natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By order of 24 February 1998, the Tariefcommissie (Administrative Court for Customs and Excise) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Community law relating to the incurrence and recovery of a customs debt.
Tarifcommissie on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 24.2.1998 tekemällään päätökselläennakkoratkaisukysymyksentullivelan
prescribed for the purpose in Regulation No 1697/79.
Tulliviranomainen ei itse asiassa menetä oikeuttaan jälkitullauksen toimittamiseen silloin, kun se ei kantamisen yhteydessä ole noudattanut asetuksessa N:o 1854/89 säädettyjä määräaikoja, mikäli jälkitullaus on toimitettu asetuksessa N:o 1697/79 säädetyssä kolmen vuoden määräajassa.
Circumstances which may justify abstention from postclearance recovery, or the reimbursement or remission of duties
Olosuhteet, joilla voidaan perustella tullien jälkikannon toimittamattajättäminen, palautus tai peruutus
By its question, the national court is essentially asking whether, in the context of an external transit procedure, customs authorities are under an obligation to inform a principal of the likelihood of fraud, not involving the principal himself but liable, if carried out, to cause him to incur a customs debt and, if there is such an obligation, what consequences flow from a failure to comply with it.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin haluaa kysymyksellään selvittää, ovatko tulliviranomaiset yhteisön passitusmenettelyssä velvollisia ilmoittamaan passituksesta vastaavalle sellaista petosta koskevan vaaran olemassaolosta, johon passituksesta vastaava ei ole osallinen mutta jonka toteutuminen voi aiheuttaa hänen vastattavakseen tulevan tullivelan syntymisen, ja jos vastaus on myöntävä, mitä tämän velvollisuuden täyttämättä jättämisestä seuraa.
It should be borne in mind that, under Community law, two categories of specific exceptions to the payment of customs debts are recognised.
On muistettava, että yhteisön lainsäädäntöön sisältyy kaksi erityistä poikkeusryhmää, jotka koskevat tullivelan jälkikantoa.
In order to give the national court an answer that will be of assistance in deciding the case in the main proceedings, it is appropriate to expand the second part of the question and ask whether, in the event that the customs authorities fail to inform a principal of the likelihood of fraud, Community law and, in particular, Regulation No 1697/79 or Regulation No 1430/79, make it possible to exonerate the principal from payment of the customs debt arising from the fraud.
Jotta ennakkoratkaisupyynnön esittäneelle tuomioistuimelle voidaan antaa pääasian kohteena olevan oikeusriidan ratkaisemisen kannalta hyödyllinen vastaus, kysymyksen toista osaa on laajennettava ja selvitettävä, sallitaanko yhteisön oikeudessa ja erityisesti asetuksessa N:o 1697/79 tai asetuksessa N:o 1430/79 se, että tilanteessa, jossa tulliviranomaiset ovat jättäneet ilmoittamatta passituksesta vastaavalle tällaisen petosta koskevan vaaran olemassaolosta, passituksesta vastaava vapautetaan kyseisen petoksen takia syntyneen tullivelan maksamisesta.
For the first category of exceptions, the failure to collect duties must, first, be the result of an error made by the competent authorities themselves.
Poikkeusten ensimmäisen ryhmän osalta edellytyksenä on ensinnäkin, että tullien kantamatta jättämisen täytyy johtua toimivaltaisten viranomaisten erehdyksestä.
Next, the error made by the competent authorities must be such that it could not reasonably be detected by the person liable acting in good faith, notwithstanding his professional experience and the care expected of him.
Toimivaltaisten viranomaisten erehdyksen on lisäksi oltava sellainen, että vilpittömässä mielessä oleva maksamisvelvollinen ei ole ammattikokemuksestaan ja osoittamastaan huolellisuudesta huolimatta kohtuudella voinut sitä havaita.
Lastly, the person liable must have complied with all the provisions laid down by the legislation in force as far as his customs declaration is concerned.
