natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With regard to judicial review of those conditions, in matters concerning the common agricultural policy, the Community legislature has a discretionary power corresponding to the political responsibilities entrusted to it by Article 40 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 34 EC) and Article 43 of the EC Treaty.
Tuomioistuinten edellä mainittujen edellytysten arvioinnin osalta on täsmennet­tävä, että yhteisön lainsäätäjällä on yhteisen maatalouspolitiikan alalla laaja harkintavalta EY:n perustamissopimuksen 40 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 34 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 43 artiklassa sille määrätyn poliittisen vastuun vuoksi.
In this case, the applicants are not challenging the validity of the prohibition on using beta­agonists for the purpose of fattening cattle, having regard to the public health objective pursued by the institutions within the general framework of
Käsiteltävänä olevassa asiassa kantajat eivät kiistä sitä, että kielto käyttää beta­agonisteja karjan lihottamiseen on lainmukainen, kun otetaan huomioon toi­mielinten direktiivin 96/22/EY yhteydessä tavoittelema ihmisten terveyden pää­
Directive 96/22.
NEUVOSTO JA KOMISSIO määrä.
They consider, however, that the Council infringed the principle of proportionality by also prohibiting, solely for the purpose of facilitating controls, the use of those substances with a view to their administration to cattle for therapeutic purposes.
Kantajat katsovat kuitenkin, että neuvosto on loukannut suhteellisuus­periaatetta kieltäessään myös näiden aineiden antamisen karjalle hoitotarkoi­tuksessa pelkästään valvonnan helpottamiseksi.
Since Directive 96/22 falls within the scope of the common agricultural policy, it is necessary to ascertain, first, what is the aim of the measures in question; second, whether those measures are manifestly inappropriate in relation to that aim; third, whether they are necessary for the attainment of that aim and whether any alternative, less restrictive, measures could have been envisaged; and finally, fourth, whether the disadvantages caused are disproportionate in relation to that aim.
Koska direktiivi 96/22/EY kuuluu yhteisen maatalouspolitiikan alaan, on ensin tarkistettava, mikä on kyseisten toimenpiteiden päämäärä, toiseksi, ovatko toi­menpiteet ilmeisen soveltumattomia tähän päämäärään nähden, kolmanneksi, ovatko ne tarpeellisia päämäärän saavuttamiseksi ja onko mahdollista toteuttaa vaihtoehtoisia, vähemmän rajoittavia toimenpiteitä, ja neljänneksi, ovatko toi­menpiteistä aiheutuvat haitat suhteettomia tavoiteltuun päämäärään nähden.
As regards, first, the objective pursued by the measures in question, the sixth and eighth recitals in its preamble show that Directive 96/22 is concerned both with the protection of public health and with the attainment of the aims of the common agricultural policy within the framework of a common organisation of the markets, by ensuring that all consumers are able to acquire meat and foodstuffs derived therefrom under the same conditions of supply and that those products correspond as closely as possible to their concerns and expectations.
Ensiksi on todettava, että kyseessä olevien toimenpiteiden päämäärä on direk­tiivin 96/22/EY kuudennen ja kahdeksannen perustelukappaleen mukaan sekä ihmisten terveyden suojelu että yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden toteuttaminen yhteisen markkinajärjestelyn puitteissa takaamalla se, että kulut­tajilla on mahdollisuus hankkia lihaa ja lihaperäisiä ruoka­aineita samoin toi­mitusehdoin ja että tuotteet vastaavat kuluttajien vaatimuksia ja odotuksia.
It is in the light of that dual objective that the legality of the measures in question must be assessed.
Kyseessä olevien toimenpiteiden laillisuutta on arvioitava näiden kahden pää­määrän valossa.
As regards, secondly, the assessment as to whether the measures in question are clearly inappropriate, it must be held that, from the point of view of the objective of protecting public health referred to in the sixth recital in the preamble to Directive 96/22, a measure prohibiting a product by reason of the risks which its use may involve is, by definition, suited to preventing the dangers connected with such use.
