natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— hold the other pleas in the action to be unfounded;
— toteaa tämän kanteen muiden kanneperusteiden olevan perusteettomia ja
The applicant's withdrawal in Case T-9/96
Kanteen peruuttaminen asiassa T­9/96
15 In response to a question put by the Court, the applicant's representative stated at the hearing that he would withdraw in writing the claims for a declaration of failure to act and for compensation in Case T-9/96.
15 Kantajan edustaja on ilmoittanut istunnossa vastauksena ensimmäisen oikeus­asteen tuomioistuin esittämään kysymykseen peruuttavansa kirjallisesti laimin­lyönnin toteamista ja vahingonkorvausta koskevat vaatimuksensa asiassa T­9/96.
By letter of 23 March 1999 the applicant stated that it was 'resigned to the fact that the Court of First Instance would not determine the action for a declaration for failure to act (a failure which has caused it serious harm)'.
Kantaja on ilmoittanut 23.3.1999 päivätyllä kirjeellään, että se "suostuu hyväksymään sen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei anna ratkaisua laiminlyönnin osalta (laiminlyönnin, joka on aiheuttanut sille vakavaa vahin­koa)".
16 In the light of the statements made by the applicant's representative at the hearing, the Court considers that that letter must be interpreted as meaning that the applicant withdraws its applications for a declaration of failure to act and for damages in Case T-9/96.
16 Kantajan edustajan istunnossa esittämän lausuman perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että tätä kirjettä on tulkittava siten, että kantaja peruuttaa laiminlyönnin toteamista ja vahingonkorvausta koskevat vaatimuksensa asiassa T­9/96.
The action for annulment of the decision of 9 October 1996
Kumoamiskanne, joka koskee 9.10.1996 tehtyä päätöstä
17 In its pleadings the applicant essentially put forward four pleas in law: first, breach of essential procedural requirements and, more particularly, of procedural guarantees; secondly, infringement of the Treaty; thirdly, manifest error of assessment by the Commission in exercising its power to adopt interim measures; and fourthly, misuse of powers.
17 Kantaja on esittänyt kirjelmissään lähinnä neljä kanneperustetta. Ensimmäinen kanneperuste koskee olennaisten menettelymääräysten rikkomista ja erityisesti menettelyllisten takeiden loukkaamista, toinen perustamissopimuksen rikkomista, kolmas komission ilmeistä arviointivirhettä sen käyttäessä toimivaltaansa ryhtyä väliaikaisiin toimenpiteisiin ja neljäs harkintavallan väärinkäyttöä.
18 At the hearing the applicant raised two new pleas in law, namely that the unreasonable length of time which elapsed between its complaint and the contested decision is sufficient to justify annulling that decision and that the decision did not contain an adequate statement of reasons.
18 Kantaja on esittänyt istunnossa kaksi uutta kanneperustetta, jotka koskevat sitä, että ajanjakso, joka kului kantelun tekopäivän ja kanteen kohteena olevan pää töksen tekemisen välillä, oli niin kohtuuton, että päätöksen kumoaminen on perusteltua, ja sitä, ettei päätöstä ole perusteltu riittävästi.
19 It is appropriate to begin by considering together the first and second pleas and the two pleas raised at the hearing which are basically that the Commission failed to fulfil its obligations as regards treatment of the complaint.
19 Aluksi on käsiteltävä yhdessä ensimmäinen ja toinen kanneperuste sekä istunnossa esitetyt kaksi kanneperustetta, joilla pyritään lähinnä väittämään, että komissio on laiminlyönyt kantelujen käsittelyä koskevat velvollisuutensa.
20 By its first plea, the applicant is criticising the Commission for having failed to carry out a careful and impartial examination of its complaint which it was under a duty to do.
20 Kantaja katsoo ensimmäisessä kanneperusteessaan, ettei komissio ole tutkinut huolellisesti ja puolueettomasti sen kantelua, vaikka sillä olisi ollut velvollisuus menetellä näin.
