natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It appears from the national court's file that the other conditions relating to tax integration were fulfilled, so that those dividends were, in accordance with German tax law, directly attributed to the permanent establishment situated within German territory (Saint-Gobain ZN) and therefore to the income of the dominant company (Saint-Gobain SA) subject to limited tax liability.
Tietyn toimialan työnantajia ja työntekijöitä edustavien etujärjestöjen kollektiivisella sopimuksella perustettu eläkekassa, jonka tehtävänä on Ihäeläkejärjestelmän hallinnoiminen ja johon kuuluminen on viranomaisten päätöksellä tehty pakolliseksi kaikille tämän toimialan työntekijöille, on perustamissopimuksen 85 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettu yritys.
Saint-Gobain ZN is challenging before the Finanzgericht the refusal of the Finanzamt to grant it three tax concessions designed to prevent dividends which are received in Germany by companies with shareholdings in foreign companies and which have already been taxed abroad from being taxed again in Germany.
EY:n perustamissopimuksen 86 ja 90 artiklassa (joista on tullut EY 82 ja EY 86 artikla) ei kielletä sitä, että viranomaiset antavat eläkekassalle yksinoikeuden hallinnoida tietyllä toimialalla lisäeläkejärjestelmää.
First, the Finanzamt refused to grant an exemption from German corporation tax for the dividends received by Saint-Gobain ZN from the United States of America and Switzerland on the
Julkisasiamies F. G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 28 päivänä tammikuuta 1999.
As far as companies or firms are concerned, their corporate seat, in the sense expressed above, serves to determine, like nationality for natural persons, their connection to a Member State's legal order.
Ennakkoratkaisu Sijoittautumisvapaus — Yhtiöiden tuloverotus — Veroedut (täysistunto)
In those circumstances, the refusal to grant the tax concessions in question to the permanent establishments in Germany of non-resident companies makes it less attractive for those companies to have intercorporate holdings through German branches, since under German law and double-taxation treaties the tax concessions in question can only be granted to German subsidiaries which, as legal persons, are subject to unlimited tax liability, which thus restricts the freedom to choose the most appropriate legal form for the pursuit of activities in another Member State, which the second sentence of the first paragraph of Article 52 of the Treaty expressly confers on economic operators.
Finanzgericht Köln on esittänyt 30.6.1997 tekemällään päätöksellä kolme ennakkoratkaisukysymystä EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 58 artiklan (josta on tullut EY 48 artikla) tulkinnasta.
The difference in treatment to which branches of non-resident companies are subject in comparison with resident companies as well as the restriction of the freedom to choose the form of secondary establishment must be regarded as constituting a single composite infringement of Articles 52 and 58 of the Treaty.
On täsmennettävä, että KStG:n 8 §:n 1 momentin ja Einkommensteuergesetzin (tuloverolaki; jäljempänä EStG) 49 §:n 1 momentin 2 kohdan a alakohdan mukaan Saksassa harjoitetusta liikkeestä saadut tulot ovat Saksasta saatuja tuloja rajoitetun verovelvollisuuden kannalta katsottuna.
It should be explained that companies subject to unlimited tax liability in Germany are, under German law, companies considered to be resident in Germany for tax purposes, that is to say companies which have their registered office or business management in Germany.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Compagnie de Saint-Gobain, Zweigniederlassung Deutschland (jäljempänä Saint-Gobain ZN) ja Finanzamt Aachen-Innenstadt (jäljempänä Finanzamt).
The refusal to grant the tax concessions in uestion therefore affects in principle companies not resident in Germany and is based on the criterion of the company's corporate seat in determining the tax rules applying in Germany to shareholdings in companies limited by shares established in States other than the Federal Republic of Germany and to dividends from such shareholdings.
Bewertungsgesetzm (varojen arvostusta koskeva laki; jäljempänä BewG) 121 §:n 2 momentin 3 kohdan mukaan rajoitetusti verovelvollisen saksalaiseen yritysvarallisuuteen kuuluu saksalaisen toimipaikan liikeomaisuus, joksi katsotaan omaisuus, jota Saksassa sijaitsevassa toimipaikassa käytetään.
It must be observed that the difference in tax treatment between resident companies and branches cannot, however, be justified by other advantages which branches enjoy in comparison with resident companies and which, according to the German Government, will compensate for the disadvantages of not being allowed the tax concessions in question.
