natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In its application, the applicant advances four pleas, alleging, first, that the Commission lacked competence to adopt the contested decision, second, that the Commission made a manifest error of assessment and/or of law in finding that the concentration in issue might have an effect on trade between Member States, third, that the Commission made a manifest error of assessment and/or of law in finding that the links between Kesko and the Kesko and Tuko retailers created a dominant position and, fourth, that there was a failure to provide an adequate statement of reasons. The latter plea will be considered in the context of the Court's examination of the first two pleas.
Kantaja vetoaa kannekirjelmässään neljään kanneperusteeseen, jotka koskevat ensinnäkin sitä, ettei komissiolla ollut toimivaltaa tehdä kanteen kohteena olevaa päätöstä, toiseksi sitä, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen tai oikeudel­lisen virheen todetessaan, että kyseisellä keskittymällä voisi olla vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, kolmanneksi sitä, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen tai oikeudellisen virheen todetessaan, että Keskon ja K­kaup­piaiden ja T­kauppiaiden väliset sidokset huomioon ottaen on olemassa mää­räävä markkina­asema, ja neljänneksi perustelujen puuttumista, jota tarkastellaan kahden ensimmäisen kanneperusteen osalta.
The first plea, alleging lack of competence on the part of the Commission
Yhteisöjen ensimmäinen kanneperuste, joka koskee komission puuttumista
The applicant claims that the Commission infringed Article 22(3) of Regulation No 4064/89 and the principle of sound administration by deciding to initiate the procedure under Article 6(1)(c) of that regulation in response to the OFC's request of 26 June 1996.
Kantaja väittää, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohtaa ja loukannut hyvän hallinnon periaatetta, kun se päätti aloittaa kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisen menettelyn saatuaan kilpailuviraston pyynnön 26.6.1996.
First, only the State Council is competent, pursuant to Article 40:1 of the Finnish Constitution, to perform the functions assigned to the Member States by Community law, in the absence of any specific conferment of such powers on another body by express statutory provision.
Ensinnäkin kantajan mukaan ainoastaan valtioneuvostolla on Suomen Hallitus muodon 40 §:n 1 momentin mukaan toimivalta niiden tehtävien hoitamiseksi, jotka yhteisön oikeudessa on annettu jäsenvaltioille, silloin kun ei ole erityistä säännöstä, jolla kyseiset tehtävät nimenomaisesti annetaan muun elimen hoidettaviksi.
Although Article 10 of the Finnish Law transposing the EEA Agreement, since replaced by Article 20 of the Finnish Law on competition, assigns to the OFC certain of the functions to be exercised, under Regulation No 4064/89, by a 'competent authority' (see, for example, Articles 9, 12, 13, 18 and 19 of that regulation), there exists no provision of Finnish law which authorises it to make a request under Article 22(3) of Regulation No 4064/89.
Vaikka Suomen ETA-sopimuksen voimaansaattamislain 10 §:llä, joka on sittemmin korvattu Suomen kilpailunrajoituskin 20 §:llä, kilpailuvirastolle annetaan joitakin niistä tehtävistä, joita asetuksen N:o 4064/89 sanamuodon mukaisesti hoitaa "toimivaltainen viranomainen" (ks. esim. kyseisen asetuksen 9, 12, 13, 18 ja 19 artikla), millään Suomen oikeuden säännöksellä ei anneta kilpailuvirastolle oikeutta esittää asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdan mukaista pyyntöä.
Since the OFC did not have the power to make such a request, the Commission likewise lacked the power to carry out an investigation into the concentration at issue.
Koska kilpailuvirastolla ei kantajan mukaan ollut toimivaltaa esittää tällaista pyyntöä, myöskään komissiolla ei ollut toimivaltaa tutkia kyseistä keskittymää.
Second, the Commission infringed Article 22(3) of Regulation No 4064/89 and the principle of sound administration by failing to verify whether that request had been validly made by a Member State.
