natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was also less dependent on the Soviet Union.
Se oli myös muita vähemmän riippuvainen Neuvostoliitosta.
However, as in other transition economics there were a number of distortions: there were restrictions on property rights and the use of capital; there was excessive emphasis on heavy industry; large companies played a dominant role; and a substantial share of trade was directed towards communist countries. tries.
Kuten muitakin siirtymätalouksia, Sloveniaa vaivasivat kuitenkin useat vääristymät: omistusoikeudelle ja pääoman käytölle oli asetettu rajoituksia, ras kaan teollisuuden osuutta painotettiin liikaa, suurilla yrityksillä oli määräävä asema ja huomattava osa kaupasta suuntautui kommunistimaihin.
The role oí agriculture, in terms of contributions to output, is very much like in the EU; it accounts for about 5 % of value added.
Maatalouden osuus kokonaistuotannosta on hyvin samankaltainen kuin Euroopan unionissa; sen osuus on noin 5 prosenttia arvonlisästä.
However, it accounts for a larger share of employment: around 7 %.
Sen osuus työvoimasta on kuitenkin suurempi eli noin 7 prosenttia.
Apart from competitive estates in the north-east of the country, efficiency is low and structures are fragmented.
Maan koillisosassa sijaitsevia kilpailukykyisiä maatiloja lukuun ottamatta tehokkuus on alhaista ja rakenteet ovat hajanaisia.
Most agricultural land had remained in private hands during communism, so transition problems were not so pronounced.
Koska suurin osa maatalousmaasta oli säilynyt yksityisomistuksessa kommunismin aikana, siirtymävaiheen ongelmat eivät olleet kovinkaan suuria.
Slovenia is a net importer of food and agricultural products.
Slovenia on elintarvikkeiden ja maataloustuotteiden nettotuoja.
Subsidies are important, mainly for mountainous regions.
Tuet ovat merkittäviä erityisesti vuoristoalueilla.
At the beginning of transition, emphasis was put on stabilisation, rather than reform.
Siirtymävaiheen alussa oli painopiste enemmän vakauttamisessa kuin uudistamisessa.
Although trade and some prices were liberalised early on, fiscal reform, privatisation and restructuring came later and still have some way to go.
Vaikka kauppa ja tietyt hinnat oli vapautettu jo alkuvaiheessa, julkisen talouden uudistaminen, yksi tyistäminen ja rakenteiden uudistaminen tapahtuivat myöhemmin ja vie vielä jonkin aikaa, kunnes ne on saatu toteutettua kokonaisuudessaan. saan.
Small-scale private activity was permitted under Yugoslav law, and state ownership was relatively limited.
Pienimuotoinen yksityisyrittäjyys oli sallittua jo Jugoslavian lainsäädännössäpä valtion omistus oli melko vähäistä.
The main form of ownership was 'social' ownership where management was relatively independent, rather than being controlled from the centre, and worker involvement in the running of enterprises was strong.
Pääasiallinen omistusmuoto oli yhteisomistus, jossa yrityksiä johdettiin melko itsenäisesti sen sijaan, että niitä olisi valvottu keskitetysti, ja työntekijöiden osallistuminen yritysten toimintaan oli voimakasta.
Nevertheless, certain distortions associated with command planning were evident: a lack of financial discipline leading to lower quality and less efficient production and over-employment.
Tietyt keskusjohtoiseen suunnitelmatalouteen liittyvät vääristymät olivat kuitenkin väistämättömiä: rahoituskurin puute johti laadultaan huonompaan ja tehottomampaan tuotantoon ja liialliseen työvoiman käyttöön.
Indeed, jobs were guaranteed and labour shedding was banned.
Työpaikan säilyminen oli turvattua ja työvoiman irtisanominen oli kiellettyä. tyä.
The structure of the economy changed as a result of the break up of the former Yugoslavia and CMEA, and the stabilisation programme: industry's share in employment and output dropped to 35 % and 33 % respectively by 1993.
Talouden rakenne muuttui entisen Jugoslavian ja Keskinäisen taloudellisen avun neuvoston SEVin hajotessa sekä vakautusohjelman seurauksena: teollisuuden osuus työllisyydestä väheni 35 prosenttiin, ja sen osuus kokonaistuotannosta väheni 33 prosenttiin vuoteen 1993 mennessä.
