natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hit by oil crises, policy divergence and dollar weakness, within two years the snake had lost many of its component parts and was little more than a Deutschmark zone comprising the German, Benelux and Danish currencies.
Öljykriisi, maiden politiikan erisuuntaisuus ja dollarin heikkous aiheuttivat kuitenkin sen, että kahdessa vuodessa monet valuutat irtosivat valuuttakäärmeestä, ja se kutistui käytännössä saksanmarkkavyöhykkeeksi, johon kuuluivat vain Saksan, Benelux-maiden ja Tanskan valuutat.
As one economic historian has written 'The combination of an unfavourable international environment, divergent national policies, a half-baked economic strategy and a very weak political commitment ensured the quick death of EMU'. (Loukas Tsoukalis, The New European Economy)
Erään taloushistorioitsijan sanoin "epäsuotuisa kansainvälinen ympäristö, erisuuntaiset kansalliset päämäärät, huonosti laadittu talousstrategia ja poliittisen sitoutumisen heikkous nujersivat EMUn nopeasti" (Loukas Tsoukalis, The New European Economy).
1979 with the participation of all of the Member States, although the British pound remained outside the exchange rate mechanism.
Saksa ja Ranska kannattivat sitä rajoitetummassa muodossa, ja se käynnistyi Euroopan valuuttajärjestelmänä (EVJ) maaliskuussa 1979.
Controlling inflation becomes an EC priority
Inflaation hillintä etusijalle EY:ssä
While the EMS's primary purpose was to reduce the monetary instability that was increasingly seen as damaging to trade, investment and economic growth, its creation was undoubtedly helped by a new consensus among Member States that controlling and reducing inflation had to be an economic priority.
Euroopan valuuttajärjestelmän päätavoitteena oli vähentää valuutta markkinoiden epävakautta, jota yhä yleisemmin pidettiin kaupan, sijoitustoiminnan ja taloudellisen kasvun kannalta vahingollisena. Järjestelmän luomista edesauttoi epäilemättä myös jäsenvaltioiden välinen uusi yhteisymmärrys siitä, että inflaation hillintä ja hidastaminen oli asetettava talouspolitiikassa etusijalle.
But the EMS also had a wider appeal to most Member States as a vehicle for strengthening Europe economically and politically at a time when US leadership appeared to be weakening.
Mutta valuuttajärjestelmä kiinnosti useimpia jäsenvaltioita myös siksi, että se tarjosi keinon Euroopan taloudellisen ja poliittisen aseman vahvistamiseen aikana, jolloin Yhdysvaltain johtoasema näytti olevan heikkenemässä.
The EMS: stable, but adjustable exchange rates
Euroopan valuuttajärjestelmä: vakaat mutta muutettavissa olevat valuuttakurssit
The EMS and its exchange rate mechanism was a radical new departure because parities could only be changed by mutual agreement of the participating Member States and the Commission — an unprecedented transfer of monetary autonomy.
Euroopan valuuttajärjestelmä ja sen valuuttakurssimekanismi olivat mullistava uusi käänne, sillä valuuttojen pariteetteja voitiin muuttaa vain järjestelmään osallistuvien jäsenvaltioiden ja komission yhteisellä suostumuksella.
The EMS was built on the concept of stable but adjustable exchange rates based on a central rate defined in relation to the ECU, itself a new creation as a weighted average of EMS currencies.
Valuuttajärjestelmä pohjautui vakaisiin mutta muutettavissa oleviin va luuttakursseihin, jotka perustuivat ecun suhteen määriteltyihin keskus kursseihin.
A grid of bilateral rates was derived from the central ECU rates and margins of fluctuation between currencies were not to exceed 2.25% up or down, with the exception of the lira which was allowed 6%.
Ecu oli sekin uusi asia, laskentayksikkö, joka määriteltiin järjestelmään kuuluvien valuuttojen painotettuna keskiarvona.
By the time of the negotiations on the Maastricht Treaty in 1990-91, it was widely agreed by both many economists and politicians that the EMS had been a success.
