natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The diffuse nature of nitrate pollution makes its reduction a challenge for Community environmental policies, a fact that is compounded by the principal polluters, the agricultural industry, being particularly vulnerable to land-use changes which impact upon their economic viability.
Koska nitraattien aiheuttama pilaantuminen johtuu hajakuormituksesta, sen vähentäminen on yhteisölle ympäristöpoliittisesti haasteellista. Asiaa vaikeuttaa se, että kaikilla maan käytön muutoksilla on tuntuvia vaikutuksia pilaantumisen pääasiallisen aiheuttajan, maataloustuotannon, taloudelliseen elinkelpoisuuteen.
Six years ago, in 1991, the Council adopted the nitrates directive, which sought to reduce water pollution caused or induced by nitrates from agricultural sources and to prevent further such pollution.
Kuusi vuotta sitten, vuonna 1991, neuvosto antoi nitraattidirektiivin, jonka tavoitteena on vähentää ja estää maataloudesta peräisin olevien nitraattien suoraan tai välillisesti aiheuttamaa vesien pilaantumista.
This represented an important step in the development of water policy with the directive adhering to both the 'polluter pays' and the 'prevention at source' principles, and seeking to tackle diffuse pollution.
Tämä oli tärkeä askel vesipolitiikan kehittymisessä, sillä direktiivi noudatti ai he uttami speri aatetta sekä periaatetta pilaantumisen torjumisesta lähteellä pyrkien ehkäisemään hajakuormitusta.
Although the most significant of the directive's measures remain to be taken in many of the Member States, it is already apparent that there is strong resistance to the requirements of the directive in certain quarters, which is likely to be contributing to the poor state of implementation across the Community.
Vaikka merkittävimmät direktiivissä säädetyt toimenpiteet toteutetaan monissa jäsenvaltioissa vasta myöhemmin, on jo ilmeistä, että tietyissä piireissä direktiivin vaatimuksiin suhtaudutaan voimakkaan kielteisesti, mikä on todennäköisesti osasyynä sen heikkoon täytäntöönpanoon koko yhteisössä.
The Commission considers the present situation to be extremely grave.
Komissio pitää nykyistä tilannetta äärimmäisen vakavana.
At the present time, 13 out of the 15 Member States are the subject of legal proceedings with respect to both the non-transposition and/or the incorrect application of the directive.
Tällä hetkellä on 15 jäsenvaltiosta 13:a vastaan aloitettu oikeudellinen menettely siksi, että ne ovat laiminlyöneet saattaa direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä ja/tai soveltavat sitä virheellisesti.
This implementation report, required under Article 11 of the directive, represents therefore a timely opportunity to highlight the significant lack of progress made by Member States in their application of the directive.
Tämä direktiivin 11 artiklan mukainen täytäntöönpanoa koskeva kertomus annetaan siksi sopivaan aikaan tuomaan esiin jäsenvaltioiden huomattava hidastelu direktiivin säännösten täytäntöönpanossa.
The report will commence with a brief examination of the background to the directive before analysis of the current status of implementation is presented.
Kertomus alkaa lyhyellä katsauksella direktiivin taustaan, minkä jälkeen tarkastellaan sen täytäntöönpanon nykytilaa.
The final section clearly demonstrates why, given the tardy state of implementation, the Commission considers it inappropriate to come forward with proposals for a revision of the directive at this time.
Viimeisessä jaksossa osoitetaan selvästi, miksi komissio katsoo ottaen huomioon täytäntöönpanon verkkaisuuden, ettei direktiivin muuttamista koskevien ehdotusten esittäminen ole tällä hetkellä asianmukaista.
(') Council Directive 91/676/EEC of 12 December 1991 concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources (OJ L 375, 31.12.1991, p. 1).
(') Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi N:o 91/676/ETY, EYVL L 372 31.12.1991, s. 1.
(2) Council Directive 75/440/EEC of 16 June 1975 concerning the quality required of surface water intended for the abstraction of drinking water in the Member States (OJ L 194,
) Jäsenvaltioissa juomaveden valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksista 16 päivänä kesäkuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi N:o 75/440/ETY, EYVL L 194, 25.7.1975, s. 26.