Komissio on kantajan mukaan toiseksi rikkonut asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohtaa ja loukannut hyvän hallinnon periaatetta, koska se jätti tarkistamatta sen, oliko jäsenvaltio esittänyt kyseisen pyynnön laillisesti.
Although, according to the case-law of the
Vaikka
KESKO V COMMISSION
KESKO ν.
71 As it is, the applicant states that it drew the Commission's attention to its doubts regarding the competence of the OFC in its letter of 10 July 1996 and in its subsequent dealings with the Commission.
71 Kantaja toteaa kiinnittäneensä komission huomion niihin epäilyihin, jotka kos­kevat kilpailuviraston toimivaltaa, 10.7.1996 päivätyssä kirjeessään ja sitä seu­ranneessa yhteydenpidossa vastaajan kanssa.
In that letter, it also informed the Commission of the action brought before the SAC challenging the competence of the OFC (see paragraph 11 above).
Kantaja toteaa samassa kirjeessä myös ilmoittaneensa komissiolle valituksesta, jolla se oli riitauttanut KHO:ssa kilpailuviraston toimivallan (edellä oleva 11 kohta).
In those circumstances, the Commission could not, according to the applicant, regard itself as having even prima facie competence.
Tässä tilanteessa komissio ei kantajan mukaan voinut edes lähtökohtaisesti pitää itseään toimivaltaisena.
The Commission wrongly relied on the statement of the MTI of 19 July 1996, confirming that the OFC was competent to submit a request pursuant to Article 22(3) of Regulation No 4064/89.
Komissio tukeutui kantajan mukaan virheellisesti KTM:n 19.7.1996 päivättyyn kirjelmään, jossa todettiin, että kilpailuvirastolla oli toimivalta esittää asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu pyyntö.
The MTI is not in fact empowered under Finnish law to rule on the scope of the powers conferred on the OFC; nor was it in a position to give an impartial opinion, since it had itself authorised the OFC to submit the request to the Commission.
KTM:llä ei Suomen oikeuden mukaan ole ensinnäkään toimivaltaa ratkaista kilpailuviraston toimi­vallan laajuutta ja toisaalta KTM ei voi esittää puolueetonta lausuntoa, koska se itse antoi kilpailuvirastolle luvan pyynnön esittämiseen komissiolle.
In relying on the statements of the OFC and the MTI, the Commission infringed the principle of non-interference.
Komissio on kantajan mukaan loukannut puuttumattomuusperiaatetta, koska se tukeutui kilpailuviraston ja KTM:n toteamuksiin.
The judgment of the SAC of 1 October 1996 implicitly confirmed the argument that the OFC lacked the requisite competence, even though it refrained from giving a ruling on the substance of the case.
KHO:n 1.10.1996 annetussa tuomiossa vahvistettiin kantajan mukaan impli­siittisesti kilpailuviraston toimivallan puuttumista koskeva näkemys, vaikka tuomiossa ei lausutakaan pääasiasta.
The SAC's letter to the State Council of 20 December 1996, in which it drew the latter's attention to the lacunae in Finnish competition law with regard to the submission of requests under Article 22(3) of Regulation No 4064/89, likewise supports that view.
Kyseistä näkemystä vahvistaa myös tiedo­nanto, jonka KHO toimitti valtioneuvostolle 20.12.1996 ja jossa kiinnitettiin valtioneuvoston huomio aukkoihin, joita Suomen kilpailuoikeudessa on asetuk­sen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdan mukaisten pyyntöjen esittämisen osalta.
In any event, given that the Commission indicated in its decision of 26 July 1996, adopted pursuant to Article 6(1)(c) of Regulation No 4064/89, that it assumed itself to have competence pending delivery of final judgment by the SAC, it should have taken further steps to verify its competence following delivery of the SAC's judgment on 1 October 1996, in which the issue of the OFC's authority to make a request based on Article 22(3) of that regulation was left undecided.