21 The second plea falls into four parts.
21 Toinen kanneperuste on neliosainen.
The first is the applicant's argument that the Commission committed a manifest error of assessment of the probative value of the evidence produced to it.
Ensimmäisessä osassa kantaja väittää komission tehneen ilmeisen virheen arvioidessaan sille esitettyjen todisteiden todistusarvoa.
The second part of the plea alleges that the Commission committed a manifest error of assessment of the Community interest.
Kantaja väittää kanneperusteen toisessa osassa komission tehneen ilmeisen yhteisön intressiä koskevan arviointivirheen.
The fourth part of the plea alleges that the Commission committed a manifest error as regards the measures adopted by PSA in conjunction with the programme for State aid for the purchase of new cars, known as the 'Balladur bonus'.
Kantaja väittää kanneperusteen neljännessä osassa komission tehneen ilmeisen virheen niiden toimenpiteiden osalta, joihin PSA ryhtyi noudattaakseen ohjelmaa, jonka mukaan uusien autojen oston yhteydessä maksettiin valtiontukea ja joka oli nimeltään "Balladur­palkkio".
The Commission points out that it is entitled, and is even under a duty, to prioritise its resources and to allocate them only to cases where there is a sufficient Community interest.
Komissio muistuttaa, että sillä on oikeus ja jopa velvollisuus kohdentaa käytet­tävissään olevat voimavarat ensisijaisesti vain niihin asioihin, joissa on olemassa riittävä yhteisön intressi.
Thus, the Commission is under an obligation to state reasons if it declines to continue with the examination of a complaint and the reasons stated must be sufficiently precise and detailed to enable the Court of First Instance effectively to review the Commission's use of its discretion to define priorities (Ufex and Others ν Commission, cited above, paragraphs 89 to 95).
Komissiota sitoo esimerkiksi perusteluvelvollisuus sen kieltäytyessä jatkamasta kantelun käsittelyä, ja perustelujen on oltava riittävän täsmälliset ja yksityiskohtaiset, jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on mahdollista tehokkaasti val voa tapaa, jolla komissio on käyttänyt harkintavaltaansa määritellessään asioiden tärkeysjärjestystä (ks. em. asia Ufex ym. v. komissio, tuomion 89—95 kohta).
It is appropriate to examine the applicant's first and second pleas, and the pleas raised at the hearing, in the light of those principles.
Kantajan ensimmäistä ja toista kanneperustetta sekä istunnossa esitettyjä kan neperusteita on tutkittava näiden periaatteiden valossa.
31 As regard the admissibility of the first plea, it must be pointed out that the Court may of its own motion consider the question of infringement of essential procedural requirements and, in particular, of the procedural guarantees conferred by Community law (see Case C-291/89 Interhotel ν Commission [1991] ECR I-2257, paragraph 14).
31 Ensimmäisen kanneperusteen tutkittavaksi ottamisesta on muistutettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi omasta aloitteestaan tutkia olennai­sen menettelymääräyksen rikkomisen ja erityisesti yhteisön oikeusjärjestyksessä annettujen menettelyllisten takeiden loukkaamisen (ks. asia C­291/89, Interhotel ν. komissio, tuomio 7.5.1991, Kok. 1991, s.
This also applies to the plea raised at the hearing as to the inadequacy of the statement of reasons in the contested decision.
I­2257,14 kohta), ja sama pätee istunnossa esitettyyn kanteen kohteena olevan päätöksen riittämättömiä perus­teluja koskevaan kanneperusteeseen.
In this case the Court finds that the decision of 9 October 1996 clearly sets out the considerations of law and fact which led the Commission to the conclusion that there was not a sufficient Community interest.
Tässä tapauksessa on todettava, että 9.10.1996 tehdyssä päätöksessä esitetään selkeästi ne oikeudelliset ja tosiseikkoja koskevat näkemykset, joiden perusteella komissio on päätellyt, ettei asiassa ollut riittävän suurta yhteisön intressiä.
