natgillin/translations-raw huggingface dataset:
31 At the hearing the applicant raised two new pleas in law, namely that the unreasonable length of time which elapsed between its complaint and the contested decision is sufficient to justify annulling that decision and that the decision did not contain an adequate statement of reasons.
31 Kantaja on esittänyt istunnossa kaksi uutta kanneperustetta, jotka koskevat sitä, että ajanjakso, joka kului kantelun tekopäivän ja kanteen kohteena olevan pää töksen tekemisen välillä, oli niin kohtuuton, että päätöksen kumoaminen on perusteltua, ja sitä, ettei päätöstä ole perusteltu riittävästi.
It is appropriate to begin by considering together the first and second pleas and the two pleas raised at the hearing which are basically that the Commission failed to fulfil its obligations as regards treatment of the complaint.
Aluksi on käsiteltävä yhdessä ensimmäinen ja toinen kanneperuste sekä istunnossa esitetyt kaksi kanneperustetta, joilla pyritään lähinnä väittämään, että komissio on laiminlyönyt kantelujen käsittelyä koskevat velvollisuutensa.
The Commission's failure to fulfil its obligations as regards treatment of the complaint
Kanneperusteet, joiden mukaan komissio on laiminlyönyt kantelujen käsittelyä koskevat velvoitteensa
By its first plea, namely breach of essential procedural requirements, and in particular of procedural guarantees, the applicant is criticising the Commission for having failed to carry out a careful and impartial examination of its complaint which it was under a duty to do.
Kantaja katsoo ensimmäisessä kanneperusteessaan, joka koskee olennaisten menettelymääräysten rikkomista ja erityisesti menettelyllisten takeiden loukkaa mista, ettei komissio ole tutkinut huolellisesti ja puolueettomasti sen kantelua, vaikka sillä olisi ollut velvollisuus menetellä näin.
The second plea falls into three parts.
Toinen kanneperuste on kolmiosainen.
The first part is the applicant's argument that the Commission committed a manifest error by distorting the sense of the evidence submitted to it.
Ensimmäisessä osassa kantaja väittää komission tehneen ilmeisen virheen vääristämällä sille toimitettuja todisteita.
The Commission did not examine that evidence seriously nor, furthermore, did it give it adequate weight.
Komissio on sen mielestä laiminlyönyt niiden asianmukaisen tutkimisen ja on lisäksi aliarvioinut niitä.
The Commission therefore committed a manifest error of assessment of the probative value of that evidence.
Komissio on siten arvioinut ilmeisen virheellisesti kyseisten todisteiden todistusarvoa.
The second part of the plea is the applicant's claim that the Commission committed a manifest error of assessment of the Community interest.
Kantaja väittää kanneperusteen toisessa osassa komission tehneen ilmeisen yhteisön intressiä koskevan arviointivirheen.
The third part of the plea alleges manifest error as regards the location of the centre of gravity of the infringement and as to the jurisdiction of the French courts and administrative authorities.
Kantaja vetoaa kanneperusteen kolmannessa osassa ilmeiseen virheeseen kilpai­lusääntöjen rikkomisen painopisteen paikantamiseen ja Ranskan tuomioistuinten ja hallintoviranomaisten toimivaltaan liittyvässä arvioinnissa.
The Commission points out that it is entitled, even under a duty, to prioritise its resources and to allocate them only to cases where there is a sufficient Community interest.
Komissio muistuttaa, että sillä on oikeus ja jopa velvollisuus kohdentaa käytet­tävissään olevat voimavarat ensisijaisesti vain niihin asioihin, joissa on olemassa riittävä yhteisön intressi.
It further challenges the admissibility of the plea of breach of essential procedural requirements and of procedural guarantees on the ground that the applicant's complaints are not substantiated.
Se kiistää lisäksi sen, että menettelyllisten takeiden loukkaamista ja olennaisten menettelymääräysten rikkomista koskevan kanneperusteen tutkittavaksi ottami­sen edellytykset täyttyisivät, koska kantaja ei ole tukenut väitteitään todistein.