Koska komissio päätöksessään, jonka se teki 26.7.1996 asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla, antoi ymmärtää, että se katsoi olevansa toimivaltainen KHO:n lopullista tuomiota odotettaessa, sen olisi kantajan mukaan joka tapauksessa pitänyt ryhtyä uusiin toimenpiteisiin toimivaltansa tarkistamiseksi KHO:n 1.10.1996 antaman tuomion jälkeen, jossa ei ratkaistu kysymystä siitä, onko kilpailuvirastolla mahdollisuus esittää kyseisen asetuksen 22 artiklan 3 kohdan mukainen pyyntö.
In particular, the Commission should have contacted the Finnish Permanent Representation to the European Communities.
Komission olisi erityisesti pitänyt ottaa yhteyttä Euroopan yhteisöissä toimivaan Suomen pysyvään edustustoon.
Finnish law in fact provides for a procedure, which may be initiated by the Finnish Permanent Representation, whereby an opinion may be obtained from the President of the Republic or the State Council concerning the competence of a Finnish institution.
Suomen laissa nimittäin säädetään kantajan mukaan menettelystä, jonka kyseinen edustusto voi aloittaa saadakseen tasavallan presidentin tai valtioneuvoston lausunnon suomalaisen elimen toimivallasta.
Furthermore, it was for the Commission to prove that it was in fact competent to carry out an investigation into the concentration at issue.
Komission asiana oli lisäksi esittää näyttö siitä, että sillä todella oli toimivalta kyseisen keskittymän tutkimiseksi.
Lastly, the Commission infringed Article 190 of the EC Treaty (now Article 253 EC) by failing to state in the contested decision the reasons for which it regarded itself as having competence.
Lopuksi komissio on kantajan mukaan rikkonut EY:n perustamissopimuksen 190 artiklaa (josta on tullut EY 253 artikla), koska se ei ole kanteen kohteena olevassa päätöksessä osoittanut niitä syitä, joiden perusteella se katsoi olevansa toimivaltainen.
Moreover, having regard to the provisional nature of the conclusion regarding its competence which it reached in its decision of 26 July 1996, it was bound to address that issue anew in the contested decision.
Ottaen huomioon se, että komission 26.7.1996 tehdyssä pää töksessä esitetty päätelmä sen toimivallasta oli luonteeltaan väliaikainen, sillä oli kantajan mukaan velvollisuus käsitellä kysymystä uudelleen kanteen kohteena olevassa päätöksessä.
The Commission has not expressed a view as to the competence of the OFC under Finnish law; it states, with reference to the judgment in Germany ν Commission, cited above, that it is not for the Court to consider that issue.
Komissio ei ole lausunut kilpailuviraston toimivallasta Suomen oikeuden mukaan ja se väittää edellä mainittuun asiassa Saksa vastaan komissio annettuun tuo mioon vedoten, ettei tämän kysymyksen tutkiminen kuulu ensimmäisen oikeus asteen tuomioistuimelle.
The Commission considers that, since there were prima facie good grounds in the present case for assuming that the body submitting the request under Article 22(3) of Regulation No 4064/89 was competent to make such a request
Komissio toteaa, että koska lähtökohtaisesti oli hyviä syitä katsoa tässä tapauksessa, että asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdan mukaisen pyynnön tehnyt elin oli toimivaltainen esittämään tällaisen pyynnön asianomaisen
KESKO V COMMISSION on behalf of the Member State concerned — as was in fact the case —, it was competent to initiate an investigation into the concentration referred to in that request.
KESKO ν. KOMISSIO jäsenvaltion nimissä, komissio oli toimivaltainen aloittamaan kyseisessä pyyn­nössä tarkoitetun keskittymän tutkinnan.
As regards a statement of reasons, the Commission maintains that it adequately explained the reasons for its having competence in its decision of 26 July 1996.
Perustelujen osalta komissio väittää, että se oli 26.7.1996 tekemässään päätöksessä selvittänyt riittävästi syitä, joilla sen toimivalta voitiin perustella.