Consequently the complaint of breach of the duty to provide reasons is unfounded.
Tästä syystä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä koskeva kanneperuste on perustee­ton.
As for the ground of challenge, raised under the first plea, that the Commission failed in its duty to examine the complaint with the requisite care, it is clear from the contested decision, read in conjunction with the letter sent to the applicant under Article 6 of Regulation No 99/63 of 25 July 1963, that the Commission carefully examined the facts put forward by the applicant.
Väitteestä, joka on esitetty ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä siitä, että komissio olisi laiminlyönyt velvollisuutensa tutkia kantelu riittävän tarkasti, on todettava, että kanteen kohteena olevan päätöksen perusteluista, luettuina yhdessä kantajalle osoitetun edellä mainitun 25.7.1963 annetun asetuksen N:o 99/63/ETY 6 artiklassa tarkoitetun tiedoksiannon valossa, ilmenee komis­sion tutkineen tarkkaavaisesti kantajan esittämät seikat.
It is also clear from the file that the Commission, in accordance with what was required in order to achieve an impartial analysis in this case, also examined the comments made by PSA at its behest on the criticisms in the complaint.
Asiakirja­aineistosta ilmenee niinikään, että komissio on tässä tapauksessa edellytetyn puolueetto­muuden mukaisesti tutkinut myös PSA:n komission pyynnöstä kanteluun sisäl­tyvistä väitteistä esittämät huomautukset.
Accordingly, this ground of challenge is not founded.
Tämä kanneperuste on siis perusteeton.
As regards the plea raised at the hearing in relation to the duration of the procedure before the Commission, it must be borne in mind that, under Article 48(2) of the Rules of Procedure, new pleas in law may not be introduced in the course of the proceedings unless they are based on matters of law or of fact which come to light in the course of the procedure.
Kanneperusteesta, joka on esitetty istunnossa ja joka koskee komissiossa käydyn menettelyn kestoa, on muistutettava, että työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan mukaan asian käsittelyn kuluessa ei saa vedota uuteen perusteeseen, ellei se perustu käsittelyn aikana esille tulleisiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seik­koihin.
Next, as regards the first part of the second plea, namely failure to take account of the probative value of the evidence submitted by the applicant, each of the various allegations in the complaint must be analysed separately.
Toisen kanneperusteen ensimmäisen osan, joka koskee kantajan esittämien seikkojen todistusarvon huomiotta jättämistä, osalta on tämän jälkeen tutkittava erikseen kanteluun sisältyneet eri väitteet.
As regards the legal proceedings brought against the applicant and other companies carrying on similar activities, the fact that substantial litigation is pending on the activities of intermediaries and independent resellers is not sufficient, in the absence of other evidence, to show that the basis of those proceedings is a concerted practice between PSA and its agents.
Kantajaa ja muita samanlaista toimintaa harjoittavia yrityksiä vastaan vireillä olevista oikeudenkäynneistä todettakoon, että valtakirjan saaneiden välittäjien ja riippumattomien jälleenmyyjien toimintaan liittyvien merkittävien riita-asioiden olemassaolo ei muiden todisteiden puuttuessa riitä osoittamaan, että PSA:n ja sen jälleenmyyjien välinen yhteistoiminta olisi näiden toimenpiteiden taustalla.
37 As regards, next, refusals to sell, of which the applicant and other undertakings carrying on similar activities stand accused, and measures intended to discourage sales by PSA's foreign concessionaires to such undertakings, the evidence adduced by the applicant is not in itself sufficient to show that there is an agreement designed to impede the activities of authorised intermediaries acting under Article 3(11) of Regulation No 123/85.
Tämän jälkeen on todettava, että jälleenmyyjien kieltäytyminen myymästä kan tajalle ja muille samanlaista toimintaa harjoittaville yrityksille ja toimenpiteet, joilla pyrittiin vähentämään PSA:n ulkomaisten jälleenmyyjien myyntiä tällaisille yrityksille, eivät yksinään riitä osoittamaan, että olisi olemassa kartelli, jolla pyrittäisiin estämään asetuksen N:o 123/85 3 artiklan 11 kohdan mukaisesti toimivien valtakirjan saaneiden välittäjien toiminta.
