natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The right guaranteed by paragraph 1 is the right guaranteed by Article I-10(2)(a) of the Constitution (cf. also the legal base in Article III-125; and the judgement of the Court of Justice of 17 September 2002, C-413/99 Baumbast, [2002]
Artiklan 1 kohdassa turvataan unionin perustuslain I10 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu oikeus (ks. myös III-125 artiklassa oleva oikeusperusta ja yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 17.9.2002, asia C 413 / 99, Baumbast, Kok. 2002, s. 709).
In accordance with Article 52(2) of the Charter (2), it applies under the conditions and within the limits defined for which provision is made in Part III of the Constitution.
Sitä sovelletaan 52 artiklan 2 kohdan (2) mukaisesti perustuslain III osassa määrätyin edellytyksin ja rajoituksin.
Paragraph 2 refers to the power granted to the Union by Articles III-265 to III-267 of the Constitution.
Artiklan 2 kohdassa muistutetaan unionin perustuslain III-265—III-267 artiklassa unionille annetusta toimivallasta.
Article II-104 of the Constitution.
Unionin perustuslain II-104 artikla.
Article II-105 of the Constitution.
Unionin perustuslain II-105 artikla.
Article II-106 of the Constitution.
Unionin perustuslain II-106 artikla.
The right guaranteed by this Article is the right guaranteed by Article I-10 of the Constitution; cf. also the legal base in Article III-127.
Artiklassa on turvattu unionin perustuslain I10 artiklassa tarkoitettu oikeus (ks. myös unionin perustuslain III-127 artiklan oikeusperusta).
In accordance with Article 52(2) of the Charter (1), it applies under the conditions defined in these
Sitä sovelletaan 52 artiklan 2 kohdan (1) mukaisesti näissä artikloissa määrätyin edellytyksin.
Everyone whose rights and freedoms as set forth in this Convention are violated shall have an effective remedy before a national authority notwithstanding that the violation has been committed by persons acting in an official capacity.
”Jokaisella, jonka tässä yleissopimuksessa tunnustettuja oikeuksia ja vapauksia on loukattu, on oltava käytettävissään tehokas oikeussuojakeino kansallisen viranomaisen edessä siinäkin tapauksessa, että oikeuksien ja vapauksien loukkauksen ovat tehneet virantoimituksessa olevat henkilöt.”
The Court of Justice enshrined that right in its judgment of 15 May 1986 as a general principle of Union law (Case 222/84 Johnston [1986] ECR 1651; see also judgment of 15 October 1987, Case 222/86 Heylens [1987] ECR 4097 and judgment of 3 December 1992, Case C-97/91 Borelli [1992] ECR I-6313).
Yhteisöjen tuomioistuin vakiinnutti kyseisen oikeuden unionin oikeuden yleiseksi periaatteeksi tuomiossaan 15.5.1986, Johnston, asia 222/84, Kok. 1986, s.
The inclusion of this precedent in the Charter has not been intended to change the system of judicial review laid down by the Treaties, and particularly the rules relating to admissibility for direct actions before the Court of Justice of the European Union.
1987, 4097 ja 3.12.1992 annettua tuomiota asiassa C-97/91, Borelli, Kok. 1992, I-6313.
The European Convention has considered the Union's system of judicial review including the rules on admissibility, and confirmed them while amending them as to certain aspects, as reflected in Articles III-353 to III-381 of the
Tuomioistuimen mukaan kyseistä unionin oikeuden yleistä periaatetta sovelletaan myös jäsenvaltioihin silloin, kun ne soveltavat unionin oikeutta.
Constitution, and in particular in Article III-365(4).
Eurooppa-valmistelukunta on tarkastellut tuomioistuinvalvontaa koskevaa järjestelmää, myös tutkittavaksi ottamista koskevia sääntöjä, vahvistanut ne ja muuttanut niiden tiettyjä näkökohtia, mikä käy ilmi unionin perustuslain III-353—III-381 artiklasta ja erityisesti sen III-365 artiklan 4 kohdasta.
Article 47(2) applies to the institutions of the Union and of Member States when they are implementing Union law and does so for all rights guaranteed by Union law.
