natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On that experience, it may not be until the middle of 1997 that major reductions in unemployment occur.
Näiden kokemusten perusteella voidaan olettaa, ettei työttömyys merkittävästi vähene ennen vuoden 1997 keskivaihetta.
It is not inevitable that history should repeat itself, but present forecasts of employment growth in 1995 and 1996 are no higher than that experienced last time round.
Historia ei välttämättä toista itseään, mutta nykyiset työllisyyden kasvuennusteet vuosille 1995 ja 1996 eivät ole suurempia kuin mitä edellisellä nousukaudella koettiin.
As in the past, this hit men much
Miesten ja naisten työllisyys
For men, given the longterm reduction of jobs in industry, which there is little reason to expect to be reversed, the answer is of some im portance and is a major issue underlying their job prospects in future years.
Taantumavuosina 1990-1994 teollisuuden työpaikkojen määrä vä heni merkittävästi enemmän kuin työpaikkojen määrä oli noussut edeltävinä kolmena vuotena. Kuten aiemminkin, miehet kärsivät tästä paljon enemmän kuin naiset — työllisten miesten määrä
Despite the larger job losses suffered by men, the rate of unemployment among women remains higher (averaging around 1273%) than for men (averaging just over
Yhteenveto ja johtopäätökset: suuntaukset ja strategia sa unionin osissa nousi aiempaa nopeammin (kuten jäljempänä on kuvattu).
During this period, employment fell by 6 million and unemployment rose by 5 million; the labour force, therefore, declined by 1 million.
Myös 55-vuotiaiden ja sitä van hempien miesten määrä laski työ markkinoilla nopeammin kuin aiempina vuosina.
Given the growth of working-age population and trends in rates of participation, the Union's labour force would have been expected to expand by some 4 million.
Tämä johtui siitä, että työttömäksi jäätyään yhä useammat tämän ikäryhmän miehet siirtyivät varhaiseläkkeelle, koska heillä oli suuria vai keuksia löytää uusi työpaikka.
In other words, without the increased with drawal of young people and men aged 25 and over, there would have been 5 million more people in the work force in 1994 than there actually were.
55-vuotiaiden ja sitä vanhempien miesten määrä työmarkkinoilla laski vuosina 19911994 kaikissa jäsenmaissa lukuun ottamatta Saksaa, Kreikkaa ja Irlantia, joista vain Saksassa heidän määrän sä lisääntyi merkittävästi.
Almost all of this decline in participation was mirrored in an increase in the proportion remaining in education and training, which in most parts of the Union, rose at a higher rate than previously (as described further below).
korkeampana (keskimäärin noin 12,5 prosenttia) kuin miesten (keskimäärin hieman yli 9,5 prosenttia), mikä kuvastaa miesten ja naisten eroavia suuntauksia työ voimassa, kuten jäljempänä on esitelty.
as described below. The only Member States where the reverse is the case are Finland, Sweden and the UK.
Ainoat jäsenvaltiot, joissa tilanne on päinvastainen, ovat Suomi, Ruotsi ja Iso-Britannia.
Since the peak unemployment rate in 1994, however, the rate for men has fallen slightly more than that for women.
Oltuaan korkeimmillaan vuonna 1994 miesten työttömyys on kuitenkin laskenut hieman enemmän kuin naisten.
On past experience, this would be expected to continue to be the case for the next year or two as manufac turing output and jobs begin to recover and as increasing numbers of women are attracted back into the labour force by the prospect of employment opportunities. tunities.
Aiempien kokemus ten perusteella tämä jatkunee 12 vuotta teollisuustuotannon kasvaessa, työpaikkojen määrän lisääntyessä ja yhä useamman naisen siirtyessä takaisin työmarkkinoille uusien työtilaisuuksien houkuttelemina.
Employment and labour force growth
Työllisyys ja työvoiman kasvu sia työvoiman kasvuun lyhyellä ja pitkällä aikavälillä kun unionin talouselämä elpyy ja uusien työpaikkojen nettokasvu lisääntyy.
Participation also declined among older men of 55 and over, again at a higher rate than in earlier years, so reflecting an accelerating trend towards early retirement as men in this age group losing their jobs had increasing difficulties finding new ones.
