natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It reiterates the commitment of the European Union to fundamental rights and in vigorates the obligation to develop and implement policies securing protection of these rights.
Siinä vahvistetaan jälleen kerran se, että Euroopan unioni on sitoutunut perusoikeuksiin, ja muistutetaan siitä, että sen on kehittävä ja toteuttava näiden oikeuksien suojelun takaavaa politiikkaa.
However, deficiencies and inconsistencies such as those just de scribed cannot be ignored. On the contrary, their existence should intensify efforts to achieve explicit and unequivocal recognition of fundamental rights.
Edellä kuvattuja puutteita ja epäjohdonmukaisuuksia ei kuitenkaan voida sivuuttaa, vaan niiden vuoksi olisi entistä tehokkaammin pyrittävä saamaan perusoikeuksien asema selkeästi ja yksiselitteisesti tunnustetuksi.
Future reflections on fundamental rights should focus on their double function. Fundamental rights delineate the foundations of a society based on the elements mentioned in both the Preamble and Art. 6 (2) of the EU Treaty and, at the same time, guarantee the individuals' self-determination and chances of participation.
Kun perusoikeuksista vastaisuudessa keskustellaan, olisi korostettava erityisesti niiden kahta tehtävää: toisaalta ne määrittävät sitä yhteiskuntaa, jota Euroopan unionista tehdyn sopimuksen johdanto ja sen 6 artiklan 2 kohta luonnehtivat; toi saalta ne turvaavat ihmisille mahdollisuuden päättää omista asioistaan ja osallistua yhteiskunnalliseen päätöksentekoon.
The degree to which the European Union will be able to contribute to the establishment of a society corresponding to its aspirations depends essentially on the ability of its citizens to realise and exercise their fundamental rights.
Euroopan unionin kyky edesauttaa nämä toiveet täyttävän yhteiskunnan luomista riippuu olennaisesti siitä, voivatko sen kansalaiset toteuttaa ja harjoittaa perusoikeuksiaan.
Therefore, the obligation to respect and implement fundamental rights, as already men tioned, cannot be split up.
Kuten edellä jo todettiin, ei voida erottaa toisistaan velvollisuutta kunnioittaa perusoikeuksia ja velvollisuutta panna ne täytäntöön.
It is not only a primary duty of the European Union, but also a common responsibility of the Member States together with the Union, to make certain that fundamental rights are safeguarded irrespective of which matter or pillar is at stake.
On siis varmistuttava siitä, että perusoikeuksia kun nioitetaan kaikkien pilarien alueella. Tämä tehtävä kuuluu Euroopan unionille, ja se on lisäksi jäsenvaltioiden ja unionin yhteinen velvollisuus.
In short, while the objectives pursued by the European Union may vary, the protection of fundamental rights must nevertheless be guaranteed.
Lyhyesti sanottuna Euroopan unionin tavoitteet saattavat vaihdella, mutta perusoikeudet on silti turvattava.
The European Union should therefore move to correct the present situation.
Euroopan unionin olisikin tämän vuoksi korjattava nykyisen tilanteen epäkohdat.
Furthermore, the extension of the European Union's activities, as sanctioned by the Amsterdam Treaty, draws attention to the range of application of fundamental rights.
Amsterdamin sopimuksessa vahvistetaan Euroopan unionin toiminta-alan laajeneminen, ja tämä saa huomion kiinnittymään perusoikeuksien soveltamisalaan.
Rights which were obviously connected with traditional EC issues, such as equality of sexes or the free movement of workers, were often perceived as rights of the EC citizens and therefore were addressed as an essential element of an EC citizenship.
Euroopan yhteisön politiikkaan perinteisesti kuuluvat oikeudet, kuten sukupuolten tasa-arvo ja työntekijöiden vapaa liikkuvuus on käsitetty yhteisön kansalaisten oikeuksiksi ja hahmotettu yhteisön kansalaisuuden tärkeäksi osaksi.
But, as the case of third country nationals illustrates, such a restriction is inconsistent with the universality of at least a substantial number of fundamental rights.