79 The Republic of Finland concurs, in essence, with the Commission's arguments.
79 Suomen tasavalta tukee komission väitteitä keskeisiltä osin.
In particular, it submits that the action before the Court of First Instance can only concern the competence of the Commission, and not that of the OFC; consequently, the reference to the steps taken in Finland, in particular the action brought before the SAC, is, in principle, irrelevant.
Se väittää erityisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltävällä kanteella voidaan asettaa kyseenalaiseksi ainoastaan komission eikä kilpailuviraston toimivalta, joten sillä, että viitataan Suomessa toteutettuihin toimenpiteisiin ja muun muassa KHO:ssa käsiteltävään valitukseen, ei periaatteessa ole merkitystä.
80 The French Republic submits that, by virtue of the principle of non-interference, it was not for the Commission to verify the regularity under Finnish law of the reference of the matter to it by the OFC.
80 Ranskan tasavalta väittää puuttumattomuusperiaatteeseen vedoten, ettei komis­sion asiana ole valvoa, oliko se, että kilpailuvirasto saattoi asian komission käsiteltäväksi, Suomen oikeuden mukaan laillista.
81 It is not disputed in the present case that on 26 June 1996 the OFC requested the Commission to examine the acquisition of Tuko by Kesko on the basis of Article 22(3) of Regulation No 4064/89.
81 Tässä tapauksessa on kiistatonta, että kilpailuvirasto pyysi 26.6.1996 komissiota asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdan nojalla tutkimaan kaupan, jolla Kesko hankki Tukon.
82 According to the case-law of the Court of Justice, it is not for the Commission to rule on the division of competences by the institutional rules proper to each Member State (Germany v Commission, cited above, paragraph 13).
82 Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan komission asiana ei ole lausua siitä, miten toimivalta jakautuu kunkin jäsenvaltion institutionaalisten sääntöjen mukaisesti (em. asia Saksa v. komissio, tuomion 13 kohta).
In those circumstances, it was not for the Commission to determine, at the stage of the administrative procedure, the competence of the OFC under Finnish law to submit a request under Article 22(3) of Regulation No 4064/89; it was required only to verify whether the request referred to it was prima facie a request made by a Member State within the meaning of Article 22.
Tässä tilanteessa komission asiana ei ollut hallinnollisessa menettelyssä ratkaista sitä, oliko kilpailuvirasto Suomen oikeuden mukaan toimivaltainen esittämään asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdan mukaisen pyynnön, vaan sille kuului ainoastaan sen tarkistaminen, oliko sen käsiteltäväksi saatettua pyyntöä lähtökohtaisesti pidettävä edellä mainitussa 22 artiklassa tarkoitettuna jäsen valtion pyyntönä.
The Court's task is to examine whether the Commission discharged that duty of verification to the requisite legal standard.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiana on valvoa, onko komissio oikeudellisesti riittävällä tavalla täyttänyt kyseisen tarkistusvelvoitteen.
In that regard, it should be noted, first, that the notion of a request by a 'Member State' within the meaning of Article 22(3) of Regulation No 4064/89 is not limited to requests from a government or ministry; it also encompasses requests from national authorities such as the OFC.
Tältä osin on ensinnäkin todettava, että asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu käsite "jäsenvaltion" pyyntö ei koske ainoastaan hallitukselta tai ministeriöltä tulevia pyyntöjä, vaan se kattaa myös pyynnöt, jotka tulevat kilpailuviraston kaltaiselta kansalliselta viranomaiselta.
Second, it must be recalled that, at the time of adoption of the contested decision, the information available to the Commission was as follows:
Toiseksi on muistettava, että kanteen kohteena olevan päätöksen tehdessään komissiolla oli käytettävissään seuraavat tiedot:
— the fact that the OFC is the Finnish authority normally having competence in matters concerning the application of competition law;
— se, että kilpailuvirasto on Suomen viranomainen, joka on yleisesti toimivaltainen kilpailuoikeuden soveltamista koskevissa kysymyksissä;
— the statement lodged by the MTI, the Finnish ministry responsible for competition matters, in the action brought by Kesko before the SAC, maintaining that the OFC was competent to submit the request under Article 22(3) of Regulation No 4064/89 (see paragraph 10 above);
— KTM:n eli kilpailuasioista vastaavan Suomen ministeriön kirjelmä, joka oli jätetty KHO:ssa käsiteltävän Keskon valituksen yhteydessä ja jossa todettiin, että kilpailuvirasto oli toimivaltainen esittämään asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdan mukaisen pyynnön (edellä oleva 10 kohta);
— the judgment of the SAC dismissing the applicant's action as inadmissible (see paragraph 13 above).
