natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The state of the Union — Address by President Jacques Santer to the European Parliament
Komission ohjelma vuodeksi 1998 Unionin tila — Puheenjohtaja Jacques Santerin puhe Euroopan parlamentissa Euroopan parlamentin päätöslauselma ohjelmasta vuodeksi 1998
Fair payment for infrastructure use — A phased approach to a common transport infrastructure charging framework in the EU — White Paper
Oikeudenmukainen maksu infrastruktuurin käytöstä — Vaiheittainen lähestymistapa liikenneinfrastruktuurin yhtenäiseen hinnoitteluun Euroopan unionissa Valkoinen kirja
* In preparation
* Valmisteilla.
Document drawn up on the basis of COM(1998) 560
Asiakirjan K0M(1998) 560 perusteella laadittu asiakirja
The performance of the own resources system
Omien varojen järjestelmän toimivuus
Final comments
Loppuhuomautuksia
The object of the present report is to review the performance of the European Union (EU) own resources system, including the search for new own resources as well as the possibility of applying a fixed rate of call for the VAT resource, and to examine the correction mechanism in favour of the United Kingdom and the issue of contributions to the EU budget raised by several Member States.
Tässä kertomuksessa tarkastellaan EU:n omien varojen järjestelmän toimivuutta, mukaan lukien mahdolliset omien varojen uudet lähteet sekä kiinteän kannan soveltaminen alv-varoihin. Samoin tarkastellaan Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtävää kor jausta ja useiden jäsenvaltioiden esiin tuomaa kysymystä EU:n talousarvioon suoritettavista rahoitusosuuksista.
this respect, Spain, supported by Greece and Portugal, has proposed the introduction of an element of progressivity into the system taking into greater account, albeit modified, each Member State's GNP.
Tämän osalta Espanja on ehdottanut Kreikan ja Portugalin tuella progressiivisuuden sisällyttämistä järjestelmään, jotta kunkin jäsenvaltion BKTL otettaisiin uudella paremmalla tavalla huomioon.
Although prima facie appealing, progressivity in contributions would not be consistent with the current acquis communautaire of practising solidarity through the expenditure side of the budget and promoting real convergence through investment.
Vaikka ehdotus tuntuu ensi näkemältä houkuttelevalta, rahoitusosuuksien progressiivisuus ei vastaisi yhteisön nykykäytäntöä, jossa solidaarisuutta osoitetaan talousarvion menopuolella ja talouksien todellista lähentymistä pyritään edistämään investointien kautta.
Despite conceptual and technical difficulties linked to the relevance and measurement of budgetary (or net) balances, the issue of budgetary imbalances has re-emerged in the budget debate.
Budjettiaseman ja nettovajeen merkittävyyteen ja mittaamiseen liittyvistä käsitteellisistä ja teknisistä ongelmista huolimatta budjettiaseman epätasapaino-ongelma on ilmaantunut taas budjettikeskusteluun.
Germany, the Netherlands, Austria and Sweden have argued that their budgetary balances ought to be considered as excessive under the terms of the Fontainebleau agreement.
Saksa, Alankomaat, Itävalta ja Ruotsi ovat katsoneet budjettiasemansa edellyttävän korjaamista Fontainebleaun sopimuksessa tarkoitetulla tavalla.
The EU own resources system has evolved considerably over time and, following modifications introduced by the 1988 and 1994 own resources decisions, the equity among Member States of gross contributions to the EU budget has improved substantially as they have become more aligned with their respective shares in EU gross national product (GNP).
EU:n omien varojen järjestelmä on muuttunut ajan myötä huomattavasti. Vuosina 1988 ja 1994 tehdyissä omia varoja koskevissa päätöksissä toteutetut muutokset ovat lisänneet merkittävästi jäsenvaltioiden EU:n talousar vioon suorittamien bruttorahoitusosuuksien tasapuolisuutta, ja jäsenvaltioiden rahoitus osuudet vastaavat nyt paremmin niiden osuutta EU:n bruttokansantulosta.
This improvement has been primarily a result of the increasing importance of the GNP resource in total budget contributions.