40 It is clear from that case-law, inter alia, that, where the Commission assigns different priorities to the complaints submitted to it, it is entitled not only to decide the order in which the complaints are examined but also to reject a complaint for lack of a sufficient Community interest in further investigation of the case.
40 Tästä oikeuskäytännöstä ilmenee muun muassa se, että kun komissio päättää asettaa käsiteltävänään olevat kantelut tärkeysjärjestykseen, se voi paitsi asettaa ne järjestykseen, jonka mukaan ne tutkitaan, myös hylätä kantelun sillä perus­teella, että yhteisön intressi ei ole niin suuri, että se vaatisi asian käsittelyn jat­kamista (ks. myös asia T­5/93, Tremblay ym. v. komissio, tuomio 24.1.1995, Kok. 1995, s. II­185, 60 kohta).
41 The discretion enjoyed by the Commission for that purpose is not unlimited, however.
41 Komissiolle tältä osin kuuluva harkintavalta ei kuitenkaan ole rajaton.
Therefore, the Commission is under an obligation to state reasons if it declines to continue with the examination of a complaint, and the reasons stated must be sufficiently precise and detailed to enable the Court of First Instance effectively to review the Commission's use of its discretion to define priorities (Ufex and Others ν Commission, cited above, paragraphs 89 to 95).
Komis­siota sitoo esimerkiksi perusteluvelvollisuus sen kieltäytyessä jatkamasta kante­lun käsittelyä, ja perustelujen on oltava riittävän täsmälliset ja yksityiskohtaiset, jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on mahdollista tehokkaasti val­voa tapaa, jolla komissio on käyttänyt harkintavaltaansa määritellessään asioi­den tärkeysjärjestystä (ks. em. asia Ufex ym. v. komissio, tuomion 89—95 kohta).
It is appropriate to examine the applicant's first and second pleas, and the pleas raised at the hearing, in the light of those principles.
Kantajan ensimmäistä ja toista kanneperustetta sekä istunnossa esitettyjä kan­neperusteita on tutkittava näiden periaatteiden valossa.
As regards the admissibility of the first plea, it must be pointed out that the Court may of its own motion consider the question of infringement of essential procedural requirements and, in particular, of the procedural guarantees conferred by Community law (see Case C-291/89 Interhotel ν Commission [1991] ECR I-2257, paragraph 14).
Ensimmäisen kanneperusteen tutkittavaksi ottamisesta on muistutettava, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi omasta aloitteestaan tutkia olennaisen menettelymääräyksen rikkomisen ja erityisesti yhteisön oikeusjärjes­tyksessä annettujen menettelyllisten takeiden loukkaamisen (ks. asia C­291/89, Interhotel ν. komissio, tuomio 7.5.1991, Kok. 1991, s.
This also applies to the plea raised at the hearing as to the inadequacy of the statement of reasons in the contested decision.
I­2257,14 kohta), ja sama pätee istunnossa esitettyyn kanteen kohteena olevan päätöksen riittämättömiä perusteluja koskevaan kanneperusteeseen.
In this case, the Court finds that the decision of 5 June 1996 clearly sets out the considerations of law and fact which led the Commission to the conclusion that there was not a sufficient Community interest.
Tässä tapauksessa on todettava, että 5.6.1996 tehdyssä päätöksessä esitetään selkeästi ne oikeudelliset ja tosiseikkoja koskevat näkemykset, joiden perusteella komissio on päätellyt, ettei asiassa ollut riittävän suurta yhteisön intressiä.
Consequently, the complaint of breach of the duty to provide reasons is unfounded.
Tästä syystä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä koskeva kanneperuste on perustee­ton.
The statement of reasons in the contested decision also shows that the Commission carefully considered both the applicant's evidence and, as was necessary in this case for an impartial analysis, the observations it asked PSA to submit on the criticisms in the complaint.
Kanteen kohteena olevan päätöksen perusteluista ilmenee myös se, että komissio on tutkinut tarkkaavaisesti kantajan esittämät seikat ja tässä tapauksessa edel­lytetyn puolueettomuuden mukaisesti myös PSA:n komission pyynnöstä kante­luun sisältyvistä väitteistä esittämät huomautukset.