Tällainen rajoitus on kuitenkin ristiriidassa monien perusoikeuksien yleismaailmallisen luonteen kanssa, kuten kolmansien maiden kansalaisten tilanne osoittaa.
Similarly, asylum-seekers cannot be exempted from the European Union's duty to respect fundamental rights.
Ei voida myöskään sivuuttaa Euroopan unionin velvoitetta kunnioittaa turvapaikan hakijoiden perusoikeuksia.
The urgency of a clear reaction is underscored by the decisions of both the ECJ and the European Court of Human Rights.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen päätökset korostavat sitä, että tilanteeseen on nopeasti löydettävä selkeä ratkaisu.
In this context, it can be noted that in 1997 the Commission proposed to extend some provisions of Regulation (EEC) 1408/71 on social security for migrant workers to nationals of third countries. Any further reflection on fundamental rights must address their scope of application as far as non-citizens of the EU are concerned.
Tässä yhteydessä voidaan todeta, että komissio ehdotti vuonna 1997 siirtotyöläisten sosiaaliturvaa koskevan asetuksen (ETY) N:o 1408/71 joidenkin säännösten laajentamista koskemaan myös kolmansien maiden kansalaisia.
The issue of 'range of application' also implicates the European Union's external relations.
Soveltamisalaan liittyvät kysymykset tuovat myös Euroopan unionin ulkosuhteet mukaan asian käsittelyyn.
A union that claims to be bound and guided in its internal policies by the duty to respect fundamental rights must, if its credibility is not to be challenged, consider those same rights as a leading principle in its external relations.
Mikäli perusoikeuksien kunnioittamiseen sitoutunut unioni, joka ilmoittaa, että nämä oikeudet ohjaavat sen sisäpolitiikkaa, haluaa säilyttää uskottavuutensa, sen on hyväksyttävä samat oikeudet myös ulkosuhteitaan ohjaaviksi pääperiaatteiksi.
This is a matter in which action has, of course, already taken place.
Unioni onkin jo toteuttanut tähän liittyviä toi mia.
Thus, for example, Art. 1 77 (2) of the EC Treaty explicitly states that Community policies in the area of development cooperation must contribute to respect of human rights.
Niinpä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 177 artiklan 2 kohdassa ilmoitetaan selkeästi, että kehitysyhteistyöhön liittyvällä yhteisön politiikalla myötävaikutetaan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen.
Also, a human rights clause is now a common element of agreements concluded between the Community and third countries.
Lisäksi yhteisön ja kolmansien maiden välillä tehtyihin sopimuksiin sisältyy nykyään usein ihmisoikeuksia koskeva lauseke.
Fundamental rights can only fulfil their function if citizens are aware of their existence and conscious of the ability to enforce them.
Perusoikeuksista on hyötyä vain siinä tapauksessa, että kansalaiset ovat tietoisia niiden olemassaolosta ja mahdollisuudesta saattaa ne voimaan.
It is, consequently, crucial to express and present fundamental rights in a way that permits the individual to know and access them: fundamental rights must be visible.
On siis erittäin tärkeää, että perusoikeudet ¡Imaistaan ja esitetään siten, että kansalaiset saavat tietää niistä ja että ne ovat helposti ymmärrettäviä.
Their current lack of visibility not only violates the principle of transparency, it also discredits the effort to create a 'Europe of citizens'.
Tällä hetkellä perusoikeudet eivät näy, mikä sotii avoimuuden periaatetta vastaan ja vie uskottavuuden yrityksiltä rakentaa kansalaisten Eurooppa.
Clearly ascertainable fundamental rights stimulate the readiness to accept the European Union and to identify with its growing intensification and expanding remits.
Selkeästi todettavissa olevat perusoikeudet lisäävät kansalaisten halukkuutta hyväksyä Euroopan unioni ja kannattaa sen toiminnan lisääntymistä ja toimivaltuuksien laajenemista.
