natgillin/translations-raw huggingface dataset:
AUTHORJesús Iborra Martín, Policy Department B: Structural and Cohesion Policies, European Parliament
LAATIJAJesús Iborra Martín, Osasto B: Rakenne- ja koheesiopolitiikka, Euroopan parlamentti
ABOUT THE EDITORTo contact the Policy Department or to subscribe to its monthly Newsletter please write to: poldep-cohesion@europarl.europa.eu
TIETOJA JULKAISIJASTAYhteydenotot toimialayksikköön tai sen kuukausitiedotteen tilaaminen: poldep-cohesion@europarl.europa.eu.
Manuscript completed in April 2009.Brussels, null
Käsikirjoitus valmistui huhtikuussa 2009.
CONTEXT ................................................................................................................................................
TAUSTAA .................................................................................................................................................
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE CFP ....................................................................21
EUROOPAN PARLAMENTTI JA YKP ..........................................................................................21
THE PRIORITIES FOR THE 7TH PARLIAMENTARY TERM ................................................29
SEITSEMÄNNEN VAALIKAUDEN PAINOPISTEALAT: YHTEISEN KALASTUSPOLITIIKAN UUDISTUS .............................................................................................29
POLICY DEPARTMENT B AND ITS SUPPORT ROLE FOR PARLIAMENT’S WORK ..........................................................................................................33
TOIMIALAYKSIKKÖ B JA SEN ASEMA PARLAMENTIN TYÖSKENTELYN TUKENA .................................................................................................................................................33
LATEST PUBLICATIONS OF POLICY DEPARTMENT B ON FISHERIES ......................35
TOIMIALAYKSIKKÖ B:N VIIMEISIMÄT KALASTUSTA KOSKEVAT JULKAISUT .......35
OTHER SOURCES OF INFORMATION ......................................................................................39
MUITA TIETOLÄHTEITÄ ..................................................................................................................39
LIST OF ABBREVIATIONS ..............................................................................................................47
LYHENNELUETTELO ........................................................................................................................47
ANNEX: ORGANISATION CHART OF THE DIRECTORATE GENERALFOR MARITIME AFFAIRS AND FISHERIES .............................................................................49
MERI- JA KALASTUSASIOIDEN PÄÄOSASTON ORGANISAATIOKAAVIO .............49
TERMINOLOGICAL ANNEX ..........................................................................................................51
TERMILIITE ...........................................................................................................................................51
CARTOGRAPHICAL ANNEX .........................................................................................................95
KARTTALIITE .......................................................................................................................................95
‘Only a crisis – actual or perceived – produces real change.
«Ainoastaan kriisi – todellinen tai oletettu – voi saada aikaan muutoksia.
When that crisis occurs, the actions that are taken depend on the ideas that are lying around.
Kun sellainen syntyy, toteutettavat toimenpiteet perustuvat kontekstissa voimassa oleviin ajatuksiin.
That, I believe, is our basic function: to develop alternatives to existing policies, to keep them alive and available until the politically impossible becomes politically inevitable.’
Tämä on nähdäkseni meidän todellinen tehtävämme: löytää ratkaisut nykyisen politiikan muuttamiseksi ja pysyttäytyä niissä, kunnes mahdottomasta politiikasta tulee välttämätön politiikka.»
‘As soon as questions of will or decision or reason or choice of action arise, human science is at a loss.’
«Kun pohditaan kysymyksiä, jotka liittyvät tahtoon, päätöksentekoon, järkeen tai valintaan eri toimintatapojen välillä, ihmistieteet ovat neuvottomia.»
Dear Member,
Arvoisa parlamentin jäsen
I would like to take this opportunity to welcome you to the European Parliament and to provide you with information on the in-house resources available in terms of expert advice.
Haluan käyttää hyväkseni tämän tilaisuuden toivottaa Teidät tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin.
Eective parliamentary work relies on specialised, objective, high-quality, up-to-date information.
Samalla haluan tarjota tietoa parlamentin käytettävissä olevista asiantuntijaresursseista.
To this end, five units responsible for research, known as ‘Policy departments’, have been created.
Tehokas työskentely parlamentissa perustuu erikoistuneeseen, puolueettomaan, laadukkaaseen ja ajantasaiseen tietoon.