Tätä 47 artiklaa (2) sovelletaan kaikkien unionin oikeuden takaamien oikeuksien osalta unionin toimielimiin ja jäsenvaltioihin niiden pannessa täytäntöön yhteisön oikeutta.
In the determination of his civil rights and obligations or of any criminal charge against him, everyone is entitled to a fair and public hearing within a reasonable time by an independent and impartial tribunal established by law.
”Jokaisella on oikeus kohtuullisen ajan kuluessa oikeudenmukaiseen ja julkiseen oikeudenkäyntiin laillisesti perustetussa riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa silloin, kun päätetään hänen oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan tai häntä vastaan nostetusta rikossyytteestä.
Judgment shall be pronounced publicly but the press and public may be excluded from all or part of the trial in the interests of morals, public order or national security in a democratic society, where the interests of juveniles or the protection of the private life of the parties so require, or to the extent strictly necessary in the opinion of the court in special circumstances where publicity would prejudice the interests of justice.
Päätös on annettava julkisesti, mutta lehdistöltä ja yleisöltä voidaan kieltää pääsy koko oikeudenkäyntiin tai osaan siitä demokraattisen yhteiskunnan moraalin, yleisen järjestyksen tai kansallisen turvallisuuden vuoksi nuorten henkilöiden etujen tai osapuolten yksityiselämän suojaamisen niin vaatiessa, tai siinä määrin kuin tuomioistuin harkitsee ehdottoman välttämättömäksi erityisolosuhteissa, joissa julkisuus loukkaisi oikeudenmukaisuutta.”
In Union law, the right to a fair hearing is not confined to disputes relating to civil law rights and obligations.
Tämä johtuu siitä, että unioni on oikeusyhteisö, kuten yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa 194/83, Vihreät vastaan Euroopan parlamentti (tuomio 23.4.1986, Kok. 1988, s. 1339).
With regard to the third paragraph, it should be noted that in accordance with the caselaw of the European Court of Human Rights, provision should be made for legal aid where the absence of such aid would make it impossible to ensure an effective remedy (ECHR Judgment of 9 October 1979, Airey, Series A, Volume 32, 11).
Artiklan kolmannen kohdan osalta on aiheellista todeta, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti oikeusapua on annettava tapauksissa, joissa oikeusavun puuttuminen tekisi tehottomaksi tehokkaan oikeussuojan takuun (Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiassa Airey 9.10.1979 antama tuomio, sarjaA, Kok. 32, 11).
Article 48 (
Tämä 48 artikla (
(a) to be informed promptly, in a language which he understands and in detail, of the nature and cause of the accusation against him;
Jokaisella rikoksesta syytetyllä on seuraavat vähimmäisoikeudet: a) oikeus saada viipymättä yksityiskohtainen tieto häneen kohdistettujen syytteiden sisällöstä ja perusteista hänen ymmärtämällään kielellä; b) oikeus saada riittävästi aikaa ja edellytykset valmistella puolustustaan;
Article II-108 of the Constitution.
Unionin perustuslain II-108 artikla.
(d) to examine or have examined witnesses against him and to obtain the attendance and examination of witnesses on his behalf under the same conditions as witnesses against him;
Päätösasiakirja c) oikeus puolustautua henkilökohtaisesti tai itse valitsemansa oikeudenkäyntiavustajan välityksellä, ja jos hän ei pysty itse maksamaan saamastaan oikeusavusta, hänen on saatava se korvauksetta oikeudenmukaisuuden niin vaatiessa; d) oikeus kuulustella tai kuulustuttaa todistajia, jotka kutsutaan todistamaan häntä vastaan, ja saada hänen puolestaan esiintyvät todistajat kutsutuiksi ja kuulustelluiksi samoissa olosuhteissa kuin häntä vastaan todistamaan kutsutut todistajat; e) oikeus saada maksutta tulkin apua, jos hän ei ymmärrä tai puhu tuomioistuimessa käytettyä kieltä.”
1), this right has the same meaning and scope as the right
1) mukaisesti sama merkitys ja kattavuus kuin Euroopan ihmisoikeus-
In accordance with Article 52(3) ( guaranteed by the ECHR.
Tällä oikeudella on 52 artiklan 3 kohdan ( sopimuksessa turvatulla oikeudella.
