Saksan hallituksen mukaan komissio ei voinut asettaa kyseenalaiseksi tilinpäätösten julkistamisvelvollisuutta koskevien Saksan lain säännösten yhteensoveltuvuutta yhteisön oikeuden kanssa nojautumalla vahvistamattomiin lukuihin siitä, missä määrin yritykset ovat noudattaneet kyseistä velvollisuutta.
Both the Commission's decision to issue a reasoned opinion and its decision to bring an action for a declaration of failure to fulfil obligations must be the subject of collective deliberation by the college of Commissioners.
Komission päätökset antaa perusteltu lausuntoja nostaa kanne jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä on tehtävä yhdessä kollegisesti.
The information on which those decisions are based must therefore be available to the members of the college.
Niiden seikkojen, joihin nämä päätökset perustuvat, on siten oltava kollegion jäsenten käytettävissä.
It is not, however, necessary for the college itself formally to decide on the wording of the acts which give effect to those decisions and put them in final form.
Sitä vastoin ei ole välttämätöntä, että kollegio itse päättää niiden asiakirjojen muotoilusta, jotka vahvistavat sen päätökset.
In this case it is not disputed that the members of the college had available to them all the information they considered would assist them for the purposes of adopting the decision when the college decided, on 31 July 1991, to issue the
Komissio ei enää kannevaiheessa vedonnut siihen, että merkittävä osa pääomayhtiöistä ei noudattanut julkistamisvelvollisuutta.
At the stage of the proceedings before the Court, the Commission did not persist in its complaint to the effect that a large proportion of companies limited by shares were failing to comply with the disclosure requirements. The third plea of inadmissibility therefore refers to an
Kolmas oikeudenkäyntiväite koskeesitenoikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä esitettyä väitettä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä, joka ei ole esillä olevan oikeudenkäynnin kohteena, joten kyseinen oikeudenkäyntiväite on hylättävä.
alleged failure at the prelitigation stage which does not form part of the subject-matter of this action, and must thus be dismissed.
Tässä tapauksessa on selvää, että kaikki kollegion jäsenten päätöksenteon kannalta hyödyllisinä pitämät seikat olivat jäsenten käytettävissä kollegion päättäessä 31.7.1991 antaa perustellun
In that connection, it is sufficient to note that the Court held in Case C-97/96 Daihatsu Deutschland [1997] ECR1-6843, at paragraphs 14 and 15, that the legislative lacuna left by the First Directive was filled by the Fourth Directive.
Tältä osin on riittävää todeta yhteisöjen tuomioistuimen katsoneen asiassa C-97/96, Daihatsu Deutschland, 4.12.1997 antamassaan tuomiossa, että ensimmäisessä direktiivissä jätetty lainsäädännöllinen aukko täytettiin neljännellä direktiivillä.
The Commission claims that an examination of the provisions existing in German law shows clearly that although disclosure of the annual accounts of compames limited by shares is governed by Paragraph 325 et seq. of the Handelsgesetzbuch (German Commercial Code, hereinafter 'the HGB'), the German legislature has not created any effective legal means of imposing the disclosure requirement.
Komissio huomauttaa, että voimassa olevien Saksan lain säännösten tutkiminen osoittaa selvästi, että vaikka pääomayhtiöiden tilinpäätösten julkistamisvelvollisuudesta säädetään Handelsgesetzbuchin (jäljempänä HGB) 325 §:ssä ja sitä seuraavissa pykälissä, Saksan lainsäädäntö ei tarjoa tehokkaita oikeudellisia keinoja julkistamisvelvollisuuden noudattamisen varmistamiseksi.
Paragraph 335, first sentence, point 6, of the HGB provides for the imposition of periodic penalty payments where the members of the body authorised to
HGB:n 335 §:n ensimmäisen virkkeen 6 kohdassa kyllä säädetään sakoista niitä tapauksia varten, joissa sellainen pääomayhtiön toimielimen jäsen, jolla on oikeus edustaa yhtiötä, laiminlyö julkistamisvelvollisuuden, mutta kyseisissä rekisteriasioissa toimivaltainen tuomioistuin ei voi viran puolesta määrätä tällaista sakkoa.