Their activities cover all the European Parliament’s areas of competence.
Niiden toiminta kattaa kaikki Euroopan parlamentin toimivaltaan kuuluvat alat.
They produce high-quality independent research, which is carried out either in house or by external experts.
Ne tuottavat korkeatasoista ja puolueetonta tutkimustietoa, joka perustuu joko sisäisten tai ulkopuolisten asiantuntijoiden työhön.
Policy Department B‘Structural and Cohesion Policies’is in charge of five policy areas: agriculture and rural development, culture and education, fisheries, regional development, and transport and tourism.
Rakenne- ja koheesiopolitiikan toimialayksikkö B vastaa erityisesti viidestä toimialasta, jotka ovat maatalous ja maaseudun kehitys, kulttuuri ja koulutus, kalatalous, aluekehitys sekä liikenne ja matkailu.
It delivers a wide variety of tools, ranging from in-depth analyses of complex legislative issues to short background notes and even workshops where experts are invited to make live presentations.
Se tarjoaa käytettäväksi erilaisia välineitä, kuten lainsäädäntökysymyksiä koskevia syvällisiä analyyseja, lyhyitä muistioita ja jopa seminaareja, joihin asiantuntijoita kutsutaan luennoimaan.
The purpose of these tools is to support the work of parliamentary bodies, for instance by contributing directly to the legislative work of a specic committee or serving as background information for delegation visits by Members.
Välineillä pyritään tukemaan parlamentin elinten työtä esimerkiksi osallistumalla suoraan jonkin erityisvaliokunnan lainsäädäntötyöhän tai toimittamalla taustatietoa parlamentin jäsenten valtuuskuntien vierailuja varten.
Apart from a few condential documents, all the texts produced by Policy Department B‘Structural and Cohesion Policies’are published on Parliament’s website for the benet of MEPs and the wider public.
Joitakin luottamuksellisia asiakirjoja lukuun ottamatta, kaikki rakenne- ja koheesiopolitiikan toimialayksikön B tuottamat tekstit julkaistaan parlamentin verkkosivuilla kaikkien parlamentin jäsenten ja kansalaisten hyödyksi.
In this publication you will find brief information on the major policy developments in the area of fisheries that occurred during Parliament’s last term.
Tämä julkaisu on yhteenveto kalatalousalan tärkeimmistä tapahtumista viime vaalikaudella.
We also discuss the challenges that fisheries policy will face in the near future.
Lisäksi tarkastellaan kalatalouspolitiikan lähitulevaisuuden haasteita.
Finally, we provide an introduction to the options available to you in terms of the in-house and external expertise provided by Policy Department B.
Lopuksi esitellään käytettävissänne olevia toimialayksikkö B:n tarjoamia sisäisten ja ulkopuolisten asiantuntijoiden palveluja.
Directorate B: Structural and Cohesion Policies Directorate-General for Internal Policies of the Union
Osasto B: rakenne- ja koheesiopolitiikka Sisäasioiden pääosasto
CONTEXT
TAUSTAA
EUROPEAN FISHERIES fishing activities, putting the EU in third place as a global producer, behind China and Peru.
Kalastuslaivasto on edelleen ylimitoitettu, ja haettaessa kannattavuutta pyritään laajentamaan toiminnan rajoja kalastamalla yhä kauempana, yhä syvemmällä ja yhä pienempiä kaloja.
Between 1992 and 2006 there was a gradual reduction of 21% in European production, even taking account of successive enlargements, to 5.3 million tonnes.
Vuosina 1992–2006 Euroopan tuotanto on laskenut asteittain 21 prosenttia, vaikka otetaan huomioon peräkkäiset laajentumiset, ja on se nyt 5,3 miljoonaa tonnia.
In 2005, Community production represented 6% of world catches.
Vuonna 2005 yhteisön tuotanto oli kuusi prosenttia koko maailman kalasaaliista.
In 2006, these catches could be broken down as follows: 75% of Community catches came from the north-east Atlantic, 11% from the Mediterranean and the Black Sea, 8% from the central-eastern Atlantic, and 3% from the western Indian Ocean.
Saaliit jakautuivat vuonna 2006 siten, että 75 prosenttia yhteisön saaliista pyydettiin Koillis-Atlantilla, 11 prosenttia Välimerellä ja Mustallamerellä, kahdeksan prosenttia itäisellä Keski-Atlantilla ja kolme prosenttia läntisellä Intian valtamerellä.
