natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After levelling off in 1995, a tendency already reported and analysed in the 13th annual report on monitoring the application of Community law, the number of complaints fell in 1996 (805 compared with 1 006
Tehtyjen valitusten määrä oli pysynyt ennallaan vuonna 1995. mikä oli jo pantu merkille ja analysoitu yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa käsittelevässä 13.
COMMUNITY LAW in 1995). This decline will be discussed in the 14th annual report on monitoring the application of Community law.
Tästä vähenemisestä esitettiin asianmukaisia huomioita myös yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa käsittelevässä 14. vuosikertomuksessa.
The tendency concerning new cases uncovered by the Commission's departments was reversed, with a slight fall over the previous year (253 as against 297 in 1995), whereas it had been rising steadily in the previous years.
Komission yksiköiden paljastamien uusien tapausten osalta oli vuoden aikana havaittavissa suuntauksen muuttuminen: näiden tapausten lukumäärä laski hieman edelliseen vuoteen verrattuna (260 tapausta verrattuna 253 tapaukseen vuonna 1995), kun edeltävien vuosien aikana lukumäärä kasvoi tasaisesti.
Detailed information on the infringement proceedings com menced in the course of the year and on progress in transposing directives into national law will be given in the 14th report on the applica tion of Community law, to be published in 1997.
Vuoden aikana aloitettuja rikkomusmenettelyjä sekä yhteisön direktiivien kansallisen lainsäädännön osaksi siirtämisen nykytilannetta koskevat yksityiskohtaiset tiedot esitetään yhteisön oikeuden soveltamista koskevassa 14. vuosikertomuksessa, joka ilmestyy vuonna 1997.
The Commission sent the 13th annual report, covering 1995, to Parliament and the Council on 25 June.1Parliament reacted to the 12th annual report, covering 1994, in a resolution passed on 13 February.2
Komissio toimitti 25 päivänä kesäkuuta' 13. vuosikertomuksen (1995) Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Lisäksi Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 72. vuosikertomuksesta (1994) 13 päivänä helmikuuta hyväksymässään päätöslauselmassa2.
EC 6-1996, point 1.8.1. OJ C 65, 4.3.1996; Bull.
KOM(96) 600 ja tiedote 6-1996. kohta 1.8.1.
DECISIONS BY THE COURT OF JUSTICE AND THE COURT OF FIRST INSTANCE
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN JA ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN OIKEUSKÄYTÄNTÖ
Section 2
2 jaksi
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance1
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö
Figures concerning the activities of the Court of Justice and the Court of First Instance are given in Tables 26 to 29.
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimintaa koskevat numerotiedot esitetään taulukoissa 26-29.
General principles of Community law
Yhteisön oikeuden yleiset periaatteet
In its long­awaited judgments of 5 March,223 May3and 8 October,4the Court confirmed that a Member State is obliged to make good damage caused to individuals by breaches of Community law attributable to the State, even where the national legislature was respon­sible for the breach in question.
, 23 päivänä toukokuuta3 ja 8 päivänä lokakuuta4 antamissaan tuo mioissa, että jäsenvaltio on velvollinen korvaamaan yksityisille yhteisön oikeutta rikkomalla aiheuttamansa vahingon myös silloin, kun kyseinen laiminlyönti on kansallisen lainsäädäntöelimen aiheuttama.
The Court stressed the importance of the second of these conditions in cases where the Member State's liability derives from the national legis­lature acting in a field in which it has wide discretion to make legisla­tive choices.
Tuomioistuin korostaa toisen edellä mainitun ehdon tärkeyttä, koska kyseessä on jäsenvaltion vastuu kansallisena lainsäätäjänä, joka toimii alalla, jossa sillä on merkittävä harkintavalta lainsäädäntöön liittyvien valintojen tekemisessä.
The Court also pointed out that reparation must be made in accordance with the legal system of the Member State in which liabil­ity is incurred.
Tuo mioistuin muistuttaa myös siitä, että korvausvelvollisuuden täytäntöönpanon on tapahduttava sen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen mukaisesti, jossa korvausvelvollisuuden täytäntöönpanoa on vaadittu.
However, the national legal system must ensure that reparation for damage suffered as a result of a breach of Community law is assessed by criteria similar to those applicable to claims based on a breach of national law, without making it impossible or excessively difficult to obtain reparation in practice.
Kansallisen oikeusjärjestyksen on kuitenkin korvattava yhteisiin oikeuden rikkomisesta aiheutunut vahinko kansallisen oikeu-
7/8­1996, point 1.8.58.
C-189/94 ja C-190/94.