Lopuksi maksamisvelvollisen on pitänyt noudattaa kaikkia voimassaolevien säännösten tulli-ilmoitusta koskevia määräyksiä.
The obligation upon customs authorities to inform a principal of the likelihood of fraud
Tulliviranomaisten velvollisuus ilmoittaa passituksesta vastaavalle petosta koskevan vaaran olemassaolosta
In this connection, a deliberate omission on the part of the customs authorities to inform a principal of a possible fraud in which the principal is not implicated cannot, in any event, be classified as an error on the authorities' part.
Sitä, että tulliviranomaiset ovat tutkimuksen edun nimissä tarkoituksella jättäneet ilmoittamatta passituksesta vastaavalle sellaisen petoksen mahdollisuudesta, johon passituksesta vastaava ei ole osallinen, ei kuitenkaan voida pitää toimivaltaisten viranomaisten virheenä.
Regulation No 2726/90 provides that a principal is, as a rule, responsible for payment of duties due 'as a result of an offence or irregularity committed in the course of or in connection with a Community transit operation', and does not require, in order for the customs debt to arise, that the principal be shown to be at fault or that the customs authorities be obliged in any way to inform the principal that an investigation has been carried out and has led to the discovery of an offence or irregularity.
Asetuksessa N:o 2726/90 säädetään, että passituksesta vastaavan on maksettava tullit ja muut maksut, joita voidaan mahdollisesti kantaa "yhteisön passituksen yhteydessä tapahtuneen rikkomuksen tai säännönvastaisuuden perusteella", ilman, että tullivelan syntymiseksi edellytettäisiin sitä, että osoitettaisiin, että hän olisi tehnyt virheen tai että tulliviranomaisille olisi asetettu mitään velvollisuutta ilmoittaa passituksesta vastaavalle rikkomuksen tai säännönvastaisuuden toteamiseen johtaneen tutkimuksen kulusta.
The second category of exceptions, which does not require an error to have been made by the competent authorities themselves, makes the repayment or remission of import duties subject to two cumulative conditions, namely the existence of a special situation and the absence of deception or obvious negligence on the part of the economic operator.
Poikkeusten toisen ryhmän osalta ei edellytetä toimivaltaisten viranomaisten tekemän virheen olemassaoloa, ja tuontitullien palautus tai peruutus riippuu kahden samanaikaisen edellytyksen täyttymisestä, eli erityistilanteen olemassaolosta sekä taloudellisen toimijan vilpillisestä menettelystä tai ilmeisestä laiminlyönnistä.
That list of special situations is not exhaustive.
erityistilanteista ei ole
Failure on the part of the customs authorities to observe the time-limits laid down in Regulation No 1854/89 when taking action for the postclearance recovery of customs duty does not nullify the right of those authorities to proceed with such postclearance recovery, provided that it is carried out within the three-year period
Sellaisen tutkimuksen tarpeilla, jonka tarkoituksena on toteutetun tai valmisteltavan petoksen tekijöiden tai osallisten tunnistaminen
proceedings in which have been stayed pending the delivery of this judgment.
määräaikojen päätöstä tai edellä mainittujen päättymistä.
In this connection, it should first be observed that no negligence or deception can be attributed to De Haan.
Tulliviranomaisille kuuluu näin ollen tapauskohtaisesti sen arvioiminen, onko sellainen tilanne, josta on kyse pääasian kohteena olevassa oikeusriidassa ja jota ei mainita kyseisessä luettelossa, kuitenkin sovellettavassa yhteisön lainsäädännössä tarkoitettu erityistilanne, jolloin jäsenvaltio, johon kyseinen viranomainen kuuluu, lähettää tapauksen komissiolle ratkaistavaksi asetuksen N:o 2151/93 906 909 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
One of the points to be considered, which was highlighted by the referring court and which characterises the situation at issue in the main action, is the fact that, had the customs authorities informed the person liable of their suspicion of fraud, that person would have taken the necessary measures, after the misappropriation of the first consignment of cigarettes, to avoid incurring a customs debt in relation to the next six consignments.