Many fish stocks are still being overexploited.The fishing fleet remains oversized and, in a quest for protability, it is trying to push back the frontiers of its activities, by fishing over greater distances, at greater depths, and for smaller fish.
Kalatalous kärsii saaliiden pienentymisestä, joka johtuu kalavarojen huonosta tilasta ja tiettyjen kalavarojen rajoitetusta saatavuudesta.
The financial problems have been exacerbated by rising costs, pressure from imports (60% of consumption) and the increasing power of mass marketing.
Ylikapasiteetin ja useiden kalakantojen heikon tason yhteisvaikutukset johtavat matalaan taloudelliseen tuottoon pyyntisektorilla ja useiden laivastojen heikkoon kannattavuuteen.
The 2004 enlargement, with 10 new Member States, prompted a 9% increase in European Union catches.
Laajentuminen kymmeneen uuteen jäsenvaltioon vuonna 2004 nosti Euroopan unionin saaliita yhdeksän prosenttia.
However, 97% of this increase came from catches in the four countries along the Baltic coast.
Tästä lisäyksestä 97 prosenttia oli kuitenkin neljän Itämeren rannikon valtioiden saalista.
Of these four countries, only Lithuania has maintained a steady level of catches throughout the past decade, whereas catches have decreased by 54% in Poland, 34% in Estonia and 21% in Latvia.
Näistä neljästä valtiosta ainoastaan Liettuassa saaliit ovat olleet vakaita viimeisen vuosikymmenen ajan, kun taas Puolassa saaliit olivat vähentyneet 54 prosenttia, Virossa 34 prosenttia ja Latviassa 21 prosenttia.
Rising costs owing to increasing fuel prices and market trends are also having an eect on the fisheries sector’s economic results.
Lisäksi kalastusalan taloudellisiin tuloksiin vaikuttavat polttoaineiden hinnan nousuun liittyvät kustannusten nousut ja markkinoiden kehitys.
The market is suering the impact of, among other things, imports from third countries, concentrated distribution and the reduced purchasing power of consumers.
Markkinoilla on koettu muun muassa kolmansista maista peräisin olevan tuonnin, jakelun keskittymisen ja kuluttajien ostovoiman vähenemisen vaikutukset.
The rate at which the crisis in the fisheries sector is developing, and its extent, are striking.
Kalastusalan kriisin laajuus ja kehittymisvauhti ovat hätkähdyttäviä.
Between 2005 and 2007 the value of the fresh products covered by the Common Market Organisation (CMO) fell by 50% and the quantities marketed by 60%.
Yhteisen markkinajärjestelyn (YMJ) kattamien tuoretuotteiden arvo laski 50 prosenttia ja kaupan pidetyt määrät 60 prosenttia vuodesta 2005 vuoteen 2007.
In 2006, five Member States (Denmark, Spain, France, the UK and the Netherlands) accounted for 60% of Community production.
Vuonna 2006 60 prosenttia yhteisön tuotannosta oli peräisin viidestä jäsenvaltiosta (Tanska, Espanja, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta ja Alankomaat).
There are major structural dierences between these five countries.
Näiden viiden valtion välillä on merkittäviä rakenteellisia eroja.
Sixty-nine per cent of Danish production and 6% of UK production is destined for industrial use, mainly for the manufacture of fish meal.
Tanskan tuotannosta 69 prosenttia ja Yhdistyneen kuningaskunnan tuotannosta kuusi prosenttia menee teolliseen käyttöön, pääasiassa kalajauhon valmistukseen.
In Spain, France and the Netherlands, 100% of production is destined for human consumption.
Espanjassa, Ranskassa ja Alankomaissa koko tuotanto suunnataan ihmisravinnoksi.
This situation is fully reected in the value of catches and employment in the fisheries sector.
Saaliiden arvo ja kalastusalan työllisyys heijastavat täysin tätä tilannetta.
For example, the unit value of landings in Spain is seven times higher than that of landings in Denmark.
Maahantuontien yksikköarvo on esimerkiksi Espanjassa seitsemän kertaa suurempi kuin Tanskassa.