In the European Union, the concentration of nitrate in drinking waters has been regulated since 1980 by the drinking water directive.
Juomaveden nitraattipitoisuutta on säännelty Euroopan unionissa vuodesta 1980 juomavesidirektiivillä.
This establishes a guide level of nitrate of 25 mg/1 and a maximum admissible concentration of 50 mg/1.
Siinä säädetään nitraattipitoisuuden ohjearvoksi 25 mg/l ja suurimmaksi sallituksi pitoisuudeksi 50 mg/l.
These levels are now widely accepted on human health grounds, and, significantly, have not been challenged by Member States during the negotiations on the Commission's proposal for a revision of the directive.
Nämä arvot on nyt laajasti hyväksytty ihmisten terveyteen liittyvistä syistä, ja on merkillepantavaa, että jäsenvaltiot eivät ole kyseenalaistaneet niitä komission tekemästä direktiivin muutosehdotuksesta neuvoteltaessa.
Nitrate in drinking waters is considered to be a public health problem because nitrate rapidly reduces to nitrite in the body.
Juomavesien nitraatti katsotaan kansanterveydelliseksi ongelmaksi, koska se pelkistyy kehossa nopeasti nitriitiksi.
The major effect of nitrite is the oxidation of blood haemoglobin to methaemoglobin which is unable to transport oxygen to the tissues.
Nitriitti aiheuttaa pääasiassa veren hemoglobiinin hapettumista methemoglobiiniksi, joka ei kykene kuljettamaan kudoksiin happea.
The reduced oxygen transport manifests itself particularly in young infants up to six months old, and causes the condition methaemoglobinaemia or blue-baby syndrome.
Hapen kuljetuksen vähenemistä esiintyy erityisesti alle kuuden kuukauden ikäisillä pienillä lapsilla, ja se aiheuttaa methemoglobinemiaa eli blue baby (sininen lapsi) -oireyhtymän.
This phenomenon has only been observed at nitrate levels significantly above the 50 mg/1 level; therefore, this level delivers sufficient protection against this occurring.
Tätä ilmiötä on havaittu vain nitraattipitoisuuksien ollessa huomattavasti yli 50 mg/l, ja siksi tämä raja antaa riittävän suojan kyseistä oireyhtymää vastaan.
In addition, nitrite reacts with compounds in the stomach to form products which have been found to be carcinogenic in many animal species, although the link to cancer in humans is at the moment suggestive.
Nitriitti reagoi lisäksi vatsassa olevien yhdisteiden kanssa ja muodostaa monilla eläinlajeilla karsinogeenisiksi havaittuja aineita, vaikka yhteys ihmisillä esiintyvään syöpään perustuu tällä hetkellä vain oletuksiin.
Nevertheless, these two factors together totally justify a precautionary approach being taken in the establishment of this parameter (4).
Nämä seikat yhdessä antavat kuitenkin aiheen varovaisuuteen raja-arvon vahvistamisessa (4).
The Dobfis assessment (5) quotes model concentrations of nitrate leaching from agricultural soils that indicate that 87 % of the agricultural area in Europe has nitrate concentrations in the groundwater that are above the guide-level value of 25 mg/1, and 22 % that are above the 50 mg/1 level.
Dobfis arviossa (5) esitetään maatalousmaasta valuvien päästöjen nitraattipitoisuuksia, jotka osoittavat 87 %:lla Euroopan maanviljelykseen käytetystä alueesta pohjaveden nitraattipitoisuuden ylittävän ohjearvon 25 mg/l ja 22 %:lla alueesta arvon olevan korkeampi kuin 50 mg/l.
In many areas, these levels are increasing with existing sources of drinking water having to be closed or being subject to expensive treatment processes at the expense of the consumer.
Monilla alueilla pitoisuudet ovat kohoamassa, ja olemassa olevia juomaveden lähteitä joudutaan sulkemaan tai ottamaan niissä käyttöön kalliita käsittelymenetelmiä, joiden kustannukset tulevat kuluttajan maksettaviksi.