It could be argued that most fundamental rights can be found in national constitutions and international treaties, and that an explicit enumeration of these rights by the European Union would therefore add very little.
Perusoikeudet on jo kirjattu eri maiden perustuslakeihin ja moniin kansainvälisiin sopimuksiin. Voidaan väittää, ettei niiden luetteleminen Euroopan unionin sopimuksessa lisää niiden merkitystä.
This, however, does not justify a system of citations that conceals the fundamental rights and makes them thus incomprehensible to the individuals.
Tällä tavoin ei kuitenkaan voida perustella nykyistä viittauskäytäntöä, joka tekee perusoikeuksien havaitsemisen erittäin vai keaksi ja näin ollen estää kansalaisia ymmärtämästä niitä.
Where rights are concerned, ways and means must be found to make them as visible as possible.
On löydettävä keinot, joiden avulla oikeudet saadaan mahdollisimman helposti havaittaviksi.
This involves spelling rights out at the risk of repetition, rather than merely referring to them in general terms as contained in other documents.
Tämä tarkoittaa sitä, että oikeudet on ilmoitettava kokonaisuudessaan, vaikka tämä aiheuttaisikin toistoa.
Clear statements determining the fundamental rights are, however, not sufficient.
Pelkät perusoikeuksia määrittävät lausunnot eivät nekään ole sellaisenaan riittäviä.
In order for rights to have any real impact, those seeking to assert them within the European Union have to know who is exactly covered and whether the right is justiciable. Efficient safeguard of fundamental rights as a rule presupposes judicial protection.
Perusoikeuksiin vetoajien on saatava tietää täsmälleen, kenelle perusoikeudet taataan ja voidaanko niihin vedota tuomioistuimessa, sillä muuten perusoikeuksilla ei ole todellista merkitystä.
It is, however, important to note that justiciability can have different meanings in different contexts, as the example of 'social rights' demonstrates.
Perusoikeuksien tehokas suojelu edellyttää sitä, että niiden loukkaaminen voidaan saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi.
Both justiciable rights and fundamental policy purposes require the European Union, as well as national legislators, to provide the necessary framework for their implementation.
On kuitenkin huomattava, että tällä voi olla erilaisia merkityksiä eri asiayhteyksissä,
consultation of the workers, the improvement of the working environment to protect workers' health and safety, or the integration of persons excluded from the labour market.
kuten esimerkki sosiaalisista oikeuksista osoittaa. Niistä osa, kuten syrjinnän yleiskiellon tai sukupuoleen perustuvan syrjinnän kiellon rikkominen, voidaan jo nyt saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi.
In each of these cases the significance of particular measures has, over and over again, been demonstrated by the adoption of relevant directives which transform abstract policy ends into concrete duties of legislators.
Sosiaalisiin oikeuksiin voi toisaalta myös kuulua "oikeuksia", jotka ovat ¡tse asiassa yhteisön politiikan tärkeitä tavoitteita, kuten oikeus elinikäisen oppimiseen, oikeus ammatilliseen ohjaukseen ja koulutukseen sekä työterveydestä ja työturvallisuudesta huolehtiminen.
The same applies to the areas of discrimination referred to in Art. 13 of the EC Treaty.
Sama koskee myös EY:n perustamissopimuksen 13 artiklassa kiellettyä syrjintää.
Once again the Treaty empowers the Community to seek and adopt rules to combat discrimination.
Perustamissopimus antaa yhteisölle valtuudet laatia ja hyväksyä säännöksiä, joiden tarkoituksena on estää syrjintää.
Concrete measures, legislative or otherwise are now required to implement Article 13.
Nyt tarvitaankin joko lainsäädäntöä tai muita konkreettisia toimenpiteitä 13 artiklan täytäntöönpanoa varten.
While judicial protection is undoubtedly a crucial element in safeguarding fundamental rights, it is by no means its only prerequisite.
Vaikka mahdollisuus saattaa perusoikeudet tuomioistuimen käsiteltäväksi on olennaisen tärkeää, se ei kuitenkaan riitä turvaamaan niiden toteutumista.