Tilanteen parantuminen johtuu pääasiassa siitä, että BKTL-varojen merkitys talousarvion koko naisrahoituksessa on kasvanut.
The current system has also provided the resources necessary to finance EU expenditure.
Nykyinen järjestelmä on myös tarjonnut tarvittavat varat EU:n menojen rahoittamiseksi.
How ever, the present system has shown shortcomings in at least two respects.
Se on kuitenkin osoittautunut puutteelliseksi ainakin kahdessa suhteessa.
By relying increasingly on transfers from Member States' treasuries, the system has not secured genuine financial autonomy for the EU, and various interventions in the contributions system, including the correction mechanism in favour of the United Kingdom, have inhibited transparency in the financial relationships of the Member States and the EU budget.
Koska järjestelmä on yhä riippuvaisempi jäsenvaltioiden kassoista tule vista maksuista, se ei ole taannut EUlle aitoa rahoituksellista riippumattomuutta. Lisäksi rahoitusosuusjärjestelmään on puututtu useaan otteeseen, esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtävän korjauksen kautta, mikä on hämärtänyt jäsenvaltioiden ja EU:n talousarvion välisiä rahoitussuhteita.
The report notes that circumstances at the background of the UK rebate have undergone significant changes since the early and mid-1980s.
EU:n nykyistä rahoitusjärjestelmää voidaan uudistaa kahdella tavalla.
The UK imbalance is no longer unique since several other Member States record similar imbal ances. The relative prosperity of the United Kingdom after enlargement will be well above the average of the Union.
Uudistuksessa voi daan pyrkiä laajentamaan veropohjaa ja löytämään uusia omien varojen lähteitä tai siinä voidaan pyrkiä yksinkertaistamaan nykyisiä rahoitusosuusjärjestelyitä.
While the Fontainebleau mechanism was essentially intended to provide a correction for the low share of the United Kingdom in agricultural expenditure, it currently confers it an advantage for all expenditure.
Ensiksi mainitun vaihtoehdon osalta kertomuksessa todetaan, että mahdollisia uusien omien varojen lähteitä on useita, mutta realistisesti ajatellen vain yksi niistä olisi keskipitkällä ajalla toteutettavissa.
Furthermore, if the mechanism were to remain unchanged, the United Kingdom would pay only one third of what it would otherwise pay for the forthcoming enlargement.
Tällä tarkoitetaan muunnettuja alvvaroja, jotka eivät kuitenkaan täysin täyttäisi tasapuolisuuden vaatimusta.
Nevertheless, even after the rebate, the United Kingdom remains a larger net contributor than some Member States with higher capacity to pay.
Jälkimmäisessä vaihtoehdossa nykyinen rahoitusosuusjärjestelmä voitaisiin korvata järjestelmällä, jossa alv-varat tai jopa niin kutsutut perinteiset omat varat (eli pääasiassa tulli- ja maatalous
It could be directed towards enlarging the fiscal base and developing new own resources for the Union or it could aim towards a simplification of present contributions arrangements.
Kertomuksessa todetaan Yhdistyneelle kuningaskunnalle tehtävän hyvityksen taustana olleen tilanteen muuttuneen merkittävästi sitten 1980-luvun puolivälin.
In the former case, the report notes that several candidates for new own resources exist but only one would be realistically available in the medium term.
Yhdistyneen kuningaskunnan budjettiase man epätasapaino ei ole enää ainut lajissaan, vaan monella muullakin maalla on samantapainen tilanne.
This is a modified value added tax (VAT) resource which, however, would not be entirely consistent with the equity criterion.
Yhdistyneen kuningaskunnan suhteellinen vauraus ylittää uuden laajentumisen jälkeen selvästi unionin keskiarvon.
Under the latter possibility, the present system of contributions could be replaced by a system where the VAT resource or even the socalled traditional own resources (TORs, i.e. essentially customs and agricultural duties) are replaced by contributions based on GNP. In
Fontainebleaun järjestelmän keskeinen tarkoitus oli korjata Yhdistyneen kuningaskunnan saama alhainen osuus yhteisen maatalouspolitiikan menoista, mutta nykyisin se antaa maalle etua kaikkien menojen osalta.