— KHO:n tuomio, jolla kantajan valitus jätettiin tutkimatta (edellä oleva 13 kohta).
The applicant was therefore not in a position to produce a decision of a Finnish court declaring that the OFC lacked competence to submit the request in question;
Kantaja ei näin ollen ole voinut esittää suomalaisen tuomioistui­men ratkaisua, jossa todettaisiin, ettei kilpailuvirasto ollut toimivaltainen esittämään kyseistä pyyntöä;
— the fact that the applicant did not comment on the question of the OFC's competence in its reply to the statement of objections of 2 October 1996 or disclose any new information following delivery of the judgment of the SAC.
— se, ettei kantaja väitetiedoksiantoon 2.10.1996 antamassaan vastauksessa esittänyt huomautuksia kilpailuviraston toimivallasta eikä esittänyt mitään uusia seikkoja KHO:n tuomion jälkeen.
Having regard to all those factors, it must be concluded that, at the time when the contested decision was adopted on 20 November 1996, the Commission had good grounds for considering that the OFC was prima facie competent to submit the request under Article 22(3) of Regulation No 4064/89.
Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen on todettava, että kun komissio 20.11.1996 teki kanteen kohteena olevan päätöksen, se saattoi perustellusti katsoa, että kilpailuvirasto oli lähtökohtaisesti toimivaltainen esittämään ase­tuksen N:o 4064/89 22 artiklan 3 kohdan mukaisen pyynnön.
In those circumstances, there was no need for the Commission to request the Finnish authorities to provide it with further information on that issue.
Tässä tilanteessa komissiolla ei ollut aihetta kehottaa Suomen viranomaisia toimittamaan sille tätä kysymystä koskevia lisätietoja.
Consequently, it has not been shown that the Commission made an error of law by deciding to initiate the procedure pursuant to Article 6(l)(c) of Regulation No 4064/89.
Tästä seuraa, ettei komission voida katsoa tehneen oikeudellista virhettä, kun se päätti aloittaa menettelyn asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c ala­kohdan nojalla.
It follows that the plea alleging lack of competence on the part of the Commission is unfounded.
Näin ollen komission toimivallan puuttumista koskeva kanne­peruste on perusteeton.
As to the statement of reasons in the contested decision regarding the competence of the Commission, it is apparent from the case-law of the Court of Justice that
Kanteen kohteena olevassa päätöksessä olevien, komission toimivaltaa koskevien perustelujen osalta on todettava, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytän­
91 The Commission stated in its decision of 26 July 1996, adopted pursuant to Article 6(l)(c) of Regulation No 4064/89:
91 Komissio toteaa asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla 26.7.1996 tekemässään päätöksessä seuraavaa:
'Kesko Oy has appealed the request of the Office of Free Competition (OFC) to the Finnish Administrative Supreme Court, arguing that the OFC lacked the power to make the request according to Article 22.
"Kesko Oy on valittanut Suomen Korkeimpaan hallinto-oikeuteen kilpailuviraston osalta sillä perusteella, ettei kilpailuvirasto ollut toimivaltainen tekemään 22 artiklan mukaista pyyntöä.
The Commission has been informed by the Finnish Ministry of Trade and Industry that, in its view, the OFC request is valid.
Komissiolle on ilmoitettu Suomen kauppa- ja teollisuusministeriön lausunnosta, jonka mukaan kilpailuviraston pyyntö oli pätevä.