Ecukeskuskursseista johdettiin kahdenväliset vaihtokurssit, ja valuutat sai-
Between 1979 and 1985, exchangerate variability was half what it had been in 1975-79 and it halved again between 1986 and 1989.
vat poiketa keskuskurssistaan korkeintaan ±2,25 prosenttia lukuun ottamatta liiraa, jolle sallittiin ±6 prosentin vaihteluväli.
There were seven realignments of currencies between 1979 and 1983, and only four from 1983 to 1989.
Valuuttakurssien vaihtelu puoliintui valuuttajärjestelmän ensimmäisen vuosikymmenen aikana
This positive EMS balance sheet was a very important background to the discussions on EMU, together with the valuable experience in the joint management of exchange rates gained by the Community's central banks.
Maastrichtin sopimuksen neuvotteluvaiheeseen tultaessa vuosina 1990—1991 monet taloustieteilijät ja poliitikot olivat yhtä mieltä siitä, että valuuttajärjestelmä oli onnistunut.
Indeed, in the 18 months before the beginning of the intergovernmental conference to draft the Treaty provisions for EMU, the peseta and sterling had joined the ERM with 6% margins of fluctuation, while the lira's margin had been reduced to 2.25%.
Tämä johtui monien tekijöiden yhteisvaikutuksesta: inflaatioerot olivat pienentyneet, korkojen sääntelyllä oli tähdätty tiettyyn valuuttakurssitasoon, valuuttamarkkinoilla oli tehty yhteisiä interventioita ja pääomanliikkeitä oli rajoitettu. joitettu.
The single currency would complete the single market
Vuosina 1979—1985 valuuttakurssien vaihtelu oli puolet siitä, mitä se oli ollut vuosina 1975—1979, ja se puoliintui jälleen vuosina 1986—1989.
It was clear that the full benefits of the internal market would be difficult to achieve with the relatively high transaction costs involved in converting between currencies, and the uncertainties created by unstable exchange rates.
Vuosina 1979—1983 valuuttojen keskuskursseja muutettiin seitsemän kertaa, mutta vuosina 1983—1989 vain neljä kertaa.
In addition many economists and central bankers took the view that national monetary autonomy was inconsistent with the Community's objectives of free trade, free capital movements and fixed exchange rates.
Nämä Euroopan valuuttajärjestelmästä saadut myönteiset kokemukset ja yhteisön keskuspankkien yhteisestä valuuttakurssien hoitamisesta saama arvokas kokemus olivat merkittävä pohja EMUa koskeville keskusteluille.
For many, this view was later confirmed by the turmoil which hit the ERM in 1992-93, causing the withdrawal of the lira and sterling, and the widening of the fluctuation bands to 15%.
Niinpä Maastrichtin sopimuksen EMUa koskevia määräyksiä käsittelevän hallitusten välisen konferenssin alkua edeltävän puolentoista vuoden aikana sekä peseta että punta liittyivät va luuttakurssimekanismiin 6 prosentin vaihteluvälillä ja liiran vaihteluväli kavennettiin 2,25 prosenttiin.
The Delors report recommends EMU in three stages
Yhteinen raha täydentäisi yhtenäismarkkinat
In June 1988, the European Council meeting at Hanover set up the Committee for the Study of Economic and Monetary Union under the chairmanship of the then President of the Commission, Jacques Delors. The committee included all EC central bank governors and a few independent experts.
EMUa perusteltiin tarpeella saattaa päätökseen yhtenäismarkkinoiden luominen eli vuonna 1985 hyväksytty ohjelma, jonka tarkoituksena oli poistaa kaikki muut kuin tulleihin liittyvät esteet tavaroiden, palveluiden, ihmisten ja pääomien liikkuvuudelta.
Their unanimous report, submitted in April 1989 defined the monetary union objective as complete liberalization of capital movements, full integration of financial markets, total and irreversible convertibility of currencies, irrevocable fixing of exchange rates
Oli selvää, että täyttä hyötyä sisämarkkinoista oli vaikea saada, jos suhteellisen korkeat valuutanvaihtokustannukset ja epävakaiden valuuttakurssien luoma epävarmuus säilyisivät ennallaan.
coupled with the elimination of margins of fluctuation and the possible replacement of national currencies with a single currency.