Toiseksi kyseessä olevien toimenpiteiden asianmukaisuuden arvioinnin osalta on todettava, että direktiivin 96/22/EY kuudennessa perustelukappaleessa tarkoite­tun ihmisten terveyden suojelun päämäärän kannalta tuotteen kieltäminen sen käytön aiheuttamien riskien vuoksi on jo määritelmänsä mukaan omiaan estä­mään käytön aiheuttamia vaaroja.
The same holds true, in this case, from the point of view of the objective
Käsiteltävänä olevassa asiassa tämä pätee
79 Moreover, in a case like the present, where the product in question has two uses, one as a veterinary medicinal product which does not endanger public health and the other for the purpose of fattening cattle which is harmful to humans, the question whether the prohibition should extend to both uses cannot be assessed in the abstract but must take account of all the relevant circumstances, in particular the possibilities for abuse and evasion, the risks connected therewith and the effectiveness of control measures.
79 On lisättävä, että käsiteltävänä olevan asian kaltaisessa tilanteessa, jossa kyseessä olevaa tuotetta voidaan käyttää kahteen tarkoitukseen — eläinlääkintään, mikä ei aiheuta vaaraa ihmisten terveydelle, ja karjan lihottamiseen, mikä on ihmiselle haitallista —, kysymystä siitä, pitääkö kielto ulottaa koskemaan molempia käyttötapoja, ei voida arvioida abstraktisti, vaan huomioon on otettava kaikki merkittävät tekijät, erityisesti mahdollisuudet väärinkäytöksiin ja petokseen, tästä johtuvat riskit ja valvontatoimien tehokkuus.
80 Thirdly, with regard to the assessment as to whether the measures in question are necessary and whether alternative less restrictive measures may exist, it should first be remembered that the provisional MRLs were fixed for beta-agonists, and in particular for clenbuterol, by Regulation No 1312/96.
80 Kolmanneksi kyseessä olevien toimenpiteiden tarpeellisuutta ja vaihtoehtoisten vähemmän rajoittavien toimenpiteiden mahdollista olemassaoloa arvioitaessa on ensin huomattava, että direktiivillä N:o 1312/96 on vahvistettu väliaikaisia betaagonistien, erityisesti klenbuterolin, jäämien enimmäismääriä.
81 It follows that use of that substance may be regarded as being without danger for human health below a certain residue level.
81 Tästä seuraa, että tämän aineen käyttöä voidaan pitää vaarattomana ihmisten terveydelle tietyissä jäämien enimmäismäärien rajoissa.
Under Article 1 of Regulation No 2377/90, an MRL 'is based on the type and amount of residue considered to be without any toxicological hazard for human health'.
Asetuksen N:o 2377/90 1 artiklan mukaan jäämän enimmäismäärä "perustuu sellaiseen jäämätyyppiin ja jäämän määrään, josta ei katsota olevan mitään toksikologista vaaraa ihmisten terveydelle".
Under Article 4 of that regulation, a provisional MRL may be established only if 'there are no grounds for supposing that residues of the substance concerned at the level proposed present a hazard for the health of the consumer'.
Tämän asetuksen 4 artiklan mukaan väliaikainen jäämän enimmäismäärä voidaan vahvistaa vain "edellyttäen, että ei ole perusteita olettaa asianomaisen aineen jäämien olevan ehdotettuina määrinä vaaraksi kuluttajan terveydelle".
82 In the circumstances of this case, however, the establishment of an MRL for clenbuterol is not sufficient to ensure the protection of public health.
82 Klenbuterolijäämien enimmäismäärän vahvistaminen ei käsiteltävänä olevassa tapauksessa kuitenkaan riitä turvaamaan ihmisten terveyden suojelua.
It would be
Tämän
Since establishment of a systematic screening system of that kind is excluded in practice, if only because of the prohibitive cost, the argument that simply fixing an MRL for betaagonists makes the adoption of any other measure regulating their use unnecessary must be rejected.