The complaint that the Commission failed in its duty to consider the complaint with due care is therefore unfounded.
Tästä syystä kanneperuste, jonka mukaan komissio olisi laiminlyönyt velvollisuutensa tutkia kantelun riit­tävän tarkasti, on perusteeton.
As regards the plea raised at the hearing relating to the duration of the procedure before the Commission, it must be borne in mind that, under Article 48(2) of the Rules of Procedure, new pleas in law may not be introduced in the course of the proceedings unless they are based on matters of law or of fact which come to light in the course of the procedure.
Kanneperusteesta, joka on esitetty istunnossa ja joka koskee komissiossa käydyn menettelyn kestoa, on muistutettava, että työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan mukaan asian käsittelyn kuluessa ei saa vedota uuteen perusteeseen, ellei se perustu käsittelyn aikana esille tulleisiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seik­koihin.
This plea, which cannot be regarded as elaborating directly or by implication on a plea already put forward in the original application and closely connected therewith, must be declared inadmissible.
Koska nyt käsiteltävää perustetta ei voida pitää sellaisena, että sillä laa­jennettaisiin kanteessa aikaisemmin — nimenomaisesti tai implisiittisesti — esitettyä perustetta tai että sillä olisi läheinen yhteys tähän perusteeseen, se on jätettävä tutkimatta.
Nor is there any need in the circumstances of this case for the Court to examine this plea of its own motion.
Nyt käsiteltävään asiaan liittyvässä tilanteessa ei ole myöskään tarpeen tutkia tätä kanneperustetta viran puolesta.
As regards, next, the first part of the second plea, namely failure to take account of the probative value of the evidence submitted by the applicant, the applicant produced, annexed to its complaint and during its subsequent correspondence with the Commission, various documents demonstrating the difficulties it encountered in obtaining delivery of vehicles from PSA dealers established in other Member States, particularly Italy and the Netherlands, on the one hand,
Toisen kanneperusteen ensimmäisestä osasta, joka koskee kantajan esittämien seikkojen todistusarvon huomiotta jättämistä, on puolestaan todettava, että kantaja on esittänyt kantelunsa liitteenä ja komission kanssa myöhemmin käy­mänsä kirjeenvaihdon yhteydessä yhtäältä eri asiakirjoja, joissa viitataan sen vaikeuksiin saada autotoimituksia muissa jäsenvaltioissa, muun muassa Italiassa ja Alankomaissa, toimivilta PSA:n jälleenmyyjiltä, ja toisaalta kirjelmiä, joilla se
To the extent that those documents were annexed to the complaint, PSA commented on them in detail in order to refute the applicant's claims.
Siltä osin kuin nämä asiakirjat oli liitetty kanteluun, PSA on esittänyt niistä yksityiskohtaisia huomautuksia kumotakseen kantajan väitteet.
In particular, PSA denied impeding the activities of intermediaries acting in conformity with Article 3(11) of Regulation No 123/85.
PSA on muun muassa kiistänyt estäneensä asetuksen N:o 123/85 3 artiklan 11 kohdan mukaisesti toimineiden välittäjien toiminnan.
In its assessment of the probative value of the evidence submitted by the applicant, the Commission did not express a view as to the difference of opinion between the applicant and PSA in relation to the interpretation of those documents.
Arvioidessaan kantajien esittämien seikkojen todistusarvoa komissio ei ole ottanut kantaa erimielisyyksiin, joita kantajalla ja PSA:11a on näiden asiakirjojen tulkinnasta.
It considered that both cases were arguable, namely that the refusals to sell on the part of PSA's network could have applied to authorised agents or only to independent resellers.
Se on katsonut, että molemmat teoriat olivat hyväksyttäviä, eli että PSA:n jakeluketjun kieltäytyminen myymästä saattoi koskea valtakirjan saaneita välittäjiä tai ainoastaan riippumattomia jälleenmyyjiä.
That assessment is not manifestly erroneous.