This Article shall not prejudice the trial and punishment of any person for any act or omission which, at the time when it was committed, was criminal according to the general principles of law recognised by civilised nations.
Mikään tässä artiklassa ei estä ryhtymästä oikeudenkäyntiin henkilöä vastaan ja tuomitsemasta häntä rangaistukseen teosta tai laiminlyönnistä, joka sivistyskansojen hyväksymien yleisten oikeusperiaatteiden mukaisesti oli tekohetkellä rikollinen teko.”
Article II-109 of the Constitution.
Unionin perustuslain II-109 artikla.
In paragraph 2, the reference to civilised nations has been deleted; this does not change the meaning of this paragraph, which refers to crimes against humanity in particular.
Ainoastaan 2 kohdan ilmaisu ”sivistyskansojen” on poistettu. Tämä ei kuitenkaan muuta sisällön osalta kohtaa, joka koskee erityisesti rikoksia ihmiskuntaa vastaan.
In accordance with Article 52(3) (1), the right guaranteed here therefore has the same meaning and scope as the right guaranteed by the ECHR.
Oikeudella, joka turvataan, on siis 52 artiklan 3 kohdan (1) mukaisesti sama merkitys ja kattavuus kuin Euroopan ihmisoikeussopimuksessa turvatulla oikeudella.
Paragraph 3 states the general principle of proportionality between penalties and criminal offences which is enshrined in the common constitutional traditions of the Member States and in the caselaw of the Court of Justice of the Communities.
Artiklan 3 kohdassa toistetaan rikoksista määrättävien rangaistusten oikeasuhteisuuden yleinen periaate, joka on vakiintunut jäsenvaltioiden yhteisissä valtiosääntöperinteissä ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä.
No derogation from this Article shall be made under Article 15 of the Convention.
Tästä artiklasta ei saa poiketa yleissopimuksen 15 artiklan perusteella.”
The rule prohibiting cumulation refers to cumulation of two penalties of the same kind, that is to say criminal law penalties.
Täsmennetään, että kumulaation kieltävä sääntö koskee kahden samankaltaisen rangaistuksen yhdistämistä, tässä tapauksessa rikosprosessissa.
In accordance with Article 50 (2), the non bis in i de m rule applies not only within the jurisdiction of one State but also between the jurisdictions of several Member States.
”Non bis in idem” -sääntöä ei 50 artiklan (2) mukaisesti sovelleta ainoastaan saman valtion tuomioistuimissa, vaan myös useiden jäsenvaltioiden tuomioistuinten välillä.
That corresponds to the acquis in Union law; see Articles 54 to 58 of the Schengen Convention and the judgment of the Court of Justice of 11 February 2003, C-187/01 Gözütok (not yet published), Article 7 of the Convention on the Protection of the European Communities' Financial Interests and Article 10 of the Convention on the fight against corruption.
Tämä vastaa unionin säännöstöä; ks. Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 5 458 artikla ja yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, 11.2.2003, asia C-187/01, Gözütok, yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen 7 artikla ja lahjonnan torjuntaa koskevan yleissopimuksen 10 artikla.
The very limited exceptions in those Conventions permitting the Member States to derogate from the non bis in i de m rule are covered by the horizontal clause in Article 52(1) of the Charter (3) concerning limitations.
Muutamat poikkeukset, jotka näissä yleissopimuksissa mahdollistavat jäsenvaltioille ”non bis in idem” -säännöstä poikkeamisen, kuuluvat 52 artiklan 1 kohdan (3) rajoituksia koskevan horisontaalisen lausekkeen piiriin.
Article II-110 of the Constitution.
Unionin perustuslain II-110 artikla.
They shall therefore respect the rights, observe the principles and promote the application thereof in accordance with their respective powers and respecting the limits of the powers of the Union as conferred on it in the other Parts of the Constitution.
Tämän vuoksi ne kunnioittavat tämän perusoikeuskirjan mukaisia oikeuksia, noudattavat sen sisältämiä periaatteita ja edistävät niiden soveltamista kukin toimivaltansa mukaisesti ja unionille tämän perustuslain muissa osissa annetun toimivallan rajoja noudattaen.
The aim of Article 51 (1) is to determine the scope of the Charter.