Legal remedies have to be complemented by legislative or administrative activities intended to implement and secure individual rights.
Tuomioistuimen käytettävänä olevia keinoja on täydennettävä lakisääteisillä ja hallinnollisilla toimenpiteillä, jotka omalta osaltaan toteuttavat ja turvaavat kansalaisten oikeuksia.
As, for example, experience in the field of sex discrimination shows, equality of men and women can be achieved only by specific policies eliminating, in particular, the conditions of structural discrimination.
Esimerkiksi sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä saatujen aikaisempien kokemusten perusteella voidaan todeta, että miesten ja naisten välinen tasa-arvo voidaan saavuttaa vain toteuttamalla erityispolitiikkaa, jonka avulla poistetaan erityisesti rakenteellisen syrjinnän perusteet.
Judicial protection and corrective action must be seen as part of one regulatory system which integrates both approaches.
Lakisääteistä suojaa ja korjaavaa toimintaa on pidettävä osana sellaista sääntelyjärjestelmää, johon molemmat lähestymistavat sisältyvät.
To dissociate them is to reduce the individual's chance of exercising his or her rights.
Niiden pitäminen erillään nimittäin vähentää kansalaisen mahdollisuuksia harjoittaa oikeuksiaan.
It is therefore vital to establish genuine justiciable rights that entail more than a passive obligation of non-violation.
Tämän vuoksi on ehdottoman tärkeää määritellä todelliset oikeudet, joihin liittyy muutakin kuin passiivinen velvoite pidättäytyä oikeudenloukkauksista.
Therefore, both the justiciability and the obligation to ensure specific rights by supporting their application through a series of regulatory actions should be underscored.
Tarvitaan sekä tuomioistuinkelpoisia oikeuksia että oikeuksien turvaamista muilla lakiin perustuvilla keinoilla.
The best way of achieving this is probably to choose a wording that places a duty on the European Union to guarantee a given right.
Tämä saavutetaan luultavasti parhaiten valitsemalla sanamuoto, joka velvoittaa Euroopan unionin takaamaan kysymyksessä olevat oikeudet. det.
Competence of the European Union and its Member States
Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden toimivalta
As helpful as a rule affirming the obligation to guarantee fundamental rights is, it also exemplifies the limits of the European Union's efforts to recognise and safeguard these rights.
Perusoikeuksien takaamista koskeva sitoumus on sinänsä hyödyllinen, mutta se osoittaa myös, miten rajalliset Euroopan unionin mahdollisuudet perusoikeuksien tunnustamiseksi ja turvaamiseksi ovat.
It cannot be disputed that the European Union is perfectly competent to secure fundamental rights within the limits of its jurisdiction. To the extent that the European Union addresses matters covered by Community law it may hence use its regulatory powers to affirm and implement fundamental rights.
Unionilla on kiistämättä tarvittava toimivalta perusoikeuksien turvaamiseen omalla lainkäyttöalueellaan, sillä unioni voi yhteisön lainsäädännön alaan kuuluvia asioita käsitellessään käyttää lainsäädäntövaltaansa vahvistaakseen perusoikeuksien asemaa ja pannakseen niitä täytäntöön.
In both the equality and the data protection field the Community linked its regu latory framework to the need to ensure the respect of fundamental rights.
Yhteisö ottikin sekä tasa-arvoa että henkilötietoja koskevaa lainsäädäntöä käsitelleessään huomioon myös perusoikeudet.
Restricting the European Union's competence as regards fundamental rights contrasts with the paramount relevance of these rights.
Perusoikeuksia koskevan Euroopan unionin toimivallan rajoittaminen on ristiriidassa näiden oikeuksien ylivertaisuuden kanssa.
To combine their recognition with a proviso expressly restricting their application impairs the credibility of the commitment to fundamental rights.
Perusoikeuksia koskevan sitoumuksen uskottavuus muuttuu kyseenalaiseksi, mikäli perusoikeuksien aseman tunnustamiseen liitetään niiden soveltamista rajoittava varaus.