Industrial production growth has not been consistently strong since then; in 1996 it virtually stagnated.
Teollisuustuotannon kasvu ei ole ollut tasaisen voimakasta kyseisen ajankohdan jälkeen; se käytännöllisesti katsoen pysähtyi vuonna 1996.
Industry accounted for 32 % of GDP in 1995 — with manufacturing accounting for 28 %.
Teollisuuden osuus oli 32 prosenttia BKT:sta vuonna 1995 — valmistusteollisuuden osuuden ollessa 28 prosenttia.
The main production area is manufacture of metal products.
Merkittävin tuo tantoala on metallituotteiden valmistus.
However, the industrial structure is relatively flat — there is less specialisation than might be expected of a small, open economy.
Teollisuuden rakenne on kuitenkin melko matala — sen erikoistumisen aste on alhaisempi kuin mitä voisi odottaa pieneltä ja avoimella taloudelta.
The most dynamic areas in 1995 where the man ufacture of transport and electrical equipment, while in 1996 the most dynamic were textiles and food processing.
Vuonna 1995 dynaamisimmat alat olivat kuljetusvälineiden ja sähkölaitteiden valmistus, ja vuonna 1996 dynaamisimmat alat olivat tekstiiliala ja elintarvikkeiden jalostus.
Privatisation and the birth of new enterprises have led to an increase in the role of the private sector.
Yksityistäminen ja uusien yritysten syntyminen on lisännyt yksityisen sektorin merkitystä.
Privatisation has focused on sociallyowned enterprises, while the privatisation of state-owned enterprises still has to be dealt with.
Yksi tyistäminen on kohdistunut yhteisomistuksessa olleisiin yrityksiin, joten valtion omistuksessa olevien yritysten yksityistäminen on vielä toteutettava. tettava.
The relative importance of services as a whole has increased, partly because industry contract ed but also because tourism has expanded.
Palvelujen suhteellinen merkitys kokonaisuuden kannalta on lisääntynyt osittain siksi, että teollisuuden osuus on pienentynyt, mutta myös siksi, että matkailu on lisääntynyt.
This has been a major growth area.
Se on ollut yksi eniten kasvavista aloista.
Foreign direct investment in Slovenia has remained low compared to the size of the economy: annual inflows have never surpassed I€k of GDP (source: EBRD).
Merkittävän harmaan talouden olemassaolosta Sloveniassa on ole-
There is evidence on the existence of a significant shadow economy in Slovenia.
Sloveniaan suuntautuvien ulkomaisten suorien sijoitusten määrä on pysynyt alhaisena talouden
(All (laia for 1996 unless otherwise ¡¡¡dialled)
(kaikki tiedot käskevät vuotta 1996, ellei muutu ilmoiteta}
Share of agriculture in: — gross value added in per cent (1995)
Maatalouden osuus: — bruttoarvonlisästä — työllisyydestä
Stock of foreign direct investment1
Ulkomainen bruttovelka/B KT Tavaroiden ja palvelujen vienti/BKT Ulkomaiset suorat sijoitukset (kanta)(') miljardia ecua ecua/asukas
Liberalisation of capital flows has made slow progress: capital outflows are generally subject to authorisation while the capital inflow regime has recently become more restrictive. A particular grey area is that of operations in securities.
Lähteet: komissio, kansalliset lähteet, EBRD. (')Ulkomaisten suorien sijoitusten kanta on muunnettu käyttämällä vuoden 1996 lopun valuuttakurssia (1 ecu = 1,25299 USD). (*) OVP = ostovoimapariteetti.
Stabilisation of the Economy tors should remain present in the near future, and an acceleration of growth to 45 % can be expected.
todennäköisesti lähitulevaisuudessa, ja kasvun voidaan odottaa kiihtyvän 4 tai 5 prosenttiin.
On the fiscal side, Slovenia benefited from the break-up of Yugoslavia because it had been a net contributor to the federal budget.
hillitsemään rahan tarjonnan kasvua ja inflaatiopaineita.
While tax revenues were maintained, the transfers to the other republics decreased, so the budget has, until now, remained approximately in equilibrium.
Politiikka näyttää olleen melko onnistunut.