Joined Cases C­178/94, C­179/94, C­188/94, C­189/94 and C­190/94 Dillenkoffer and Others ν Germany: Bull. 12­1996.
Erich Dillenkofer ym./Saksan liittotasavalta (tiedole 12-1996).
On 28 March the Court held that, as Community law stands at present, the Community is not competent to accede to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms.1In its opinion Article 235 of the EC Treaty does not con­stitute an appropriate legal basis, and only an amendment of the Treaty would make accession possible.
Tuomioistuin arvioi 28 päivänä maaliskuuta antamassaan lausunnossa', että yhteisön oikeuden nykyisessä tilanteessa yhteisöllä ei ole toimivaltaa liittyä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien turvaamista koskevaan yleissopimukseen.
Accession to the Convention would entail substantial changes in the current Community arrangements for the protection of human rights as it would mean the Community enter­ing into a separate institutional system, namely that of the Convention.
Tuomioistuin katsoo, että yksikään yhteisön perustamissopimuksen määräys ei suo toimielimille valtaa hyväksyä ihmisoikeuksia koskevia säännöksiä tai tehdä tätä alaa koskevia kansainvälisiä sopimuksia.
Such changes would, by virtue of their institutional implications for the Community and the Member States, have constitutional consequences which, by their very nature, would exceed the powers conferred by Arti­cle 235.
Tuomioistuin arvioi, että perustamissopimuksen 235 artikla ei muodosta riittävää oikeudellista perustaa ja että ainoastaan perustamissopimuksen muuttaminen mahdollistaisi kyseisenlaisen liittymisen.
Discrimination on grounds of nationality
Syrjiminen kansalaisuuden perusteella
On 26 September2the Court found that Article 6 of the EC Treaty, which prohibits any discrimination on grounds of nationality, precludes a Member State from requiring that a security be lodged for the costs of proceedings by a legal person established in another Mem­ber State which has brought an action before one of its courts against one of its nationals or a company established in the Member State in question, where no such security is required from legal persons of that State and where the action is connected with the exercise of fundamental freedoms guaranteed by Community law. In this particular case, Swedish legislation requires that any foreign national who does not reside in Sweden or any foreign company which wishes to bring proceedings before a Swedish court against a Swedish national or a Swedish com­pany must lodge a security for the costs of any legal proceedings.
26 päivänä syyskuuta antamassaan tuomiossa2tuomioistuin julisti, että kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltävä periaate, josta on määrätty EY:n perustamissopimuksen 6 artiklassa, ei salli sitä, että jäsenvaltio edellyttää cautio judicatum solvi -vakuuden toimittamista sellaiselta jäsenvaltiossa toimivalta oikeushenkilöltä, joka on nostanut jossakin valtion tuomioistuimessa kanteen kyseisen valtion kansalaista tai valtioon sijoittautunutta yritystä vastaan silloin. kun vastaavaa vakuutta ei edellytetä valtion omalta kansalaiselta siinä tapauksessa, että tilanne tai kanne liittyy yhteisön lainsäädännössä taattujen perusvapauksien käyttämiseen.
National legislation which required the lodging of a
Kyseessä olevassa tapauksessa Ruotsin lainsäädännössä velvoitetaan
Opinion 2/94 of 28 March 1996: Bull.
Tuomioistuimen lausunto 2/94.
4-1996, point 1.8.25.
28 päivänä maaliskuuta 1996 (tiedole 4-1996. kohta 1.8.25). Asia C-43/95, Data Delecta Aktiebolag, Ronny Forsberg/MSL Dynamics Ltd. (tiedote 10-1996. kohta 1.8.19).
449 security fell within the scope of the Treaty by reason of its effects on intra-Community trade in goods and services and was consequently sub­ject to the general principle of non-discrimination laid down by the first paragraph of Article 6, without there being any need to invoke other, more specific provisions of the Treaty.
Tuomioistuin vahvistaa, että mahdollisuus saattaa jäsenvaltion tuomioistuimen ratkaistavaksi riita-asiat, jotka toimijoiden taloudellisesta toiminnasta mahdollisesti syntyvät, seuraa johdonmukaisesti tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden käyttämisestä.
Equal treatment
Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu
On 30 April the Court ruled that the dismissal of a transsexual for a reason related to a gender reassignment was precluded by Council Directive 76/207/EEC on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, voca­tional training and promotion, and working conditions.1The Court took the view that the Directive was simply the expression, in the material field, of the principle of equality, which was one of the fundamental principles of Community law and was intended to ensure that there was no discrimination whatsoever on grounds of sex.