In Daihatsu Deutschland, cited above, the Court ruled that Article 6 of the First Directive was to be interpreted as precluding the legislation of a Member State from restricting to members or creditors of the company, the central works council or the company's works council the right to apply for imposition of the penalty provided for by the law of that Member State in the event of failure by a company to fulfil the obligations regarding disclosure of annual accounts laid down by the First Directive.
Edellä mainitussa asiassa Daihatsu Deutschland annetussa tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että ensimmäisen direktiivin 6 artiklaa on tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan ainoastaan osakkaat, velkojat tai useamman yrityksen yhteinen yritysneuvosto taikka yhtiön yritysneuvosto voivat vaatia tässä kansallisessa lainsäädännössä säädetyn seuraamuksen määräämistä, kun yhtiö ei ole noudattanut ensimmäisessä direktiivissä tarkoitettua tilinpäätöksen julkistamisvelvollisuutta.
Advocate General G Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 5 June 1997.
Julkisasiamies G. Cosmas on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 5 päivänä kesäkuuta 1997.
(1) Dismiss the action brought by the Commission;
1) hylkää komission esittämän kanteen;
(2) Order the Commission to pay the costs.
2) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Approximation of laws
— Sekaannusvaara
29 September 1998 of confusion — Similarity of goods or services)
— Tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuus
Preliminary ruling (Trade mark law — Likelihood (Full Court) within the meaning of Paragraph 5(4)(1) of the WZG.
WZG:n 5 §:n 4 momentin tarkoitetulla tavalla samankaltaisia.
By order of 12 December 1996, the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty a question on the interpretation of Article 4(1) (b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988.
Bundesgerichtshof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 12.12.1996 tekemällään päätöksellä EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla ennakkoratkaisukysymyksen 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (jäljempänä direktiivi) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinnasta.
In the first part of the question, the Bundesgerichtshof asks in substance whether, on a proper construction of Article 4(l)(b) of the Directive, the distinctive character of the earlier trade mark, and in particular its reputation, must be taken into account when determining whether the similarity between the goods or services covered by the two trade marks is sufficient to give rise to the likelihood of confusion.
Bundesgerichtshof tiedustelee kysymyksensä ensimmäisessä osassa lähinnä sitä, onko direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky ja erityisesti sen laaja tunnettuus on otettava huomioon arvioitaessa sitä, ovatko ne tavarat tai palvelut, joita varten kyseiset kaksi tavaramerkkiä on tarkoitettu, niin samankaltaisia, että sekaannusvaara saattaa syntyä.
That question was raised in proceedings between the Japanese company Canon Kabushiki Kaisha ('CKK') and the American corporation Metro-Goldwyn-Mayer Inc., formerly Pathe Communications Corporation ('MGM'), following MGM's application in Germany in 1986 for registration of the word trade mark 'CANNON' to be used in respect of the following goods and services: 'films recorded on video tape cassettes (video film cassettes); production, distribution and projection of films for cinemas and television organisations'.
Tämä kysymys on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat japanilainen yhtiö Canon Kabushiki Kaisha (jäljempänä CKK) ja amerikkalainen yhtiö Metro-Goldwyn-Mayer Inc., aiemmin Pathe Communications Corporation (jäljempänä MGM), ja joka sai alkunsa siitä, kun MGM jätti Saksassa vuonna 1986 hakemuksen sanamerkin "CANNON" rekisteröimiseksi seuraavien tavaroiden ja palvelujen tavaramerkiksi: "videokaseteille tallennetut elokuvat (videoelokuvat); teatterilevitykseen tarkoitettujen ja TV-elokuvien tuotanto, vuokraus ja esittäminen".
The first examiner of the German Patent Office considered that the two marks were analogous and therefore refused registration on the ground that the respective goods and services were similar within the meaning of Paragraph 5(4)(1) of the Warenzeichengesetz (former Trade Mark Law, 'the WZG').