Tämän 51 artiklan (1) tarkoituksena on määritellä perusoikeuskirjan soveltamisala.
This provision was drafted in keeping with Article 6(2) of the Treaty on European Union, which required the Union to respect fundamental rights, and with the mandate issued by Cologne European Council.
Tämä määräys laadittiin noudattaen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaisesti unionin on kunnioitettava perusoikeuksia, ja se on myös Kölnin Eurooppaneuvoston antaman valtuutuksen mukainen.
The term institutions is enshrined in Part I of the Constitution.
Käsite ”toimielimet” vahvistetaan unionin perustuslain I osassa.
The expression bodies, offices and agencies is commonly used in the Constitution to refer to all the authorities set up by the Constitution or by secondary legislation (see, e.g., Articles I-50 or I-51 of the Constitution).
Käsitettä ”elimet ja laitokset” käytetään perustuslaissa yleisesti tarkoittamaan kaikkia unionin perustuslailla tai johdetun oikeuden säädöksillä perustettuja elimiä (ks. esim. unionin perustuslain I50 tai I-51 artikla).
The Court of Justice confirmed this caselaw in the following terms: In addition, it should be remembered that the requirements flowing from the protection of fundamental rights in the Community legal order are also binding on Member States when they implement Community rules ... (judgment of 13 April 2000, Case C-292/97, [2000] ECR 2737, paragraph 37 of the grounds).
Yhteisöjen tuomioistuin on hiljattain vahvistanut tämän oikeuskäytännön seuraavin sanoin: ”Lisäksi on huomattava, että yhteisön oikeusjärjestyksen perusoikeuksien turvaamista koskevat vaatimukset sitovat myös jäsenvaltioita niiden pannessa yhteisön oikeudensäännöksiä täytäntöön...” (tuomio 13.4.2000, asiassa C-292/97, Kok. 2000 2737, peruste 37).
Paragraph 2, together with the second sentence of paragraph 1, confirms that the Charter may not have the effect of extending the competences and tasks which the other Parts of the Constitution confer on the Union.
Artiklan 2 kohdassa yhdessä 1 kohdan toisen virkkeen kanssa vahvistetaan, ettei peruskirjalla voida laajentaa unionille perustuslain muissa osissa annettuja toimivaltuuksia ja tehtäviä.
The fundamental rights as guaranteed in the Union do not have any effect other than in the context of the powers determined by Parts I and III of the Constitution.
Perusoikeuksilla sellaisina kuin ne ovat unionissa turvattuina on vaikutuksia vain unionin perustuslain I ja III osassa määriteltyjen toimivaltuuksien puitteissa.
Consequently, an obligation, pursuant to the second sentence of paragraph 1, for the Union's institutions to promote principles laid down in the Charter, may arise only within the limits of these same powers.
Näin ollen unionin toimielinten 1 kohdan toisen virkkeen mukainen velvollisuus edistää perusoikeuskirjassa mainittuja periaatteita voi syntyä vain näiden samojen toimivaltuuksien rajoissa.
Article II-111 of the Constitution.
Unionin perustuslain II-111 artikla.
Paragraph 2 also confirms that the Charter may not have the effect of extending the field of application of Union law beyond the powers of the Union as established in the other Parts of the Constitution.
Artiklan 2 kohdassa vahvistetaan myös, että perusoikeuskirjalla ei saa ulottaa unionin oikeuden soveltamisalaa perustuslain muissa osissa annettua toimivaltaa laajemmalle.
The Court of Justice has already established this rule with respect to the fundamental rights recognised as part of Union law (judgment of 17 February 1998, C-249/96 Grant, 1998 ECR I-621, paragraph 45 of the grounds).
Yhteisöjen tuomioistuin on jo vahvistanut tämän säännön unionin oikeudeksi tunnustettujen perusoikeuksien osalta (tuomio 17.2.1998, asia C-249/96, Grant, Kok. 1998, I-621, 45 kohta perusteista).
In accordance with this rule, it goes without saying that the incorporation of the Charter into the Constitution cannot be understood as extending by itself the range of Member State action considered to be implementation of Union law (within the meaning of paragraph 1 and the abovementioned case-law).