Saint-Gobain ZN on Compagnie de Saint-Gobain SA:n (jäljempänä Saint-Gobain SA) saksalainen sivuliike; Saint-Gobain SA on Ranskan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, jonka kotipaikka ja liikkeenjohto sijaitsevat Ranskassa.
Even if such advantages exist, they cannot justify breach of the obligation laid down in Article 52 of the Treaty to accord the same domestic treatment concerning the tax concessions in question.
Tämän johdosta Saint-Gobain ZN:ää pidetään Saksan vero-oikeudessa Saint-Gobain SA:n kiinteänä toimipaikkana.
It is for the Finanzgericht to determine, in the case before it, whether the refusal to grant capital tax exemption for international groups to the permanent establishments of French companies puts them in a situation less favourable than that of German subsidiaries of French companies.
Kansallisessa tuomioistuimessa kyseessä olevassa asiassa Finanzamt on kieltäytynyt myöntämästä Saint-Gobain SA:lle tiettyjä veroetuja, jotka liittyvät sellaisten ulkomaisten pääomayhtiöiden, joista tämä omistaa osuuksia, jakamien osinkojen verotukseen; nämä edut koskevat vain yhtiöitä, jotka ovat Saksassa yleisesti verovelvollisia.
'Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and Article 58 of the EC Treaty (now Article 48 EC) preclude the exclusion of a permanent establishment in Germany of a company limited by shares having its seat in another Member State from enjoyment, on the same conditions as those applicable to companies limited by shares having their seat in Germany, of tax concessions taking the form of:
Tämä rajoitettu verovelvollisuus koskee Körperschaftsteuergesetzin (yhtiöverolaki; jäljempänä KStG) 2 §:n 1 momentin mukaan niitä tuloja, joita se saa Saksasta kiinteän toimipaikkansa kautta, ja Vermögensteuergesetzm (varallisuusverolaki; jäljempänä VStG) 2 §:n 1 momentin 2 kohdan ja 2 momentin mukaan omaisuutta, joka sillä on tässä kiinteässä toimipaikassa.
an exemption from corporation tax for dividends received from companies established in nonmember countries (corporation tax relief for international groups), provided for by a treaty for the avoidance of double taxation concluded with a nonmember country, the crediting, against German corporation tax, of the corporation tax levied in a State other than the Federal Republic of Germany on the profits of a subsidiary established there, provided for by German legislation, and an exemption from capital tax for shareholdings in companies established in nonmember countries (capital tax relief for international groups), also provided for by German legislation.'
Näillä kolmella kysymyksellä, joita on syytä tarkastella yhdessä, kansallinen tuomioistuin kysyy sitä, onko perustamissopimuksen 52 ja 58 artiklan kanssa ristiriidassa se, että Saksassa sijaitsevalle kumealle toimipaikalle, joka kuuluu yhtiölle, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa (jäljempänä ulkomainen yhtiö), ei myönnetä samoilla edellytyksillä kuin sellaisille pääomayhtiöille, joiden kotipaikka on Saksassa, seuraavia veroetuja:
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 2 March 1999.
Samana vuonna Gevetex sai osinkoja italialaiselta tytäryhtiöltään, Vitrofil SpA:lta, josta se omisti 24,8 prosenttia.
Preliminary ruling (Freedom of movement for persons — Right of citizens of the European Union to move and reside freely — Border controls — National legislation requiring persons coming from another Member State to present a passport) (Full Court) passport and establish his Netherlands nationality when entering the Netherlands.
Saint-Gobain ZN on riitauttanut kansallisessa tuomioistuimessa sen, että Finanzamt on evännyt siltä osinkoihin liittyvät kolme veroetua, joilla pyritään estämään se, että osinkoja, joita osuuksia ulkomaisista yhtiöistä omistavat yritykset saavat Saksassa ja joita on jo verotettu ulkomailla, verotettaisiin uudestaan Saksassa.
By judgment of 30 October 1997, the Arrondissementsrechtbank (District Court), Rotterdam referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 7a and 8a of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 14 EC and 18 EC).
