natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The purpose is to stimulate our collective thinking about how we can develop policies — and change attitudes — so that we create a society for all ages.
Tarkoituksena on tarjota virikkeitä yhteiselle pohdinnalle siitä, miten politiikkaa voitaisiin kehittää - ja asenteita muuttaa - ja päästä sitä kautta kaikenikäisten yhteiskuntaan.
_ Demographic ageing in Europe
Euroopassa ikääntymisellä ikääntyminen
What demographic ageing means
Miksi väestön on merkitystä?
Why demographic ageing matters
Mitä väestön tarkoittaa?
Our societies will soon have a much larger proportion of older persons and a smaller work­ing age population.
Samalla väestön ikärakenne muuttuu merkittävästi: iäkkäitten osuus väestöstä on kohta paljon entistä suurempi ja työikäisten osuus taas pienempi.
These changes result from:
Muutosten taustalla on seuraavia tekijöitä:
Population ageing affects the institutional and social relations that shape the everyday lives of citizens.
Väestön ikääntyminen vaikuttaa niihin institutionaalisiin ja sosiaalisiin suhteisiin, jotka muokkaavat kansalaisten arkielämää.
It impacts on work and living arrangements and influences intergenerational and gender relations.
Se vaikuttaa työn ja elämän järjestämiseen sekä sukupolvien ja sukupuolten suhteisiin.
Hence, it raises important challenges for those institutions and policies which were established in an era when the demographic perspective was very different.
Merkittävien haasteiden eteen joutuvatkin ne instituutiot ja toimintamallit, jotka luotiin aikana, jolloin väestönkasvunäkymät olivat aivan toisenlaiset.
Whether the subject is social protection, employment, or health, knowledge about demographic ageing is essential for analysing coming changes and developing appropriate poli­
Olipa kyse sosiaalisesta suojelusta, työllisyydestä tai terveydestä, tulevien haasteiden analysointiin ja sopivien toimintamallien kehittämiseen tarvitaan olennaisesti tietoja väestön ikääntymisestä.
• a marked growth in longevity: over the last five decades life expectancy has increased by 10 years.
20-30 viime vuoden aikana syntyvyys on pudonnut kaikkialla unionissa huomattavasti sodanjälkeisten vuosikymmenten huippuluvuista.
The magnitude of changes to the age structure of populations will force the European Union to rethink and change many practices. Demographic ageing emphasises the need for European society to adapt and for individuals to change their behaviour.
Väestörakenteen muutokset ovat siksi merkittäviä, että Euroopan unionin on pakko tarkastella monia menettelyjä uudelleen ja muuttaa niitä.
The main challenge is that an active society for all ages requires a strategy which both enables and motivates older persons to stay involved in working and social life.
Väestön ¡kääntyminen merkitsee korostetusti sitä, että eurooppalaisen yhteiskunnan on sopeuduttava siihen ja ihmisten on muutettava sen vuoksi käyttäytymistään. tymistään.
Graph I shows the expected changes over the 20­year period 1995­2015 compared with the previous period, 1975­95.
Kaaviossa 1 ennakoidaan, miten tilanne muuttuu vuosina 1995-2015 verrattuna aiempaan 20-vuotiskauteen eli vuosiin 1975-1995.
The age group 1 5­29, from which entrants to the labour mar­ket are drawn, will be reduced by 16 % equivalent to a drop of 1 3 million.
Työelämänsä aloittavien eli 15-29-vuotiaitten määrä vähenee 16 prosenttia eli 13 miljoonalla hengellä, kun taas 50-64-vuotiaitten määrä kasvaa yli 16 miljoonalla (26 %).
The generation 50­64 will increase by more than 16 million (26 %) while the growth of people of retirement age (65+) and the very old (80+) will approach 30 % and 40 % respectively.
Eläkeikäisten (65 vuotta täyttäneitten) määrä kasvaa 30 prosenttia ja kaikkein iäkkäimpien (80 vuotta täyttäneitten) määrä 40 prosenttia.
Graph 1: Demographic change in the main age groups: comparison between
Kaavio I: Väestönmuutos pääikäryhmissä.