Elevated levels of nitrates are also significant contributors to eutrophication, particularly in marine and coastal areas.
Kohonneet nitraattipitoisuudet lisäävät myös huomattavasti rehevöitymistä, eri tyisesti meri- ja rannikkoalueilla.
In these areas they stimulate high levels of algal growth which lead to marked changes in the nature of the ecosystem, usually to its detriment.
Nitraatit kiihdyttävät merkittävästi levien kasvua, mikä johtaa huomattaviin ekosysteemin muutoksiin, yleensä huonompaan suuntaan.
Large areas of the North Sea coastlines have been identified as suffering from eutrophication, as well as areas of the Mediterranean.
Suurten Pohjanmeren rannikkoalueiden samoin kuin joidenkin Välimeren alueiden on todettu kärsivän rehevöitymisestä.
Price support and guaranteed markets have tended to result in intensive production methods. This has been the case in the EU with the common agricultural policy
Tehokkain tapa vähentää tällaista rehevöitymistä on vähentää nitraattipäästöjä ja muiden typen lähteiden päästöjä.
(") It is also relevant to note that, in April 1997, the World Health Organisation reviewed their guideline value for nitrate and nitrite in drinking water, and concluded that, on the basis of the latest scientific evidence, the value of 50 mg/1 should be maintained.
(4) Huomattakoon, että Maailman terveysjärjestö tarkisti huhtikuussa 1997 antamiaan juomavedessä esiintyvän nitraatin ja nitriitin ohjearvoja ja totesi, että uusimpien tieteellisten näyttöjen perusteella raja-arvo 50mg/l olisi säilytettävä. (5) Stanners D., Bourdeau P., toim., Europe's Environment,
as in other countries.
2.2 Nitraattiongelman syyt
Overall, the policy, which has been very successful in achieving increased production, has had what can now be seen to be a detrimental effect on the environment.
Tällaisen politiikan avulla tuotantoa on pystytty lisäämään huomattavasti, mutta se on yleisesti ottaen vaikuttanut ympäristöön haitallisesti, kuten nyt on nähtävissä.
In the context of nitrate pollution, intensive production has resulted in increased use of chemical fertilisers, and, more significantly, large numbers of livestock being concentrated on small areas of land.
Nitraateista johtuvan pilaantumisen kannalta tarkasteltuna tehotuotanto on lisännyt kemiallisten lannoitteiden käyttöä ja entistä enemmän keskittänyt suuria karjamääriä pienille maa-alueille.
In some regions of the EU, intensive livestock production has led to structural exceedances of the quantities of manure produced.
Joillakin EU:n alueilla tehokas karjankasvatus on johtanut karjanlannan rakenteelliseen liikatuotantoon.
In other words, there is more manure than can be disposed of on land without causing nitrate pollution.
Toisin sanoen karjanlantaa on enemmän kuin sitä voidaan levittää viljelysmaalle aiheuttamatta nitraatista johtuvaa pilaantumista.
Indeed much of the high concentrations of nitrate in waters today has been caused by agricultural practices of past decades.
Nitraattien kulkeutuminen vesistöön voi viedä useita vuosia sen jälkeen, kun ne ovat poistuneet maaperän juurtumiskerroksesta.
It also follows that today's agricultural practices will determine future nitrate pollution levels (6).
Itse asiassa suuri osa nykyisistä vesien korkeista nitraattipitoisuuksista on seurausta menneiden vuosikymmenten maatalouskäytännöistä, ja tämän päivän maatalouskäytännöt määräävät nitraateista aiheutuvan pilaantumisen tason tulevaisuudessa (6).
There is no doubt that agricultural practices have improved from an environmental point of view during the last decade, but it is still the case that agricultural practices and structural exceedances contribute to nitrate pollution.