However, deficits in the pension system, higher social security expenditure, reduced customs revenues as a consequence of European integration, and a rising public wage bill, could result in a deterioration of the fiscal balance in the near future if reforms are not implemented.
Pääomantuonnin sitomisen kustannusten vuoksi Slovenian keskuspankin täytyi kuitenkin asteittain rajoittaa pääomantuontia valittujen politiikan tavoitteiden saavuttamiseksi. si.
Given the tight monetary policy framework, a significant government deficit would crowd out private investment.
Pääomavirtojen vapauttaminen on edistynyt hitaasti: Pääomanvienti on tavallisesti luvanvaraista, ja pääomantuonnin ehtoja on tiukennettu hiljattain.
As in other transition economies, there was a fall in output due to the collapse of CMEA (Yugoslavia was not a full member, but CMEA still accounted for a substantial amount of trade), the break-up of Yugoslavia, and the transformation process.
Julkisen talouden osalta Slovenia hyötyi Jugoslavian hajoamisesta, koska se oli ollut netto maksaja liittotasavallan talousarvion osalta.
In addition, price liberalisation and the release of forced savings accumulated under the old system initially led to rapid inflation, and unemployment soared as industry shed workers.
Verotulot säilyivät ja varojen siirto toisiin tasavaltoihin väheni, joten talousarvio on pysynyt tähän saakka jotakuinkin tasapainossa.
However, the impact of the decline was less dramatic than elsewhere because Slovenia had long-established access to western markets, so trade re-orientation was less dramatic, and the starting level of output was somewhat higher.
Eläkejärjestelmän alijäämä, korkeammat sosiaaliturvamenot, Euroopan yhdentymisen myötä vähentyneet tullitulot ja julkisen sektorin kasvavat palkkakustannukset saattavat kuitenkin heikentää julkisen talouden tasapainoa lähitulevaisuudessa, jos uudistuksia ei toteuteta.
In June 1995, the question of the unresolved allocation of ex-Yugoslavia's foreign debt, was set tled as Slovenia took on a share of ex-Yugoslav liabilities.
Vuoden 1995 kesäkuussa ratkaistiin kysymys entisen Jugoslavian ulkomaanvelan jakamisesta, kun Slovenia otti vastattavakseen osan entisen Jugoslavian veloista.
Even with this additional debt, the overall debt level remains modest: gross debt at then end of 1996 was 3,2 billion ECU, which is fully covered by gross reserves of 3,3 billion ECU.
Tästä lisävelasta huolimatta kokonaisvelka-aste on alhainen: vuoden 1996 lopussa bruttovelka on 3,2 miljardia ecua, joka voidaan kattaa kokonaisuudessaan 3,3 miljardin ecun suuruisella bruttovarannolla.
The recovery began in 1993 and was stimulated largely by favourable economic developments in the European export markets.
Talouden elpyminen alkoi vuonna 1993, ja sitä vauhditti merkittävästi Euroopan vientimarkkinoiden suotuisa taloudellinen kehitys.
However, rapid GDP growth concealed some domestic weak nesses, such as high wage growth and delays in structural reforms.
Nopea BKT:n kasvu peitti alleen kuitenkin tiettyjä sisäisiä heikkouksia, kuten nopean palkkojen nousemisen ja rakenneuudistuksen viiveet.
Consequently, when economic growth in Europe slowed down in 1995, this was immediately reflected in lower economic growth and higher unemployment in Slovenia.
Kun talouden kasvu hidastui Euroopassa vuonna 1995, tämä heijastui välittömästi Sloveniassa alhaisempana talouden kasvuna ja korkeampana työttömyytenä.
This process was further reinforced by a simultaneous appreciation of the tolar.
Tätä muutosta lisäsi myös tularin samanaikainen vahvistuminen.
Since the middle of 1996, the situation has begun to improve again.
Tilanne on alkanut jälleen parantua vuoden 1996 puolivälistä alkaen.
Higher growth in domestic demand, improved competitiveness, and the first signs of economic recovery in the EU, resulted in an improving growth performance in the second half of the year.
Kotimaisen kysynnän nopeampi kasvu, parantunut kilpailukykyjä EU:n talouden elpymisen ensimmäiset merkit lisäsivät kasvua vuoden 1996 loisella puoliskolla.