Kesäkuussa 1988 Hannoverissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti komitean tutkimaan talous- ja rahaliittoa.
The report said that this should be achieved in three stages, moving from closer economic and monetary coordination to a single currency and the European Central Bank.
Kertomuksen mukaan tähän oli päästävä kolmessa vaiheessa alkaen talous- ja rahapolitiikan entistä tiiviimmästä yhteensovittamisesta ja edeten yhteiseen rahaan ja Euroopan keskuspankin luomiseen.
It also called for rules to govern the size and financing of national budget deficits and argued for determining the overall fiscal stance at EC level by majority vote.
Komitea vaati myös kansallisten budjettialijäämien suuruutta ja rahoitusta koskevia sääntöjä ja esitti, että finanssipolitiikan yleinen viritys määriteltäisiin EY:n tasolla enemmistöpäätöksellä.
The report stressed the need for a fully independent institution to be in charge of the Union's monetary policy.
Kertomuksessa painotettiin tarvetta luoda täysin riippumaton toimielin vastaamaan unionin rahapolitiikasta.
And so to Maastricht
Maastrichtin sopimus
On the basis of the report, the Madrid European Council of June 1989 decided to proceed to the first stage of EMU in July 1990, which coincided with the complete liberalization of capital movements in eight Member States.
Madridissa kesäkuussa 1989 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti Delorsin komitean kertomuksen perusteella siirtymisestä EMUn ensimmäiseen vaiheeseen heinäkuussa 1990. Samaan aikaan vapautettiin pääomanliikkeet täydellisesti kahdeksassa jäsenvaltiossa.
In December of the same year, the European Council called for an intergovernmental conference to prepare the Treaty revisions needed for a complete EMU.
Saman vuoden joulukuussa Eurooppa-neuvosto kutsui kokoon hallitusten välisen konferenssin valmistelemaan EMUn loppuun saattamiseksi tarvittavia perustamissopimuksen muutoksia.
By the time this was officially launched in December 1990, a great deal of preparatory work had been done by the Committee of Governors of Central Banks and by the Monetary Committee, including draft statutes for the European Central Bank.
Joulukuuhun 1990 mennessä, jolloin konferenssi virallisesti käynnistyi, olivat keskuspankkien pääjohtajien komitea ja rahaasiain komitea tehneet runsaasti valmistelutyötä, esimerkiksi laatineet perussääntöluonnoksia Euroopan keskuspankkia varten.Tämä helpotti perustamissopimuksen muutostyötä merkittävästi ja varmisti valtioiden tai hallitusten päämiesten lopullisen hyväksynnän Eurooppa-neuvoston kokouksessa Maastrichtissa joulukuussa 1991.
This greatly eased the work of revising the Treaty and securing the final approval of the Heads of State or Government at the European Council at Maastricht in December 1991 where it was decided that by the end of this century, Europe will have a single currency.
Tässä kokouksessa päätettiin, että Euroopassa on vuosisadan loppuun mennessä vahva ja vakaa yhteinen raha.
It will be strong and stable. This is the wish expressed by Europe's leaders and peoples in signing and then ratifying the Treaty on European Union in the beginning of the 1990s.
Tämän tahtonsa ovat ilmaisseet Euroopan johtajat ja kansat allekirjoittaessaan ja sitten ratifioidessaan Maastrichtin sopimuksen 1990luvun alussa.
The Treaty on European Union provides a sound and clearly defined foundation for economic and monetary union
Maastrichtin sopimus on vahva ja selkeä perusta talous- ja rahaliitolle
The Treaty:
Sopimus
(i) is designed to establish the single currency as one of the most stable currencies in the world;
— tähtää sellaisen yhteisen rahan luomiseen, joka on yksi maailman vakaimmista,
(ii) establishes economic and monetary decisionmaking centres which are strong and balanced;
— luo voimakkaita ja tasapainoisia talous- ja rahapolitiikan päätöksentekokeskuksia,
(iii) sets a single currency goal to match those with the best track records;
— asettaa tavoitteeksi yhteisen rahan, joka on vahvimpien valuuttojen veroinen, ja
(iv) lays down a precise and realistic timetable for achieving this goal.