1975-95 and
1975-1995 ja
Source: Observations until 1995. Eurostat baseline demographic scenario for the period 1996­2015.
Lähde: Havainnot vuoteen I99S, vuodet 1996-20Ib - Lurostatin perusskenaario.
Adapting to ageing in workplaces and labour markets
Työpaikkojen ja sopeutuminen työmarkkinoitten ikäcintymiseen
Promoting equal opportunities
Tasa-arvoa tuettava
With the ageing of the working age population (see Graph 2) employment issues will increasingly be influenced by the situation and behaviour of the older generations, whose numbers are greater than those of the generations behind them.
Kun väestö ikääntyy (ks. kaavio 2), työllisyyskysymyksiin vaikuttavat yhä voimakkaammin vanhempien - ja samalla nuorempia suurempien - ikäluokkien tilanne ja toimintatavat.
Unless the activity rates of persons of working age are substantially improved, the workforce is likely to shrink.
Ellei työikäisten aktiivisuusastetta saada huomattavasti parantumaan, työvoima alkaa huveta.
To manage the impact of the rapid ageing process on the labour market and social protection, further policy action will be needed on two major fronts:
Jotta väestön nopean ¡kääntymisen vaikutuksia työmarkkinoihin ja sosiaaliseen suojeluun voitaisiin hallita, on ryhdyttävä lisätoimiin seuraavilla kahdella päärintamalla:
Policy-makers increasingly recognise that demographic ageing will further underline the importance of women's labour market participation to economic growth.
Poliittiset päättäjät oivaltavat yhä laajemmin, että väestön ikääntyminen korostaa entisestään sitä, kuinka merkittävää talouskasvulle on, että naiset osallistuvat työelämään.
Nevertheless, female participation is still far too low in many Member States, not least because of the difficulty of combining economic activity with family obligations.
Naisten osallistuminen on kuitenkin monissa jäsenvaltioissa edelleen aivan liian vähäistä - eikä vähiten siksi, että taloudellinen toimeliaisuus on vaikeaa yhdistää perheen asettamiin velvoitteisiin.
What is more, women continue to be over-represented in sectors where pay is low and the risk of unemployment high.
Sitä paitsi naiset ovat yhä yliedustettuja aloilla, joissa palkkataso on matala ja työttömyysriski suuri.
Promoting active ageing
Aktiivista ikääntymistä tuettava
These conditions call for policy action aimed at:
Edellä kuvatun vuoksi on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:
To promote older persons employment, it will be vital to preserve and strengthen their employability and to secure the appropriate adaptations in labour markets and workplaces.
• läkkäitten työllisyyden edistämiseksi on ratkaisevan tärkeää säilyttää heidän työllistettävyytensä ja vahvistaa sitä samoin kuin varmistaa, että työmarkkinoilla ja työpaikoilla mukaudutaan tilanteeseen sopivin toimin.
This requires that:
Tämä edellyttää seuraavaa:
• facilitating female access to more secure and better-paid careers and securing equal opportunities for participation in training and updating skills throughout working life; fully attaining the goal of reconciling family and working life.
Luodaan täydet edellytykset perhe- ja työelämän yhteensovittamiselle. Perheeseen liittyvät velvollisuudet on jaettava tasapuolisemmin miesten ja naisten kesken.
Promoting active ageing is not simply a question of keepinj older workers at work.
On parannettava läkkäitten työntekijöitten taitoja, motivaa tiota ja liikkuvuutta.
Successful active ageing policies involve all generations.
Työpaikkojen on sopeuduttava työvoiman ikääntymiseen muuttamalla työhönottokäytäntöjään.
All actors (government, firms and workers) need to adopt life-cycle strategies enabling work ers of all ages to stay longer in employment.
Työympäristöjä on parannettava, jotta työkyvyn heikkeneminen minimoidaan ja työelämää voidaan jatkaa pitempään.
The right policies and attitudes will allow society to benefit from the potential of older people to a much larger extent than today.
Oikean politiikan ja oikeiden asenteiden avulla yhteiskunta pystyy hyödyntämään läkkäitten jäsentensä potentiaalia paljon nykyistä enemmän.