Tämän säännön mukaisesti on selvää, että perusoikeuskirjan sisällyttämisen unionin perustuslakiin ei voida katsoa sinällään laajentavan ”unionin oikeuden täytäntöönpanoksi” katsottavaa jäsenvaltioiden toiminta-alaa (jota tarkoitetaan 1 kohdassa ja edellä mainitussa oikeuskäytännössä).
Any limitation on the exercise of the rights and freedoms recognised by this Charter must be provided for by law and respect the essence of those rights and freedoms.
Tässä perusoikeuskirjassa tunnustettujen oikeuksien ja vapauksien käyttämistä voidaan rajoittaa ainoastaan lailla ja kyseisten oikeuksien ja vapauksien keskeistä sisältöä kunnioittaen.
Article II-112 of the Constitution.
Unionin perustuslain II-112 artikla.
The purpose of Article 52(1) is to set the scope of the rights and principles of the Charter, and to lay down rules for their interpretation.
Tällä 52 artiklalla (1) pyritään vahvistamaan perusoikeuskirjan oikeuksien ja periaatteiden kattavuus sekä niiden tulkintaa koskevat säännöt.
The wording is based on the caselaw of the Court of Justice: ... it is well established in the caselaw of the Court that restrictions may be imposed on the exercise of fundamental rights, in particular in the context of a common organisation of the market, provided that those restrictions in fact correspond to objectives of general interest pursued by the Community and do not constitute, with regard to the aim pursued, disproportionate and unreasonable interference undermining the very substance of those rights (judgment of 13 April 2000, Case C-292/97, paragraph 45 of the grounds).
Käytettyyn sanamuotoon on vaikuttanut yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö: ”...vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan näiden oikeuksien käyttöä voidaan kuitenkin rajoittaa muun muassa yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä, kunhan rajoitukset tosiasiassa palvelevat yleisen edun mukaisia yhteisön tavoitteita eikä niillä puututa näihin oikeuksiin tavoitellun päämäärän kannalta suhteettomasti ja tavalla, jota ei voida hyväksyä ja jolla loukattaisiin näiden oikeuksien keskeistä sisältöä” (tuomio 13.4.2000, asiassa C-292/97, kohta 45).
The reference to general interests recognised by the Union covers both the objectives mentioned in Article I-2 of the Constitution and other interests protected by specific provisions of the Constitution such as Articles I-5(1), III-133(3), III-154 and III-436.
Viittaus unionin tunnustamiin yleisiin etuihin kattaa sekä unionin perustuslain I2 artiklassa mainitut tavoitteet että muut perustuslain erityismääräyksillä, kuten unionin perustuslain I5 artiklan 1 kohdalla, III-133 artiklan 3 kohdalla, III-154 ja III-436 artiklalla, suojatut edut.
Paragraph 2 refers to rights which were already expressly guaranteed in the Treaty establishing the European Community and have been recognised in the Charter, and which are now found in other Parts of the Constitution (notably the rights derived from Union citizenship).
Artiklan 2 kohdassa viitataan Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa jo nimenomaisesti taattuihin oikeuksiin, jotka on tunnustettu uudelleen perusoikeuskirjassa ja jotka nyt mainitaan unionin perustuslain muissa osissa (erityisesti unionin kansalaisuudesta johtuvat oikeudet).
It clarifies that such rights remain subject to the conditions and limits applicable to the Union law on which they are based, and for which provision is now made in Parts I and III of the Constitution.
Kohdassa selvitetään, että kyseisiä oikeuksia koskevat edelleen niiden perustana olevaan unionin lainsäädäntöön sovellettavat edellytykset ja rajoitukset, joista nyt määrätään unionin perustuslain I ja III osassa.
The Charter does not alter the system of rights conferred by the EC Treaty and now taken over by Parts I and III of the Constitution.
Perusoikeuskirjalla ei muuteta Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa annettujen oikeuksien järjestelmää, josta nyt määrätään unionin perustuslain I ja III osassa.
Paragraph 3 is intended to ensure the necessary consistency between the Charter and the ECHR by establishing the rule that, insofar as the rights in the present Charter also correspond to rights guaranteed by the ECHR, the meaning and scope of those rights, including authorised limitations, are the same as those laid down by the ECHR.