Nevertheless, GDP growth in 1996 (3,1 %) remained slightly lower than in 1995.
BKT:n kasvu (3,1 prosenttia) jäi vuonna 1996 kuitenkin hieman alhaisemmaksi kuin vuonna 1995.
The above mentioned positive growth fac
Edellä mainitut myönteiset kasvutekijät vallitsevat
The economic fortunes of Slovenia are very tied in with its external performance, which in turn is dependent on its ability to remain competitive.
Euroopan unionin kanssa käytävä kauppa on aina ollut melko tärkeää, mutta se on kasvanut maan itsenäistyttyä: lähes 65 prosenttia koko kaupasta suuntautui unioniin vuonna 1996.
Real GDP growth rate Inflation rate in per cent
Reaalinen BKT:n kasvuprosentti Inflaatio
— annual average — December on December in per cent
— vuosikeskiarvo — joulukuusta joulukuuhun Työttömyys vuoden lopussa
General government budget balance Current account balance Debt/export ratio Foreign direct investment inflow
Julkisen talouden rahoitusasema Vaihtotase Velka/vienti Ulkomaiset suorat sijoitukset maahan
Source: Commission services, national sources. EBRD.
% % % ¡LO:n määritelmä %/BKT %/BKT % %/BKT
1995 when a small deficit was recorded.
Lähteet: komissio, kansalliset lähteet, EBRD.
ments are very high; d) strong links between workers and management exist — both under the old regime and since the management/employee buy-outs during privatisation — which have hampered labour market adjustment by allowing rapid wage growth and the persistence of overstaffing in certain areas.
jälkeen entisestä Jugoslaviasta syntyneiden muiden maiden kanssa käytävän kaupan osuus on jälleen kasvamassa alueen vakautumisen seurauksena.
The Government has sought to reduce these, but there is some way to go yet.
Kaupassa on näin ollen tapahtunut huomattava uudelleensuuntautuminen.
Trade with the EU has always been relatively significant, but has increased since independence: almost 65 % of all trade went to the EU in 1996.
voittojen ja kulutuksen verotukseen verrattuna; (ii) maassa on käytössäjäykkä työehtoja yhteiskuntasopimusten järjestelmä; (iii) maksettavien erorahojen määrä on erittäin korkea; (iv) työn tekijöiden ja johdon välillä on tiiviit yhteydet — sekä aikaisemman järjestelmän aikana että johdon/työntekijöiden ostettua yrityksiä yksityistä misen aikana — mikä on vaikeuttanut työmarkkinoiden mukauttamista sallimalla palkkojen nopean kohoamisen ja liiallisen työvoimankäytön tietyillä aloilla.
The most important trading partners are Germany, Italy and France.
Viennin ja tuonnin hyödykkeiden koostumuksessa ei ole tapahtunut suuria muutoksia siirtymävaiheen vuoksi.
After a sharp fall in the first years of transition, the share of trade with the other countries of former Yugoslavia is now increasing again, as a result of the stabilisation in the region.
Kulutushyödykkeet ovat merkittävin vientiluokka, kun taas tuotantohyödykkeiden ja puolivalmisteiden osuus on suurin tuonnissa.
The importance of CEFTA countries in Slovenia's trade has also been increasing after Slovenia became a member, while the shares of Russia and the rest of former Soviet Union have been falling.
Tavarakauppa on erittäin keskittynyttä: 83 prosenttia viennistä ja 67 prosenttia tuonnista on teollisuustuotteita tai koneita.
Trade re-orientation has therefore largely taken place.
Tästä pelkästään koneiden ja kuljetusvälineiden osuus on kolmannes kokonaisviennistä.
Statistics show that employment in sociallyowned enterprises fell dramatically in the early 1990s.
Vanhan järjestelmän aikana työntekijöiden irtisanominen oli tosiasiallisesti kiellettyä.
However, this includes a large number of workers transferred to private subsidiaries, suggesting that working practices may not have changed that significantly.
Vuosina 1988 ja 1989 annetulla lainsäädännöllä mahdollistettiin irtisanomiset.
Despite the decline of industry and the increased importance of smaller firms, employment is still dominated by large-scale heavy industry.