Graph 2: Balance between incoming and outgoing flows for the working age population
Kaavio 2: Työiän saavuttavien ja ohittavien määrällinen suhde
Eurostat baseline demographic scenario for the period 1996-2015
Lähde: Eurostatin havainnot vuoteen 1995. vuodet 1996-2015 - perusskenaario.
Adjusting to ageing in retirement and pensions 1
f Eläkkeellesiirtymisen ja eläkkeitten mukauttaminen ikääntymiseen
Adapting retirement ages to longer lives and better health
Eläkeiän mukauttaminen pidentyneeseen ikään ja kohentuneeseen terveyteen
The baby-boom generations are probably the most resourceful, best-educated and healthiest generations to date.
Suuret ikäluokat lienevät tähänastisista parhaimmat olot saa vuttaneita, parhaiten koulutettuja ja terveimpiä.
Most baby boomers are thus ideally positioned to make the best use of the opportunities offered by gains in longevity.
Useimmilla niihin kuuluvilla on siis mainiot edellytykset käyttää eliniän pidentymisen hyödyt parhaalla tavalla hyväkseen.
To squander their contribution through the continuation of current labour market practices would be very wasteful.
Olisi todellista tuhlausta, jos näiden ikäluokkien panos jätettäisiin työmarkkinoitten nykyisiä käytäntöjä jatkamalla hyödyntämättä. dyntämättä.
Adapting well to ageing involves adjusting the different phases of our lives to the changes and opportunities arising from increases in longevity.
Ikääntymisen vaikutuksiin sopeutuminen edellyttää sitä, että eri elämänvaiheet on sopeutettava pidentyneen eliniän tuo miin muutoksiin ja mahdollisuuksiin.
Yet, in the last three decades we have tended to do exactly the opposite.
Kolmena viime vuosi kymmenenä on kuitenkin toimittu juuri päinvastoin.
As life expectancy has been growing the average effective retirement age has been falling.
Eliniänodotteen kasvaessa keskimääräinen todellinen eläkkeellesiirtymisikä on laskenut.
Thus, time spent in retirement has greatly increased.
Eläkkeelläoloaika on siten lisääntynyt huomattavasti.
This could be seen as merely a result of the desire to exchange income for leisure as societies grow wealthier.
Varhaisen eläkkeellesiirtymisen taustatekijöitä on monia, eivätkä ne ole yksinkertaisia.
But many early retirees regard their labour market exit as primarily involuntary and would have liked to continue working in some capacity.
Onnistumisen kannalta on olennaista, että työmarkkinaosapuolet sitoutuvat aktiiviseen toimintaan ja että tätä tuetaan useiden eri alojen politiikalla. kalla.
Major changes to present retirement patterns can only really be affected through substantial changes in the age manage ment practices of unions and employers in workplaces and labour markets.
Edellä kuvatun tilanteen voitaisiin katsoa johtuvan pelkästään siitä, että yhteiskunnan vaurastuessa monet haluavat vaihtaa osan tuloistaan vapaa-aikaan.
The active commitment from the social part ners and support from an array of public policies will be crucial for the rate of success.
Monet varhaiseläkeläisistä katsovat kuitenkin tehneensä ratkaisunsa pääasiassa muista syistä kuin omasta tahdostaan ja olisivat mieluummin jatkaneet työskentelyään jollakin tavoin.
If the large cohorts of baby boomers now in their 40s and 50s continue present patterns of early retirement, it will greatly accentuate the growth in old age dependency rate generated by demographic developments.
Jos tällä hetkellä 40-50-vuotiaat suuret ikäluokat jäävät varhaiseläkkeelle samaan tapaan kuin nyt tapahtuu, väestöllisen kehityksen vaikutus vanhusten huoltosuhteeseen korostuu entisestään.
Social security schemes could be overburdened and labour scarcities would be likely to arise in many sectors.
Sosiaaliturvajärjestelmät voisivat ylikuormittua, ja työvoimapulasta kärsittäisiin todennäköisesti monilla aloilla.
Yet, a particular type of pension reform has a significant role to play in this context. Removing all barriers and disincentives to working longer in pension schemes would clearly matter.