30 päivänä huhtikuuta antamassaan tuomiossa' tuomioistuin arvioi, että neuvoston direktiivi 76/207/ETY miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen estää transseksuaalin irtisanomisen sukupuolenvaihdoksesta johtuvasta syystä. Tuomioistuimen mukaan tämä direktiivi on sovellusalallaan ilmaus yhteisön oikeuden perusperiaatteisiin kuuluvasta tasa-arvon periaatteesta.
To tolerate such dis­crimination in respect of transsexuals would be tantamount to a failure to respect the dignity and freedom to which they were entitled and which the Court had a duty to safeguard.
Tuomioistuin katsoo, että tämän periaatteen tarkoituksena on ehkäistä kaikki sukupuoleen perustuva syrjintä ja että "tällaisen syrjinnän salliminen osoittaisi väheksyntää kyseisen henkilön ihmisarvoa ja vapautta kohtaan, joihin hänellä on oikeus ja joita tuomioistuimen on suojeltava".
Social legislation: health and safety of workers
Sosiaalioikeus: työntekijöiden terveys ja työturvallisuus
On 12 November the Court dismissed2in almost every respect the action brought by the United Kingdom for the annulment of Council Directive 93/104/EC concerning certain aspects of the organization of working time.3It held that the Council had been fully justified in using Article 118a of the Treaty as the legal basis for the Directive.
12 päivänä marraskuuta antamallaan tuomiolla2yhteisöjen tuomioistuin hylkää olennaiselta osin Yhdistyneen kuningaskunnan kanteen, jossa vaadittiin tietyistä työajan järjestämisen näkökohdista annetun neuvoston direktiivin 93/
Case C-13/94 P. ν S. and Cornwall County Council: Bull.
Asia C-13/94.
7/8-1996, point 1.8.56.
P/S ja Cornwall County Council (tiedote 7/8-1996. kohta 1.8.56).
Case C-84/94 United Kingdom ν Council: Bull. 12-1996. OJ L 307, 13.12.1993; Bull.
Asia C-84/94.
COMMUNITY LAW
YHTEISÖN OIKEUS
X-2 to make a favourable impact on the health and safety of workers through the organization of their working time and that such organization was not necessarily conceived as an instrument of employment policy.
Tuomioistuin katsoo, että muiden yleisempien oikeudellisten perusteiden, kuten perustamissopimuksen 100 ja 100 a artiklan olemassaolo ei rajoita 118 a artiklan sovellusalaa.
As regards the content of the Directive, the Court held that most of its provisions reflected a concern to protect the health and safety of workers and that Community action in this sphere could not be limited to measures justified by scientific evidence, as the United Kingdom Government had contended.
Direk tiivin sisällön osalta tuomioistuin katsoo, että suurin osa direktiivin säädöksistä perustuu työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelun pyrkimykseen ja että yhteisön toimintaa tällä alalla ei pitäisi rajoittaa pelkästään tieteellisesti perustelluiksi osoitettuihin olettamiin, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus esittää.
The Court rejected the argument that adoption of the Directive was in breach of the principle of subsidiarity.
Tuomioistuin hylkää väittämän, jonka mukaan direktiivin hyväksyminen rikkoo toissijaisuusperiaatetta.
Since the Council had found it necessary to improve the existing level of protection for the health and safety of workers and to harmonize conditions in this area while maintaining the improvements made, Community action was needed to lay down minimum requirements and thus achieve this objective.
Se arvioi, että koska neuvosto on todennut tarpeelliseksi parantaa työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelun tilaa nykyisestään ja yhdenmukaistaa samalla tällä alalla vallitsevia ehtoja, tämän tavoitteen toteuttaminen vähimmäisvaatimusten kautta edellyttää välttämättä yhteisön toimintaa.
The Court held, however, that the Council had failed to explain why the second sentence of Article 5 of the Directive designated Sunday as a weekly rest day more closely connected with the health and safety of workers than any other day of the week.
Tuo mioistuin arvioi kuitenkin, että neuvosto ei ole selvittänyt sitä, miltä osin sunnuntain mahdollisella nimeämisellä lepopäiväksi, kuten direktiivin 5 artiklan toisessa alakohdassa tehdään, on merkittävämpi yhteys työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen kuin jonkin muun viikonpäivän nimeämisellä.
The Court therefore annulled the second sentence of Article 5, which it considered to be severable from the other provisions of the Directive.
Tämän vuoksi tuomioistuin kumoaa 5 artiklan toisen alakohdan, jonka se katsoo mahdolliseksi irrottaa direktiivin muista säädöksistä.