1980luvun kokemusten perusteella voidaan sanoa, että merkittävä määrä niistä, joita työtilaisuuksien puuttuminen on rohkaissut vetäytymään työ markkinoilta tai olemaan siirtymättä niille, voisi siirtyä työmarkkinoille kun työpaikkojen määrä lisääntyy.
Between 1990 and 1994, the number of men in the labour force aged 55 and over fell in all Member States except Germany, Greece and Ireland, and only in the former was there any significant rise in numbers. bers.
Jos tämä tapahtuu samassa tahdissa kuin vuosina 19851990, vuosille 1995 ja 1996 ennustetulla työllisyyden kasvulla on vain vähäinen vaikutus työttömyysasteeseen.
More disturbingly perhaps, significant numbers of men of prime working age, between 25 and 54 also withdrew from the formal labour market.
Kenties vieläkin hälyyttävämpää on, että myös merkittävä määrä parhaassa työiässä olevista (2554 -vuotiaista) miehistä vetäytyi virallisilta työmarkkinoilta.
In all countries in the Union, participation of men in this age group declined, the fall being especially marked in Italy, Ireland and the UK.
Kaikissa unionin maissa tämän ikäryhmän miesten määrä laski työmarkkinoilla. Lasku oli erityi sen selvää Italiassa, Irlannissa ja Isossa-Britanniassa.
In total, this was responsible for reducing the Union's work force by almost 1.2 million over this period.
Yhteensä unionin työvoima laski tämän seurauksena lähes 1,2 miljoonalla kyseisellä ajanjaksolla.
These developments also have potentially important implications for labour force growth over the short and medium-term as the Union economy recovers and as the rate of net job creation in creases.
Tämä ei tarkoita sitä, etteikö tällainen työllisyyden kasvu olisi suotuisaa, ja vielä vähemmän sitä, että työvoiman kasvua tulisi jarruttaa jollakin tavoin.
On the experience of the 1980s, sizeable numbers of those who have been seemingly encouraged by the lack of employ ment opportunities to withdraw from, or not to enter, the labour market could be attracted into the work force as more jobs become available.
Pikemminkin se osoittaa, että on paljon ihmisiä, jotka eivät näy työttömyysluvuissa mutta jotka siitä huolimatta haluaisivat tehdä työ tä, jos työpaikkoja olisi avoinna.
If this occurs, then just as in the latter part of the 1980s, it could appreciably reduce the extent to which unemployment comes down as employment expands.
Työvoiman määrä, joka kasvoi lähes prosentin vuodessa 1980luvun loppupuoliskolla työllisyyden parantuessa, supistui taantumavuosina 1990-1994.
If it occurs at a similar rate as between 1985 and 1990, the employment growth which is now forecast for 1995 and 1996 will have only a minor effect on the rate of unemployment.
Työtilaisuuksien puute näyttää houkutelleen erityisesti miehiä vetäytymään työelämästä tai viivästyttämään työelämään siirtymistä.
Thus between 1985 and 1990, the labour force expanded by almost 1% a year or only just below the employment growth now expected, implying the possibility of only a very small reduction in unemployment as measured.
Samalla työtä etsivien työikäisten naisten määrän kasvu, joka oli pysynyt melko nopeana koko 1980luvun ajan, hidastui merkittävästi näinä neljänä vuotena. Kehitys hidasti selvästi työttömyyden kasvua tänä ajanjaksona.
The numbers in the labour force, which expanded by almost 1% a year in the second half of the 1980s as employment increased, contracted during the recession years between 1990 and 1994.
Tällä kehityksellä oli huomattava vaikutus työttömyyteen viime taantuman aikana.
The lack of job opportunities seems to have persuaded a significant proportion of men in particular either to with draw from the labour force or to delay entry.
Vuosina 19911994 työllisyys väheni 6 miljoonalla ja työttömyys li sääntyi 5 miljoonalla; työvoiman määrä laski siis miljoonalla.
At the same time, the upward trend in the proportion of working-age women looking to work, which had persisted at a relatively high rate throughout the 1980s slowed appreciably during these four years.