In addition, PSA provided a plausible explanation of the matters raised by the applicant, namely that PSA was merely opposing the activities of independent resellers, which is not contrary to competition law.
PSA on lisäksi esittänyt näistä seikoista järkevän selityksen, jonka mukaan PSA vastusti ainoastaan riippumattomien jälleenmyyjien toimintaa, mikä ei ole kilpailuoikeuden vastaista.
The reason for the Commission's dismissal of the complaint was not that it found the applicant to be acting not only as an intermediary but also as an independent reseller.
Komissio ei näet nojaudu kantelun hylätessään siihen toteamukseen, että kantaja ei toiminut ainoastaan välittäjänä vaan myös riippumattomana jälleenmyyjänä.
39 As regards the ground of challenge concerning the exposition by PSA and its concessionaires of French rules on vintage cars, it must be observed that the problems raised by the complaint are not sufficient to establish an unlawful agreement in that connection.
Kanneperusteesta, joka koskee sitä käsitystä, jonka PSA ja sen jälleenmyyjät ovat esittäneet autojen vuosimalliin liittyvästä Ranskan lainsäädännöstä, on todettava, että kantelussa esitetyt ongelmat eivät ole riittävä osoitus tätä koskevan lain vastaisen kartellin olemassaolosta.
40 Finally, as regards the argument relating to the large number of complaints filed against PSA, the applicant has not produced any specific information from which it may be concluded that the Commission failed to have regard to the evidence adduced in relation to those complaints or that it failed in its obligations when it examined them.
40 Lopuksi todettakoon väitteestä, joka koskee PSA:sta tehtyjen kantelujen suurta määrää, että kantaja ei ole esittänyt yhtään konkreettista seikkaa, jonka perus­teella voitaisiin päätellä, että komissio olisi jättänyt huomiotta näissä kanteluissa esitetyt todisteet tai laiminlyönyt velvollisuutensa niitä tutkiessaan.
On the contrary, the Commission, having received a large number of complaints not only against PSA but also against other manufacturers, took action in the sector in question by its Decision 98/273/EC of 28 January 1998 relating to a proceeding under Article 85 of the EC Treaty (Case IV/ 35.733 — VW) (OJ 1998 L 124, p.
Komissio, jolle oli tehty useita, muitakin valmistajia kuin PSArta koskevia kanteluja, on päinvastoin ryhtynyt kyseisellä alalla toimenpiteisiin EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta (IV/35.733 — VW) 28.1.1998 tekemällään päätök­sellä 98/273/EY (EYVL L 124, s.
60, hereinafter 'the VW case').
60, jäljempänä asia VW).
41 Accordingly, the complaint that there was a manifest error of appraisal in regard to the probative value of the evidence submitted by the applicant is unfounded.
41 Näin ollen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen virheeseen kantajan esittämien todisteiden todistusarvon arvioinnissa, on perusteeton.
As regards the second part of the second plea, alleging an error on the part of the Commission in its evaluation of the Community interest when investigating the complaint, the Court must, inter alia, examine whether it is clear from the decision that the Commission balanced the significance of the alleged infringe ment as regards the functioning of the common market, the probability of its being able to establish the existence of the infringement and the extent of the investigative measures required for it to perform, under the best possible conditions, its task of making sure that Articles 85 and 86 of the EC Treaty (now Articles 81 EC and 82 EC) are complied with (see Automec v Commission, cited above, paragraph 86, Tremblay and Others v Commission, cited above, paragraph 86 and Riviera Auto Services and Others v Commission, cited above, paragraph 46).