On kuitenkin yksi sellainen tapa muuttaa eläkejärjestelmiä, jolla voi tässä yhteydessä olla merkittävää vaikutusta: Tilanne muuttuisi selvästi, jos kaikki työnteon jatkamista estävät ja jarruttavat tekijät poistettaisiin.
And the establishment of incentives to later and more gradual retirement would reinforce the effect.
Vaikutusta voitaisiin voimistaa luomalla kannustimia eläkkeellejäämisen lykkäämiseen ja porrastamiseen.
In essence the productive agenda for pension reform is about making pension schemes support working longer.
Tuottavien eläkereformlen ydin on siinä, että järjestelmät tukevat työnteon jatkamista pitempään.
While early retirement pension options are unlikely to be the main cause of early exit, they surely play a key role In facilitating it.
Vaikkeivät varhaiseläkkeet todennäköisesti olekaan pääsyy työelämän varhaiseen jättämiseen, ne helpottavat sitä keskeisellä tavalla.
They make it far too easy for employers, unions and workers to shift labour market problems onto pension schemes instead of focussing on the necessary changes in age management.
Varhaiseläkkeitten ansiosta työnantajien, ammattiliittojen ja työntekijöitten on aivan liian helppoa siirtää työmarkkinoitten ongelmat eläkejärjestelmien kannettavaksi - sen sijaan että keskityttäisiin tarvittaviin muutoksiin ikäkysymysten hallinnassa.
In essence there are many good reasons for doubting whether it makes sense for individuals to retire five to ten years earlier than their grandparents, when they are in far better health, generally have easier working conditions and are likely to live six to eight years longer.
Monestakin syystä on paikallaan epäillä, onko todella järkevää, että työntekijät jäävät eläkkeelle 5-10 vuotta aikaisemmin kuin isovanhempansa, kun he ovat näitä paljon paremmassa kunnossa, kun heidän työolonsa ovat yleisesti ottaen kevyemmät ja todennäköinen elinikänsäkin 6-8 vuotta pitempi.
Might the choice not be different if older workers acquired real opportunities to stay on through investments in their employability, changes ¡n workplaces and labour markets and adjustments in pension schemes?
Voitaisiinko ajatella, että iäkkäät työntekijät valitsisivat toisin, jos heille tarjottaisiin todelliset mahdollisuudet pysyä työssä eli jos heidän työllistettävyyteensä investoitaisiin, työpaikkojen ja työmarkklnoitten toimintaa muutettaisiin ja eläkejärjestelmiä muokattaisiin?
Most of the debate about adjustments to ageing in pensions over the last decade has pitted public paying scheme designs against the private and funded.
Keskusteltaessa eläkejärjestelmiin ikääntymisen vuoksi tehtävistä mukautuksista on viime vuosikymmenenä pitkälti keskitytty asettamaan vastakkain julkinen jakojärjestelmä ja toisaalta yksityiset ja rahastolntljärjestelmät.
Yet, the future relation between the size of our production and the number of claims to it, will surely be more important for our ability to minimise distributional struggles between the active and the retired population than the legal and financial form of the claims of the retired.
Kun aktiivisen ja eläkeläisväestön tulonjakokiistat halutaan pitää minimissä, eikö tuotannon ja sen jakajien määrällinen suhde ole kuitenkin paljon merkittävämpi kuin eläkeläisten saatavien oikeudellinen ja rahoituksellinen muoto?
The most effective way to counter the threat of ageing to the sustainability of pension systems is to reverse the trend towards early retirement.
Eläkejärjestelmien saattaminen tukevalle pohjalle merkitsee varhaiseläkkeelle pääsyn rajoittamista.
Making pension systems sustainable will imply limiting access to early retirement as part of overall adjustments aimed at raising the employment rates of those of working age.
Se tehdään osana niitä yleisiä mukautuksia, joilla pyritään nostamaan työikäisten työllisyysastetta.
Recent computations suggests that if effective male retirement ages could be returned to their 1960s level (somewhere between 64 and 65 years) and the present growth in female labour force participation rates would be maintained, the vast bulk of the coming rise in the old age dependency burden could be offset.