In the absence of any evidence to the contrary, the Commission assumes itself to have competence in this case pending the final ruling of the Finnish Administrative Supreme Court.'
Vastakkaisen näytön puuttuessa komissio olettaa Suomen Korkeimman hallinto-oikeuden lopullista tuomiota odotettaessa, että kilpailuvirasto on toi mivaltainen tässä tapauksessa."
As already noted, the applicant did not, following the dismissal on 1 October 1996 of its action before the SAC (see paragraph 91 above), adduce any fresh evidence concerning the OFC's competence to submit the request in issue.
Kuten on jo todettu, kantaja ei ole sen jälkeen, kun KHO 1.10.1996 hylkäsi sen valituksen (edellä oleva 91 kohta), esittänyt mitään uutta seikkaa, joka koskisi kilpailuviraston toimivaltaa esittää kyseistä pyyntöä.
In those circumstances, the Commission was not bound to include in the contested decision any further statement of reasons regarding that point.
Tässä tilanteessa komissio ei ollut velvollinen sisällyttämään kanteen kohteena olevaan päätökseen tätä seikkaa koskevia lisäperusteluja.
It follows that the first plea must be rejected.
Tästä seuraa, että ensimmäinen kanneperuste on hylättävä.
The second plea, alleging a manifest error of assessment or of law concerning the effect of the concentration upon trade between Member States
Toinen kanneperuste, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä tai oikeudellista virhettä sen vaikutuksen osalta, joka keskittymällä on jäsenvaltioiden väliseen kauppaan
The applicant considers that the Commission's assessment in points 11 to 13 of the contested decision, alleging that the concentration had an effect upon trade between Member States, does not show that it had any such effect and therefore fails to comply with the obligation to state reasons laid down in Article 190 of the Treaty.
Kantaja katsoo, ettei arviointi, jonka komissio on suorittanut kanteen kohteena olevan päätöksen 11—13 kohdassa, osoita sitä, että keskittymällä olisi aiheutu­vaksi väitetty vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ja että arvioinnilla loukataan siten perustamissopimuksen 190 artiklassa määrättyä perusteluvel­vollisuutta.
First, for the purposes of determining whether or not the test regarding the effect of a concentration on intra-Community trade is satisfied, it is necessary to take into account the exceptional nature of the competence conferred on the Commission under Article 22 of Regulation No 4064/89.
Kantajan mukaan on ensinnäkin otettava huomioon sen toimivallan poikkeuk­sellinen luonne, joka komissiolla on asetuksen N:o 4064/89 22 artiklan nojalla sen tutkiessa keskittymän vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan koskevaa edellytystä.
Given that 99% of the aggregate turnover of Kesko and Tuko is achieved in Finland, the Commission was required to produce particularly convincing evidence showing that the concentration in issue affected trade between Member States; it did not do so.
Ottaen huomioon, että 99 prosenttia Keskon ja Tukon yhteenlaske­tusta liikevaihdosta kertyy Suomesta, komission olisi kantajan mukaan pitänyt esittää poikkeuksellisen vakuuttavaa näyttöä siitä, että kyseinen keskittymä vaikuttaisi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, mitä komissio ei ole tehnyt.
Second, the declaration made by the Commission upon the adoption of Regulation No 4064/89 (see the Nineteenth Report on Competition Policy, pp. 265 to 268), in which it stated that trade between Member States is not normally affected where each of the undertakings concerned by the concentration achieves more than two thirds of its aggregate Community-wide turnover within one and the same Member State, also applies in the present case.
Toiseksi kantajan mukaan myös tässä asiassa olisi sovellettava julistusta, jonka komissio antoi asetuksen N:o 4064/89 antamisen yhteydessä (ks. kilpailupoli­tiikkaa koskeva '19. kertomus, s. 281—284) ja jonka mukaan keskittymällä ei tavallisesti ole vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan silloin kun kunkin keskittymään osallistuvan yrityksen kokonaisliikevaihdosta yhteisössä kaksi kolmasosaa kertyy yhdestä ja samasta jäsenvaltiosta.