The budgetary imbalances of Germany, the Netherlands, Austria and Sweden have become large in recent years reflecting, predictably, the impact of several factors. For the
Lisäksi jos korjausjärjestelmä säilytetään ennallaan, maan maksettavaksi tulisi vain kolmasosa siitä, mitä se muuten maksaisi laajentumisesta aiheutuvista kustannuksista.
payments will continue to be an integral part of the common agricultural policy and would result from EU decisions — the possibility exists to share between the EU and the national treasuries the amount of assistance in direct aids.
yhteistä maatalouspolitiikkaa ja ne perustuisi vat EU:n päätöksiin - suoran tuen menot olisi mahdollista jakaa unionin ja kansallisten budjettien välillä.
This option would benefit those Member States where the share in financing is greater than the share in direct aids, but it would adversely affect those Member States where the opposite holds.
Tämä vaihtoehto suosisi niitä jäsenvaltioita, joiden osuus maatalouden rahoituksessa on suurempi kuin niiden saamat tuet, ja heikentäisi niiden jäsenvaltioiden asemaa, joissa tilanne on päinvastainen.
Such an option would permit a reduction of the agricultural guideline and possibly of the own resources ceiling.
Se sallisi maatalouden menolinjauksen alentamisen ja ehkä omien varojen enimmäismäärän tarkistamisen alaspäin.
Finally, there is the option of a generalised correction mechanism.
Kolmas vaihtoehto on yleinen korjausjärjestelmä.
A straightforward generalisation of the present mechanism to all Member States recording a negative budgetary balance would involve a huge increase in the redistribution of resources between Member States.
Nykyisen järjestelmän ulottaminen sellaisenaan kaikkiin jäsenvaltioihin, joiden budjettiasema on negatiivinen, tietäisi varojen huomattavaa uudelleenjakoa jäsenvaltioiden välillä.
However, it would be possible to modify some parameters of the present mechanism, for instance the threshold for compensation or the value of the compensation coefficient.
Nykyistä järjestelmää voitaisiin kuitenkin muuttaa, esimerkiksi hyvityksen rajaarvon tai korjauskertoimen arvon osalta.
This would generate many outcomes, some involving less, and others involving more, resources than the current UK rebate.
Näin päädyttäisiin erilaisiin tuloksiin, joista osa johtaisi Yhdistyneelle kuningaskunnalle myönnettyä hyvitystä suurempiin rahamääriin ja osa pienempiin.
years to come, these imbalances, when measured in terms of GNP, are expected to change somewhat under the influence of the forthcoming enlargement and the prospective reforms of expenditure policies and this would be more pronounced in the case of the Netherlands.
Saksan, Alankomaiden, Itävallan ja Ruotsin budjettiaseman epätasapainot ovat viime vuo sina kasvaneet merkittäviksi ja tähän ovat vaikuttaneet useat ennustettavissa olleet tekijät. Tulevina vuosina näiden epätasapaino jen uskotaan bruttokansantuloon suhteutettuna hieman muuttuvan unionin laajentuessa ja menopolitiikan uudistuessa.
Regarding enlargement, there will be an average deterioration in the budgetary balance of the present Member States of around 0.15 % of GNP, which should not give rise to demands for compensation.
Tosin Alankomaissa tämä muutos saattaa olla muita maita suurempi. Laajentuminen heikentää nykyisten jäsenvaltioiden budjettiasemaa noin 0,15 BKTL-prosentilla, mille ei voitane vaatia hyvitystä.
With regard to the reforms, it is not possible to estimate precisely their impact prior to the completion of the negotiations.
Menopolitiikan uudistamisen vaikutuksia ei voida tarkkaan laskea neuvottelujen ollessa kesken.
However, it is likely that the reform of the common agricultural policy (CAP) will not affect significantly the budget ary balance of the Member States in question with the exception of the Netherlands where there is likely to be an accounting rather than a substantive effect.