Tuoreitten laskelmien mukaan vaikuttaa siltä, että jos miesten eläkkeellesiirtymisikä saataisiin palautettua 1960luvun tasolle (64—65 vuoteen) ja naisten osallistuminen työelämään lisääntyisi nykyvauhtia, se riittäisi tasoittamaan suurimman osan vanhusten huoltosuhteen lisäkustannusten vaikutuksista.
Obviously, such a limitation must be backed by the provision of better and more appropriate employment opportunities for ageing workers.
Kun eläkkeellepääsyä rajoitetaan, on luonnollisesti pystyttävä tarjoamaan ikääntyneille työntekijöille entistä parempia ja sopivampia työtilaisuuksia.
Both the demand for and the access to early retirement schemes must be reduced.
Varhaiseläkejärjestelmien kysyntää ja käyttömahdollisuuksia on molempia vähennettävä.
While early exit will continue to be pertinent in some instances it should revert to being the exceptional solution which it once was.
Vaikka työelämän varhainen jättäminen säilyy yleisenä vaihtoehtona joissakin tapauksissa, siitä pitäisi kuitenkin tulla poikkeus, joka se aiemmin olikin.
Options involving a less than full break from the labour market, e.g. part-time work should be explored as an alternative.
Olisi tutkittava myös sellaisia vaihtoehtoja, jotka eivät merkitse työmarkkinoitten jättämistä kokonaan.
Guaranteeing an adequate in the changing context of redistribution between and generations
Riittävän vähimmäistason takaaminen sukupolvien sisäisen ja niiden välisen tulonjaon muuttuessa
In consultation with the social partners, pension schemes need to be adapted to permit more gradual retirement ¡n flexible combination with various forms of work income.
Eläkejärjestelmiä on muokattava yhteistyössä työmarkkinaosa­puolten kanssa siten, että eläkkeelle voidaan siirtyä entistä porrastetummin ja siihen voidaan joustavasti yhdistää eri tavoin myös työtuloja.
Gradual and part-time retirement based on collective agreements and possibly supported by government programmes could bridge the gap between effective retirement ages and the eligibility age in statutory pension schemes, especially in sectors where working longer on a full-time basis is less feasible.
Työehtosopimuksiin perustuva, mah­dollisesti valtion ohjelmilla tuettu asteittainen tai osa­aikainen eläkkeelle siirtyminen voisi merkittävästi tasoittaa todellisen ja lakisääteisten järjestelmien eläkkeellesilrtymisiän eroa. Erityisesti järjestely voisi sopia aloille, joilla kokopäivätyön jat­kaminen on muita aloja vaikeampaa.
The great majority of older persons are well provided for.
Vaikka elinolot ovat useimmilla ikäihmisillä paremmat kuin ennen, se ei silti merkitse, etteikö ikääntymiseen edelleen liit­tyisi syrjäytymis­ ja köyhyysrisklä.
But this should not blind us to the continued risk of social exclusion and poverty tied to age.
Naisten osallistumi­nen työelämään on ollut perinteisesti vähäistä, joten heidän eläkesuojansakin jää usein heikommaksi kuin miehillä.
Guaranteeing an adequate minimum of resources in old age continues to be an important issue — particularly from a gender perspective, as women, because of their historically low labour force participation, tend to have poorer pension protection.
Perinteinen käsitys, jonka mukaan eläkeläisille suunnattavia tulonsiirtoja on lisättävä, yksinkertaistaa asiaa nykytilanteessa liikaa. Kun ¡kääntyneitten tuloerot todennäköisesti kasvavat, yhä tärkeämmäksi tulee vanhempien ikäluokkien keskinäisen tulonjaon uudistaminen.
Working longer is one important way of adding life to longer years.
Työskentelyn jatkaminen pitempään on tärkeä myöhempiin ikävuosiin elämänlaatua lisäävä tekijä.
Being actively involved in the local community and society at large and continuing to contribute after retirement is another.
Vastaavan hyödyn tuo se, että ihminen jatkaa aktiivista toimintaansa paikallisyh­teisössään ja koko yhteiskunnassa ja antaa panoksensa vielä eläkkeelle siirryttyäänkin.
Older people are already very active in nongovernmental organisations.
Ikäihmiset toimivat jo nyt hyvin aktiivisesti kansalaisjärjestöissä.