Tämä arviointi ei ole ilmeisen virheellinen.
In addition, PSA provided a plausible explanation of the matters put forward by the applicant, namely that PSA was merely opposing the activities of independent resellers, which is not contrary to competition law.
PSA on lisäksi esittänyt kantajan esittämistä seikoista jär kevän selityksen, jonka mukaan PSA vastusti ainoastaan riippumattomien jälleenmyyjien toimintaa, mikä ei ole kilpailuoikeuden vastaista.
Nor is the contested decision vitiated by manifest error as to the applicant's activities.
On vielä lisättävä, ettei kanteen kohteena olevaan päätökseen liity ilmeistä kantajan harjoittamaa toimintaa koskevaa virhettä.
The reason for the Commission's dismissal of the complaint was not that it found the applicant to be acting not only as an authorised intermediary but also as an independent reseller.
Komissio ei näet nojaudu kantelun hylätessään siihen toteamukseen, että kantaja ei toiminut ainoastaan välittäjänä vaan myös riippumattomana jälleenmyyjänä.
It merely considers that both are possible.
Se toteaa vain, että molemmat vaihtoehdot ovat mahdollisia.
The applicant's explanations at the hearing of its relationship with Sodima are not sufficient to show that it acts as an authorised agent only, since those factors were only presented at the hearing and merely through statements by its lawyer; they do not emerge from the documents submitted to the Court.
Selitykset, joita kantaja on esittänyt istunnossa yhteyksistään Sodima-yhtiön kanssa, eivät riitä osoittamaan, että se toimisi ainoastaan valtakirjan saaneena välittäjänä, koska nämä seikat on esitetty vain istunnossa suullisesti kantajan asianajajan välityksellä, eivätkä ne ilmene ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetuista asiakirjoista.
51 Accordingly, the complaint that there was a manifest error of appraisal in regard to the probative value of the evidence submitted by the applicant is unfounded.
51 Tästä syystä kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen virheeseen kantajan esittä­mien todisteiden todistusarvon arvioinnissa, on perusteeton.
As regards the second part of the plea, alleging an error on the part of the Commission in its evaluation of the Community interest in investigating the complaint, the Court must, inter alia, examine whether it is clear from the decision that the Commission balanced the significance of the alleged infringe­ment as regards the functioning of the common market, the probability of its being able to establish the existence of the infringement and the extent of the investigative measures required for it to perform, under the best possible conditions, its task of making sure that Articles 85 and 86 of the EC Treaty (now Articles 81 EC and 82 EC) are complied with (see Automec ν Commission, paragraph 86, of the EC Treaty Tremblay and Others ν Commission, paragraph 62 and Riviera Auto Service and Others ν Commission, paragraph 46)
Tämän kanneperusteen toisen osan osalta, joka koskee ilmeistä virhettä arvioi­taessa yhteisön intressiä tutkia asiaa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on erityisesti selvitettävä, ilmeneekö päätöksestä, että komissio on punninnut keskenään väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen merkitystä yhteismarkkinoiden toiminnalle, sitä todennäköisyyttä, että komissio voi todeta kilpailusääntöjen rikkomisen tapahtuneen, ja niiden tutkintatoimenpiteiden laajuutta, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi täyttää parhaalla mahdollisella tavalla velvollisuutensa valvoa EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) noudattamista (ks. em. asia Automec v. komissio, tuomion 86 kohta, em. asia Tremblay ym. v. komissio, tuomion 62 kohta ja em. asia Riviera auto service ym. v. komissio, tuomion 46 kohta).
In that respect, it is not open to the Commission, when deciding the order of priority for dealing with the complaints brought before it, to regard as excluded from its field of action, without any analysis, certain situations which fall within the sphere of the task entrusted to it by the Treaty.
Komissio ei tältä osin voi sille tehtyjä kanteluja tärkeysjärjestykseen asettaessaan ennalta rajata käsittelynsä ulkopuolelle tilanteita, jotka sisältyvät sille perusta­missopimuksessa osoitettuun tehtävään.