On silti todennäköistä, että yhteisen maatalouspolitiikan uudistaminen ei vaikuta juurikaan jäsenvaltioiden budjettiasemiin paitsi Alankomaiden osalta, ja sielläkin vaikutus lienee lähinnä kirjanpidollinen.
The impact of the reform of structural policies on budgetary balances is even more difficult to estimate but, in any case, the reduction in structural expenditure within the present 15 Member States will mean a reduction in contributions and a consequent relative improvement in the budgetary bal ances of these Member States even if structural spending is concentrated in less prosperous regions.
Rakennepolitiikan uudistamisen vaikutusta budjettiasemiin on vaikeampi arvioida, mutta joka tapauksessa nykyisten viidentoista jäsen valtion rakennemenojen supistuminen merkitsee niiden rahoitusosuuksien pienentymistä ja tuntuvaa budjettiaseman kohentumista, vaikka rakennemenot keskitetäänkin vähemmän vauraille alueille.
The report concludes by confirming the view put forward in Agenda 2000, that neither the need for an increase in the financial resources of the Union nor the limited shortcomings of the financing system provides grounds to modify the own resources decision at an early stage.
Kertomuksessa päädytään Agenda 2000 -tiedonannossa esitettyyn näkemykseen, että unionin varojen lisäämistarve tai rahoitusjärjestelmän vähäiset puutteet eivät anna aihetta muuttaa omia varoja koskevaa päätöstä lähiaikoina.
The options presented in the report are interchangeable, can be completed and can be spread over time.
Kertomuksessa esitetyt vaihtoehdot eivät sulje toisiaan pois, niitä voidaan täydentää ja ne voidaan toteuttaa eri ajankohtina.
However, none of these options provides an ideal solution.
Mikään esitetyistä vaihtoehdoista ei kuitenkaan ole ihanneratkaisu.
Technical and conceptual weaknesses can be found in all of them.
Kaikkiin liittyy teknisiä ja käsitteellisiä heikkouksia.
The shifts in the burden of financing that results from some of these options present regressive elements that might need to be redressed in the context of an overall solution.
Joissakin vaihtoehdoissa kustannustaakka ei enää jakaantuisi maksukyvyn mukaan ja ne edellyttäisivät laajemman kokonaisratkaisun yhteydessä sovittavaa korjausta.
If a political consensus on the need to address the issue of these imbalances were to develop, three courses of action would be possible.
Jos syntyy poliittinen yksimielisyys näiden epätasapainojen ratkaisemisen tarpeellisuudesta, mahdollisia toimintatapoja on kolme.
An option on the financing side of the budget would be to move towards an own resources system characterised by greater transparency, that is absence of ad hoc features, and equity, that is the removal of the remaining elements of regressivity.
Rahoitus puolella yksi mahdollisuus on kehittää uusi omien varojen järjestelmä, joka olisi sekä selkeämpi eli vapaa tilapäisratkaisun piirteistä että tasapuolisempi, ts. poistaisi järjestelmän viimeiset regressiiviset tekijät.
This would encompass the reduction or even the phasing-out of the present correction mechanism, whose rationale would be weakened if an option on the expenditure side were to be adopted and/or the partial or complete substitution of the GNP resource for the other resources were to be implemented.
Sen seurauksena nykyistä korjausjärjestelmää voitaisiin supistaa tai se voitaisiin poistaa kokonaan, koska sen perusta heikentyisi siinä tapauksessa, että menopuolta koskevat vaihtoehdot toteutuvat ja muut omien varojen lajit korvattaisiin osittain tai kokonaan BKTL-varoilla.
Another approach, consistent with the Fontainebleau conclusions, would be to introduce corrections on the expenditure side of the bud get.
Jos budjettiasemien epätasapainon korjaamisen tarpeellisuudesta syntyy poliittinen yksi mielisyys, olisi valittava yksi tässä kertomuk sessa esitetyistä vaihtoehdoista tai sovittava niissä esitettyjen ajatusten yhdistämisestä.