Ensinnäkin on todettava, että Finanzamt on kieltäytynyt vapauttamasta saksalaisesta yhtiöverosta niitä osinkoja, jotka Saint-Gobain ZN on saanut Amerikan yhdysvalloista ja Sveitsistä, sillä perusteella, että Saksan liittotasavallan näiden kummankin valtion kanssa kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tekemissä kahdenvälisissä verosopimuksissa, joissa sovitaan tällaisesta vapautuksesta, tällainen veroetu on varattu Yhdysvaltojen kanssa tehdyssä sopimuksessa — saksalaisille yhtiöille ja Sveitsin kanssa tehdyssä sopimuksessa Saksassa yleisesti verovelvollisille yhtiöille.
Mr Wijsenbeek, a Dutch national, is accused of having refused, when entering the Netherlands through Rotterdam airport on 17 December 1993, to present and hand over his passport to the national police officer responsible for border controls and to establish his nationality by other means, in breach of Article 25 of the Order.
Sijoittautumisvapaus sisältää perustamissopimuksen 58 artiklan mukaan niiden jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti perustettujen yhtiöiden, joiden sääntömääräinen kotipaikka, keskushallinto tai päätoimipaikka on yhteisön alueella, oikeuden harjoittaa toimintaansa kyseisessä jäsenvaltiossa tytäryhtiön, sivuliikkeen tai kauppaedustajan liikkeen välityksellä.
The two questions were raised in criminal proceedings brought against Florus Ariel Wijsenbeek for refusing, in breach of the applicable Netherlands legislation, to present his
Finanzgericht Köln on näissä olosuhteissa päättänyt lykätä asian ratkaisemista ja esittää
asylum and the exchange of information on those questions.
saksalaisten tytäryhtiöiden asema.
Mr Wijsenbeek denies that he has committed an offence.
siinä oikeus kansalliseen kohteluun jäsenvaltiossa, johon he sijoittautuvat.
Moreover, Article 8a(l) of the Treaty confers the right to move and reside freely in the territory of the Member States on citizens of the Union, subject to the limitations and conditions laid down in the Treaty and by the measures adopted to give it effect. According to Article 8a(2) of the Treaty, the Council may adopt provisions with a view to facilitating the exercise of those rights.
Yhtiöiden osalta on tältä osin korostettava, että niiden kotipaikan, niin kuin se on edellä määritelty, samoin kuin luonnollisten henkilöiden kansalaisuuden avulla määritellään se yhteys, joka liittää ne tietyn valtion oikeusjärjestykseen.
However, the exercise of those rights presupposes that the person concerned is able to establish that he or she has the nationality of a Member State.
On täsmennettävä, että yhtiöitä, jotka ovat Saksassa yleisesti verovelvollisia, ovat Saksan oikeuden mukaan yhtiöt, joiden verotuksellinen kotipaikka on Saksassa eli yhtiöt, joiden kotipaikka tai liikkeenjohto sijaitsee Saksassa.
Mr Wijsenbeek appealed against that decision to theArrondissementsrechtbank, Rotterdam, which decided to stay proceedings and to refer several questions to the Court for a preliminary ruling.
Kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa kyseessä olevien etujen epääminen siis pääasiallisesti koskee ulkomaisia yhtiöitä, ja se perustuu yhtiön kotipaikkaa koskevaan kriteeriin, jonka mukaan Saksassa määritellään verojärjestelmä, jota sovelletaan sekä sellaisten pääomayhtiöiden osuuksiin, joiden kotipaikat ovat muissa valtioissa kuin Saksan liittotasavallassa, että tällaisten osuuksien perusteella maksettaviin osinkoihin.
By its questions, the national court asks essentially whether Article 7a or Article 8a of the Treaty prohibits a Member State from requiring a person, whether or not a citizen of the European Union, under threat of criminal penalties, to establish his nationality when entering the territory of that Member State by an internal Community frontier.
Ulkomaisten yhtiöiden sivuliikkeiden ja saksalaisten yhtiöiden erilaista kohtelua samoin kuin sivutoimipaikan muodon valinnanvapauden rajoitusta on tarkasteltava perustamissopimuksen 52 ja 58 artiklan yhtenä ja samana rikkomisena.
At the time of the events in question in the main proceedings, there were no common rules or harmonised laws of the Member States on, in particular, controls at external frontiers and immigration, visa and asylum policy.
On todettava, että saksalaisten yhtiöiden ja sivuliikkeiden erilaista verokohtelua ei kuitenkaan voida perustella muilla eduilla, joita sivuliikkeet mahdollisesti saavat saksalaisiin yhtiöihin verrattuina ja jotka Saksan hallituksen mukaan korvaavat kyseisten veroetujen osalta.