The Commission is in particular required to assess in each case how serious the alleged interferences with competition are (see Ufex and Others ν Commission, paragraphs 92 and 93).
Komission on muun muassa arvioitava kussakin tapauksessa sitä, kuinka vakavia kilpailusääntöjen rikkomiset ovat (ks. em. asia Ufex ym. v. komissio, tuomion 92 ja 93 kohta).
However, the contested decision contains nothing to suggest that the Commission failed to appreciate that the conduct alleged against PSA in this case, namely conduct seeking to impede parallel imports of vehicles by authorised agents, would, if proven, amount to a particularly serious interference with competition.
Kanteen kohteena olevaan päätökseen ei sisälly mitään sellaista, jonka perusteella voitaisiin olettaa, että komissio olisi jättänyt huomiotta sen, että PSA:n toimen­piteet, joista tässä tapauksessa oli tehty kantelu ja joilla kantelun mukaan on pyritty estämään ajoneuvojen rinnakkaistuonti valtakirjan saaneiden välittäjien kautta, olisivat merkinneet erityisen vakavaa kilpailusääntöjen rikkomista, jos ne olisi näytetty toteen.
The Commission's finding that it would have to deploy substantial resources to carry out the investigations necessary to enable it to rule on the existence of the infringements alleged by the applicant in this case does therefore not appear to be manifestly erroneous.
Komission arviointi, jonka mukaan tutki mukset, jotka olisivat olleet tarpeen, jotta se olisi voinut tässä tapauksessa antaa ratkaisun siitä, olivatko kantajan esittämät kilpailusääntöjen rikkomiset todellisuudessa tapahtuneet, olisivat merkinneet merkittävien voimavarojen käyttöön ottoa, ei siis selvästikään ole ilmeisen virheellinen.
Furthermore, it is legitimate for the Commission, when assessing the Community interest in investigating a complaint, to take account not only of the seriousness of the alleged infringement and of the extent of the measures of investigation required in order to prove it, but also of the need to clarify the legal position relating to conduct alleged in the complaint and to define the rights and obligations under Community law of the various economic operators affected by that conduct.
Lisäksi komissio saa arvioidessaan yhteisön intressiä kantelun tutkimiseen ottaa huomioon väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden ja sen olemassa olon toteennäyttämiseksi edellytettävien selvittämistoimien laajuuden lisäksi tarpeen selventää kantelussa tarkoitettuihin toimenpiteisiin liittyvää oikeudellista tilannetta ja määritellä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta niiden eri taloudellisten toimijoiden oikeudet ja velvollisuudet, joita toimenpiteet koskevat.
In this case, as is rightly stated in the contested decision, the respective rights and obligations of the authorised agents, car manufacturers and dealers were defined and set out in block exemption Regulations No 123/85 and No 1475/95 of 28 June 1995, cited above, by Commission Communication 91/C 329/06 of 4 December 1991 entitled 'Clarification of the activities of motor vehicle intermediaries' (OJ 1991 C 329, p.
Tässä tapauksessa kanteen kohteena olevassa päätöksessä korostetaan perustellusti sitä, että valtakirjan saaneiden välittäjien, autonvalmistajien ja jälleenmyyjien oikeudet ja velvollisuudet on määritelty ja täsmennetty ryhmäpoikkeusasetuksilla N:o 123/85 ja N:o 1475/95 (em. 28.6.1995 annettu asetus), 4.12.1991 päivätyllä komission tiedonannolla 91/C 329/06, joka on otsikoitu "Selventävä huomautus autoalan välittäjien toiminnasta" (EYVL C 329, s.
The fact that, in the Volkswagen case (see Commission Decision 98/273/EC of 28 January 1998 relating to a proceeding under Article 85 of the EC Treaty (Case IV/35.733 — VW, OJ 1998 L 124, p.
Se, että komissio totesi asiassa Volkswagen (ks. EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta (IV/35.733 — VW) 28 päivänä tammikuuta 1998 tehty komission päätös 98/273/EY (EYVL L 124, s.