Free movement of goods and customs union
Tavaroiden vapaa liikkuvuus ja tulliliitto
On 30 April the Court provided an answer to the question of whether a Member State's failure to notify the Commission of technical regulations within the meaning of Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations (—» point 112) rendered the national rules in question inapplicable, so that they had no legal effect for individuals.1The Court ruled that technical regulations which had not been notified were indeed inapplicable and that national courts must decline to apply such regulations.
Tuomioistuimen 30 päivänä huhtikuuta antama tuomio2antaa vastauksen kysymykseen siitä, merkitseekö jäsenvaltion teknistä määräystä koskevien tietojen toimittamista komissiolle koskevan velvoitteen laiminlyöminen teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY (—» kohta 112) tarkoittamassa merki-
v Signalson and Securitel: Bull.
EYVL N:o L 307, 13.12.1993 ja tiedote 11-1993. kohta 1.2.125.
7/8-1996, point
Securitel SPRL (tiedote 7/8-1996. kohta 1.8.57).
DECISIONS BY THE COURT OF JUSTICE AND THE COURT OF FIRST INSTANCE
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN JÄ ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN OIKEUSKÄYTÄNTÖ
Competition — State aid
Kilpailu - Valtion tuet
On 11 July the Court of First Instance annulled in its entirety a Commission decision granting an individual exemption, under Article 85(3) of the EC Treaty, to a restrictive agreement between undertak­ings.1In the annulled decision the Commission had exempted the stat­utes of the EBU (European Broadcasting Union/Eurovision System), an association of the main public television channels and Canal+, from the provisions of Article 85(1) of the Treaty, which prohibit any agreements with a restrictive effect on competition.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi 11 päivänä heinäkuuta' kokonaan komission päätöksen myöntää EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan perusteella poikkeus yksittäiselle yritysten väliselle kilpailua rajoittavalle sopimukselle.
The Court of First Instance annulled the decision essentially on the grounds that the Commission had not carried out a full, detailed and impartial examination of all the facts pertinent to the case.
Kumotulla päätöksellä komissio oli myöntänyt Euroopan radio- ja telcvisioliiton/Eurovisiojärjestelmän (EBU), johon kuuluvat tärkeimmät julkiset televisiokanavat sekä Canal+-kanava, perussäännöille poikkeuksen perustamissopimuksen 85 artiklan ensimmäisen kohdan kilpailua rajoittavia sopimuksia koske vasta kiellosta.
In particular, a reading of the decision showed that the Commission did not have sufficient evidence to con­clude that the restrictions on competition in the EBU's statutes were indispensable within the meaning of Article 85(3)(a).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa päätöksen tärkeimpänä perusteenaan se, että komissio ei ole tutkinut kaikkia kyseiseen tapaukseen olennaisesti liittyviä näkökohtia kokonaan, yksityiskohtaisesti ja puolueettomasti.
Turning to the question of whether the public interest, as referred to in the decision, was a pertinent consideration which might be taken into account for granting an individual exemption, the Court held that, for the purposes of an overall assessment, the Commission could base its decisions to grant an exemption under Article 85(3) on considerations relating to the pursuit of the public interest.
Tuomioistuin arvioi erityisesti, että päätöksestä käy ilmi, että komissiolla ei ollut riittävästi tietoa, jotta se olisi voinut tehdä sen johtopäätöksen, että EBUn perussääntöjen sisältämät kilpailun rajoitukset ovat välttämättömiä perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan a alakohdan tarkoittamassa merkityksessä.
However, it found that the Commission had not demonstrated that the pursuit of the public interest required that the members of the EBU should be granted exclusive rights to the transmission of sports events or that such exclusive rights were indis­pensable if the EBU was to obtain a fair return on its investment.
Päätös koskee myös kysymystä siitä, muodostaako yleistä etua koskevan tehtävän käsite, sellaisena kuin se sisältyy päätökseen, sellaisen olennaisen näkökohdan, joka on otettava huomioon yksittäistä poikkeusta myönnettäessä.
In the Court's opinion the Commission should have substantiated the assertions contained in its decision by a specific economic analysis so that the rea­sons given could be verified by the Community courts.
Tuomioistuin arvioi, että komissio voi yleisessä arvioinnissaan tukeutua yleisen edun toteuttamista koskeviin näkökohtiin perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukaisen poikkeuksen myöntämiseksi.
Joined Cases T­528/93, T­542/93, T­543/93 and T­546/93 Métropole Télévision and Others ν Commission: Bull.10­1996, point 1.8.16.
Yhdistetyt asiat T-528/93, T-542/93. T-543/93 ja T-546/93, Metropole Television SA, Reti televisive italiane SpA.