Koska tällaisen järjestelmällisen seulontatutkimuksen käyttöönottaminen on käytännössä poissuljettu jo pelkästään sen liian kalliiden kustannusten vuoksi, on hylättävä väite, jonka mukaan pelkän beta­agonistien jäämien enimmäismäärän vahvistamisen vuoksi muiden niiden käyttöä säätelevien toimien antaminen olisi tarpeetonta.
It must be borne in mind, moreover, that the Council had to exercise its discretion and assume its political responsibilities in the face of a particularly complex and delicate situation.
On lisäksi muistutettava siitä, että neuvoston piti käyttää harkintavaltaansa ja täyttää poliittiset velvollisuutensa erityisen monimutkaisessa ja arkaluonteisessa tilanteessa.
On the one hand, a number of considerations linked with the health and welfare of animals argued in favour of maintaining the authorisation for the therapeutic use of beta-agonists, including their use for bovines.
Yhtäältä tietyt eläinten terveyteen ja hyvinvointiin liittyvät seikat puolustavat beta­agonistien käytön sallimista edelleen hoitotarkoituksiin myös nautaeläi­millä.
Those considerations were expressed not just by the applicants but also by Fedesa, the Fédération des Vétérinaires Européens, the Union Européenne des Vétérinaires Practiciens, the Deutsche Tierarztegeschäfte e.V., Professor Lekeux of the faculty of veterinary medicine of the University of Liège and Professor Ungemach of the faculty of veterinary medicine of the University of Leipzig, the permanent veterinary committee, the Committee on Agriculture, Fisheries and Rural Development of the European Parliament, and the Economic and Social Committee, which, in its Opinion of 21 December 1993 (OJ 1994 C 52, p.
Näitä seikkoja ovat esittäneet kantajien lisäksi FEDESA, Eurooppalainen eläinlääkäriliitto, Eläinlääkäreiden eurooppalainen unioni, Saksan eläinlääkäri­yhdistys, Liègen yliopiston eläinlääketieteellisen tiedekunnan professori Lekeux, Leipzigin yliopiston eläinlääketieteellisen tiedekunnan professori Ungemach, pysyvä eläinlääketieteellinen komitea, Euroopan parlamentin maataloutta, kalataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta sekä talous­ ja sosiaalikomitea, joka esitti 21.12.1993 antamassaan lausunnossa (EYVL 1994, C 52, s.
30), expressed reservations concerning the Commission's proposal for a regulation of 14 October 1993, referred to in paragraph 15 above.
30) varaumia edellä mainittuun komission 14.10.1993 tekemään ase­tusehdotukseen.
In particular, the existence of substitute products of equivalent quality, safety and efficacy to those of beta-agonists, for the treatment of respiratory problems in bovines, does not appear to have been established in this case (see the letter of the Fédération des Vétérinaires Européens to Mr Steichen, Member of the Commission, of 12 October 1993, the letter from the Union Européenne des Vétérinaires Practiciens to Mr Steichen of 20 October 1993, and the letter from the president
Erityisesti ei vaikuta siltä, että asiassa olisi selvitetty, että nautakarjan hengitys­tiesairauksien hoitoon on olemassa korvaavia tuotteita, joilla on vastaavat laatu, turvallisuus ja tehokkuus kuin beta­agonisteilla (ks. Eurooppalaisten eläinlää­kärien liiton 12.10.1993 päivätty kirje komission jäsen Steichenille, Eläinlääkä­rien eurooppalaisen unionin 20.10.1993 päivätty kirje Steichenille, Deutsche
On the other hand, the Council had to take account of the growing use of betaagonists and other anabolic substances in the raising of livestock in place of conventional growth hormones, following the adoption of prohibition and supervisory measures in respect of those products throughout the 1980s; the new risks for public health posed thereby; the request by various Member States as early as 1988 for Community action in this field; the enquiry carried out by the Commission in the Member States from 1990 to 1992 concerning the application of Community legislation, the results of which indicated the existence of serious risks to public health, linked to the widespread availability of anabolic agents; the opinion of the Parliament, whose Committee on the Environment, Public Health and Consumer Protection considered in 1994 that betaagonists should be banned as soon as possible for overriding reasons related to public health; the opinions of those responsible for monitoring in the Member States, and the opinions of certain experts (see the report by Schuman Associates, referred to in paragraph 12 above, and the report of the scientific conference on growth agents in meat, of 17 January 1996, produced by the Council at the request of the Court of First Instance, according to which the use of betaagonists was not appropriate because of their potential risks to human and animal health.
Toisaalta neuvoston oli otettava huomioon betaagonistien ja muiden anabolisten aineiden käytön lisääntyminen karjankasvatuksessa perinteisten kasvuhormonien sijasta 80-luvulla toteutettujen kasvuhormonien kielto- ja valvontatoimenpiteiden vuoksi; tästä aiheutuvat uudet vaarat ihmisten terveydelle; eri jäsenvaltioiden vuodesta 1988 lähtien esittämät toivomukset yhteisön toimenpiteistä tällä alalla; komission jäsenvaltioissa vuosina 1990—1992 toteuttama yhteisön säännösten soveltamista koskeva kysely, jonka tuloksista ilmeni anabolisten aineiden laajan saatavuuden aiheuttavan vakavia vaaroja ihmisten terveydelle; parlamentin lausunto, kun sen ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta arvioi vuonna 1994, että beta-agonistit on kiellettävä mahdollisimman pian ihmisten terveyteen liittyvien pakottavien syiden vuoksi; ja jäsenvaltioiden valvonnasta vastaavien henkilöiden lausunnot sekä eräiden asiantuntijoiden lausunnot (ks. edellä 12 kohdassa mainittu Schuman Associatesin raportti ja neuvoston ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pyynnöstä toimittama lihan kasvutekijöitä käsitelleen tieteellisen konferessin 17.1.1996 laatima raportti, jonka mukaan betaagonisteja ei ole asianmukaista käyttää niiden ihmisten ja eläinten terveydelle mahdollisesti aiheuttaman vaaran vuoksi).
In assessing the possibilities for action open to it, the Council had to focus its assessment in particular on the question whether authorisation to use betaagonists for therapeutic purposes, coupled with control measures of the type proposed by the applicants, was sufficient to prevent the clandestine use of substances whose harmfulness in massive doses for fattening purposes is universally acknowledged, or whether only a prohibition coupled with very strict derogations could be effectively monitored and should therefore be imposed, even though the Commission was 'normally reluctant to propose removal from the market of a product with therapeutic uses'.
Neuvoston piti käytettävissään olevia toimintavaihtoehtoja arvioidessaan keskittyä erityisesti kysymykseen siitä, oliko betaagonistien käytön mahdollinen salliminen hoitotarkoituksiin yhdessä kantajien ehdottamien kaltaisten valvontatoimien kanssa omiaan estämään sellaisten aineiden luvattoman käytön, joiden haitallisuus suurina annoksina lihottamistarkoitukseen käytettynä on yksimielisesti tunnustettu, vai oliko mahdollista valvoa tehokkaasti vain kieltoa yhdessä erittäin tiukkojen poikkeusten kanssa, minkä vuoksi kielto pitäisi asettaa, vaikka komissio "ei yleensä mielellään ehdota hoitotarkoituksiin käytetyn lääkkeen vetämistä pois markkinoilta".
In that respect, the applicants argue more particularly that it is possible, by establishing appropriate controls, to distinguish easily between the use of betaagonists for the purposes of fattening cattle and their use for therapeutic purposes, so that the prohibition of the one, with a view to attaining the objective pursued by the Council, need not necessarily have entailed the prohibition of the other.
Tältä osin kantajat huomauttavat erityisesti, että asianmukaisen valvonnan käyttöönoton avulla on mahdollista erottaa helposti beta­agonistien käyttö kar­jan lihottamiseen niiden käytöstä hoitotarkoituksiin siten, että yhden käyttötavan kieltämisen neuvoston tavoitteleman päämäärän saavuttamiseksi ei tarvitse välttämättä merkitä toisen käyttötavan kieltämistä.
For the institutions, on the other hand, it is precisely the impossibility or the difficulty of distinguishing between those two uses, without establishing a system of controls the cost of which would be prohibitive, that justifies the neartotal prohibition on the use of betaagonists in the raising of bovines imposed by Directive 96/22, since the protection of human health and the restoration of consumer confidence have to take priority in this case over all other considerations, and in particular those concerning animal welfare or the property rights of the applicants.
Toimielinten mukaan sitä vastoin juuri sen vuoksi, että näitä kahta käyttötapaa on mahdotonta tai vaikeaa erottaa toisistaan ilman kustannuksiltaan liian kalliin valvontajärjestelmän käyttöönottoa, beta­agonistien käyttö nautakarjan kasvattamisessa on perustel­tua kieltää direktiivillä 96/22/EY lähes kokonaan, koska ihmisten terveyden suojelun ja kuluttajien luottamuksen palauttamisen on käsiteltävänä olevassa asiassa mentävä kaikkien muiden näkökohtien, kuten eläinten hyvinvoinnin tai kantajien varallisuusoikeuksien, edelle.
In the light of the scientific documentation produced before the Court, it must be acknowledged that current detection techniques do not make it possible to determine with certainty whether betaagonist residues found when monitoring an animal or derivative foodstuffs come from a dose administered for therapeutic purposes the day before the control or from a dose administered for the purpose of artificial fattening several days before.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetun tieteellisen aineiston valossa on tunnustettava, että nykyisillä tutkintamenetelmillä ei voida määrittää varmasti, ovatko eläimen tai eläinperäisten ruoka­aineiden tarkastuksessa havaitut beta­agonistijäämät peräisin edellisenä päivänä hoitotarkoituksiin annetusta annoksesta vai useita päiviä aikaisemmin keinotekoiseen lihottamis­tarkoitukseen annetusta annoksesta.
91 Moreover, it is not clear that the measures put into effect within the framework of Directive 81/851, as amended by Directive 90/676 (see paragraphs 17 and 18 above) are sufficient to prevent any misuse of the products in question.
91 Ei myöskään ole selvää, ovatko direktiivin 81/85l/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 90/676/ETY (ks. edellä 17 ja 18 kohta), yhteydessä toteutetut toimenpiteet riittäviä kyseisten tuotteiden väärinkäytön estämiseksi.
92 In that respect, the Court finds that the applicants' proposed solution, which is, as they stated at the hearing, to allow farmers themselves to administer clenbuterolbased veterinary medicinal products to cattle on the prescription of a veterinarian but without his actually being present, would, by the very fact of presupposing and justifying the habitual, large-scale presence of those products on farms, make it more difficult to identify the origin, lawful or unlawful, of any clenbuterol residues found on inspection.
92 Tältä osin on todettava, että kantajien suosittelema ratkaisu, jossa niiden suul­lisessa käsittelyssä esittämän mukaan kasvattajien sallittaisiin itse antaa karjalle eläinlääkärin määräämiä klenbuterolipohjaisia eläinlääkkeitä ilman eläinlääkärin varsinaista läsnäoloa, vaikeuttaisi tarkastuksessa havaittujen klenbuterolijäämien laillisen tai lainvastaisen alkuperän tutkimista sen vuoksi, että tällainen ratkaisu merkitsisi sitä, että näitä tuotteita on tavanomaisesti ja laajamittaisesti maati­loilla, ja oikeuttaisi siihen.
Directive 96/22 provides, moreover, in cases where it authorises the administration of substances having a hormonal action to farm animals for therapeutic purposes or of medicinal products containing betaagonists to cows when calving (see Article 4(1) and (2)), that treatment is to be administered by a veterinarian and must be subject to detailed registration.
On vielä huomattava, että direktiivissä 96/22/EY, siltä osin kuin siinä sallitaan hormonaalisia vaikutuksia omaavien aineiden antaminen tuotantoeläimille hoitotarkoituksiin tai beta-agonistisia aineita sisältävien lääkkeiden antaminen kantaville lehmille (ks. 4 artiklan 1 ja 2 kohta), edellytetään, että eläinlääkärin on annettava hoito ja että hoito on rekisteröitävä yksityiskohtaisesti.
All the parties agree in acknowledging that, as regards the treatment of respiratory problems in bovines, such a system would be prohibitive to the point of discouraging farmers from using it.
Kaikki asianosaiset myöntävät kuitenkin yksimielisesti, että nautakarjan hengitystiesairauksien hoidon osalta tällainen järjestelmä olisi jopa niin kieltävä, että se vähentäisi kasvattajien halua käyttää sitä.
In the first place, treatment does not normally consist of a single injection but requires the oral administration of one or more daily doses over a period of several days.
Yhtäältä hoitoja ei yleensä anneta yhtenä injektiona, vaan ne annetaan suun kautta yhden tai useamman kerran päivässä usean päivän ajan.
Moreover, intensive rearing conditions prevailing in the Community and the infectious nature of the most frequent respiratory problems require simultaneous treatment of a large number of animals.
Toisaalta yhteisön alueella sovellettu tehokasvatus ja yleisimpien hengityselinsairauksien tarttuvuus johtavat siihen, että useita eläimiä on hoidettava samanaikaisesti.
Furthermore, any possibility on inspection of justifying the presence of betaagonist residues by reference to administration for therapeutic purposes facilitates misuse of those substances by unscrupulous farmers.
On lisäksi todettava, että mahdollisuus perustella beta-agonistijäämien löytyminen tarkastuksessa sillä, että ainetta on annettu hoitotarkoituksiin, helpottaa piittaamattomien kasvattajien mahdollisuutta käyttää näitä aineita väärin.
Although the obligatory involvement of a veterinarian undeniably reduces the risk of such use, it is not capable of eliminating it altogether.
Vaikka eläinlääkärin pakollisella osallistumisella voidaan epäilemättä pienentää väärinkäytön vaaraa, sillä ei voida poistaa vaaraa kokonaan.
In any event, the control measures which would be warranted by the application of less restrictive provisions, such as those advocated by the applicants, would entail a significant cost for the public purse.
96 Joka tapauksessa vähemmän rajoittavien säännösten soveltamisen edellyttämät, kantajien suosittelemien kaltaiset valvontatoimenpiteet aiheuttaisivat merkittäviä kustannuksia yhteiskunnan maksettavaksi.
That cost must also be balanced against the loss caused to the applicants by the prohibition of their clenbuterolbased veterinary medicinal products.
Näitä kustannuksia on myös verrattava kantajien valmistamien klenbuterolipohjaisten eläinlääkkeiden kieltämisen kantajille aiheuttamaan vahinkoon.
The information in the documents placed before the Court does not support the conclusion that, in that assessment, the balance of interests is in favour of the applicants, taking into account the relatively small loss they have suffered following the implementation of Directive 96/22 (see paragraph 107 below).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle esitetyn asiakirja-aineiston valossa ei voida kuitenkaan osoittaa, että tässä arvioinnissa kantajien intressi olisi vertailtaessa suurempi, kun otetaan huomioon se, että niille on aiheutunut direktiivin 96/22/EY täytäntöönpanosta suhteellisen vähäistä vahinkoa (ks. jäljempänä 107 kohta).
Having regard to the above considerations, the Court finds that the applicants have not succeeded in demonstrating that the Council made a manifest error of assessment in holding that the general prohibition constituted the preferable solution from the point of view of protecting public health.
97 Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen on todettava, että kantajat eivät ole pys­tyneet osoittamaan neuvoston tehneen ilmeistä arviointivirhettä, kun tämä on katsonut yleisen kiellon olevan ihmisten terveyden suojelun kannalta paras rat­kaisu.
Furthermore, even if protection of public health takes priority over all other considerations, the protection of consumer confidence is equally important.
98 On lisättävä, että vaikka ihmisten terveyden suojelu menee kaikkien muiden näkökohtien edelle, kuluttajien luottamuksen suojeleminen on myös tärkeää.