Kun otetaan huomioon työikäisen väestön lisääntyminen ja muutokset työvoimassa, unionin työvoiman olisi voinut odottaa kasvavan noin 4 miljoonalla.
These develop ments had a marked effect in preventing unemployment from rising even more than it did during this period.
Toi sin sanoen,jos nuoret ja 25-vuo-tiaat ja sitä vanhemmat miehet eivät olisi yhä enenevässä määrin vetäytyneet työmarkkinoilta, työvoima olisi ollut 5 miljoonaa henkilöä suurempi kuin mitä se itse asiassa oli vuonna 1994.
These developments had an important effect on unemployment during the recent recession.
Tämän suuntauksen taustalla oleva työvoiman väheneminen oli erityisen selvää alle 25vuotiaiden nuorten joukossa.
Between 1991 and 1994, the effect of withdrawal
Tällä kehityksellä on mahdolli sesti myös merkittäviä vaikutuk
Summary and conclusions: trends and strategies local level, that create jobs which take account of new requirements, e.g. in the environmental and socialservice spheres;
Yhteenveto ja johtopäätökset: suuntaukset ja strategia säännöl hokkuus on arvioitava lisin välein.
Point 1: Improving employment opportunities for the labour force growth should be held down by some means.
- massa ammatillisen pätevyyden saavuttaminen erityisesti nuorten keskuudessa.
Rather it indicates the substantial numbers of people who do not appear in the unemployment figures but who, nevertheless, would like to work if jobs were available. able.
Mahdollisimman monien ihmisten on saatava perus- ja jatkokoulutus, joka elinikäisen koulutuksen kautta antaa heille mahdolli suuden sopeutua teknisen kehityksen mukanaan tuomiin muutoksiin ja vähentää työpaikan menettämisen vaaraa.
Re-employment: a strategy for the Union reducing nonwage labour costs extensively enough to ensure that there is a noticeable effect on decisions concerning the taking on of employees and in particular of unqualified em ployees;
kossa, joilla ei ole peruskoulutuksen jälkeistä yleistä tai ammatillista koulutusta, on paljon korkeampi kuin koulutettujen parissa.
Five key areas of policy were em phasised at the Essen Summit as being of major importance for tackling the Union's employment problems:
Koko unionissa työttömyysaste 25vuotiaiden ja sitä vanhempien ikäryhmässä vuonna 1994 oli 13 prosenttia kouluttamattomien keskuudessa, 9 prosenttia niiden keskuudessa, jotka olivat saaneet lisäkoulutusta, ja alle 6,5 prosenttia niiden keskuudessa, joilla oli korkeakoulututkinto tai vastaava.
The significant reduction in participation in the labour force of young people under 25, as noted above, was associated with an equally large in crease in the proportion of those remaining in education and training rather than seeking employment.
- organisoimalla työ entistä joustavammin siten, että se täyttää työntekijöiden toiveet ja kilpailukyvyn asettamat vaatimukset erityisten toimien toteuttaminen, joilla voidaan auttaa nuoria ja erityisesti juuri koulunsa päättäneitä, joilla ei ole käytännöllisesti katsoen minkäänlaista pätevyyttä, tarjoamalla heille joko työtä tai koulutusta.
In some degree, this reflects the policy effort in all Member States to extend the provision of education and initial training for young people to improve their chances of both finding, and remaining in, work (see Part II, Section 1 for details of the policy followed in different parts of the Union and the measures introduced in recent years).
Pitkäaikaistyöttömyyden vastaisella taistelulla on oltava tärkeä aseina työmarkkinapolitiikassa.
increasing the effectiveness of employment policy by avoiding practices which are detrimental to the readiness to work, and by moving from a passive to an active labour market policy.
Erilaiset työmarkkinapoliittiset toimet ovat tarpeen sen mukaisesti, mitä erilaisia ryhmiä ja vaatimuksia pitkäaikaistyöttömät edustavat.
The individual incentive to continue seeking employment on the general labour market must remain.
Erityistä huomiota on kohdistettava työt tömien naisten ja vanhempien työntekijöiden hankalaan tilan teeseen.
Particular account must be taken of this when working out incomesupport measures.