— määrittää tavoitteille tarkan ja realistisen aikataulun.
Economic and monetary union is a central commitment of this Treaty which aims at consolidating peace and prosperity which, from the out set, have been the prime objectives of the construction of Europe.
Talous- ja rahaliitto on yksi keskeisistä tavoitteista tässä sopimuksessa, jonka tarkoitus on lujittaa rauhaa ja hyvinvointia, jotka ovat alusta lähtien olleet päätavoitteina Eurooppaa rakennettaessa.
Today, when trade between Member States accounts for 60% of their total trade, the attainment of the common market and the liberalization of capital movements call for a logical and essential complement: the single currency.
Jäsenvaltioiden välisen kaupan osuus niiden kokonaiskaupasta on nykyään 60 prosenttia. Tämän vuoksi on johdonmukaista ja välttämätöntä, että yhteismarkkinoiden toteuttamista ja pääomanliikkeiden vapauttamista täydennetään kolmannella tekijällä: yhteisellä rahalla.
In the last few years, the unacceptable rise of unemployment, the difficulties caused by recession and the excessive or unwarranted fluctuations on foreign-exchange and capital markets have impaired progress towards economic and monetary union in Europe.
Työttömyyden nopea lisääntyminen, laman aiheuttamat vaikeudet ja liialliset tai perusteettomat vaihtelut valuutta- ja pääomamarkkinoilla ovat viime vuosina haitanneet kehitystä kohti Euroopan talous- ja raha liittoa.
Certain sectors of public opinion have been seized by doubt.
Yleisessä mielipiteessä on joillakin aloilla alkanut näkyä epäröintiä.
In economic and financial circles, the desirability, credibility and feasibility of the single currency have been questioned.
Yhteisen rahan haluttavuus, uskottavuus ja toteutettavuus on talousja rahapiireissä asetettu kyseenalaiseksi.
Why the single currency?
Miksi yhteinen raha?
In order to win public support the answer to the following questions should be understood by the citizen:
Jotta yhteinen raha saisi yleisön tuen, kansalaisten olisi saatava vastaus seuraaviin kysymyksiin:
(i) Why the single currency?
Miksi yhteinen raha?
What benefit will it bring for Europeans?
Mitä etua siitä on eurooppalaisille?
What about the fears?
Mitä pelkoja se synnyttää?
(ii) What is the Treaty's design for economic and monetary union?
Millaista talous- ja rahaliittoa Maastrichtin sopimuksessa suunnitellaan?
The single currency, a factor of stability and prosperity
Yhteinen raha tuo vakautta ja hyvinvointia
The increasingly closer integration of the European economies calls for greater monetary coordination, against a background marked by the disappearance of fixed exchange rate regimes and the globalization of the world economy.
Euroopan talouksien yhä tiiviimpi taloudellinen yhdentyminen edellyttää entistä suurempaa rahapoliittista yhteensovittamista, kun kiinteiden va luuttakurssien järjestelmät katoavat ja maailmantalous globalisoituu.
The establishment of the European Monetary System represented the first step in this direction.
Euroopan valuuttajärjestelmän perustaminen oli ensi askel tähän suuntaan.
But the currency turbulence of recent years has demonstrated the need to go further.
Viime vuosien häiriöt valuuttamarkkinoilla kuitenkin osoittavat, että on edettävä pidemmälle.
Only the single currency and its environment of stability will provide the citizens of Europe with the many practical advantages listed below:
Vain yhteinen raha ja sen luoma vakaa ympäristö voivat tarjota Euroopan kansalaisille alla luetellut monet käytännön edut:
(i) a more efficient single market, once the single currency is in place;
— entistä tehokkaammat yhtenäismarkkinat sitten kun yhteinen raha on käytössä
(ii) the stimulation of growth and employment;
— kasvun nopeutuminen ja työllisyyden paraneminen
(iii) elimination of the additional costs connected with the existence of several European currencies;
— useista eurooppalaisista valuutoista aiheutuvien lisäkustannusten poistuminen
(iv) an increase in international stability;
— kansainvälisen vakauden lisääntyminen
(v) enhanced joint monetary sovereignty for the Member States.