Maatalouskäytännöt ovat epäilemättä parantuneet ympäristön näkökulmasta viime vuosikymmenenä, mutta silti ne yhdessä rakenteellisen liikatuotannon kanssa aiheuttavat edelleen nitraateista johtuvaa pilaantumista.
It remains necessary, therefore, for there to be changes to current agricultural practices.
Siksi on tarpeellista vieläkin muuttaa nykyisiä maatalouskäytäntöjä.
The European Community is committed to the application of the 'polluter pays' principle.
Euroopan yhteisö on sitoutunut soveltamaan aiheuttamisperiaatetta.
In the context of the nitrates directive, this means that the cost of the measures necessary to change current practices to reduce pollution should be borne by the agricultural operators themselves.
Nitraattidirektiivin osalta tämä merkitsee sitä, että maatalouselinkeinon harjoittajien olisi itse kannettava kustannukset, jotka aiheutuvat pilaantumisen vähentämiseksi toteutettavista nykyisten käytäntöjen muutostoimenpiteistä.
Changes in the common agricultural policy, such as the Mac Sharry reforms of 1992 that led to reductions in support prices and the agri-environment regulation (7), will assist this policy, as could any further reforms that shift the emphasis away from support for production.
Yhteisen maatalouspolitiikan hintatukien alentamiseen johtaneet muutokset, kuten MacSharryn uudistukset vuodelta 1992, ja maataloutta ja ympäristöä koskeva asetus C) tukevat tätä politiikkaa samoin kuin kaikki muutkin uudistukset, joilla painopistettä siirretään pois tuotannon tukemisesta.
In 1988 the Frankfurt ministerial seminar on water reviewed the existing legislation and identified a number of improvements that could be made and gaps that could be filled.
Frankfurtissa vuonna 1988 pidetyssä vesialaa käsitelleessä ministeritason seminaarissa tarkasteltiin olemassa olevaa lainsäädäntöä ja esitettiin joukko toteutettavia parannuksia ja korjausta vaativia puutteita.
So far, this has resulted in the adoption by the Council of the urban waste water treatment directive (8) and the nitrates directive.
Tähän mennessä näistä on saatu toteutetuksi neuvoston hyväksymät yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskeva direktiivi (8) ja nitraattidirektiivi.
(*) This is of particular pertinence to the associated countries of central and eastern Europe, as it is likely that any intensification of agriculture similar to that which occurred in western Europe during the post-war period will lead to an increase in the pollution of waters by nitrates from agricultural sources.
(ƒ■) Tämä koskee erityisesti Keski­ ja Itä­Euroopan assosioituneita maita, koska vähäinenkin maa­talouden tehostuminen samaan tapaan kuin Länsi­Euroopassa on tapahtunut sodanjälkeisenä aikana johtaa todennäköisesti maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttaman vesien pilaantumisen lisääntymiseen.
O Council Regulation (EEC) No 2078/92 of 30 June 1992 on agricultural production methods compatible with the requirements of the protection of the environment and the maintenance of the countryside (OJ L 215, 30.7.1992, p. 85).
(7) Ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusoin­tuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston ase­ tus N:o 2078/92, EYVL L 215, 30.7.1992, s.
(8) Council Directive 91/271/EEC of 21 May 1991 concerning urban waste water treatment (OJ L 135, 30.5.1991, p. 40).
85. (") Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21. toukokuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi N:o 91/271/ETY, EYVLL 135, 30.5.1991, s. 40.
The objectives of the directive are twofold: to reduce water pollution caused or induced by nitrates from agricultural sources; and to prevent further such pollution.
Direktiivillä on kahdenlaisia tavoitteita: maataloudesta peräisin olevien nitraattien suoraan tai välillisesti aiheuttaman vesien pilaantumisen vähentäminen ja tällaisen pilaantumisen estäminen.
These the directive seeks to ensure by requiring Member States to identify waters affected by pollution and waters which could be affected by pollution and designating these areas as 'vulnerable zones' (12) on the basis of the results of monitoring requirements in the directive.
Direktiivissä pyritään varmistamaan näiden tavoitteiden saavuttaminen edellyttämällä, että jäsenvaltiot määrittelevät pilaantumiselle alttiiksi joutuneet vedet ja pilaantumisuhan alaiset vedet sekä nimeävät nämä alueet pilaantumisalttiiksi vyöhykkeiksi (12) direktiivissä säädetyistä valvontaohjelmista saatujen tulosten perusteella.
In these zones the Member States must draw up action programmes which contain mandatory measures concerning agricultural practices, including the stipulation of maximum amounts of manure that can be applied to land every year.
Näitä vyöhykkeitä varten jäsenvaltioiden on laadittava toimintaohjelmia, jotka sisältävät maatalouskäytäntöjä koskevia pakollisia toimenpiteitä mukaan lukien karjanlannan maahan levittämisen vuosittaisten enimmäismäärien määrääminen.
Member States are also bound to establish at least one code of good agricultural practice which is implemented on a voluntary basis outside the vulnerable zones, and is mandatory within them.
Jäsenvaltioiden on myös vahvistettava ainakin yhdet hyvän maatalouskäytännön ohjeet, joiden noudattaminen on vapaaehtoista pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden ulkopuolella ja pakollista niiden sisällä.
Member States are obliged to monitor the nitrate concentrations of waters to assess the impacts of the measures put in place.
Jäsenvaltioiden on seurattava vesien nitraattipitoisuuksia toteutettujen toimenpiteiden vaikutusten arvioimiseksi.
The timetable for the implementation of the directive
Direktiivin täytäntöönpanon aikataulu on taulukossa 1.
Stipulated completion date (13)
Säädetty toteuttamispäivä (1)
Establishment of first fouryear action programme Submission of summary report to Commission Completion of the review of designations Start of the year during which a maximum of 210 kg of nitrogen per hectare may be applied Completion of first action programme Start of the year during which a maximum of 170 kg of nitrogen per hectare may be applied Completion of second action programme
Pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely Hyvän maatalouskäytännön ohjeiden laatiminen Ensimmäisen nelivuotisen toimintaohjelman laatiminen Yhteenvetokertomuksen toimittaminen komissiolle Vyöhykeluetteloiden uudelleentarkastelun valmistuminen Sen vuoden alku, jona enintään 210 kg typpeä sisältävä lantamäärä voidaan sallia hehtaaria kohti Ensimmäisen toimintaohjelman päättyminen Sen vuoden alku, jona enintään 170 kg typpeä sisältävä lantamäärä voidaan sallia hehtaaria kohti Toisen toimintaohjelman päättyminen
C2) Technically where a Member State designates the whole of its territory under Article 3(5) of the directive it is not labelled a vulnerable zone. However, the requirements for these areas are exactly the same and so where a vulnerable zone is referred to this will include those Member States using Article 3(5), except where monitoring requirements are being discussed.
(') Määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä annetun neuvoston asetuksen N:o 1182/71 (ETY, Euratom), annettu 3 päivänä kesäkuuta 1971, mukaisesti, EYVL L 124, 8.6.1971, s.1.
3- Implementation of the directive
3- Direktiivin täytäntöönpano
The implementation of the directive should proceed at the same speed in all Member States.
Direktiivin täytäntöönpanon olisi edettävä samalla nopeudella kaikissa jäsenval­tioissa.
Austria, Finland and Sweden, who joined the EU on 1 January 1995, receive no special dispensations.
Itävallalle, Suomelle ja Ruotsille, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1. päivänä tammikuuta 1995, ei ole myönnetty tästä erivapauksia.
Transposition into national law
■■ saadantoa
Article 12 of the directive states that Member States must 'bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with the Directive within two years of its notification', i.e. by 20 December 1993.
Direktiivin 12 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on "saatettava tämän direk­tiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kahden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta", toisin sanoen viimeistään 20 päi­vänä joulukuuta 1993.
Four years after the deadline, only four Member States have been judged to have complied with their obligations.
Neljä vuotta määräajan jälkeen vain neljän jäsenvaltion kat­sotaan täyttäneen velvoitteensa.
Table 2 indicates the date on which the Member State communicated transposing measures and whether the Commission considers that these fulfil their obligations.
Taulukossa 2 esitetään ensiksi päivämäärät, jolloin jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet toimenpiteistä direktiivin voimaansaattamiseksi, ja toi­seksi, katsooko komissio toimenpiteiden vastaavan jäsenvaltion velvoitteita.
Table 2. The transposition of the directive into national law (as of 30 July 1997)
Taulukko 2: Direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä (tilanne 30.7.1997)
Date of communication (Date due, 20.12.1993 (14))
Toimenpiteiden direktiivin mukaisuus llmoittamispäivä (määräaika 20.12.1993 0) tarkastus kesken
Yes Yes No
— kyllä ei kyllä
— No
— — kyllä
France Ireland Italy Luxembourg Netherlands Austria Portugal Finland Sweden United Kingdom
Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta
Article 4 of the directive states that 'Member States shall, within a two-year period following the notification of this Directive (i.e. by 20 December 1993), establish a code or codes of good agricultural practice to be implemented by farmers on a voluntary basis which should contain provisions covering at least the items
Direktiivin 4 artiklassa säädetään, että "jäsenvaltioiden on kahden vuoden ku­luessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta [eli viimeistään 20 päivänä joulu­kuuta 1993] laadittava hyvän maatalouskäytännön ohjeet, joita maanviljelijät
mentioned in Annex II A'.
noudattavat vapaaehtoisesti, ja joissa olisi oltava liitteen II A kohdassa tarkoitetut määräykset".
The majority of Member States have now completed this exercise as can be seen from Table 3 below.
Suurin osa jäsenvaltioista on nyt saattanut päätökseen tämän tehtävän, kaiten jäljempänä taulukosta 3 on nähtävissä.
However, when the Commission undertook a preliminary study of the codes in late 1994, this was not the case.
Kun komissio tarkasteli ohjeita alustavasti vuoden 1994 lopulla, tilanne oli kuitenkin toinen.
Although some of the requirements of the codes can be considered quite unspecific, the codes represent important tools both in the context of the directive and also in the integration of environmental considerations into agriculture.
Vaikka joitakin ohjeissa olevia sääntöjä voidaan pitää varsin yleisluontoisina, ohjeet ovat tärkeitä työvälineitä sekä direktiivin säännösten kannalta että myös sisällytettäessä maatalouteen ympäristönäkökohtia.
Therefore, it is the Commission's intention to undertake a further study on them.
Sen vuoksi komission tarkoituksena on tutkia niitä lähemmin.
This will look not just at the compliance of the codes with the requirements of Annex II, but also at the consistency of the codes between areas of similar cultivation patterns in the Community as well as the wider issue of agricultural good practice.
Tutkimuksen yhteydessä ei tarkastella ainoastaan sitä, ovatko ohjeet liitteessä II olevien vaatimusten mukaisia, vaan myös sitä, miten yhteneväisiä ohjeet ovat yhteisön eri alueilla, joilla harjoitetaan samankaltaista viljelyä, sekä laajempaa kysymystä hyvästä maantalouskäytännöstä.
Table 3. Codes of good agricultural practice (as of 30 July 1997)
Taulukko 3: Hyvän maatalouskäytännön ohjeet (tilanne 30.7.1997)
Date of communication (Date due, 20.12.1993 (,6))
Maa llmoittamispäivä (määräaika 20.12.1993 0)
Belgium Denmark Germany Greece Spain France Ireland Italy Luxembourg Netherlands Austria Portugal Finland Sweden United Kingdom
) Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta 1.1.1995.
Article 3(1) of the directive states that 'waters affected by pollution and waters which could be affected by pollution if action pursuant to Article 5 is not taken shall be identified by the Member States in accordance with the criteria set out in Annex I'.
Direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että "jäsenvaltioiden on määriteltävä pilaantuneet vedet ja sellaiset vedet, jotka voivat pilaantua, jos 5 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä ei toteuteta, liitteessä I vahvistettujen perusteiden mukaan".