Näihin näkökohtiin keskitytään tämän kertomuksen loppuosassa.
The need for, and efficiency of, the instruments of labour market policy must be assessed at regular in tervals; improving employment opportunities for the labour force, by promoting investment in vocational training.
Toiseksi työpaikkarakenteessa on pitkään ollut selvästi näkyvissä, että työntekijöiden tarve kohdistuu ensisijaisesti korkeammin koulutettuihin yksilöihin.
To that end a key role falls to the acquisition of vocational qualifications, particularly by young people.
Johtotehtävien sekä teknisten ja akateemisten ammattien osuus työpaikkojen kokonaismäärästä on lisääntynyt asteittain ajan myötä kaikissa jäsenvaltioissa, eikä noususuunta osoita merkkejä taittumisesta. tumisesta.
As many people as possible must receive initial and further training which enables them through lifelong learning to adapt to changes brought about by technological progress, in order to reduce the risk of losing their employment;
toteuttamalla palkkapolitiikkaa, joka rohkaisee työpaikkoja luoviin investointeihin ja joka nykyisessä tilanteessa edellyttää maltillisia, tuottavuuden kasvun alittavia työehtosopimuksia
• increasing the employment in tensity of growth, in particular by:
Kohta 1: Työtilaisuuksien parantaminen
In the first place, unemployment rates among those with no educational or vocational training qualifications beyond basic secondary schooling are much higher than for those with such qualifications.
Edellä mainittu alle 25vuotiaiden henkilöiden määrän merkittävä vähentyminen työmarkkinoilla näkyy vastaavana lisäyksenä niiden määrässä, jotka jäävät koulutukseen eivätkä lähde työnhakuun.
In 1994 in the Union as a whole, 13% of those of 25 and over in the labour force without any further qualification were un employed as compared with 9% of those with additional qualifications and less than 6'/,% of those with university degrees or the equivalent.
Jossakin määrin tämä heijastaa kaikkien jäsenvaltioiden pyrkimyksiä laajentaa nuorten perus- ja jatkokoulutusta, jotta nuoret voisivat paremmin löytää työpaikan ja säilyttää sen (osan II jaksossa 1 on yksityiskohtaisia tietoja unionin eri osissa noudatetusta politiikasta ja viime vuosina toteutetuista toimista).
• implementing particular measures necessary to help young people, especially school leavers who have virtually no qualifications, by offering them either employment or training.
Useimmissa jäsenvaltioissa koulutukseen osallistuneiden määrä on kasvanut viime vuosina samaan tahtiin ta: nopeammin kuin osallistuminer työmarkkinoille on laskenut.
The fight against longterm unemployment must be a major aspect of labour market policy.
Poikkeuksia kuitenkin löytyy.
Varying labour market policy measures are necessary accord ing to the very varied groups and requirements of the longterm unemployed. Special attention should be paid to the difficult situation of unemployed women and older employees.
Erityi sesti vuodesta 1990 lähtier Tanskassa, Irlannissa ja Isossa-Britanniassa koulutusjärjestelmän piirissä olevien määrä or noussut vähemmän kuin mitä työ voimasta on poistunut.
a wage policy which encourages job-creating invest ments and in the present situation requires moderate wage agreements below in creases in productivity;
Niiden henkilöiden suhteellinen määrä jotka ovat aidosti epäaktiivisia (el: eivät ole työmarkkinoilla eivätkä koulutuksessa), on siis kasvanut
Secondly, there is a strong longterm shift in the structure of jobs from less skilled to more skilled.
Tämän politiikan tavoite juontaa juurensa kahteen toisiinsa liittyvään jäsenvaltioiden työmarkkinoiden ominaisuuteen, jotka ovat nähtävissä yhä selvemmin.
The share of managerial, technical and professional jobs in total employment has increased progressively over time in all Member States and the upward trend shows no sign of abating.
Ensin näkin työttömyysaste niiden jou työllisyyspolitiikan tehokkuuden lisääminen välttämällä toimintatapoja, jotka ovat haitallisia työhalukkuudelle, ja siirtymällä passiivisesta aktiiviseen työ markkinapolitiikkaan.
the promotion of initiatives, particularly at regional and
Yksilön innon hakea töitä yleisiltä työmarkkinoilta on säilyttävä.