Tässä yksittäistapauksessa komission sen päätöksen tutkiminen, joka on lisäksi esitetty yhteisöjen tuomioistuimessa ja josta on esitetty sekä kirjallisia että suullisia huomautuksia, vastaa lisäksi prosessiekonomian periaatetta, koska yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu suoraan kyseisen päätöksen lainmukaisuutta koskeva kysymys asiassa C-157/98, Alankomaat vastaan komissio, jonka osalta oikeudenkäyntiä on tällä hetkellä lykätty tätä tuomiota odotettaessa.
Since an application for remission of duties, supported by evidence which might constitute a special situation, had been made to the customs authorities, the Kingdom of the Netherlands requested the Commission to rule on the question whether there was a 'special situation.'
Tältä osin on ensiksi todettava, että De Haanin ei ole katsottu syyllistyneen vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen laiminlyöntiin.
The Commission expressed the view that there was no such special situation in this case.
Koska tulliviranomaisten käsiteltäväksi oli saatettu tullien peruutushakemus, johon oli liitetty todisteita erityistilanteesta Alankomaiden kuningaskunta pyysi komissiota ratkaisemaan, oliko kyse säännöksessä tarkoitetusta "erityistilanteesta" ja komissio totesi, ettei käsiteltävänä olevassa asiassa ollut kyse tällaisesta tilanteesta.
Article 905 of Regulation No 2454/93, pursuant to which the Member State to which the authority belongs may apply to the Commission to determine whether a special situation exists such as to justify- the remission of duties, includes a general fairness clause intended to cover the exceptional situation in which a declarant might find himself in comparison with other operators engaged in the same business, where the customs authority has not itself been able to take a decision regarding the remission of duties under either Regulation No 3799/86 or Regulation No 2454/93.
Asetuksen N:o 2454/93 905 artikla, jonka nojalla jäsenvaltio, johon tulliviranomainen kuuluu, kehottaa komissiota toteamaan, onko olemassa erityistilanne, jolla tullien peruuttaminen voidaan perustella, on yleinen kohtuullistamislauseke, jonka tarkoituksena on kattaa sellainen erityistilanne, jossa tavaranhaltija on suhteessa muihin samaa toimintaa harjoittaviin toimijoihin silloin kun tulliviranomainen ei voi itse tehdä tullien peruuttamista koskevaa päätöstä asetuksen N:o 3799/86 tai asetuksen N:o 2454/93 nojalla.
In view of this, although the national court makes no reference to that decision, it is appropriate, in order to give that court an answer that will be helpful in resolving the dispute before it, to determine whether that decision was a valid one.
Vaikka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei viittaakaan kyseiseen päätökseen, on syytä arvioida päätöksen pätevyyttä, jotta kyseiselle tuomioistuimelle voidaan antaa pääasian kohteena olevan oikeusriidan ratkaisemisen kannalta hyödyllinen vastaus.
In that regard, the demands of an investigation conducted by the customs authorities or the police constitute, in the absence of any deception or negligence on the part of the person liable, and where that person has not been informed that the investigation is being carried out, a special situation.
Silloin kun maksamisvelvollinen ei ole syyllistynyt mihinkään vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen laiminlyöntiin ja kun maksamisvelvolliselle ei ole ilmoitettu tutkimuksen kulusta, tulli- tai poliisiviranomaisten suorittaman tutkimuksen tarpeet muodostavat tältä osin erityistilanteen.
Although it may be legitimate for the national authorities, in order better to dismantle a network, identify perpetrators of fraud and obtain or consolidate evidence, deliberately to allow offences or irregularities to be committed, to place on the person liable the burden of the customs debt arising from the choices made in connection with the prosecution of offences is inimical to the objective of fairness which underlies Article 905(1) of Regulation No 2454/93 in that it puts that person in an exceptional situation in comparison with other operators engaged in the same business.