— jäsenvaltioiden yhteisen rahapoliittisen itsenäisyyden vahvistuminen.
An essential complement to the single market
Yhtenäismarkkinoiden oleellinen täydentäjä
For the single market to work smoothly, exchangerate adjustments must not be allowed to disrupt trade or investment through their unpredictable impacts on profitability.
Jotta yhtenäismarkkinat toimisivat moitteettomasti, kannattavuuteen yllättävästi vaikuttavien valuuttakurssimuutosten ei voida antaa häiritä kaupankäyntiä tai investointitoimintaa.
An exchangerate adjustment, even a moderate one, may substantially alter the balance of a contract between two European firms and at the same time affect the relative wealth of citizens and the purchasing power of consumers.
Pienikin valuuttakurssin muutos voi muuttaa merkittävästi kahden eurooppalaisen yrityksen välisen sopimuksen tasapainoa ja vaikuttaa kansalaisten suhteelliseen vaurauteen ja kuluttajien ostovoimaan.
Only a single currency covering the largest possible number of Member States can shelter firms and individuals from these disruptions.
Vain mahdollisimman monessa jäsenvaltiossa käytössä oleva yhteinen raha voi suojata yrityksiä ja yksityishenkilöitä tällaisilta häiriöiltä.
For the first time it will also permit a genuine comparison of the prices of goods and services across frontiers.This will be of benefit to consumers and business alike, sharpening competition and boosting trade within the single market.
Yhteisen rahan ansiosta saadaan myös ensimmäistä kertaa mahdollisuus suoraan vertailla tavaroiden ja palveluiden hintoja eri maissa. Tästä on etua sekä kuluttajille että liike-elämälle, sillä se terävöittää kilpailua ja lisää kaupankäyntiä yhtenäismarkkinoilla.
The single currency will promote investment and employment in two ways:
Yhteinen raha edistää investointitoimintaa ja lisää työllisyyttä kahdella tavalla:
(i) because it is based on a solid economic framework in which public deficits are under control and price stability secured.
Se perustuu terveeseen talouteen, jossa julkistalouden alijäämät ovat hallinnassa ja hinnat vakaat.
This will foster trade, improve the allocation of resources, encourage increased savings, enhance growth and in the end create more employment and higher standards of living;
Tämä edistää kaupankäyntiä, parantaa voimavarojen kohdentamista, rohkaisee säästämistä, kiihdyttää kasvua, luo lisää työpaikkoja ja parantaa elintasoa.
(ii) because the European central bank will have the means to fulfil its primary objective, that is to ensure price and monetary stability throughout Europe.
Se antaa Euroopan keskuspankille keinot saavuttaa päätavoitteensa, joka on hintojen ja rahapolitiikan vakauden varmistaminen kaikkialla Euroopassa.
The clearly defined nature of this task, the independent status of the ECB and its strong constitution will foster market confidence, which in turn should be conducive to low interest rates, in particular long-term rates.
Tämän tehtävän tarkkaan määritelty luonne sekä keskuspankin riippumaton asema lisäävät markkinoiden tuntemaa luottamusta, joka puolestaan alentanee varsinkin pitkiä korkoja.
This is especially welcome for SMEs.
Tämä on erityisen edullista pienelle ja keskisuurelle teollisuudelle.
Transaction costs (the costs of foreign-exchange transactions or the costs of exchangerate cover) will disappear altogether within the monetary union.
Valuuttakaupan kustannukset (valuutanvaihdosta tai valuuttakurssiriskiin varautumisesta aiheutuvat kustannukset) häviävät rahaliitossa kokonaan.
These transaction costs are far from negligible: they are estimated to be 0.3 to 0.4% of the Union's gross domestic product, i.e. ECU 20-25 billion.
Nämä kustannukset eivät ole merkityksettömiä: niiden arvioidaan olevan 0,3—0,4 prosenttia unionin bruttokansantuotteesta eli 20—25 miljardia ecua.
Everyone has to pay them.
Otetaanpa seuraava esimerkki.
For example, an individual leaves his country with 1 000 marks, francs or pounds in his pocket and visits each of the countries of the Union in turn.