These points form the focus of the remainder of this Report.
Tähän on kohdistettava erityistä huomiota, kun kehitetään tulotukitoimia.
Summary and conclusions : trends and strategies compared with less than one in 20 in Denmark and the Netherlands.
Kasvu oli pientä Irlannissa ja Isossa-Britanniassa, mutta Tanskassa osuus nousi alle kahdesta prosentista kahdeksaan prosenttiin teiniikäisestä väestöstä laskettuna.
schooling were unemployed, just over 772% of those with university degrees or the equivalent, while the comparable figures for men were 12% and under 57,%.
hillä oli 8,5 prosenttia. Toisaalta hieman alle 16 prosenttia naisista oli teknisissä tehtävissä miesten vastaavan osuuden ollessa hieman alle 12 prosenttia.
Education is, therefore, not sufficient to overcome apparent discrimination, but it helps.
Jäsenvaltioiden tuleva tuotantokyky on siksi laajalti yhteydessä naisten ammattitaitoon.
Prospects for women's employment in relatively low skilled activities such as sales and general services are, in fact, better than for men, but while growth in these areas may help to absorb the large numbers of women unemployed, whether openly or hidden, there is also a need to in crease the opportunities for women in middle and higher level jobs.
Tämän valossa sekä oikeudenmukaisuuden vuoksi on tärkeää, että naisilla on tasavertaiset mahdolli suudet perus- ja jatkokoulutukseen sekä koko työuran kestävään täydennyskoulutukseen (jäsenvaltioiden politiikan yksityiskohdista on tietoa osan II jaksossa 1).
While the recent increase in the proportion of young people remaining in education and training beyond basic schooling is in line with policy across the Union, it is open to question how far, in practice, it mainly reflects a lack of job opportunities.
Hallitusten ponnisteluista huoli matta tässä mielessä täysin epäaktiivisten teini-ikäisten määrä vaihtelee huomattavasti unionin eri osissa.
To the extent that this is the case, participation in education beyond basic schooling may decline or rise at a slower rate in the near future as economic recovery occurs and more jobs become available.
Määrä on laskevasta suun tauksesta huolimatta yhä korkein neljässä eteläisessä jäsenvaltiossa sekä Tanskassa ja Isossa-Britanniassa, joissa se on viisi prosenttia ikäryhmästä.
The scale of this possible change, however, differs between Member States according to the schoolleaving age.
Muissa jäsenvaltioissa luku on vain noin kaksi prosenttia.
The growth in the provision of education and training opportunities for young people has led to almost 70% of teenagers between 15 and 19 in the Union being in fulltime education or training in 1994 as against only 60% in 1987.
Kokonaisuutena unionissa vallitsee naisten työttömyyden ja koulutusta son välillä sama suhde kuin työvoimassa kokonaisuudessaan, vaikkakin naisten työttömyys on yhä suurempaa kuin samalla kou lutustasolla olevien miesten.
As a result, 95% of those in this age group who were classed as economically inactive were receiving further education or initial training.
Vuonna 1994 naisista, joilla ei ole mitään peruskoulutuksen jälkeistä koulutusta, oli työttömänä 14,5 prosenttia.
In most Member States, participation in education and training has increased in recent years at the same rate or faster than participation in the labour force has fallen.
Vastaava luku korkeakoulututkinnon tai vastaavan suorittaneiden keskuudessa oli hieman yli 7,5 prosenttia.
There are, however, exceptions.
Miesten kohdalla luvut olivat 12 prosenttia ja alle 5,5 prosenttia.
In Denmark, Ireland and the UK, especially after 1990, the rise in those remaining in the education system was less than the proportion leaving the labour force.
Hälyyttävämpää on, että vain 72 prosenttia niistä 2024 -vuotiaista, jotka eivät olleet taloudellisesti aktiivisia, oli täyspäiväisessä koulutuksessa.
The relative numbers of those who were genuinely inactive (neither in the labour force nor receiving education or training), therefore, expanded.