The Court observes that the first paragraph of Article 7a of the Treaty provides that the Community is to adopt measures with the aim of progressively establishing the internal market before 31 December 1992, in accordance with the provisions of the Treaty cited in that provision. Under the second paragraph of Article 7a, the internal market is to comprise an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is ensured in accordance with the provisions of the Treaty.
Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tarkastaa sen käsiteltäväksi saatettua riitaa ratkaistessaan, asettaako se, että ranskalaisten yhtiöiden kiinteiltä toimipaikoilta evätään konsernin veroetu varallisuusverotuksessa, kiinteät toimipaikat asemaan, joka on epäedullisempi kuin ranskalaisten yhtiöiden
The same considerations apply as regards breach of the obligation to present an identity card or a passport upon entry into the territory of a Member State.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
That article cannot be interpreted as meaning that, in the absence of measures adopted by the Council before 31 December 1992 requiring the Member States to abolish controls of persons at the internal frontiers of the Community, that obligation automatically arises from expiry of that period. Such an obligation presupposes harmonisation of the laws of the Member States governing the crossing of the external borders of the Community, immigration, the grant of visas,
EY.n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja EY.n perustamissopimuksen 58 artiklan (josta on tullut 48 artikla) kanssa on ristiriidassa se, että Saksassa sijaitsevalle kiinteälie toimipaikalle, josta pääomayhtiö, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, harjoittaa liiketoimintaa, ei myönnetä samoilla edellytyksillä kuin pääomayhtiöille, joiden kotipaikka on Saksassa, seuraavia veroetuja: kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi kolmannen maan kanssa tehdyssä verosopimuksessa sovittua vapautusta yhtiöverosta sellaisten osinkojen osalta, jotka on saatu yhtiöiltä, joiden kotipaikat ovat kolmansissa maissa (kansainvälisen konsernin veroetu yhtiöverotuksessa);
'As Community law stood at the time of the events in question in the main proceedings, neither Article 7a nor Article 8a of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 14 EC and 18 EC) precluded a Member State from requiring a person, whether or not a citizen of the European Union, under threat of criminal penalties, to establish his nationality upon his entry into the territory of that Member State by an internal frontier of the Community, provided that the penalties applicable are comparable to those which apply to similar national infringements and are not disproportionate, thus creating an obstacle to the free movement of persons.'
kansallisessa lainsäädännössä säädettyä oikeutta vähentää saksalaisesta yhtiöverosta jossain toisessa valtiossa kuin Saksan liittotasavallassa sellaisen tytäryhtiön voitoista, jonka kotipaikka on tässä toisessa valtiossa, kannettu yhtiövero; ja samoin kansallisessa lainsäädännössä säädettyä vapautusta varallisuusverosta sellaisten yhtiöiden, joiden kotipaikat ovat yhteisön ulkopuolisissa maissa, osuuksien osalta (kansainvälisen konsernin veroetu varallisuusverotuksessa).
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 16 March 1999.
Julkisasiamies J. Mischo on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 2 päivänä maaliskuuta 1999.
'(1) At the present stage of European integration, Articles 7a and 8a of the EC Treaty cannot be interpreted as meaning that they require systematic border controls of a citizen of a Member State crossing the internal frontiers of the Community to be automatically, totally and generally abolished.
Ennakkoratkaisu Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Euroopan unionin kansalaisten oikeus liikkua ja oleskella vapaasti—RajatarkastuL·et —Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan toisesta jäsenvaltiosta tulevat henkilöt velvoitetaan esittämään passi (täysistunto)
(2) Article 8a of the EC Treaty precludes any limitation which may impede, or make less attractive, the exercise of the right to move freely which is enshrined in that article.
Arrondissementsrechtbank te Rotterdam on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 30.10.1997 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä EY:n perustamissopimuksen 7 a ja 8 a artiklan (joista on muutettuna tullut EY 14 ja EY 18 artikla) tulkinnasta.
The imposition of the obligation, under threat of criminal penalties, to present a passport or identity card when crossing the internal frontiers of the Community constitutes such a limitation, unless that limitation is applied without discrimination, is justified by overriding reasons of public interest, is inherent in ensuring the achievement of the objective it pursues and is not of a restrictive nature going beyond what is necessary to achieve it.'