Irtisanotuille työntekijöille maksettavan pakollisen erorahan kustannukset hillitsivät kuitenkin irtisanomisia.
The commodity composition of exports and imports has not changed significantly as a result of transition.
Hallitus on pyrkinyt alentamaan korvauksia, mutta asiassa on vielä edettävä.
Merchandise trade is highly concentrated: 83 9c of exports and 67 % of imports are manufactured goods or machinery. Within this, machinery and transport equipment alone account for one third of total exports.
Sosiaaliturvamaksuja on myös leikattu, mutta kokonaistyökustannukset ovat edelleen 50—60 prosenttia keskimääräistä bruttopalkkaa korkeampia.
Slovenia has the competitive advantages of low wages compared to the EU, and highly skilled workers.
Slovenia saa kilpailuetua unioniin nähden alhaisista palkoista sekä erittäin ammattitaitoisesta työvoimasta.
To remain competitive, given the rising wages, quality and productivity improve ments are increasingly important.
Ottaen huomioon palkkojen kohoaminen, kilpailukyvyn säilyttämiseksi on yhä tärkeämpää parantaa laatua ja tuottavuutta.
More foreign direct investment will be needed to provide the necessary capital and know-how.
Ulkomaisia suoria sijoituksia tarvitaan lisää tarvittavan pääoman ja taitotiedon hankkimiseksi. si.
The wage distribution in Slovenia is quite flat. This is partly due to an egalitarian tradition reinforced by a long history of worker management.
Tilastoista ilmenee, että työllisyys yhteisomistuksessa olevissa yrityksissä väheni huomattavasti 1990luvun alussa.
This has led to relatively high wages — which are indexed anyway — at the expense of profits, and to high employment. Real wages actually increased in 1992 and 1993, despite the decline in GDP; this put extreme pressure on competitiveness, and forced some wage cap ping.
Tähän työllisyyden laskuun sisältyy kuitenkin suuri määrä työntekijöitä, jotka siirtyivät yksityisiin tytäryhtiöihin, minkä perusteella voi olettaa, että työtavat eivät ole muuttuneet kovinkaan paljon.
The first Social Agreement between employers, the government and the unions, intended to contain wage growth, was signed in 1994.
Teollisuuden supistumisesta ja pienten yritysten merkityksen lisääntymisestä huolimatta suurin osa työpaikoista on edelleenkin suurissa raskaan teollisuuden yksiköissä.
As the pressure on wages remained strong subsequently, follow-up agreements were signed in 1995 and 1996.
Ottaen huomioon, että Slovenia on siirtymätalous, sen työkustannukset ovat melko korkeat ja sen työmarkkinat ovat melko joustamattomat.
The Social Agreements have had only limited restraining effects: real wage growth in 1996 was still at 5 %, well above the intended 1,5 % under the Agreement.
Pääsyynä tähän ovat seuraavat tekijät: (i) palkkatulot ovat verotulojen tärkein lähde, joten työ voiman verotaakka on suhteellisesti kohtuuton
In Slovenia, labour costs are relatively high for a transition economy and the labour market is quite inflexible.
Palkkojen jakautuminen on Sloveniassa melko tasaista.
The minimum wage is fairly generous, and under current rules it will remain so as it is indexed to inflation every quarter: in June 1996 it stood at 53 500 tolar (42 % of the average commercial sector wage).
Tämä johtuu osaksi egalitaristisesta perinteestä, jota on lujittanut puolestaan työntekijöiden muodostaman johdon pitkät perinteet.
As Slovenia was paying significant transfers to the other republics in Yugoslavia, the budgetary position improved with independence in 1991.
Keskus-ja paikallishallinnon tasolla tapahtuvan varainkäytön lisäksi Sloveniassa on useita ta lousarvioiden ulkopuolella olevia rahastoja.
Nevertheless a substantial amount of reform was necessary to support the new role of Government — in a market economy and following independence.
Näistä merkittävimmät ovat sairausvakuutus-ja eläkerahastot, multa Sloveniassa on myös kasvava joukko pienempiä rahastoja.
agers and workers was not clear: in most enter prises managers were appointed by the employ ees.
Yritykset: yksityistäminen ja rakennemuutos
In larger enterprises, the authorities nominated them.