Toisen kanneperusteen toisen osan osalta, joka koskee ilmeistä virhettä arvioi­taessa yhteisön intressiä tutkia asiaa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on erityisesti selvitettävä, ilmeneekö päätöksestä, että komissio on punninnut keskenään väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen merkitystä yhteismarkkinoiden toiminnalle, sitä todennäköisyyttä, että komissio voi todeta kilpailusääntöjen rikkomisen tapahtuneen, ja niiden tutkinta toimenpiteiden laajuutta, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi täyttää parhaalla mahdollisella tavalla velvollisuutensa valvoa EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) noudattamista (ks. em. asia Automec v. komissio, tuomion
In that regard, it is not open to the Commission, when deciding the order of priority for dealing with the complaints brought before it, to regard as excluded from its field of action, without any analysis, certain situations which fall within the sphere of the task entrusted to it by the Treaty.
Komissio ei tältä osin voi sille tehtyjä kanteluja tärkeysjärjestykseen asettaessaan ennalta rajata käsittelynsä ulkopuolelle tilanteita, jotka sisältyvät sille perusta­missopimuksessa osoitettuun tehtävään.
The Commission is in particular required to assess in each case how serious the alleged interferences with competition are (see Ufex and Others v Commission, cited above, paragraphs 92 to 93).
Komission on muun muassa arvioitava kussakin tapauksessa sitä, kuinka vakavia kilpailusääntöjen rikkomiset ovat (ks. em. asia Ufex ym. v. komissio, tuomion 92 ja 93 kohta).
However, the contested decision contains nothing to suggest that the Commission failed to appreciate that the conduct alleged against PSA in this case, namely conduct seeking to impede parallel imports of vehicles by authorised interme­diaries, would, if proven, amount to a particularly serious interference with competition.
Kanteen kohteena olevaan päätökseen ei sisälly mitään sellaista, jonka perusteella voitaisiin olettaa, että komissio olisi jättänyt huomiotta sen, että PSA:n toimen piteet, joista tässä tapauksessa oli tehty kantelu ja joilla kantelun mukaan on pyritty estämään ajoneuvojen rinnakkaistuonti valtakirjan saaneiden välittäjien kautta, olisivat merkinneet erityisen vakavaa kilpailusääntöjen rikkomista, jos ne olisi oletettu näytetyn toteen.
In order to be able to determine whether or not there was a breach of the competition rules in this case, the Commission would also have to have procured further evidence, which would probably have necessitated measures of investiga­tion under Article 11 et seq. of Regulation No 17 and, more particularly, verifications under Article 14(3).
Jotta tässä tapauksessa voidaan päätellä, onko kilpailusääntöjä rikottu vai ei, komission olisi pitänyt hankkia vielä lisätodisteita, mikä todennäköisesti olisi edellyttänyt asetuksen N:o 17 11 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettuja asian selvittämistoimia ja erityisesti kyseisen asetuksen 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tutkimuksia.
In this case, as is rightly stated in the contested decision, the respective rights and obligations of the authorised agents, car manufacturers and dealers were defined and set out in block exemption Regulations Nos 123/85 and 1475/95 of 28 June 1995, cited above, by Commission communication 91/C 329/06 of 4 December 1991 entitled 'Clarification of the activities of motor vehicle intermediaries' (OJ 1991 C 329, p.
Tässä tapauksessa kanteen kohteena olevassa päätöksessä korostetaan perustellusti sitä, että valtakirjan saaneiden välittäjien, autonvalmistajien ja jälleenmyyjien oikeudet ja velvollisuudet on määritelty ja täsmennetty ryhmäpoikkeusasetuksilla N:o 123/85 ja N:o 1475/95 (em. 28.6.1995 annettu asetus), 4.12.1991 päivätyllä komission tiedonannolla 91/C 329/06, joka on otsikoitu "Selventävä huomautus autoalan välittäjien toiminnasta" (EYVL C 329, s.
20) and by the judgments of the Court of First Instance in Case T­9/92 Peugeot ν Commission [1993] ECR II­493 and of the Court of
20), sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä asiassa T-9/92, Peugeot vastaan komissio,
The fact that, in the VW case, the Commission took action against conduct which at first sight appears to be similar to that which the applicant alleges against PSA and its network and which implicated another car manufacturer does not prove that it erred in its assessment of the Community interest in this case.