AlankomaidenkansalaistaVVijsenbeekiäsyytetään siitä, että hän tullessaan 17.12.1993 Alankomaihin Rotterdamin lentokentän kautta kieltäytyi päätöksen 25 §:n vastaisesti esittämästä passiaan rajojen valvonnasta vastuussa olevalle Alankomaiden poliisin poliisimiehelle ja osoittamasta kansalaisuuttaan muulla tavalla.
Case C-362/98 Commission of the European Communities ν Italian Republic Social policy
Nämä kysymykset on esitetty rikosasiassa, jossa Wijsenbeek on vastaajana ja joka koskee sitä, että hän Alankomaihin tullessaan kieltäytyi voimassaolevan Alankomaiden lainsäädännön vastaisesti esittämästä passiaan ja osoittamasta Alankomaiden kansalaisuuttaan.
Failure to transpose Directive
Wijsenbeek kieltää tehneensä rikkomuksen.
(Failure by a Member State to fulfil its obligations 93I103IEC) (First Chamber)
Hän esittää tältä osin, että Rotterdamin lentokentälle, jonne hän saapui Strasbourgista tulleella reittilennolla, tulee ainoastaan reittilentoja
letter of 23 December 1996, requesting it to adopt the necessary measures to comply with the Directive within two months of notification of the opinion.
lainsäädännön jäsenvaltioiden yhdenmukaistamista.
When no formal reply to that opinion was forthcoming, the Commission brought the present proceedings.
muista jäsenvaltioista ja lähtee vain niitä muihin jäsenvaltioihin ja että päätöksen 25 § on perustamissopimuksen 7 a ja 8 a artiklan vastainen.
In its defence, the Italian Government does not deny the infringement.
Kantonrechter tuomitsi 8.5.1995 antamallaan tuomiolla Wijsenbeekin 65 Alankomaiden guldenin (NLG) sakkoon ja toissijaisesti yhden päivän vankeusrangaistukseen päätöksen 25 §:n rikkomisesta.
By application lodged at the Court Registry on 9 October 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt and/or by not communicating to the Commission the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Directive 93/103/EC concerning the minimum safety and health requirements for work on board fishing vessels (hereinafter 'the Directive'), the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
On syytä lisäksi todeta, että perustamissopimuksen 8 a artiklan 1 kohdassa unionin kansalaisille annetaan oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, jollei perustamissopimuksessa määrätyistä tai sen soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyistä rajoituksista ja ehdoista muuta johdu.
The Commission sent Italy a reasoned opinion by
Perustamissopimuksen 8 a artiklan 2 kohdan mukaan neuvosto voi antaa säännöksiä näiden oikeuksien käyttämisen helpottamiseksi.
Declares that, by failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 93/103/EC of 23 November 1993 concerning the minimum, safety and health requirements for work on board fishing vessels (thirteenth individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC), the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 13(1) thereof;
Wijsenbeek valitti tästä päätöksestä Arrondissementsrechtbank te Rotterdamiin, joka päätti lykätä asian ratkaisua ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
Orders the Italian Republic to pay the costs.'
Ennakkoratkaisukysymykset
'(1) declare that, by failing to adopt and/or by not communicating to the Commission the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 93/103/EC of 23 November 1993 concerning the minimum safety and health requirements for work on board fishing vessels (thirteenth individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC), the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under that directive;
On huomattava, että perustamissopimuksen 7 a artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetään, että yhteisö hyväksyy toimenpiteet, joiden tarkoituksena on toteuttaa sisämarkkinat asteittain ennen 31.12.1992 tässä määräyksessä mainittujen perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. Perustamissopimuksen 7 a artiklan toisen kohdan mukaan sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan perustamissopimuksen määräysten mukaisesti.
(2) order the Italian Republic to pay the costs.'
Ne eivät kuitenkaan voi määrätä suhteetonta rangaistusta, jolla rajoitettaisiin henkilöiden vapaata liikkuvuutta, kuten vankeusrangaistusta.
Case C-392/96 Commission of the European Communities ν Ireland
Tällainen velvollisuus edellyttää yhteisön ulkorajojen ylittämistä, maahanmuuttoa, viisumin ja turvapaikan myöntämistä sekä näihin kysymyksiin liittyvien tietojen vaihtoa koskevan
(Environment Directive 851337¡EEC —Assessment of the effects of certain public or private projects — Setting of thresholds) (Fifth Chamber)
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti: