natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Art. 143 offers the possibility of higher-level selfgovernment, namely regions, by voluntary amalgamation of municipalities.
Perustuslain 143 artikla tarjoaa kunnille mahdollisuuden muodostaa ylemmän itsehallintotason yksiköitä (eli alueita) vapaaehtoisin yhteenliittymin.
But the legal significance of this provision for the régionalisation process is controversial.
Tämän alueellistamista koskevan säännöksen oikeudellinen merkitys on kuitenkin kiistanalainen.
Apart from the municipalities, public administration is also organised through 58 state administrative units (no special term) covering the territory of one or more municipalities.
Kuntien lisäksi julkishallinto on järjestäytynyt 58:ksi valtion hallintoyksiköksi (joilla ei ole annettu erityistä nimitystä), jotka kattavat yhden tai useamman kunnan alueen.
According to the Law on Administration (1994) these units are branches of the central government at local level.
Vuonna 1994 annetun hallintolain mukaan kyseiset yksiköt ovat paikallistasolla sijaitsevia keskushallinnon yksiköitä.
State administration units are assumed to fulfil all state functions which had been fulfilled in the former socialist system by municipalities.
Valtionhallinnon yksiköiden on määrä vastata niistä valtion tehtävistä, jotka kuuluivat kunnille sosialistisen järjestelmän aikaan.
In addition they supervise the lawful performance of local government.
Lisäksi ne valvovat, että paikallisviranomaiset hoitavat tehtäviään lainmukaisesti.
As concerns state administration units, there are still many open questions which have to be solved in the near future.
Valtion hallintoyksiköihin liittyy useita avoimia kysymyksiä, jotka on ratkaistava lähitulevaisuudessa.
In particular, the territorial boundaries of these units have not been definitely determined yet, the re-distribution of former municipalities' responsibilities between the new entities at local level and the administrative units has still to be agreed on and there is no special legal status for these units up till now.
Hallintoyksiköiden alueellisia rajoja ei ole vielä lopullisesti määritetty, minkä vuoksi etenkin kysymys aiempien kuntien tehtäväkentän jakamisesta uusien paikallistason yhteisöjen ja valtion hallintoyksiköiden välillä on ratkaistava, koska valtion hallintoyksiköillä ei ole vielä erityistä oikeudellista asemaa.
In Slovenia the political controversy about the re-arrangement of territorial administration is on-going.
Sloveniassa on tällä erää aluehallinnon uudelleenjärjestelyyn liittyviä poliittisia ristiriitoja.
An illustrative example of the opposing opinions on this question was the tough discussion whether or not the new Slovene parliament should be bicameral and how its membership should be composed.
Vastakkaisia näkemyksiä kuvaa hyvin mm. kiivas keskustelu siitä, tulisiko Slovenian parlamentin olla kaksikamarinen ja mikä tulisi olla sen jäsenistön koostumus.
After the experience of the socialist three-chamber system up until 1992 (the former Slovene parliament consisted of the Socio-Political Chamber, the Chamber of Associated Labour where all economic and social policy were to be discussed, and the Chamber of Communes), a compromise was found by implementing an incomplete two-chamber system.
Vuoteen 1992 asti toimineesta sosialistikauden tuottamasta kolmikamarijärjestelmästä (Slovenian parlamentti koostui yhteis-kunnallis-poliittisesta kamarista, työllisyysasiain kamarista, jossa talous- ja sosiaalipolitiikka muotoiltiin, sekä kuntien kamarista) saatujen kokemusten perusteella päädyttiin kompromissiin eli supistetun kaksikamarisen järjestelmän luomiseen.
The second chamber, namely the National Council, is an advisory body and its constitutional position is weak, although it has a right of veto for the passing of legal acts.
Toinen kamari eli kansallisneuvosto on neuvoaantava elin, jonka konstitutionaalinen asema on heikko, vaikka sillä onkin veto-oikeus lakeja hyväksyttäessä.
However, representatives of local interests (22 out of 40 seats) prevail in the National Council where professional, economic, and social interests can also be found.
Paikallisintressien edustajat ovat joka tapauksessa enemmistönä kansallisneuvostossa (22 paikkaa 40:stä), jossa on lisäksi ammatillisten, taloudellisten ja yhteiskunnallisten etupiirien edustus.
While this result is quite ambiguous with regard to the balance between trends of decentralisation and centralisation, the creation of decentralised state administration bodies by the national government is a clear indication of the latter tendency.
Tämä vaikuttaa varsin ristiriitaiselta, kun ajatellaan hajauttamis- ja keskittämissuuntausten keskinäisiä voimasuhteita, mutta hallituksen toteuttama valtionhallinnon hajautettujen yksiköiden perustaminen on itse asiassa selvä ilmaus jälkimmäisestä suuntauksesta.
These so-called "administrative units" shall assume all state functions which were formerly carried out by the local authorities.
Näiden ns. hallintoyksiköiden on tarkoitus ryhtyä vastaamaan kaikista valtion tehtävistä, joita paikallisviranomaiset hoitivat aikaisemmin.
Opposition to the establishment of regions as a decentralised intermediate level was mainly based on the idea that it would threaten the unity of the state.
Aluetason luomista väliportaaksi vastustettiin pääasiassa siksi, että sen väitettiin uhkaavan valtion yhtenäisyyttä.
Municipalities expected that the competences given to the regional level of government would be at the expense of their autonomy.
Kunnat puolestaan pelkäsivät aluetason heikentävän niiden autonomiaa.
Nevertheless the general attitude has changed since the first few years of state building.
Yleinen asenne on kuitenkin muuttunut uudentyyppisen valtion ensimmäisten rakennusvuosien jälkeen.
Although the establishment of regional selfgovernment is still not a top priority on the political agenda and progress
Vaikka alueellisen itsehallinnon luominen ei ole vielä nykyäänkään poliittisen agendan kärjessä ja vaikka kehitys pysyy hitaana, periaatteellista vastustusta on kuitenkin entistä vähemmän.
Now the necessity of creating regional structures is seen for endogenous as well as exogenous reasons.
Alueellisten rakenteiden Iuomistarvetta perustellaan nykyään sekä sisäisillä- että ulkoisilla syillä.
The conviction that regions are an important element of démocratisation and that they are the best way to realise the principle of subsidiarity falls within the first category.
Ensin mainittuun käsitykseen kuuluu vakaumus siitä, että alueet ovat tärkeä osa demokratisointia ja että niiden perustaminen on paras tapa toteuttaa läheisyysperiaatetta.
Currently regions are considered as an adequate response to the different needs which exist in a geographically and demographically heterogeneous society, and to the subjective feelings of affiliation within the population of a certain area ("region").
Alueita pidetään nykyisin sopivana vastauksena maantieteellisesti ja väestöllisesti heterogeenisessä yhteiskunnassa esiintyviin erilaisiin tarpeisiin sekä subjektiivisiin tuntoihin tietyn seudun väestöön kuulumisesta.
In addition, the ratification of the European Charter of Local Self-Government urges regional self-government.
Lisäksi paikallista itsehallintoa koskevan eurooppalaisen peruskirjan ratifioiminen korostaa entisestään alueellisen itsehallinnon Iuomistarvetta.
On the other hand there are exogenous reasons.
On myös ulkoisia syitä.
With respect to EU structural funds and crossborder co operation, regional selfgovernment is seen as an adequate measure to guarantee comparability and efficiency, and to prevent the subordination of Slovene border areas to cultural, economic, and financial centres of the neighbouring countries.
Alueellinen itsehallinto nähdään tarkoituksenmukaisena myös EU:n rakennerahastoja sekä rajanylittävää yhteistyötä ajatellen, koska sen katsotaan takaavan vertailtavuuden ja tehokkuuden sekä suojelevan Slovenian raja-alueita tulemasta riippuvaiseksi naapurimaiden kulttuuri, talous- ja finanssikeskuksista.
Slovene political parties are no longer opposed to the introduction of a regional level, as is shown by their programmes calling for decentralisation and regionalism.
Slovenian poliittiset puolueet eivät enää vastusta aluetason luomista, mikä käy ilmi niiden hajauttamisja alueellistamisvaateita sisältävistä ohjelmista.
In 1998, the Slovene government submitted a proposal for a Law on Regions to the parliament in 1998.
Slovenian hallitus jätti vuonna 1998 alueita koskevan lakiehdotuksen parlamentin käsiteltäväksi.
The bill does not define regions as a kind of voluntary cooperation of municipalities, as is provided for by Article 143 of the Constitution.
Ehdotuksessa alueita ei määritetä perustuslain 143 artiklan tapaan jonkinlaiseksi kuntien väliseksi vapaaehtoiseksi yhteistyöksi.
Instead it aims to create regions as a genuine intermediate level with their own competences, including transferred administrative responsibilities of the state.
Ehdotuksella tavoitellaan sellaisen todellisen välitason luomista, jolla on oman toimivallan lisäksi valtion sille siirtämiä hallinnollisia tehtäviä.
The bill provides for three regional organs.
Ehdotus tähtää aluetason tehtävien jakamiseen kolmen tahon kesken.
Among them, the Regional Council (pokrajinski svet) is to be responsible for legal acts and composed of directly elected representatives of the residents of the region and of representatives elected by the municipal councils of the region (the number of representatives is to be defined in the statute of a region).
Aluevaltuusto (pokrajinski svet) vastaisi säädäntätehtävistä. Se koostuisi alueen asukkaiden suoraan vaaleilla valitsemista sekä alueen kunnanvaltuustojen valitsemista edustajista (edustajien lukumäärä määräytyisi alueen säännöstön mukaan).
The Regional Committee (pokrajinski odbor) is to be the executive body consisting of 5 to 7 members and headed by the president of the regional council.
Aluehallitus (pokrajinski odbor) olisi alueen toimeenpaneva elin, joka koostuisi 57 jäsenestä ja jota johtaisi aluevaltuuston puheenjohtaja.
Finally, the draft provides for the Regional Governor (pokrajinski glavar) to be the head of the regional administration, to be elected by the regional council after gaining consent from the state government.
Ehdotus sisältää myös esityksen aluejohtajasta (pokrajinski giovar), joka toimisi aluehallinnon johtajana ja jonka aluevaltuusto valitsisi valtiovallan annettua suostumuksensa.
As Experts of the Council of Europe recently pointed out, the proposed institutional design would mean a heavy dependence of regions on both municipalities and - via the appointment procedure for the regional governor - central government.
Kuten Euroopan neuvoston asiantuntijat äskettäin huomauttivat, ehdotettu institutionaalinen rakenne tekisi alueista voimakkaasti riippuvaisia sekä kunnista että - aluejohtajan nimittämismenettelyn kautta - valtiovallasta.
Clearly, the distrust of the national and local level for a strong intermediate level of decentralised territorial administration has not yet been overcome.
Paikallistasolla ja valtakunnan tasolla ei ole selvästikään päästy irti voimakkaaseen, hajautettuun aluetasoon kohdistuvista ennakkoluuloista.
The distribution of powers is defined by the Slovene Constitution and the Law on Local Self-Government (1993; subsequently revised six times).
Vallanjako määritetään Slovenian perustuslaissa sekä paikallista itsehallintoa koskevassa laissa (joka on peräisin vuodelta 1993 ja joka on sittemmin tarkistettu kuusi kertaa).
Municipalities adopt their statute and local budget, decrees and municipal acts regulating rights and obligations of individuals and organisations in the municipality.
Kunnat hyväksyvät omat ohjesääntönsä, paikallisen talousarvion sekä kunnassa asuvien luonnollisten henkilöiden ja siinä toimivien organisaatioiden oikeuksia ja velvollisuuksia koskevat säännöt.
The competences of municipalities are defined in the Constitution (Art. 140, 141) and are partly enumerated in Art. 21 of the Law on Local Self-government.
Kuntien toimivallasta säädetään perustuslaissa (140 ja 141 artiklassa), ja osa tehtävistä luetellaan paikallisesta itsehallinnosta annetun lain 21 artiklassa.
The general rule is that municipalities are responsible for all local affairs.
Yleissääntö on, että kunnat vastaavat kaikista paikallisasioista.
Specific tasks may be transferred from state administration to local government.
Lisäksi valtionhallinto voi siirtää paikallishallinnolle erityistehtäviä.