60), the Commission took action against
60)) lainvastaisiksi ensi
Where the Commission is faced with a situation where numerous factors give rise to a suspicion of anticompetitive conduct on the part of several large undertakings in the same economic sector, the Commission is entitled to concentrate its efforts on one of the undertakings concerned, whilst at the same time indicating to the economic operators who may have suffered damage as a result of the anticompetitive conduct of the other parties concerned that it was open to them to bring an action in the national courts.
Kun komissio on tilanteessa, jossa useat seikat antavat syyn epäillä useiden samalla alalla toimivien suuryritysten menettelevän kilpailuoikeuden vastaisella tavalla, sillä on oikeus keskittää voimansa asianomaisista yrityksistä yhteen ja ilmoittaa niille taloudellisille toimijoille, joille muiden kilpailusääntöjä rikkovien yritysten toimenpiteet mahdollisesti aiheuttavat vahinkoa, että niiden on saatet­tava asia kansallisten tuomioistuinten käsiteltäväksi.
If it were otherwise, the Commission would be forced to spread its resources across a number of separate wide-ranging investigations, with the attendant risk that none could be brought to a satisfactory conclusion.
Muussa tapauksessa komission pitäisi jakaa voimavaransa useisiin laajoihin tutkimuksiin, mikä saattaisi merkitä sitä, ettei yhtäkään niistä voitaisi saattaa päätökseen.
The benefit to the Community legal order stemming from the exemplary value of a decision with regard to one of the undertakings in breach of the competition rules would then be lost, in particular for the economic operators injured by the conduct of the other companies.
Myös se etu, joka koituisi yhteisön oikeusjärjestykselle siitä, että yhden yrityksen osalta tehty päätös toimisi esimerkkinä, menetettäisiin siinä tapauksessa niiden talou­dellisten toimijoiden kannalta, joille muiden yhtiöiden menettelytavat aiheuttavat vahinkoa.
In that context, it is also appropriate to point out that the Commission has already taken action against Peugeot in its Decision 92/154/EEC of 4 December 1991 relating to a proceeding under Article 85 of the EEC Treaty (Case IV/33.157 — Eco System/Peugeot, O J 1992 L 66, p.
Tässä yhteydessä on myös muistutettava, että komissio oli ryhtynyt toimenpiteisiin Peugeoťn suhteen jo ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta (IV/33.157 — Eco System/Peugeot) 4 päivänä joulukuuta 1991 annetulla päätöksellään 92/154/ETY (EYVL 1992, L 66, s.
1) which was the subject of the judgments of 22 April 1993 and 16 June 1994 in Peugeot v Commission, cited above.
1), joka oli edellä mainitussa asiassa Peugeot vastaan komissio 22.4.1993 annetun tuomion ja edellä mainitussa asiassa Peugeot vastaan komissio 16.6.1994 annetun tuomion kohteena.
That being so, the fact that the Commission preferred to investigate the complaints which led to its decision in the Volkswagen case rather than the complaints brought against PSA, which included that of the applicant, is not a ground for finding that it failed in its duty to examine on a case-by-case basis the seriousness of the alleged infringements and the Community interest in its taking action or that it committed an error of assessment.
Näin ollen sen seikan perusteella, että komissio on mieluummin halunnut jatkaa niiden kantelujen tutkimista, joiden perusteella se antoi päätöksen asiassa Volkswagen, kuin PSArta koskevien kantelujen kuten kantajan tekemän kantelun tutkimista, ei voida todeta, että komissio olisi laiminlyönyt velvollisuutensa tut­kia tapaus tapaukselta väitettyjen kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuutta ja yhteisön intressiä siihen, että se ryhtyisi toimenpiteisiin, tai että se olisi tehnyt tältä osin arviointivirheen.
61 As regards the third part of the plea, alleging a manifest error as regards the location of the centre of gravity of the infringement, first of all the contested
61 Kanneperusteen kolmannesta osasta, jonka mukaan kilpailusääntöjen rikkomisen painopistettä paikannettaessa olisi tehty ilmeinen virhe, on aluksi todettava, ettei