Deutsches Patentamtin (Saksan patenttiviranomainen) ensimmäinen tarkastaja totesi kyseisten kahden tavaramerkin olevan keskenään samankaltaisia ja hylkäsi tämän vuoksi rekisteröintihakemuksen sillä perusteella, että tavarat ja palvelut olivat Warenzeichengesetzin (aikaisemmin voimassa ollut Saksan tavaramerkkilaki, jäljempänä WZG) 5 §:n 4 momentin 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla samankaltaisia.
The second examiner set aside that decision and dismissed the opposition for lack of similarity.
Toinen tarkastaja kumosi kyseisen päätöksen ja hylkäsi väitteen sen vuoksi, että kyseiset tavarat ja palvelut eivät olleet keskenään samankaltaisia.
The Bundespatentgericht (Federal Patent Court) dismissed CKK's appeal against the latter decision, holding that there was no similarity
Bundespatentgericht hylkäsi valituksen, jonka CKK oli tehnyt kyseisestä päätöksestä, sillä se katsoi, etteivät kyseiset tavarat ja palvelut olleet
the degree of similarity between the trade mark and the sign and between the goods or services identified, constitutes the specific condition for such protection'.
Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa — toisin kuin esimerkiksi 4 artiklan 4 kohdan a alakohdassa, joka koskee nimenomaisesti tapauksia, joissa tavarat tai palvelut eivät ole samankaltaisia — nimittäin säädetään, että sekaannusvaara edellyttää, että kyseiset tavarat tai palvelut ovat samoja tai samankaltaisia.
It is, however, important to stress that, for the purposes of applying Article 4(l)(b), even where a mark is identical to another with a highly distinctive character, it is still necessary to adduce evidence of similarity between the goods or services covered.
keskinäistä riippuvuutta ja erityisesti sitä, että tavaramerkkien samankaltaisuus on vuorovaikutussuhteessa niiden tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuuteen, joita varten nämä tavaramerkit on tarkoitettu.
In contrast to Article 4(4)(a), which expressly refers to the situation in which the goods or services are not similar, Article 4(l)(b) provides that the likelihood of confusion presupposes that the goods or services covered are identical or similar.
Niinpä kyseisten tavaroiden tai palvelujen vähäisen samankaltaisuuden saattaa korvata niitä varten tarkoitettujen tavaramerkkien merkittävä samankaltaisuus ja päinvastoin.
In the second part of the question the Bundesgerichtshof asks in substance whether there can be a likelihood of confusion within the meaning of Article 4(l)(b) of the Directive where the public perception is that the goods or services have different places of origin.
Bundesgerichtshof tiedustelee kysymyksensä toisessa osassa lähinnä sitä, voiko kyseessä olla direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara myös silloin, jos kyseiset tavarat tai palvelut ovat kyseessä olevan kohderyhmän käsityksen mukaan peräisin eri paikoista.
A global assessment of the likelihood of confusion implies some interdependence between the relevant factors, and in particular a similarity between the trade marks and between these goods or services.
Tältä osin on todettava, että direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara on kyseessä silloin, jos yleisö saattaa erehtyä kyseisten tavaroiden tai palvelujen alkuperästä.
Accordingly, a lesser degree of similarity between these goods or services may be offset by a greater degree of similarity between the marks, and vice versa.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan sekaannusvaara on sitä suurempi, mitä erottamiskykyisempi aikaisempi tavaramerkki on.
The interdependence of these factors is expressly mentioned in the tenth recital of the preamble to the Directive, which states that it is indispensable to give an interpretation of the concept of similarity in relation to the likelihood of confusion, the appreciation of which depends, in particular, on the recognition of the trade mark on the market and the degree of similarity between the mark and the sign and between the goods or services identified.
Koska rekisteröidyn tavaramerkin suoja riippuu direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaansekaannusvaaranolemassaolosta,sellaisia tavaramerkkejä, jotka ovat erittäin erottamiskykyisiä joko ominaispiirteidensä vuoksi tai sen vuoksi, että ne tunnetaan markkinoilla, suojataan laajemmin kuin niitä, joiden erottamiskyky on heikompi.