Present competences and their significance for local budgets are shown in the following tables.
Nykyinen toimivalta ja sen paikalliset budjettivaikutukset ilmenevät seuraavista taulukoista.
Exclusive and shared competences of local government:
Paikallishallintojen yksinomainen ja jaettu toimivalta on seuraavanlaista:
Area
Toimiala
Type of Competence Exclusive Shared
Toimivalta yksinomainen jaettu
Fire protection Civil protection Social welfare
Kansalaisten turvallisuus Sosiaalipalvelut Lastentarhat ja päiväkodit
Kindergarten and nursery Family welfare services
Perhepalvelut Hoitolaitokset Sosiaaliturva
Water & sewage Refuse collection & disposal Cemeteries & crematoria Environmental protection Consumer protection Traffic and transport Roads Transport Urban road transport Ports Housing and town/regional planning X
Kulttuuri, vapaa­aika ja urheilu Teatterit ja konsertit Museot ja kirjastot Puistot ja ulkoilualueet Muu kulttuuritoiminta Ympäristöjä puhtaanapito Vesi­ ja jätevesihuolto Jätehuolto Hautausmaat ja krematoriot Ympäristönsuojelu Kuluttajansuoja Liikenncja kuljetus Tiet Liikenne Kaupunkien tieliikenne Satamat
Housing Town planning Regional/spatial planning Economic services
Asuminen Kaupunkisuunnittelu Maankäytön suunnittelu Talouspalvelut
Gas District heating Water supply Agriculture, forests, fishing Economic promotion Trade & industry Tourism Source: Setnikar-Cankar, Stanka/Vlaj, Stane/KIun, Maja (1999): Anthology of Papers on Local Governments in Centra] and Eastern Europe.
Kaasu Lämmitys Vesi Maa­ ja metsätalous, kalastus Taloudellisen toimeliaisuuden edistäminen Kauppa ja teollisuus Matkailu
Structure oflocal expenditure in 1997 and I-VIII 1998:
Seuraavasta taulukosta käy ilmi paikallisten menojen rakenne vuonna 1997 sekä tammi­elokuussa 1998:
1997 in %
Menoluokka vuonna 1997 (%) tammi-elokuu
Protection and salvage fund Public institutions Transfers to local economy Reserve fund Transfers to sub-local communities* Other
Julkiselimet Määrärahat paikallistalouden hyväksi Vararahasto
* Sub-local communities will not receive special transfers from 1999 on.
* Kuntatasoa alemmille yhteisöille osoitettavat erityismäärärahat poistuvat vuonna 1999.
The financing of municipalities is centralised in Slovenia because the central government determines a large part of local revenue (approx. 95% is shared taxes or transfers by the state).
Kuntien tulorahoitus on keskitettyä Sloveniassa, koska keskushallinto päättää suuresta osasta paikallisia tuloja (noin 95 % on koostuu verotulo­osuuksista tai valtion myöntämistä määrärahoista).
Only 10% of the entire public revenue goes to the municipalities.
Valtion kokonaistuloista ainoastaan 10 % osoitetaan kunnille.
The types of taxes at the disposal of local government are defined in the Law on Financing of Municipalities (1994, 1998).
Paikallishallintojen verotusoikeudesta ja verolajeista säädetään kuntien tulorahoitusta koskevassa laissa (1994, 1998).
The following are listed: tax on gift and inherilance; tax on gambling; tax on use of goods and property tax.
Seuraavat verot eritellään: lahja­ ja perintövero, pelivero, hyödykkeiden käyttövero sekä omaisuusvero.
Local government has no margin concerning the rates of taxes listed, with the exception of the rate of the property tax which is set by local authorities within the framework provided by law.
Paikallishallinnolla ei ole liikkumavaraa lueteltujen verojen tason suhteen, lukuun ottamatta omaisuusveroa, jonka suuruuden paikallisviranomaiset määräävät lain asettamissa puitteissa.
Local government is not permitted to introduce new taxes.
Paikallishallinnolla ei ole oikeutta määrätä uusia veroja.
Local government may raise non-tax revenue.
Se voi kuitenkin kerätä erilaisia maksuja, joiden osuus riippuu taloudellisen toimeliaisuuden vilkkaudesta.
The actual amount of these rates and fees depends on the economic strength, and varies between 5% in small and 40% in large municipalities.
Maksujen tuotto­osuudet vaihtelevat pienten kuntien 5 %:n ja suurten kuntien 40 %:n välillä.
Additionally, there are so called "other revenues" which consist of revenues from sales of property, rents, and leases, revenues from residential funds, and other assorted revenues.
Lisäksi on olemassa ns. muita tuloja, jotka koostuvat omaisuuden myymisestä, vuokrista, erilaisista vuokrasopimuksista, asuntorahastoista sekä sekalaisista tuloista.
"Other revenues" are the only independent financial sources of local government and their spending is not determined.
Ns. muut tulot ovat paikallishallintojen ainoat puhtaasti omat tulot eikä niiden käyttötarkoitusta ole määrätty.
The revenue of local government is collected, levied and managed by the central government's Tax Office, according to the conditions agreed upon with each local authority.
Valtion verovirasto kerää ja hallinnoi paikallisyhteisöjen verotuloja kunkin paikallisviranomaisen kanssa sovituin ehdoin.
The Law on Financing of Local Government stipulates that municipalities can borrow from any national credit institution for the financing of investment expenditure without state authorisation.
Paikallishallintojen rahoitusta koskevassa laissa säädetään, että kunnat voivat ottaa lainoja ilman valtion myöntämää lupaa mistä tahansa valtakunnallisesta luottolaitoksesta investointien kattamiseksi.
Borrowing is limited to a threshold of 10% of "guaranteed expenditure" (amount of expenditure which is necessary to fulfil the local tasks as provided by law) of the previous year.
Lainat tulee kuitenkin rajoittaa 10 %:iin edellisen vuoden "pakollisista menoista" (laissa määrättyjen paikallisten tehtävien hoitamiseen tarvittavat määrärahat).
Additionally, the annual repayment of the loan, including capital and interest, may be up to 5% of guaranteed expenditure.
Lisäksi lainan vuosittainen takaisinmaksuosuus (pääoma ja korot) ei saa ylittää 5 %:a pakollisista menoista.
Long term loans can only be used for specific purposes prescribed by law (local infrastructure, postal services and telecommunications, water supply and local roads).
Pitkäaikaisia lainoja saa ottaa ainoastaan tiettyihin laissa määrättyihin tarkoituksiin (paikalliset perusrakenteet, posti­ ja telepalvelut, vesihuoltoja paikallistiet).
Financial transfers from the state include grants for the financing of current and investment expenditure.
Valtio myöntää määrärahoja juokseviin menoihin ja investointikustannuksiin.
These grants are managed and allocated monthly by the Ministry of Finance.
Valtiovarainministeriö hallinnoi ja myöntää tällaisia määrärahoja kuukausittain.
The municipality's share of the income tax (30%), which is collected by the national Tax Office, is part of the current transfers.
Kuntien osuus (30 %) valtion veroviraston kantamasta tuloverosta muodostaa osan juokseviin menoihin tarkoitetuista määrärahoista.
-53- services, gas-works, heating plants, water and waste treatment plants, etc.).
Erityistuet on toinen rahoitusluokka. Ministeriöt myöntävät niitä erityyppisiä investointeja varten (mm. yleiset perusrakenteet, väestökehitykseltään uhanalaiset alueet, kunnalliset palvelut ja kaasu-, lämmitys-ja vesilaitokset sekä jätevesipuhdistamot ja jätteidenkäsittelylaitokset).
Municipalities have to apply for special grants.
Kuntien on anottava erityistukia erikseen.
Art. 142 of the Constitution calls for financial equalisation.
Perustuslain 142 artikla koskee taloudellisten voimavarojen tasaamista.
Economically weak municipalities are entitled to receive additional state payments to reach the level of expenditure which is necessary to fulfil their tasks.
Taloudellisesti heikommilla kunnilla on oikeus valtion lisätukeen kyetäkseen hoitamaan niille kuuluvia tehtäviä.
The Slovene equalisation system is therefore a system of "guaranteed expenditure".
Sloveniassa sovellettava tasausjärjestelmä on tästä syystä pakollisiin menoihin perustuva.
There are no horizontal mechanisms of fiscal equalisation between municipalities in Slovenia.
Slovenian kuntien välillä ei ole horisontaalisia verotulojen tasausjärjestelmiä.
Equalisation is exclusively achieved via the state budget.
Tasaus tapahtuu ainoastaan valtion talousarvion kautta.
The following table gives an overview of the types and structure of Slovene municipal revenues:
Slovenian kuntien tulolajit ilmenevät seuraavasta taulukosta:
1997 in %
Tulolaji vuonna 1997 (%) tammi-elokuu
Tax revenues Income tax (shared tax) Property tax
Verotulot Tulovero (osuus tuotosta)
Tax on gift and inheritance Tax on gambling Tax on use of goods
Omaisuusvero Lahja- ja perintövero
Other revenues State grants
Hallintoelimiltä saatavat tulot Rakennusmaan käyttömaksut
Special grants Total (borrowing excluded)
Muut tulot
Source: Setnikar-Cankar, Stanka/Vlaj, Stane/Klun.
Valtion osoittamat määrärahat Erityistuet
and subnational level and patterns of
Yhteensä (ilman lainoja) Lähde: Setnikar-Cankar, Vlaj & Klun (1999): 34. käyttävät elimet valtiotasolla ja sitä alempana sekä niiden
Institutions at the national intergovernmental relations
S Julkista valtaa keskinäissuhteet
Institutionalised and informal channels of subnational interest representation in national decision-making
Valtiotasoa alempien tahojen viralliset ja epäviralliset vaikutuskanavat valtakunnallisessa päätöksenteossa
The Slovene parliament has an incomplete bicameral system.
Slovenian parlamentilla on supistettu kaksikamarinen järjestelmä.
The second chamber, the National Council (Dr'ctoru suet), has mainly advisory functions with the right to initiate legislation, the right to call for a referendum, and a right to veto on bills that have been passed by the National Assembly (Dr*avni zbor) as the first chamber of Parliament.
Toinen kamari eli kansallisneuvosto (Dravni suet) on pääasiassa neuvoaantava elin, jolla on aloiteoikeus lainsäädännön alalla, oikeus järjestää kansanäänestyksiä sekä veto-oikeus parlamentin ensimmäisen kamarin, kansalliskokouksen (Dravni zbor) hyväksymiin lakiehdotuksiin nähden.
The National Council is a corporate body of professional, economic, social, and local interests.
Kansallisneuvosto on korporatiivinen elin, jossa ovat edustettuina ammatilliset, taloudelliset, yhteiskunnalliset ja paikalliset intressit.
Its composition is determined by Constitution (Art. 96) but the representatives of local interests prevail occupying 22 out of 40 seats.
Sen kokoonpanosta säädetään perustuslain 96 artiklassa; paikallisyhteisöjen edustajien osuus on 22 edustajaa 40:stä eli
-54- representation.
-55- enemmistö.
Each group is represented in the National Assembly by one delegate.
Kullakin ryhmällä on yksi edustaja kansalliskokouksessa.
These representatives have a minority veto in parliament, i.e. no legal act or other regulation concerning the .stains of these minorities can be adopted without their approval.
Näillä edustajilla on vähemmistön veto-oikeus parlamentissa, mikä tarkoittaa sitä, että kyseisten vähemmistöjen asemaa koskevia lakeja tai muita säädöksiä ei voida hyväksyä ilman edellä mainittujen edustajien antamaa hyväksyntää.
Another channel of territorial interest representation at national level is the Association of Municipalities and Towns of Slovenia (Zdrxfenje slouenskih obèin in mest) which is a voluntary and non-partisan organisation.
Alueellisten etujen toinen edustuskanava valtiotasolla on Slovenian kuntien ja kaupunkien liitto (Zdruenje slovenskih obèin in mest), joka on vapaaehtoinen ja epäpoliittinen organisaatio.
Since the Association was founded in 1994, 102 municipalities (out of 192 in total and including all urban municipalities) have become members .
Liitto perustettiin vuonna 1994, ja sen jäseninä on 102 kuntaa (Slovenian kaikista I92:sta kunnasta kaupunkikunnat mukaan luettuina).