Se, että komissio totesi asiassa VW lainvastaisiksi ensi arviolta samanlaiset toi­menpiteet kuin ne, joita kantajan kantelu koski PSA:n ja sen jakeluverkoston osalta ja jotka koskivat toista autonvalmistajaa, ei osoita, että komissio olisi arvioinut virheellisesti yhteisön intressiä nyt käsiteltävässä asiassa.
Where the Commission is faced with a situation where numerous factors give rise to a suspicion of anti­competitive conduct on the part of several large undertakings in the same economic sector, the Commission is entitled to concentrate its efforts on one of the undertakings concerned, whilst at the same time indicating to the economic operators who may have suffered damage as a result of the anti­competitive conduct of the other parties concerned that it was open to them to bring an action in the national courts.
Kun komissio on tilanteessa, jossa useat seikat antavat syyn epäillä useiden samalla alalla toimivien suuryritysten menettelevän kilpailuoikeuden vastaisella tavalla, sillä on oikeus keskittää voimansa asianomaisista yrityksistä yhteen ja ilmoittaa niille taloudellisille toimijoille, joille muiden kilpailusääntöjä rikkovien yritysten toimenpiteet mahdollisesti aiheuttavat vahinkoa, että niiden on saatet­tava asia kansallisten tuomioistuinten käsiteltäväksi.
If it were otherwise, the Commission would be forced to spread its resources across a number of separate wide­ranging investigations, with the attendant risk that none could be brought to a satisfactory conclusion.
Muussa tapauksessa komission pitäisi jakaa voimavaransa useisiin laajoihin tutkimuksiin, mikä saattaisi merkitä sitä, ettei yhtäkään niistä voitaisi saattaa päätökseen.
In that context, it is also appropriate to point out that the Commission has already taken action against Peugeot in its Decision 92/154/EEC of 4 December 1991 relating to a proceeding under Article 85 of the EEC Treaty (Case IV/33.157 — Eco System/Peugeot, OJ 1992 L 66, p.
Tässä yhteydessä on myös muistutettava, että komissio oli ryhtynyt toimenpiteisiin Peugeoťn suhteen jo ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta (IV/33.157 — Eco System/Peugeot) 4 päivänä joulukuuta 1991 annetulla päätöksellään 92/154/ETY (EYVL 1992, L 66, s.
That being so, the fact that the Commission preferred to investigate the complaints which led to its decision in the VW case rather than the complaints
Näin ollen sen seikan perusteella, että komissio on mieluummin halunnut jatkaa niiden kantelujen tutkimista, joiden perusteella se antoi päätöksen asiassa VW,
51 As regards the third part of the plea, alleging a manifest error as regards the location of the centre of gravity of the infringement, first of all the contested decision cannot be construed to the effect that the Commission considered that there was no Community interest in its taking action on the sole ground that the centre of gravity of the conduct complained of was located in one Member State only.
51 Kanneperusteen kolmannesta osasta, jonka mukaan kilpailusääntöjen rikkomisen painopistettä paikannettaessa olisi tehty ilmeinen virhe, on aluksi todettava, ettei kanteen kohteena olevaa päätöstä saa ymmärtää sillä tavoin, että komissio olisi pelkästään sillä perusteella, että kantelussa tarkoitettujen toimenpiteiden painopiste oli yhden jäsenvaltion sisällä, katsonut, ettei ollut olemassa yhteisön intressiä, jonka vuoksi sen olisi pitänyt ryhtyä toimenpiteisiin.
Consequently the Commission's assessment of the Community interest in pursuing the applicant's complaint is not vitiated by manifest errors as regards the places where the material facts arose.
Näin ollen komission yhteisön intressiä jatkaa kantajan kantelun käsittelyä koskevaan arvioon ei liity ilmeisiä virheitä asian kannalta merkityksellisten tosiseikkojen paikantamisessa.