Vaikka voikin olla lainmukaista, että kansalliset viranomaiset sallivat tarkoituksella rikkomusten tai säännönvastaisuuksien tapahtumisen voidakseen tehokkaammin paljastaa verkoston, tunnistaa petokseen syyllistyneet ja hankkia tai vahvistaa todistusaineistoa, se. että maksamisvelvollisen vastattavaksi jätetään tullivelka, joka johtuu kyseisistä rikkomusten tutkintaan liittyvistä valinnoista, on omiaan loukkaamaan asetuksen N:o 2454/93 905 artiklan 1 kohdan taustalla olevaa kohtuustarkoitusta, koska maksamisvelvollinen asetetaan tällöin erityistilanteeseen suhteessa muihin samaa toimintaa harjoittaviin toimijoihin.
In this connection it should be pointed out that, in accordance with Article 908 of Regulation No 2454/93, the customs authority has to give its decision on the basis of the Commission's decision.
Tältä osin on täsmennettävä, että tulliviranomaisen on asetuksen N:o 2454/93 908 artiklan mukaisesti tehtävä ratkaisunsa komission päätöksen perusteella.
However, if the Court declares that decision invalid, the Commission will be obliged to take the steps called for by such a declaration and re-examine the question whether Regulation No 1430/79 applies to the circumstances in point in the proceedings, the periods referred to in Articles 907 and 909 of Regulation No 2454/93 beginning to run from the date of delivery of the judgment.
Jos yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin toteaisi päätöksen pätemättömäksi, komission olisi tehtävä tästä tarvittavat johtopäätökset ja tarkasteltava asetuksen N:o 1430/79 sovellettavuutta pääasian olosuhteisiin, jolloin asetuksen N:o 2454/93 907 ja 909 artiklassa tarkoitetut määräajat alkavat kulua tuomion julistamispäivästä alkaen.
This also means that the national court, which may not substitute its own determination for that of the Commission, can stay proceedings pending the Commission's decision or the expiry of the abovementioned periods.
Tämä merkitsee myös sitä, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, joka ei voi asettaa omaa arviointiaan komission arvioinnin tilalle, voi lvkätä asian ratkaisua odottaessaan komission
Community law does not impose on customs authorities which have been informed of a possible fraud in connection with external transit arrangements any obligation to warn a principal that he could incur liability for customs duty as a result of the fraud, even where he has acted in good faith.
Yhteisön oikeudessa ei aseteta tulliviranomaisille, joille on ilmoitettu yhteisön passitusmenettelyssä tapahtuvan petoksen mahdollisuudesta, mitään velvollisuutta varoittaa passituksesta vastaavaa siitä, että tämä saattaa kyseisen petoksen takia joutua tullien osalta maksamisvelvoUiseksi, vaikka asianomainen olisi toiminut vilpittömässä mielessä.
The demands of an investigation conducted by the national authorities may, in the absence of any deception or negligence on the part of the person liable, and where that person has not been informed that the investigation is being carried out, constitute a special situation within the meaning of Article 13(1) of Council Regulation (EEC) 1430/79 of 3 July 1979 on the repayment or remission of import or export duties, as amended by Council Regulation (EEC) No 3069/86 of 7 October 1986, where the fact that the national authorities have, in the interests of the investigation, deliberately allowed offences or irregularities to be committed, thus causing the principal to incur a customs debt, places the principal in an exceptional situation in comparison with other operators engaged in the same business.
Silloin kun maksamisvelvollinen ei ole syyllistynyt mihinkään vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen laiminlyöntiin ja kun maksamisvelvolliselle ei ole ilmoitettu tutkimuksen kulusta, kansallisten viranomaisten suorittaman tutkimuksen tarpeet voivat muodostaa tuonti- ja vientitullien palautuksesta tai peruutuksesta 2 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1430/79, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna 7.10.1986 annetulla neuvoston asetuksella N:o 3069/86, 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun erityistilanteen, jos se, että kansalliset viranomaiset ovat tutkimuksen edun nimissä sallineet tarkoituksella rikkomusten ja säännönvastaisuuksien tapahtumisen ja aiheuttaneet siten passituksesta vastaavan vastattavaksi tulevan tullivelan syntymisen, asettaa passituksesta vastaavan erityistilanteeseen suhteessa muihin samaa toimintaa harjoittavan toimijoihin.