The report discusses an option involving the partial (75 %) reimbursement of CAP expenditure on direct aids to farmers.
Mahdollisen muutoksen aikataulu jäisi riippumaan siitä, tarvitaanko omia varoja koskevan päätöksen muuttamista.
Without affecting either the Community nature of the CAP or the overall assistance to farmers — since the conditions attached to direct aids
Laajentuminen näyttäisi niin suurelta muutokselta, että se edellyttäisi näin huomattavaa rakenneuudistusta.
If a consensus were to emerge on the need to address the issue of budgetary imbalances, it would be necessary to choose between the options presented in the report or to agree on a combination of them which would respect their logic.
Toinen, Fontainebleaun päätelmien mukainen tapa olisi korjausten tekeminen talousarvion menopuoleen.
The introduction of a new own resource is often seen as a way of improving the performance of the system.
Uuden omien varojen lajin käyttöönottoa pidetään usein keinona parantaa järjestelmän toimivuutta.
This part of the report examines the case for and the difficulties in introducing a new own resource and of permanently fixing the rate of call of VAT.
Kyseisessä osassa tarkastellaan uuden omien varojen lajin käyttöönottoon ja yhdenmukaisesta alv-kannasta päättämiseen liittyviä etuja ja vaikeuksia.
In addition, it reviews the recent proposal of Spain, Greece and Portugal to introduce a significant element of progressivity into the own resources system.
Tämän lisäksi siinä tarkastellaan Espanjan, Kreikan ja Portugalin hiljattain tekemää ehdotusta, joka koski merkittävän progressiivisuuden sisällyttämistä omien varojen järjestelmään.
The current own resources decision foresees that the Commission will submit by the end of 1999 a report on the operation of the own resources system as well as on the correction of the budgetary imbalance granted to the United Kingdom.
Tämänhetkisessä omia varoja koskevassa päätöksessä säädetään, että komissio antaa vuo den 1999 loppuun mennessä kertomuksen järjestelmän toiminnasta mukaan lukien Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtävä epätasapainoisen budjettiaseman korjaus.
The decision also requires that the Commission report on the feasibility of creating a new own resource as well as on the arrangements for the possible introduction of a fixed uniform rate levied on the VAT base(').
Päätöksessä velvoitetaan komissio lisäksi raportoimaan mahdollisuuksista luoda uusi omien varojen lähde sekä alv-määräytymispe-rusteeseen sovellettavan kiinteän yhtenäisen kertoimen mahdollisen käyttöönoton edellyttämistä järjestelyistä (').
The report has been prepared at a time when the European Union is expected to widen its membership with the forthcoming enlargement and is in the process of considering significant policy reforms.
Kertomus on laadittu hetkellä, jolloin EUhun odotetaan liittyvän uusia jäsenvaltioita laajentumisen myötä ja jolloin se harkitsee merkittäviä uudistuksia politiikkaansa.
Although difficult to quantify, the likely effects of enlargement and of the proposed reforms are also an important part of the report.
Vaikka laajentumisen ja ehdotettujen uudistusten vaikutusten määrää on vaikea arvioida, niiden käsittely on tärkeä osa kertomusta.
The first part of the report reviews and assesses the performance of the financing system of the European Union.
Kertomuksen ensimmäisessä osassa tarkastellaan ja arvioidaan Euroopan unionin rahoitus järjestelmän toimivuutta.
A key argument developed in this part of the report is that the current system has performed adequately both in terms of sufficiency and in terms of equity in gross contributions.
Tässä osassa kehitelty keskeinen väite on, että nykyinen järjestelmä on toiminut tyydyttävästi sekä riittävyyden että bruttorahoitusosuuksien tasapuolisuuden osalta.
How ever, judged against the criteria of financial autonomy, costeffectiveness and transparency, the present system shows some short
Nykyisestä järjestelmästä löytyy kuitenkin puutteita, kun sitä tarkastellaan taloudellisen riippumattomuuden, kustannustehokkuuden ja avoimuuden kannalta.
The combination of the present financing arrangements and of the expenditure decisions has resulted in budgetary imbalances which some Member States consider too large.