Artiklan 3 kohdan tarkoituksena on varmistaa tarvittava johdonmukaisuus perusoikeuskirjan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen välillä määräämällä säännöstä, jonka mukaan siltä osin kuin perusoikeuskirjan oikeudet vastaavat myös Euroopan ihmisoikeussopimuksessa turvattuja oikeuksia, niillä on sama merkitys ja kattavuus, sallitut rajoitukset mukaan luettuina, kuin Euroopan ihmisoikeussopimuksessa määrätyillä oikeuksilla.
The meaning and the scope of the guaranteed rights are determined not only by the text of those instruments, but also by the caselaw of the European Court of Human Rights and by the Court of Justice of the European Union.
Turvattujen oikeuksien merkitys ja kattavuus määritellään näiden asiakirjojen lisäksi Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ja Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä.
The Charter does not affect the possibilities of Member States to avail themselves of Article 15 ECHR, allowing derogations from ECHR rights in the event of war or of other public dangers threatening the life of the nation, when they take action in the areas of national defence in the event of war and of the maintenance of law and order, in accordance with their responsibilities recognised in Articles I-5(1), III-131, III-262 of the Constitution.
Perusoikeuskirja ei vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuksiin soveltaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 15 artiklaa, jonka mukaan voidaan poiketa ihmisoikeussopimuksen mukaisista oikeuksista sodan tai muun yleisen hätätilan aikana, joka uhkaa kansakunnan elämää, toimien toteuttamiseksi kansallisen puolustuksen alalla sodan puhjettua tai lain ja järjestyksen ylläpitämiseksi niiden unionin perustuslain II-5 artiklan 1 kohdassa, III-131 artiklassa ja III-262 artiklassa tunnustettujen velvollisuuksien mukaisesti.
) corresponds to Article 2 of the ECHR
) vastaa ECHR:n 2 artiklaa
) corresponds to Article 3 of the ECHR
) vastaa ECHR:n 3 artiklaa
) corresponds to Article 8 of the ECHR
) vastaa ECHR:n 8 artiklaa
) corresponds to Article 9 of the ECHR
) vastaa ECHR:n 9 artiklaa
Article 11 (6) corresponds to Article 10 of the ECHR without prejudice to any restrictions which Union law may impose on Member States' right to introduce the licensing arrangements referred to in the third sentence of Article 10(1) of the ECHR
11 artikla (6) vastaa ECHR:n 10 artiklaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin oikeudessa määrättyjä rajoituksia jäsenvaltioiden oikeudelle ottaa käyttöön ECHR:n 10 artiklan 1 kohdan kolmannessa virkkeessä tarkoitettuja lupamenettelyjä
) corresponds to Article 4 of Protocol No 4
) vastaa ECHR:n neljännen lisäpöytäkirjan 4 artiklaa
Article 19(2) (
19 artiklan 2 kohta ( tulkitsee
) corresponds to Article 3 of the ECHR as interpreted by the European Court of Human Rights
9 ) vastaa ECHR:n 6 artiklan 2 ja 3 kohtaa
Article 49(1) (with the exception of the last sentence) and (2) ( 10
49 artiklan 1 kohta (10) (lukuun ottamatta viimeistä virkettä) ja 2 kohta vastaavat ECHR:n 7 artiklaa.
Article 9 (11) covers the same field as Article 12 of the ECHR, but its scope may be extended to other forms of marriage if these are established by national legislation
9 artikla (11) kattaa ECHR:n 12 artiklan soveltamisalan, mutta se voidaan ulottaa koskemaan muun tyyppisiä avioliittoja, kun kansallisessa lainsäädännössä niin säädetään
) corresponds to Article 11 of the ECHR, but its scope is extended to European Union level
) vastaa ECHR:n 11 artiklaa, mutta sen soveltamisala ulottuu Euroopan unionin tasoon
Article 14(1) (2) corresponds to Article 2 of the Protocol to the ECHR, but its scope is extended to cover access to vocational and continuing training
14 artiklan 1 kohta (2) vastaa ECHR:n lisäpöytäkirjan 2 artiklaa, mutta sen soveltamisala ulotetaan ammatilliseen koulutukseen ja jatko- ja täydennyskoulutukseen pääsyyn