Commission Decision C(98) 372 of 18 February 1998 is invalid.'
Komission 18.2.1998 tekemä päätös C (98) 372 lopuit, on pätemätön.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 11 March 1999.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 11 päivänä maaliskuuta 1999.
He concluded that the Court should give the following answer:
(Suomenkielistä käännöstö ei ole vielä saatavissa.)
9 September 1999
9 päivänä syyskuuta 1999
(Appeal — Action for damages) (First Chamber)
Muutoksenhaku - Vahingonkonauskanne (ensimmäinen jaosto)
Preliminary ruling (Directive 85/73/EEC Direct effect) (Second Chamber)
Ennakkoratkaisu Direktiivi 85/73/ΕΤΎ Tuoreen ¡ihan ten > eystarkastuksista ja -valvonnasta kannettavat maksut Välitön oikeusvaikutus (toinen jaosto) määriltään ylittivät direktiivin liitteessä olevan I luvun 1 kohdassa vahvistetut kiinteät maksut.
1997, were higher than the standard fees fixed in point 1 of Chapter I of the Annex to the Directive. Although Mr Feyrer did not deny that those fees represent the actual figure for inspection costs incurred by the Landkreis, he claimed that they are contrary to Community law and should be reduced to the standard levels fixed by the Directive.
Vaikka Feyrer ei olekaan kiistänyt sitä, että häneltä kannettavat maksut vastaavat Landkreisille aiheutuneita todellisia tarkastuskustannuksia, hän väittää, että nämä maksut ovat yhteisön oikeuden vastaisia, ja vaatii, että niitä alennetaan siten, että ne vastaavat direktiivissä vahvistettuja kiinteitä maksuja.
By order of 20 October 1997, the Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Bavarian Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling some questions on the interpretation of Article 2(3) of Council Directive 85/73/EEC of 29 January 1985, as amended by Council Directive 93/118/EC of 22 December 1993 (hereinafter 'the Directive'), and of points 1 and 4(b) of Chapter I of the Annex thereto.
Bayerischer Verwaltungsgerichtshof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 20.10.1997 tekemällään päätöksellä kolme ennakkoratkaisukysymystä 29 päivänä tammikuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22 päivänä joulukuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/118/EY (jäljempänä direktiivi), 2 artiklan 3 kohdan ja sen liitteessä olevan I luvun 1 kohdan ja 4 kohdan h alakohdan tulkinnasta.
The Landkreis contended that the Directive authorised collection of fees to meet the cost of inspections where the standard amounts are lower than the actual figure for inspection costs incurred by the authorities concerned.
Landkreis on vastannut tähän väittäen, että direktiivin mukaan tarkastuskustannukset kattavien maksujen kantaminen on sallittua, jos kiinteät maksut ovat pienempiä kuin asianomaiselle viranomaiselle aiheutuneet todelliset tarkastuskustannukset.
Those questions were raised in proceedings between Mr Feyrer and the Landkreis Rottal-Inn (hereinafter 'the Landkreis') concerning the level of fees which the latter charged Mr Feyrer in respect of health inspections and controls of meat carried out in 1995 by Landkreis staff on the premises of Mr Feyrer's butcher's business.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Feyrer ja Landkreis Rottal-Inn (jäljempänä Landkreis), ja joka koskee niitä maksuja, jotka Landkreis kantoi Feyreriltä tämän lihakaupassa vuonna 1995 toimitetuista lihan terveystarkastuksista ja -valvonnasta.
The national court asks first whether an individual may oppose the collection of fees which are higher than the standard amounts fixed in point 1 of Chapter I of the Annex to the Directive.