Yksi kymmenestä ei siis hakeudu työmarkkinoille eikä kou lutukseen. Kreikassa ja Italiassa vastaava suhdeluku on noin yksi kuudesta ja Isossa-Britanniassa yksi kahdeksasta.
Though in Ireland and the UK, the increase was small, in Denmark, the proportion rose from under 2% of the teenage population to 8%.
Tanskassa ja Alankomaissa suhdeluku on puolestaan vähemmän kuin yksi kahdesta kymmenestä.
There is a similar trend towards more jobs for women as for men being in the managerial, technical or professional category, requiring more extensive education and higher skill levels.
Koulutus ei siis riitä poistamaan ilmeistä eriarvoisuutta, mutta siitä on apua.
Within this category, however, a much lower proportion of women than men are employed as managers (or legislators). In 1994, only 5% of women in employment were classified to this occupational group as opposed to
Naisten työllisyysnäkymät suhteellisen vähän koulutusta vaa tivissa tehtävissä, kuten myynti- ja palvelutehtävissä, ovat itse asiassa paremmat kuin miesten, mutta vaikka näillä sektoreilla tapahtuva kasvu voi auttaa joko avoimesta tai piilotyöttömyydestä kärsivien naisten työllistämisessä, naisille on li sättävä työmahdollisuuksia myös keski-ja ylätason tehtävissä.
872% of men, while just under 16% of women worked as technicians as against just under 12% of men and a slightly higher proportion of women than men were classed as professionals.
Lähes kaikissa unionin maissa 1524 -vuotiaiden naisten osallistu misaste koulutukseen on samaa tasoa kuin miehillä, vaikka yleensä vähemmän naisia opiskelee luonnontieteisiin ja tekniikkaan liittyviä aineita.
Women for the past 20 years or more have accounted for the entire growth of the Union's work force and are likely to continue to do so in future years.
Naiset eivät kuitenkaan ole vielä tasa-arvoisia siinä, että he saisivat koulutustaan vastaavan työpaikan.
The future productive potential of the economies of Member States, therefore, is linked to a major extent to the skill levels of women.
Tavoitteeksi asetettu elinikäinen koulutus voi auttaa tässä antamalla naisille mahdollisuuden ajanmukaistaa ja parantaa taitojaan.
In the light of this as well as for reasons of equity, it is important that women have equal access to education and initial training and to continuing training throughout their working careers (for details of policy in Member States, see Part II, Section 1).
Tämä edellyttää kuitenkin, että tällaiset koulutusmahdollisuudet ovat saatavilla niin työmarkkinoilla kuin niiden ulkopuolellakin.
Moreover, it remains the case, des pite government efforts, that the proportion of teenagers who are, in this sense, fully inactive varies markedly across the Union.
Vaikka viime aikoina tapahtunut kasvu niiden nuorten määrässä, jotka ovat peruskoulutuksen jälkeisessä koulutuksessa, on yhdenmukainen koko unionissa noudatetun politiikan kanssa, on kyseenalaista, missä määrin se itse asiassa heijastaa työtilaisuuksien puuttumista.
Despite tending to come down, it remains highest in the four Southern Member States together with Denmark and the UK, at 5% of those in this age group.
Sikäli kuin näin on asianlaita, osallistuminen koulutukseen peruskoulutuksen jälkeen voi vähetä tai kasvaa hitaammin lähitulevaisuudessa, kun talous elpyy ja työpaikkojen määrä lisääntyy.
In the other Member States, by contrast, the figure is only around 2%.
Tämän mahdollisen muutoksen laajuus vaihtelee kuitenkin eri jäsenvaltioissa koulusta lähtevien iän mukaan.
More disturbingly, only 72% of those aged 20 to 24 who were not economically active were in fulltime education or training.
Naisten kohdalla on nähtävissä sa manlainen suuntaus työpaikkojen lisääntymiseen johtotehtävissä sekä teknisissä ja akateemisissa ammateissa, jotka vaativat laajempaa koulutusta ja korkeampaa ammattitaitoa.
One in ten, therefore, were nonparticipants in either the labour force or education.
Tässä luokassa naisia on kuitenkin huomattavasti miehiä vähemmän johtotehtävissä (tai lain säätäjinä).