There is a likelihood of confusion within the meaning of Article 4(1) (b) of the Directive where the public can be mistaken as to the origin of the goods or services in question.
Direktiivin 2 artiklasta käy nimittäin ensinnäkin ilmi, että tavaramerkin on oltava sellainen, että sillä voidaan erottaa yrityksen tavarat tai palvelut muiden yritysten tavaroista tai palveluista; lisäksi direktiivin kymmenennessä perustelukappaleessa täsmennetään, että tavaramerkin antaman suojan tarkoituksena on erityisesti taata, että tavaramerkki osoittaa alkuperän.
Indeed, Article 2 of the Directive provides that a trade mark must be capable of distinguishing the goods or services of one undertaking from those of other undertakings, while the tenth recital in the preamble to the Directive states that the function of the protection conferred by the mark is primarily to guarantee the indication of origin.
Tästä syystä on mahdollista, että tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus on hylättävä direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella siitä huolimatta, että ne tavarat tai palvelut, joita varten kyseiset kaksi tavaramerkkiä on tarkoitettu, eivät ole kovin samankaltaisia, jos tavaramerkit ovat hyvin samankaltaisia ja jos aikaisempi tavaramerkki on erittäin erottamiskykyinen ja erityisesti laajalti tunnettu.
Since protection of a trade mark depends, in accordance with Article 4(1) (b) of the Directive, on there being a likelihood of confusion, marks with a highly distinctive character, either per se or because of the reputation they possess on the market, enjoy broader protection than marks with a less distinctive character.
Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara on olemassa, jos yleisö saattaa luulla, että kyseiset tavarat tai palvelut ovat peräisin samasta yrityksestä tai mahdollisesti taloudellisessa etuyhteydessä olevista yrityksistä.
It follows that, for the purposes of Article 4(l)(b) of the Directive, registration of a trade mark may have to be refused, despite a lesser degree of similarity between the goods or services covered, where the marks are very similar and the earlier mark, in particular its reputation, is highly distinctive.
Sekaannusvaaran poissulkemiseksi ei ole riittävää näyttää toteen pelkästään sitä, ettei yleisö voi erehtyä kyseisten tavaroiden tai palvelujen tuotantopaikasta.
The risk that the public might believe that the goods or services in question come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings, constitutes a likelihood of confusion within the meaning of Article 4(l)(b) of the Directive.
On kuitenkin korostettava, että direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi
'On a proper construction of Article 4(1) (b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks, the distinctive character of the earlier trade mark, and m particular its reputation, must be taken
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on
into account when determining whether the similarity between the goods or services covered by the two trade marks is sufficient to give rise to the likelihood of confusion
tulkittava siten, että aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky ja erityisesti sen laaja tunnettuus voidaan ottaa huomioon arvioitaessa sitä, ovatko ne tavarat tai palvelut, joita varten kyseiset kaksi tavaramerkkiä on tarkoitettu, niin samankaltaisia, että sekaannusvaara saattaa syntyä.
There may be a likelihood of confusion within the meaning of Article 4(l)(b) of Directive 89/104 even where the public perception is that the goods or services have different places of production By contrast, there can be no such likelihood where it does not appear that the public could believe that the goods or services come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings.'
Direktiivin 89/104/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara saattaa syntyä siinäkin tapauksessa, että yleisön käsityksen mukaan kyseiset tavarat ja palvelut tuotetaan en paikoissa. Sekaannusvaaraa ei sitä vastoin ole silloin, jos on selvää, että yleisö ei oleta kyseisten tavaroiden tai palvelujen olevan peräisin samasta yrityksestä tai mahdollisesti taloudellisessa etuyhteydessä olevista yrityksistä.
Advocate General EG. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 2 April 1998.
Julkisasiamies F. G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 2 päivänä huhtikuuta 1998.
Accordingly the question referred by the Bundesgerichtshof should in my opinion be answered as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee esitetyn kysymyksen seuraavasti: