natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It should be noted first that Mr Günaydin, a Turkish migrant worker, was permitted to enter the territory of the Member State concerned and was there lawfully employed under the requisite national permits and without interruption for over three years, in this case as a graduate engineer, by the same employer.
Kansallinen tuomioistuin haluaa ensimmäisellä kysymyksellään olennaisesti tietää, onko päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että Turkin kansalainen, joka työskentelee tässä määräyksessä tarkoitetulla tavalla säännönmukaisesti jäsenvaltion yleisillä työmarkkinoilla, voi vaatia oleskelulupansa uudistamista vastaanottavassa jäsenvaltiossa, vaikka hän on saanut siellä luvan tehdä ainoastaan nimenomaisesti mainitun työnantajan palveluksessa määräaikaista palkattua työtä siinä tarkoituksessa, että hän perehtyy työhön ja valmistautuu työskentelemään tämän työnantajan eräässä tytäryhtiössä Turkissa, ja vaikka hän on saanut työ- ja oleskeluluvan ainoastaan tätä tarkoitusta varten.
The questions were raised in the course of a dispute between Mr Günaydin, together with his wife and their two minor children, all Turkish nationals, and Freistaat Bayern concerning the refusal to extend Mr Günaydin's permit to reside in Germany.
Aluksi on todettava, että Günaydinin kaltainen turkkilainen siirtotyöläinen on saanut tulla kyseisen jäsenvaltion alueelle ja on laillisesti tehnyt siellä vaadittujen kansallisten lupien turvin yli kolmen vuoden ajan keskeytyksettä palkattua
In order to ascertain whether such a worker is duly registered as belonging to the labour force of a Member State for the purposes of Article 6(1) of Decision No 1/80 it must be determined first of all, in accordance with settled case-law,
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa kantajina ovat Faik Giinaydin, hänen vaimonsa ja kaksi alaikäistä lastaan, jotka ovat kaikki Turkin kansalaisia, ja vastaajana Freistaat Bayern (Baijerin osavaltio) ja joka koskee Günaydinin Saksassa oleskelua varten olevan oleskeluluvan voimassaoloajan pidentämistä koskevan hakemuksen hylkäämistä.
for in the first indent of Article 6(1) of that decision.
työtä, tässä tapauksessa diplomi-insinöörin työtä, saman työnantajan palveluksessa.
whether the legal relationship of employment of the person concerned can be located within the territory of a Member State or retains a sufficiently close link with that territory, taking account in particular of the place where the Turkish national was hired, the territory on or from which the paid employment is pursued and the applicable national legislation in the field of employment and social security law.
periaatteessa estetä sitä, että nämä jäsenvaltiot säätävät työsuhteen ehdoille asetetuista edellytyksistä päätöksen 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun yhden vuoden loppuun asti.
In a situation such as that of the plaintiff in the main proceedings, that condition is undeniably satisfied.
Jotta voidaan määrittää, työskenteleekö tällainen työntekijä päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla jäsenvaltion yleisillä työmarkkinoilla, vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti on tutkittava aluksi, onko työntekijä tehnyt työtä oikeudellisessa mielessä jäsenvaltion alueella tai liittyykö työsuhde riittävän kiinteästi tähän alueeseen, ottaen huomioon erityisesti Turkin kansalaisen palvelukseenottopaikan ja alueen, jolla tai jolta käsin palkattua työtä harjoitettiin, sekä sovellettavan kansallisen lainsäädännön työoikeuden ja sosiaaliturvan alalla.
None the less, Article 6(1) cannot be construed as permitting a Member State to modify unilaterally the scope of the system of gradual integration of Turkish workers in the host State's labour force, by denying a worker who has been permitted to enter its territory and who has lawfully pursued a genuine and effective economic activity for more than three-and-a-half years the rights which the three indents of that provision confer on him progressively according to the duration of his employment.
Päätöksen 6 artiklan 1 kohtaa ei voida kuitenkaan tulkita siten, että jäsenvaltio voisi yksipuolisesti muuttaa Turkin kansalaisten asteittaista integroimista vastaanottavan jäsenvaltion työmarkkinoille koskevan järjestelmän sisältöä siten, että työntekijältä, jonka on annettu saapua maan alueelle ja joka on tehnyt siellä laillisesti tosiasiallista ja todellista työtä yli kolmen ja puolen vuoden ajan, evätään palkatun työskentelyn pituuden mukaan tämän määräyksen kolmessa luetelmakohdassa asteittain tunnustetut oikeudet.
The effect of such an interpretation would be to render Decision No 1/80 meaningless and deprive it of any practical effect.
Tällainen tulkinta johtaisi nimittäin siihen, että päätöksellä N:o 1/80 ei olisi mitään merkitystä eikä minkäänlaista tehokasta vaikutusta (effet utile).
Next, it should next be ascertained whether the worker is bound by an employment relationship covering a genuine and effective economic activity pursued for the benefit and under the direction of another person for remuneration.
Seuraavaksi on määritettävä, onko työntekijä sellaisessa työsuhteessa, jossa hän tekee toiselle tosiasiallista ja todellista työtä tämän johdon ja valvonnan alaisena palkkaa tai muuta vastiketta vastaan.
Accordingly, the Member States have no power to make conditional or restrict the application of the precise and unconditional rights which Decision No 1/80 grants to Turkish nationals who satisfy its conditions.
Tästä syystä jäsenvaltiot eivät voi säätää päätöksen N:o 1/80 vaatimukset täyttävillä turkkilaisilla työntekijöillä tämän päätöksen nojalla olevien täsmällisten oikeuksien soveltamiselle ehtoja tai rajoituksia.
There is nothing to prevent a Member State from permitting Turkish nationals to enter and reside there only in order to enable them to follow within its territory specific vocational training, in particular in the context of a contract of apprenticeship.
Mikään ei nimittäin estä sitä, että jäsenvaltio antaa Turkin kansalaiselle maahantulo- ja oleskeluluvan ainoastaan siinä tarkoituksessa, että hän voi saada tämän jäsenvaltion alueella erityistä ammattikoulutusta, erityisesti oppisopimuksen perusteella.
As regards the question whether a worker such as the appellant in the main proceedings has been legally employed in the host Member State within the meaning of Article 6(1) of Decision 1/80, it is settled case-law that legal employment presupposes a stable and secure situation as a member of the labour force of a Member State and, by virtue of this, implies the existence of an undisputed right of residence.
Sen osalta, onko pääasian kantajan kaltainen työntekijä työskennellyt päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla säännönmukaisesti vastaanottavassa jäsenvaltiossa, on huomattava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan säännönmukainen työskentely edellyttää vakiintunutta ja varmaa asemaa jäsenvaltion työmarkkinoilla sekä tämän vuoksi riidatonta oleskeluoikeutta.
Nevertheless, in a case such as that at issue in the main proceedings, a Turkish worker who, at the end of his vocational training, is in paid employment with the sole purpose of becoming acquainted with and preparing for work in a managerial capacity in one of the subsidiaries of the undertaking which employs him must be considered to be bound by a normal employment relationship where, in genuinely and effectively pursuing an economic activity for the benefit and under the direction of his employer, he is entitled to the same conditions of work and pay as those which may be claimed by workers who pursue within the undertaking in question identical or similar activities, so that his situation is not objectively different from that of those other workers.
Pääasian kaltaisessa tapauksessa turkkilaisen työntekijän, joka tekee ammattikoulutuksensa jälkeen palkattua työtä ainoastaan perehtyäkseen työhön ja valmistautuakseen toimimaan hänet palkanneen yrityksen tytäryhtiön johtotehtävissä, on joka tapauksessa katsottava työskentelevän tavanomaisessa työsuhteessa, kun hänen tehdessään työnantajalleen tosiasiallista ja todellista työtä tämän johdon ja valvonnan alaisena häneen sovelletaan samoja työ- ja palkkausehtoja kuin niihin työntekijöihin, jotka tekevät kyseisessä yrityksessä samaa tai samankaltaista työtä, ja kun hänen asemansa ei tämän vuoksi objektiivisesti eroa näiden muiden työntekijöiden asemasta.
As regards the case at issue in the main proceedings, the Turkish worker's right to reside in the host Member State was not disputed and his situation was not insecure and thus likely to be called in question at any time, since he had been authorized in November 1986 to pursue genuine and effective paid employment in that State until 30 June 1990 without interruption and therefore his legal situation was secure throughout that period.
Pääasian kaltaisessa tapauksessa on syytä todeta, että turkkilaisen työntekijän oleskeluoikeutta vastaanottavassa jäsenvaltiossa ei ollut mitenkään riitautettu ja että asianomaisella henkilöllä ei ollut mitenkään epävarma asema, jota olisi voitu horjuttaa minä hetkenä hyvänsä, koska hänelle oli annettu marraskuussa 1986 lupa tehdä tosiasiallista ja todellista palkattua työtä keskeytyksettä 30.6.1990 asti, ja että näin ollen hänen oikeudellinen asemansa oli varma koko tämän ajanjakson ajan.
Admittedly, as the law stands at present, Decision No 1/80 does not encroach upon the competence of the Member States to refuse Turkish nationals the right of entry into their territories and to take up first employment, nor does it preclude those Member States, in principle, from regulating the conditions under which they work for up to one year as provided
Tällaisissa olosuhteissa jäsenvaltiossa palkatun työntekijän on katsottava työskennelleen siellä
A worker employed in such circumstances in a Member State must accordingly be considered to have been legally employed there within the meaning of Article 6(1) of Decision No 1/80 and, provided he satisfies its conditions, may therefore rely directly on the rights conferred by the various indents of that provision.
Lisäksi voimassa olevan oikeuden mukaan päätöksellä N:o 1/80 ei rajoiteta jäsenvaltioiden toimivaltaa evätä Turkin kansalaiselta oikeus saapua maahan ja työskennellä siellä ensimmäisessä työsuhteessaan, eikä sillä
In that regard, it cannot be argued that the worker's residence and/or work permits in the host Member State were merely provisional and conditional.
säännönmukaisesti päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla siten, että täyttäessään artiklassa määrätyt edellytykset hän voi vedota suoraan tämän määräyksen eri luetelmakohdissa myönnettyihin oikeuksiin.
restriction and declared his intention of returning to Turkey after having been employed in the Member State concerned for the purpose of perfecting his vocational skills, is such as to deprive the person concerned of the rights deriving from Article 6(1) of Decision No 1/80.
työntekijä, joka haluaa jatkaa oleskeluaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa, vaikka hän oli nimenomaisesti suostunut oleskeluoikeutensa rajoittamiseen ja vaikka hän on ilmoittanut aikovansa palata Turkkiin sen jälkeen, kun hän on tehnyt kyseisessä jäsenvaltiossa palkattua työtä ammattitaitoaan täydentääkseen, menettää päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan mukaiset oikeutensa.
Article 6(1) does not make the recognition of the rights it confers on Turkish workers subject to any condition connected with the reason the right to enter, work or reside was initially granted.
Tältä osin on riidatonta, että kyseinen työntekijä sai vastaanottavassa jäsenvaltiossa ainoastaan määräaikaisia ja rajoitettuja oleskelu- ja/tai työlupia.
In order to give a reply to that question, it must be stated, first of all, that a Turkish worker such as Mr Günaydin cannot be deprived of the rights acquired under Decision No 1/80 on the sole ground that he is placing reliance in the host Member State on the provisions of Article 6(1) of that decision, whereas he had initially agreed to the restriction of his permit to reside in that Member State.
Tähän kysymykseen vastattaessa on ensinnäkin todettava, että Günaydinin kaltainen turkkilainen työntekijä ei voi menettää päätöksen N:o 1/80 mukaisia oikeuksiaan pelkästään sen vuoksi, että hän vetoaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa tämän päätöksen 6 artiklan 1 kohdan määräyksiin, vaikka hän oli alun perin suostunut oleskeluoikeutensa rajoittamiseen tässä jäsenvaltiossa.
The fact that such permits were granted to the person concerned for a specific purpose which the genuine and effective paid employment in question sought to achieve is not, therefore, capable of depriving a worker who satisfies the conditions laid down in Article 6(1) of the progressive rights which that provision confers upon him.
Näin ollen sillä perusteella, että nämä luvat myönnettiin asianomaiselleainoastaanmäärätyssä tarkoituksessa, johon pyrittiin kyseessä olevalla tosiasiallisella ja todellisella työskentelyllä, ei voida evätä 6 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttävältä työntekijältä tässä artiklassa hänelle myönnettyjä asteittaisia oikeuksia.
Second, an application based on Article 6(1) cannot, in principle, be considered improper because the worker previously expressed his intention to leave the territory of the host Member State upon completion of his preparation for the post which he intended to take up in his country of origin.
Toiseksi on todettava, että 6 artiklan 1 kohtaan perustuvaa hakemusta ei voida periaatteessa pitää oikeuden väärinkäyttönä siitä syystä, että kyseinen työntekijä oli aikaisemmin ilmoittanut aikovansa lähteä vastaanottavan jäsenvaltion alueelta heti sen jälkeen, kun hän on valmistautunut niihin tehtäviin, joita hänen oli tarkoitus hoitaa kotimaassaan.
In the circumstances, the worker cannot be prevented from relying on rights acquired under Decision No 1/80 on the ground that he allegedly stated that he wished to pursue his professional career in his country of origin after being employed for several years in the host Member State with a view to perfecting his vocational skills and that he initially accepted the restriction placed upon his permit to reside in that State.
Tämän vuoksi päätöksen N:o 1/80 mukaisiin oikeuksiinsa nojautuvaa työntekijää vastaan ei voida vedota siihen, että hän on vakuuttanut haluavansa jatkaa uraansa kotimaassaan työskenneltyään joitakin vuosia vastaanottavassa jäsenvaltiossa ammattitaitoaan täydentaakseen, ja siihen, että hän on aluksi suostunut oleskeluoikeutensa rajoittamiseen tässä maassa.
In such circumstances, it is only if the national court establishes that the Turkish worker made the statement that he wished to leave the host Member State after a specified period with the sole intention of inducing the competent authorities to issue the requisite permits on false premisses that he can be deprived of the rights flowing from Article 6(1) of Decision No 1/80.
Tämän vuoksi ainoastaan siinä tapauksessa, että kansallinen tuomioistuin katsoo näytetyksi turkkilaisen työntekijän vakuuttaneen haluavansa lähteä vastaanottavasta jäsenvaltiosta määrätyn ajan päätyttyä ainoastaan saadakseen viranomaiset myöntämään hänelle tarvittavat luvat perusteettomasti, asianomainen voi menettää päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan mukaiset oikeutensa.
By this question, the Bundesverwaltungsgericht is asking essentially whether the fact that a Turkish worker wishes to extend his stay in the host Member State, although he expressly accepted its
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
Article 6(1) of Decision No 1/80 of 19 September 1980 on the development of the Association, adopted by the Association Council established by the Association Agreement between the European Economic Community and Turkey, is to be interpreted as meaning that a Turkish national who has been lawfully employed in a Member State for an uninterrupted period of more than three years in a genuine and effective economic activity for the same employer and whose employment status is not objectively different to that of other employees employed by the same employer or in the sector concerned and exercising identical or comparable duties, is duly registered as belonging to the labour force ofthat State and L· legally employed within the meaning of that provision.
Euroopan talousyhteisön ja Tuikin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston assosiaation kehittämisestä 19.9.1980tekemän päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että Turkin kansalainen, joka on tehnyt laillisesti jäsenvaltiossa keskeytyksettä yli kolmen vuoden ajan tosiasiallista ja todellista työtä saman työnantajan palveluksessa ja jonka ammatillinen asema ei objektiivisesti eroa niiden työntekijöiden asemasta, jotka tekevät saman työnantajan palveluksessa tai kyseisellä alalla samaa tai vastaavaa työtä, työskentelee määräyksessä tarkoitetulla tavalla säännönmukaisestitämän jäsenvaltion yleisillä työmarkkinoilla.
acquainting himself with and preparing for employment in one of its subsidiaries in Turkey, and obtained work and residence permits for that purpose only.
kansalainen voi siten vaatia oleskelulupansa uudistamista vastaanottavassa jäsenvaltiossa, vaikka hänellä on ollut siellä ainoastaan määräaikainen lupa tehdä palkattua työtä nimenomaisesti mainitun työnantajan palveluksessa siinä tarkoituksessa, että hän perehtyy työhön ja valmistautuu työskentelemään kyseisen yrityksen eräässä tytäryhtiössä Turkissa, ja vaikka hän on saanut työ- ja oleskeluluvan ainoastaan tätä tarkoitusta varten.
The fact that a Turkish worker wishes to extend his stay in the host Member State, although he expressly accepted its restriction, does not constitute an abuse of rights.
Oikeuden väärinkäyttönä ei voida pitää sitä, että turkkilainen työntekijä haluaa jatkaa oleskeluaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa, vaikka hän oli nimenomaisesti suostunut oleskeluoikeutensa rajoittamiseen.
The fact that he declared his intention of returning to Turkey after having been employed in the Member State for the purpose of perfecting his vocational skiUs is not such as to deprive him of the rights deriving from Article 6(1) of Decision No 1/80 unless it is established by the national court that that declaration was made with the sole intention of improperly obtaining work and residence permits for the host Member State. '
Tämä työntekijä voi menettää päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan mukaiset oikeutensa sen vuoksi, että hän on ilmoittanut aikovansa palata Turkkiin sen jälkeen, kun hän on tehnyt kyseisessä jäsenvaltiossa palkattua työtä ammattitaitoaan täydentääkseen, ainoastaan siinä tapauksessa, että kansallinen tuomioistuin katsoo, että tämä ilmoitus on tehty pelkästään siinä tarkoituksessa, että asianomainen saisi perusteettomasti työ- ja oleskeluluvan vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
Advocate General M.B. Elmer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 29 April 1997.
Julkisasiamies M.B. Elmer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 29 päivänä huhtikuuta 1997.
'Article 6(1) of Decision No 1/80 of the Council of Association established by the Agreement creating an Association between the European Economic Community and Turkey, signed on 12 September 1963 in Ankara and concluded, approved and confirmed on behalf of the Community by Decision 64/732/EEC of the Council of 23 December 1963, must be interpreted as meaning that a Turkish worker who is in paid employment under the general conditions of the right to work and for a salary consistent with the general conditions of remuneration with an employer in a Member State and who is not subject to any particular rule of employment as an apprentice or under a similar scheme, must be regarded as having a post as a duly registered member of the labour force in the Member State concerned, even though the initial reason for engaging him was to train him so that after working for the employer for a number of years he would be able to take up a post with a subsidiary of the employer established in Turkey, that Member States cannot, by imposing temporal or other restrictions on a Turkish national's residence and work permits, prevent him from acquiring the rights which he derives from that provision, and that periods of activity completed by a Turkish worker on the basis of a residence permit obtained by fraud cannot be regarded as "legal" employment.'