Yksityishenkilö lähtee kotimaastaan 1000 markkaa, frangia tai puntaa taskussaan ja vierailee vuoron perään kussakin unionimaassa.
At each border crossing, he changes his money into the currency of the country he is entering.
Aina ylittäessään rajan hän vaihtaa rahansa sen maan valuutaksi, johon hän on tulossa.
On his return home, he will be left with less than 500 marks, francs or pounds or any other European currency, without having made a single purchase.
Palatessaan kotiin hänellä on vähemmän kuin 500 markkaa, frangia, puntaa tai muuta Euroopan valuuttaa, vaikka hän ei olisi ostanut yhtään mitään.
A contribution to international stability
Kansainvälisen vakauden lisääjä
The European Union is the world's leading trading power.
Euroopan unioni on maailman johtavia kauppamahteja.
Its currency will naturally become one of the main exchange and reserve currencies, on an equal footing with the dollar or the yen.
Sen valuutasta tulee luonnollisesti yksi tärkeistä vaihto- ja varantovaluufoista ja tasavertainen dollarin ja jenin kanssa.
Europeans should increasingly be able to pay for their imports from third countries in their own currency.
Eurooppalaiset voivat entistä useammin maksaa tuonnin omalla valuutallaan.
European firms should increasingly be able to export their products and invoice them in their own currency.
Eurooppalaiset yritykset voivat viennissään yhä useammin käyttää omaa rahayksikköään laskutusvaluuttana.
They will be able to calculate the profitability of their investment programmes on a sound basis, and thus safeguard employment.
Ne voivat laskea sijoitusohjelmiensa kannattavuuden luotettavasti ja näin turvata työllisyyttä.
Equipped with an internationally recognized currency, Europe will also be better able, together with its US and Japanese partners, to strive for greater stability in the international monetary system.
Kansainvälisesti tunnustetun rahayksikön avulla Eurooppa voi myös paremmin yhdessä Yhdysvaltain ja Japanin kanssa pyrkiä lisäämään kansainvälisen rahajärjestelmän vakautta.
Enhance joint monetary sovereignty
Yhteisen rahapoliittisen itsenäisyyden lisääjä
For some, the transition to the single currency means the loss of national monetary sovereignty.
Joillekin siirtyminen yhteiseen rahaan merkitsee kansallisen rahapoliittisen itsenäisyyden menetystä.
But how much autonomy do monetary policies really have today in Europe?
Mutta miten itsenäisesti Euroopan valtiot voivat tänäkään päivänä rahapolitiikastaan päättää?
With capital moving freely between interdependent economies, an autonomous monetary policy is no longer a credible policy option.
Kun pääomat liikkuvat vapaasti toisistaan riippuvaisten talouksien välillä, ei itsenäinen rahapolitiikka ole enää uskottava vaihtoehto.
Member States will only lose a prerogative, which in practice they can not use.
Jäsenvaltiot menettävät vain etuoikeuden, jota ne eivät tosiasiassa voi käyttää.
By collectively managing EMU's monetary policy, the participating central banks will exercise a new kind of joint monetary sovereignty — a shared but effective responsibility over one of the strongest currencies in the world.
Hoitaessaan yhteisesti EMUn rahapolitiikkaa mukana olevien maiden keskuspankit saavat eräänlaisen uuden rahapoliittisen itsenäisyyden, jaetun mutta todellisen vastuun yhdestä maailman vahvimmista valuutoista. toista.
What about the fears
Entä sitten pelon aiheet?
A single currency means irrevocably fixed exchange rates.
Yhteinen raha merkitsee peruuttamattomasti kiinnitettyjä valuuttakursseja.
Some people fear that when their country is experiencing particular difficulties, the exchangerate instrument cannot be used to deal with them.
Jotkut maat pelkäävät, että ne eivät enää voi käyttää valuuttapolitiikkaa omien erityisten ongelmiensa hoitamisessa.
However, this instrument provides — mostly temporary — relief only in special circumstances.
Tämä keino tarjoaa kuitenkin helpotusta vain erityistapauksissa ja silloinkin useimmiten tilapäisesti.