The readiness to respect and implement them risks remaining unconvincing as long as an equal degree of acceptance in fields not subject to Community law - either in the European Union's or the Member States' area - is not secured.
Halukkuus kun nioittaa ja soveltaa perusoikeuksia saattaa vaikuttaa epäuskottavalta niin kauan kun vastaavaa hyväksyntää ei ole saavutettu Euroopan unionissa tai jäsenvaltioissa sellaisilla aloilla, jotka eivät kuulu yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan.
However, convincing as such an aspiration may appear, it should also be clear that a consistent protection of fundamental rights can be achieved only through a long and surely cumbersome process marked by the parallel existence of regu-
Vaikka tavoite onkin vakuuttava, on selvää, että todellinen perusoikeusturva on pitkän ja hankalan prosessin takana.
latory systems at the Union and the Member States level.
Se edellyttää sekä unionin että jäsenvaltioiden samansuuntaisia lainsäädäntötoimia.
The emphasis must therefore primarily lie in careful and persistent coordination with the help of common standards such as those developed in the context of the ECHR.
Tarvitaan varovaista ja jatkuvaa lainsäädäntöyhteistyötä, joka tukeutuu mm. Euroopan ihmisoikeussopimusta sovellettaessa kehittyneisiin malleihin.
Role of the European Court of Justice - Relationship to the European Court of Human Rights
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tehtävät -suhde Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen
The quest for provisions explicitly defining fundamental rights must not obscure the role of the ECJ.
Pyrkimys laatia perusoikeudet selkeästi määritteleviä säännöksiä ei saa hämärtää käsitystä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tehtävistä.
It was the Court which first integrated the ECHR into Community law and it is also the Court which, regardless of the means chosen to articulate and affirm fundamental rights, will exert paramount influence on their future interpretation and application.
Juuri tuomioistuin sisällytti Euroopan ihmisoikeussopimuksen yhteisön lainsäädäntöön, ja tuomioistuimella tulee olemaan huomattava merkitys perusoikeuksien tulevassa tulkinnassa ja soveltamisessa riippumatta siitä, minkälaiset keinot näiden oikeuksien määrittelyyn ja turvaamiseen valitaan.
A text enabling individuals to ascertain their rights is imperative for affirming fundamental rights in the European Union. However, the living law will ultimately be determined by the decisions of the ECJ.
Perusoikeuksien aseman vahvistaminen Eiiroopan unionissa edellyttää, että perusoikeudet kirjataan tekstiin tavalla, jonka avulla kansalaiset voivat varmistua oikeuksistaan, mutta oikeuskäytäntö muotoutuu kuitenkin lopulta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamien päätösten perusteella.
The actual fragmented and partially unclear rules delineating its jurisdiction are deemed to prevent the ECJ from fully fulfilling its functions.
Tuomioistuimen toi mivaltaa tällä hetkellä määrittävät säännökset ovat hajanaisia ja osittain epäselviä, eikä tuomioistuin tästä syystä voi hoitaa tehtäviään täysipainoisesti.
Any attempt, however, to extend its competence must take into account the Court's relationship to the European Court of Human Rights.
Sen toi mivaltaa mahdollisesti laajennettaessa on selvitettävä myös sen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen välinen suhde.
A coherent and efficient protection can be best achieved with full knowledge of the expectations and demands expressed in the Treaties.
Yhtenäisen ja tehokkaan suojan aikaansaaminen edellyttää perustamissopimuksissa ilmaistujen toiveiden ja vaatimusten perusteellista tuntemista. mista.
Moreover, as the European Union undergoes farreaching structural changes that underscore the significance of its commitment to fundamental rights, the more the need to secure protection consistent with the European Union's principles and aspirations will become evident.
Euroopan unionissa ollaan toteuttamassa kauaskantoisia rakennemuutoksia, ja senkin vuoksi on entistä tärkeämpää sitoutua perusoikeuksiin.