Involving a much larger share of able older people In voluntary work and other sectors of the social economy could be a major tool in activeageing strategies.
Jos vielä paljon suurempi osa toimintakykyisiä ikääntyneitä saataisiin mukaan vapaaehtois­työhön ja muihin sosiaali­ ja yhteisötalouden toimintamuo­toihin, sillä saattaisi olla suuri merkitys aktiivisena ikääntymi­seen tähtäävälle strategialle.
At the same time, our traditional perception, that there is a need to move more resources to retired people as such, is now too simplistic.
Eläkejärjestelmistä vähemmän herkkiä väestörakenteen ja muille muutoksille
Redistribution between different groups among the aged will become increasingly important as income differentials among older people are likely to widen.
Selviä yleisperiaat­teita kuitenkin on. Valtion ja työmarkkinaosapuolten olisi poh­dittava, mitä etuja olisi saatavissa, kun poliittisiksi tavoitteiksi asetetaan seuraavat:
Making pension systems less sensitive to demographic and other changes
Näin varmistetaan, että vastuu jaetaan valtion, työmarkkinaosa­puolten ja yksilön kesken.
Yet, some general principles apply. Governments and social partners should consider the potential benefits from policies aimed at: securing a broad and equitable revenue base for public pensions; developing a sustainable mix of mutually supporting pension pillars based on legislation, collective agreements and private contracts, thus ensuring a sharing of responsibilities between government, the social partners and the individual; solidifying the implicit intergenerational contract by striking a sound balance in pension systems between longterm financial sustainability, intergenerational solidarity and equity between and within generations.
Sukupolvien sanatonta eläkesopimusta lujitetaan siten, että eläkejärjestelmiä varten luodaan ympäristö, jossa pitkäai­kainen ja kestävä rahoituspohja, sukupolvien solidaarisuus sekä vastuun jakautuminen tasapuolisesti samaan sukupol­veen kuuluvien ja sukupolvien välillä ovat tasapainossa keskenään.
Adding life to years and containing health and care needs through healthy ageing
Elämänlaatua ikävuosiin - terveenä vanheneminen pitää ja hoivatarpeet kurissa kaikkein
Providing an adequate supply of quality care for the very old/frail
Riittävästi laadukasta hoitoa iäkkäimmille ja heikoimmille
Preparing for longer, more active and better lives, working longer, retiring more gradually and seizing opportunities for active contributions after retirement are among the best ways to secure the maximum degree of self-reliance and self-determination throughout old age.
Valmistautuminen pitempiin, aktiivisempiin ja laadukkaampiin elinvuosiin, nykyistä porrastetumpi siirtyminen eläkkeelle ja tarttuminen tilaisuuteen toimia aktiivisesti eläkkeelläkin ovat parhaita tapoja pitää riippumattomuutensa ja kykynsä huolehtia omista asioista mahdollisimman hyvinä vielä ikään tyneenäkin.
This is true even in the face of fading faculties and growing dependency.
Näin siltä huolimatta, että kyvyt ovat rapistumassa ja riippuvuus toisista lisääntyy.
The rapid growth in the number of old and very old people over the coming decades will tend to strain our health resources.
Terveydenhoidon resurssit joutuvat koetukselle, kun läkkäitten ja varsinkin kaikkein vanhimpien määrä tulevina vuosikymmeninä nopeasti kasvaa.
Yet, through a combination of health promotion, healthier lifestyles, accident prevention and better rehabilitation after illness, the need to expand clinical and care services can be minimised.
Kliinisten ja hoivapalvelujen laajentamistarpeita voidaan kuitenkin vähentää terveyden edistämisen, terveempien elintapojen, tapaturmien ehkäisemisen ja kun toutuksen tehostamisen avulla.
Increases in longevity raise the issue of 'adding life' to these extra years.
Kun ihmiset elävät entistä pitempään, herää kysymys, kuinka lisätä näihin lisävuosiin elämänlaatua.
Not much is gained if the extra years afforded many of us must be spent in inactivity, isolation or dependency.
Paljon ei ole monien saa milla lisävuosilla saavutettu, jos ne on vietettävä aktiivisen elämän ulkopuolella, eristyksissä tai toisista riippuvaisena.