Ankarassa 12 päivänä syyskuuta 1963 allekirjoitetulla ja 23 päivänä joulukuuta 1963 tehdyllä neuvoston päätöksellä 64/732/ETY yhteisön puolesta hyväksytyllä Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston 19.9.1980 tekemän päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että Turkin kansalaisen, joka tekee palkattua työtä jäsenvaltiossa olevan työnantajan palveluksessa tavanomaisin ehdoin ja saa työstään tavanomaista palkkaa ja jota eivät koske mitkään erityiset säännökset oppisopimuksesta tai vastaavasta järjestelmästä, on katsottava työskentelevän kyseisen jäsenvaltion yleisillä työmarkkinoilla, vaikka palvelukseen ottamisen alkuperäisenä tarkoituksena olisi kouluttaa asianomaista siinä tarkoituksessa, että hän voisi työskenneltyään joitakin vuosia työnantajan palveluksessa siirtyä työskentelemään työnantajan tytäryhtiöön Turkkiin, että jäsenvaltiot eivät voi evätä Turkin kansalaiselta määräyksen mukaisia oikeuksia asettamalla tämän oleskelu- ja työluvalle ajallisia tai muita rajoituksia ja että turkkilaisen työntekijän vilpillisellä menettelyllä saaman oleskeluluvan avulla suorittamia työskentelykausia ei voida pitää "säännönmukaisena" työskentelynä.
By order of 29 February 19%, received at the Court on 26 March 1996, the Verwaltungsgericht (Administrative Court), Darmstadt, referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Article 6 of Decision No 1/80 of the Council of Association of 19 September 1980 (hereinafter 'Decision No 1/80').
Ennakkoratkaisu ETY—Turkki-assosiaatiosopimus — Assosiaationeuvoston päätös — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Jäsenvaltion yleisillä työmarkkinoilla työskentelyn ja säännönmukaisen työskentelyn käsitteet —Nimenomaisesti mainitun työnantajan palveluksessa määräaikaisesti erikoiskokkina työskentelyyn rajoitettu oleskelulupa —Kaudet ilman työ-ja/tai oleskelulupaa — Työskentelykausien laskeminen (kuudes jaosto) ja oleskelulupaa myönnettäessä, että nämä luvat myönnetään hänelle enintään kolmeksi vuodeksi ja ainoastaan tietynlaista työskentelyä varten, tässä tapauksessa erikoiskokkina työskentelyä varten, nimenomaisesti mainitun työnantajan palveluksessa.
Second, it should be borne in mind that the Court has consistently held that the rights which the three indents of Article 6(1) confer on Turkish workers in regard to employment necessarily imply the existence of a right of residence for the person concerned, since otherwise the right of access to the labour market and the right to work as an employed person would be deprived of all effect.
Verwaltungsgericht Darmstadt on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 29.2.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.3.1996, kolme ennakkoratkaisukysymystä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 (jäljempänä päätös N:o 1/80) 6 artiklan tulkinnasta.
The questions were raised in the course of a dispute between Mr Ertanir, a Turkish national, and Land Hessen, concerning the refusal to extend his permit to reside in Germany.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa kantajana on Turkin kansalainen Kasim Ertanir ja vastaajana Land Hessen (Hessenin osavaltio) ja joka koskee Ertanirin Saksassa oleskelua varten olevan oleskeluluvan voimassaoloajan pidentämistä koskevan hakemuksen hylkäämistä.
The second and third questions raised by the Verwaltungsgericht Darmstadt must be considered in the light of those principles.
Aluksi on korostettava, että päätöksellä N:o 1/80 on sen kolmannen perustelukappaleen mukaan tarkoitus parantaa työntekijöitä ja heidän perheenjäsentään koskevaa sosiaaliturvajärjestelmää Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston 20.12.1976 tekemällä päätöksellä N:o 2/76 toteutettuun järjestelmään nähden.
The second and third questions
Toinen ja kolmas kysymys