Nykyiset rahoitusjärjestelyt yhdessä menoja koskevien päätösten kanssa ovat johtaneet epätasapainoiseen budjettiasemaan, jota eräät jäsenvaltiot pitävät kohdallaan liian suurena.
The second part of the report examines issues related to the budgetary positions of the Member States.
Kertomuksen toisessa osassa käsitellään jäsen valtioiden budjettiasemaan liittyviä seikkoja.
In the current system, the sole Member State benefiting from a correction of its budgetary imbalance is the United Kingdom (also, Germany's share in the financing of the UK rebate is reduced by one third).
Nykyisessä järjestelmässä Yhdistynyt kuningaskunta on ainoa epätasapainoisen budjettiaseman korjauksen hyväkseen saava jäsenvaltio (tosin Saksan osuutta Yhdistyneelle kuningaskunnalle myönnetyn maksuhyvityksen rahoittamiseksi on vähennetty kolmanneksella).
Recently, other Member States have argued that they also meet the conditions mentioned in the Fontainebleau agreement as justifying the granting of budgetary relief.
Viime aikoina muutkin jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet täyttävänsä Fontainebleaun sopimuksessa määritellyt budjettihelpotuksiin oikeutta vat perusteet.
This section of the report comments on the budgetary imbalances of this group of Member States and presents some options for addressing the perceived difficulties.
Kertomuksen toisessa osassa tarkastellaan kyseisten jäsenvaltioiden epätasapainoista budjettiasemaa ja esitetään vaihtoehtoja ilmenneiden vaikeuksien poistamiseksi.
(i) Article 10 of Council Decision 94/728/EC, Euratom of 31 October 1994 on the system of the European Communities' own resources (OJ L 293, 12.11.1994, p. 9).
(') Euroopan yhteisöjen omista varoista 31 päivänä loka kuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen (94/728/EY, Euratom) 10 artikla; EYVL L 293, 12.11.1994, s. 9.
The performance of the own resources system
Harkittavana on useita uusia omien varojen lähteitä, ja eri vaihtoehtoja tarkastellaan yksityiskohtaisesti liitteessä 2.
The present part of the report extends over three sections.
Tämä osa kertomusta käsittää kolme jaksoa.
The first provides a description of the resource composition of the current system of own resources while its historical development is briefly summarised in Annex 1.
Ensimmäisessä selvitetään, mistä nykyisen järjestelmän varat muodostuvat, ja järjestelmän kehityksestä esitetään lyhyt yhteenveto liitteessä 1.
The second section provides an assessment of the present system according to the criteria of adequacy, equity, financial autonomy, transparency/simplicity and cost-effectiveness.
Toisessa jaksossa arvioidaan nykyistä järjestelmää riittävyyden, tasapuolisuuden, rahoituksellisen riippumattomuuden, avoimuuden/yksinkertaisuuden ja kustannustehokkuuden pohjalta.
The third section addresses the issue of possible new own resources for the EU.
Kolmannessa jaksossa käsitellään Euroopan
The most recent modification of the system of own resources was agreed in the Edinburgh meeting of the European Council in December 1992.
Omien varojen järjestelmää muutettiin viimeksi Eurooppaneuvoston Edinburghin kokouksessa joulukuussa 1992.
This political agreement was then transformed into a formal decision in October
Poliittinen sopimus muuttui viralliseksi päätökseksi loka
Table 1 — The composition of EU own resources
Taulukko 1 — EU.n omien varojen rakenne
(as per cent of total; accrual basis; data for 1998 and 1999 are projections)
(prosenttia kokonaismäärästä suoriteperusteella; vuosien 1998 ja 1999 luvut ovat ennusteita)
Including the UK correction.
(') Mukaan lukien Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtävä korjaus.
The changes introduced on this last occasion went in the same direction as those introduced in 1988 and have had significant implications for the composition of own resources.
Viimeisimmät muutokset olivat samansuuntaisia kuin vuoden 1988 muutokset, ja ne ovat vaikuttaneet merkittävästi omien varojen rakenteeseen.