Tämä on johtanut voittojen kustannuksella melko korkeisiin palkkoihin — jotka on joka tapauksessa sidottu indeksiin — ja korkeaan työllisyyteen.
The problems of self-interest led to wage escalation, over-employment and under investment.
Reaalipalkat tosiasiallisesti kasvoivat vuosina 1992 ja 1993 BKT:n pienenemisestä huolimatta.
On the revenue side, in 1993, personal income and corporate profits taxes were introduced.
Tämä aiheutti suuria paineita kilpailukyvylle ja pakotti ottamaan käyttöön palkkakattoja.
However, Value Added Tax has not yet been introduced — and is now expected to be in place only in 1999.
Ensimmäinen työntekijöiden, hal lituksen ja ammattiliittojen välillä tehty yhteiskuntasopimus allekirjoitettiin 1994, ja sen tarkoituksena oli hillitä palkkojen nousua.
Recently, the tax pressure on labour has been lowered by a reduction of social security contributions by employers.
Koska palkkojen korotuspaineet pysyivät voimakkaina tämänkin jälkeen, jatkosopimukset allekirjoitettiin vuosina 1995 ja 1996.
However, this reduction has not yet been fully compensated by other measures, so that the budget is expected to record a significant deficit in 1997.
Yhteiskuntasopimuksilla on ollut ainoastaan vähäisiä hillitseviä vai kutuksia: reaalipalkkojen kasvu oli vuonna 1996 vielä 5 prosenttia, mikä oli paljon korkeampi kuin sopimuksella tavoiteltu 1,5 prosentin suuruinen kasvu.
Since mid-1993 the authorities have given priority to the financial restructuring of sociallyowned enterprises.
Vähimmäispalkka on edelleenkin melko korkea, ja nykyisten sääntöjen mukaan se pysyy korkeana, koska se on sidottu inflaation mukaan määräytyvään indeksiin ja sitä tarkistetaan neljännesvuosittain: vuoden 1996 kesäkuussa se oli 53 500 tolaria (42 prosenttia kaupallisen alan keskimääräisestä palkasta).
This was mainly done through the Development Fund.
Yksityisyritysten perustaminen on ollut mahdollista vuodesta 1988.
The task of the development fund is to restructure, sell or close industrial enterprises that could not be privatised.
Markkinoille pääsy ei ollut yksinomaan valtion sanelemaa, ja markkinahinnat olivat voimassa useilla eri aloilla.
More recently, the fund is supporting some of the larger enterprises that are still loss-making. The main problem faced by the fund is the limited financial resources available for its operations.
Tarvittiin kuitenkin laajamittaista yksityistämistä sekä pienten ja keskisuurten yritysten kehitystä edistäviä toimenpiteitä.
Another primary objective of the Government has been to encourage private sector development through legal reforms and the introduction of a regulatory framework adapted to the market economy.
Yksityisen sektorin osuus on tällä hetkellä ainoastaan 50—55 pro senttia kokonaistuotannosta ja työllisyydestä.
On the expenditure side, the share of transfers to enterprises and households has fallen. Mean while the social security system has been reformed to provide a social safety net.
Koska Slovenia siirsi huomattavasti varoja Jugoslavian muihin tasavaltoihin, sen talousarvion tilanne parani vuonna 1991 tapahtuneen itsenäistymisen myötä.
However, the pension and unemployment funds are run ning ever higher deficits, which are being covered by the state budget.
Huomattavia uudistuksia kuitenkin tarvittiin hallituksen tukemiseksi, koska markkinataloudesta ja itsenäistymisestä aiheutui uusia tehtäviä.
They will therefore need further reform to make them financially sustainable.
Suurin osa näistä uudistuksista on jo toteutettu.
In addition to central and local government spending, there are a number of extra-budgetary funds.
Useimmissa yrityksissä työntekijät nimittivät johdon.
The most important of these are the health and pension funds, but there is a growing number of smaller funds.
Suuremmissa yrityksissä johdon nimittämisestä vastasivat viranomaiset.
At present they do not operate under a unified legal framework, which reduces fiscal transparency and could put the overall budget position at risk.
Omaa etua koskevat ongel mat johtivat palkkojen sitomiseen indeksiin, liialliseen työvoiman käyttöön ja liian vähäisiin investointeihin.