The growing impact of the second and third pillar and the example of Europol demonstrate how crucial the role of the ECJ is.
On myös varmistuttava yhdenmukaisesta perusoikeussuojasta, joka vastaa unionin periaatteita ja tavoitteita.
Therefore, the clearly independent jurisdictions of the ECJ and the ECHR should be maintained.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen itsenäinen tuomiovalta on tämän vuoksi pidettävä selkeästi erillään.
As in the past, it must be up to the ECJ to carefully consider and integrate the decisions of the European Court of Human Rights into the law of the European Union, a practice which will assume increased importance after fundamental rights have been recognised in a more explicit and detailed way by the European Union.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on jatkossakin oltava oikeus harkintansa mukaan sisällyttää Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ratkaisut Euroopan unionin lainsäädäntöön. Tämän käytännön merkitys kasvaa, kun Euroopan unioni selkeästi ja yksityiskohtaisesti tunnustaa perusoikeuksien aseman.
There may, of course, be other ways to safeguard a coherent application of the principles developed by both Courts, and to ensure consistency in the develop ment of fundamental rights at European level.
On tietenkin myös muita tapoja turvata näiden kahden tuomioistuimen omaksumien periaatteiden yhtenäinen soveltaminen ja varmistaa, että perusoikeuksien asema kehittyy yhtenäisesti Euroopan tasolla.
One of the possible options is a system of references by which the ECJ could, similarly to the mechanism under Art. 234 of the EC Treaty, refer questions of interpretation to the European Court of Human Rights.
Yksi vaihtoehdoista on viittausjärjestelmän käyttöönotto: yhteisöjen tuomioistuin voisi antaa tulkintakysymykset Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ratkaistaviksi EY:n perustamissopimuksen 234 artiklassa mainitun menettelyn mukaisesti.
A final appeal to the European Court of Human Rights could also be considered.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimesta voitaisiin myös tehdä ylin muutoksenhakuaste.
Further discussion of either of these approaches would, at least for the moment, be inappropriate, not only in view of the considerable changes of the existing procedural structures which they would require, on the part of both the European Union and the Council of Europe, but primarily be-
Näitä kahta lähestymistapaa ei tässä vaiheessa kuitenkaan ole tarkoituksenmukaista käsitellä enempää, sillä ne edellyttäisivät nykyisten menettelytapojen huomattavaa muuttamista sekä Euroopan unionissa että Euroopan neuvostossa.
cause of the particular context which determines the judicial resolution of conflicts concerning fundamental rights within the European Union.
Niiden esteeksi nousevat kuitenkin myös Euroopan unionissa syntyvien, perusoikeuksia koskevien kiistojen oikeudelliseen ratkaisemiseen liittyvät erityisolosuhteet.
Informal cooperation between the ECJ and the ECHR jurisdictions, which has existed for many years, should, nevertheless, be continued and strengthened.
Sen sijaan on syytä jatkaa ja vahvistaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen välistä jo monta vuotta jatkunutta epävirallista yhteistyötä.
As significant as the role of the ECJ is, efficient implementation of fundamental rights also depends on the establishment of other mechanisms designed to ensure the coherence of the European Union's fundamental rights policies and to control their application. The Amsterdam Treaty has already taken a first step in this direction.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen merkittävästä roolista huolimatta perusoikeuksien tehokas täytäntöönpano edellyttää kuitenkin, että luodaan myös muita järjestelmiä, joiden tarkoituksena on varmistaa Euroopan unionin perusoikeuksia koskevan politiikan yhtenäisyys ja valvoa oikeuksien soveltamista.
According to Art. 286 (2) of the EC Treaty, the processing of personal data by the various institutions and bodies of the European Union must be supervised by an independent control agency.
Amsterdamin sopimuksessa päästiin alkuun: EY:n perustamissopimuksen 286 artiklan 2 kohdan mukaisesti riippumattoman valvontaelimen on valvottava sitä, miten Euroopan unionin eri toimielimet ja muut elimet käsittelevät henkilötietoja.