Kansallinen tuomioistuin kysyy ensin, voiko yksityinen oikeussubjekti riitauttaa sellaisten maksujen kantamisen, jotka ovat suurempia kuin direktiivin liitteessä olevan I luvun 1 kohdassa vahvistetut kiinteät määrät.
It expressly stated in the order for reference that, at the time material to the main proceedings, the Directive had not yet been transposed into German law.
Se on nimenomaisesti todennut, ettei direktiiviä vielä pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan ollut pantu täytäntöön Saksan oikeudessa.
The fact that a decision allows the Member States to which it is addressed to derogate from clear and precise provisions contained therein
Vaikka jäsenvaltioille osoitetussa päätöksessä annetaan niille oikeus poiketa tämän saman
Mr Feyrer, who runs a butcher's business -attending to his own slaughtering operations -within the jurisdiction of the Landkreis, received a demand for payment of fees in respect of health inspections and controls of meat carried out in 1995 by Landkreis staff. The fees, calculated on the basis of the Satzung (By-law on the charging of fees and disbursements in respect of official acts performed in the implementation of the legislation on meat hygiene) of 20 August
Feyrer, joka toimii lihakauppiaana Landkreisin alueella ja joka itse harjoittaa eläinten teurastustoimintaa. sai Landkreisiltä laskun, joka koski viimeksi mainitun vuonna 1995 toimittamista lihan terveystarkastuksista ja -valvonnasta kannettavia maksuja, jotka oli laskettu 20.8.1997 annetun Satzungin (asetus lihahygienia-alan säännösten hallinnollisista täytäntöönpanotoimenpiteistä kannettavista maksuista ja palkkioista) perusteella ja jotka
does not in itself deprive those provisions of direct effect.
voisi valvoa, on katsottava, ettei direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa aseteta jäsenvaltioille sellaista ehdotonta velvollisuutta, johon yksityisetoikeussubjektit voisivat vedota kansallisissa tuomioistuimissa.
In particular, such provisions may have direct effect where recourse to the possibilities of derogation thus provided for is subject to judicial review.
päätöksen selvistä ja täsmällisistä määräyksistä, tällä ei sinänsä poisteta näiden säännösten välitöntä oikeusvaikutusta, ja tällaisilla määräyksillä voi olla välitön oikeusvaikutus, jos tuomioistuin voi valvoa näin annettujen poikkeamismahdollisuuksien käyttämistä.
By another question, the national court asks essentially whether, in cases where a Member State has delegated to local authorities the collection of fees relating to health inspections and controls of fresh meat, Article 2(3) of the Directive authorises it to collect an amount in excess of Community fee levels so long as it does not exceed the actual figure for inspection costs incurred in the Member State as a whole or the actual figure for inspection costs incurred by the competent local authority.
Jäsenvaltioille päätöksen 88/408/ETY 2 artiklan 2 kohdassa annetulla mahdollisuudella korottaa sen 2 artiklan 1 kohdassa vahvistettuja kiinteitä maksuja, edellyttäen että ne noudattivat päätöksen liitteessä mainittuja edellytyksiä, ei poisteta viimeksi mainitun määräyksen välitöntä oikeusvaikutusta.
Accordingly, the option, available to Member States under Article 2(2) of Decision 88/408 but subject to the conditions referred to in the Annex thereto, of derogating from the standard levels of the fees laid down by Article 2(1), does not deprive that provision of direct effect.
Kansallinen tuomioistuin on esittänyt ennakkoratkaisukysymyksen myös siitä, että jos jäsenvaltio on siirtänyt kunnallisille viranomaisille oikeuden periä tuoreen lihan terveystarkastuksista ja -valvonnasta kannettavat maksut, annetaanko direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa jäsenvaltiolle oikeus kantaa sellaisia tarkastusmaksuja, jotka ovat suurempia kuin yhteisön maksut, mutta enintään tämän jäsenvaltion koko alueella aiheutuneiden todellisten tarkastuskustannusten tai toimivaltaiselle kunnalliselle viranomaiselle aiheutuneiden todellisten tarkastuskustannusten suuruisia.