7/8­1996, point 1.8.59.
Gestevisión Telecinco SA ja Amena 3 de Televisión/komissio (tiedote 10-1996. kohta 1.8.16).
X-2 would have been to commence proceedings against the Member State for its failure to fulfil its obligations.
Tuomioistuin hylkää sekä kanteen, jossa vaaditaan kumoamaan komission mahdollinen päätös olla saattamatta asiaa tuomioistuimen päätettäväksi, että samaa kieltäytymistä vastaan nostetun laiminlyöntikanteen.
It thus held that the Commission's refusal to initiate proceedings under Article 93(2), which relates to State aid, should be treated in exactly the same way as a refusal to initiate proceedings for non-fulfilment of an obligation under Article 169 and that the Commission should enjoy the same discretionary powers in both cases.
Näin ollen tuomioistuin samastaa täysin komission kieltäytymisen aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely valtion tukien valvonnan osalta kieltäytymiseen aloittaa menettely jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamiseksi EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan perusteella, ja se antaa komissiolle asiassa saman harkintavallan.
On 11 July the Court handed down an important judgment clarifying both the concept of State aid within the meaning of Article 92 of the EEC Treaty and certain procedural questions relating to the pow­ers of national courts which have been asked to rule on State aid cases before the Commission has completed its examination of the government measures concerned.1As regards State aid, the Court found that the provision of logistical and commercial assistance by a public undertaking (in this case, the French Post Office) to its private-sector subsidiaries engaged in activities open to free competition could be regarded as aid within the meaning of Article 92 of the Treaty if the remuneration received in return was less than that which would have been demanded under normal market conditions.
11 päivänä heinäkuuta antamallaan merkittävällä päätöksellä2tuomiois tuin täsmentää sekä valtion tukien käsitettä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan tarkoittamassa mielessä että menettelytapoja koskevia kysymyksiä, jotka liittyvät kansallisten tuomioistuimien valtuuksiin silloin, kun niiden päätettäväksi on saatettu valtion tukia koskeva asia, jonka osalta komissio ei vielä ole lopettanut valtion toimia koskevaa tutkimustaan.
A national court requested to order the repayment of aid had to grant that appli­cation if it found that the aid had not been notified to the Commission, unless repayment was inappropriate by reason of exceptional circum-
Tuomioistuin arvioi, että kansallisessa tuomioistuimessa ratkaistavana olevan riita-asian yhteydessä kyseisen tuomioistuimen on arvioitava, mikä on tavanomainen korvaus kyseisistä palveluista ja että tämä arviointi edellyttää
Case C-39/94 SFEI ν La Poste and Others: Bull. 10-1996, point 1.8.15.
Asia C-39/94, Syndicat français de l'Express international (SFEI)/La Poste ym. (tiedote 10-1996, kohta 1.8.15).
The Court took the opportunity to redefine the Commission's powers in this area.
Tuomioistuin täsmentää samassa yhteydessä komission valtuuksia.
Unlike the national courts, the Commission could not order the repayment of aid on the sole grounds that it had not been notified in accordance with Article 93.
Toisin kuin kansalliset tuomioistuimet, komissio ei voi määrätä tukea palautettavaksi pelkästään sillä perusteella, että sille ei ole annettu tuesta tietoa perustamissopimuksen 93 artiklan mukaisesti.
Before adopting a decision find­ing aid compatible or incompatible with the common market, the Com­mission could only enjoin the Member State concerned to suspend forth­with the payment of aid and to provide the Commission with all the information needed for an assessment of the aid's compatibility.
Ennen kuin komissio on tehnyt päätöksen siitä, onko tuki yhteismarkkinoiden mukainen vai ei, se voi ainoastaan kehottaa kyseessä olevaa jäsenvaltiota keskeyttämään tuen maksamisen välittömästi ja toimittamaan komissiolle kaikki tarpeelliset tiedot sen tutkimiseksi, onko tuki yhteismarkkinoiden mukainen.
It was only if a Member State failed, despite the Commission's injunction, to provide the information requested that the latter had the power to ter­minate the procedure, take a decision finding the aid compatible or incompatible with the common market on the basis of the facts at its disposal and, where appropriate, order the aid to be recovered.
Vain siinä tapauksessa, että jäsenvaltio laiminlyö tietojen toimittamisen komission kehotuksesta huolimatta, komissio voi päättää menettelyn, tehdä hallussaan olevien tietojen perusteella päätöksen siitä, onko tuki yhteismarkkinoiden mukainen, ja määrätä jo maksetun tuen palautettavaksi tarpeen vaatiessa.