REGIONAL DEPENDENCY ON FISHERIES
TALOUDELLINEN RIIPPUVUUS KALASTUKSESTA ALUEELLISESTI
countries are responsible for 74% of the volume of Community aquaculture production – France, 20%; Spain, 17%; Italy, 14%; UK, 14%; Greece, 8%.
Kalastustuotteiden kokonaistuotanto laskee saaliiden taantuvan kehityksen myötä, eikä vesiviljelyllä saada kompensoitua vähenemistä.
In Spain, France and Italy bivalve molluscs (mussels, oysters and clams) account for the bulk of production, but species vary from country to country.
Vuosi 2002 on viiteajanjakso viimeisimmän YKP:n uudistuksen ja Euroopan vesiviljelyn kestävää kehitystä koskevan strategian vuoksi.
France accounts for 19% of production value, Italy and the UK for 17%, Greece for 12% and Spain for 10%.
Kuitenkin siitä lähtien vesiviljelyn tuotanto polkee paikallaan ja saaliit pienenevät.
Aquaculture production seems to have reached a ceiling.
Vesiviljelyn tuotanto vaikuttaa saavuttaneen enimmäismääränsä.
In 2006, aquaculture represented 19% of total production, with 1 283 tonnes.
Vuonna 2006 vesiviljelyn 1 283 miljoonan tonnin tuotanto vastasi 19 prosenttia kokonaistuotannosta.
European aquaculture production was valued at € 3 billion, with freshwater fish accounting for 46% of this, crustaceans and molluscs for 31%, and sea fish for 23%.
Euroopan vesiviljelytuotannon arvo ylsi kolmeen miljardiin euroon, josta 46 prosenttia saatiin makean veden kaloista, 31 prosenttia äyriäisistä ja nilviäisistä ja 23 prosenttia merikaloista.Yhteisössä vesiviljelyssä keskitytään pääasiassa neljään lajiin, jotka ovat simpukat, taimenet, lohet ja osterit.
Community aquaculture focuses primarily on four species: mussels, trout, salmon and oysters.
Meribassin, hammasahventen ja piikkikampelan kaltaisten lajien tuotannon kehitystä kuitenkin tuetaan.
However, production of species such as bass, sea bream and turbot is developing. Five
Viisi maata (Ranska 20 prosenttia, Espanja 17 prosenttia, Italia 14 prosenttia, Yhdistynyt kuningaskunta 14 prosenttia ja Kreikka 8 prosenttia) tuottavat 74 prosenttia yhteisön vesiviljelyn kokonaistuotannosta.
The European fishing fleet is very diverse as a result of the wide range of fishing conditions in Community waters.
Simpukoita (sinisimpukat, osterit ja mattosimpukat) tuotetaan eniten Espanjassa, Ranskassa ja Italiassa, mutta lajit vaihtelevat eri valtioissa.Yhdistynyt kuningaskunta puolestaan tuottaa pääasiassa lohta ja taimenta, kun taas Kreikassa jalostetaan eniten muita merikalalajeja.
Large vessels predominate in Belgium, the Netherlands and Lithua-
Juuri lajijakauma selittää vesiviljelyn tuotannon arvojen eroavaisuudet.
Production trends in the 27 Member States. 2002 = 100
27 jäsenvaltion tuotannon kehitys. 2002 = 100
Fishing capacity depends, firstly, on the fishing gear used, but the EU employs only tonnage and power to manage the fleet.
Yhteisen kalastuspolitiikan tulokset kalastuslaivaston ylikapasiteetin hallinnassa ovat vähäisiä.
The Community fishing fleet is gradually reducing in size, in terms both of the number of vessels and of overall tonnage and power. Despite this, the fleet’s fishing capacity is increasing as a result of the replacement of small
Kalastuskapasiteetti perustuu ensinnäkin käytettyihin pyydyksiin, mutta kalastuslaivaston hallinnassa EU turvautuu yksinomaan bruttovetoisuuteen ja tehoon.Yhteisön Yhteisön
12 boats by vessels of greater tonnage and power, and of technological advances.
12 kalastuslaivasto pienenee asteittain niin alusten lukumäärän kuin bruttovetoisuuden ja tehonkin osalta.
The fishing fleet’s overcapacity has a political impact in addition to its eects on economic performance.
kapasiteetti sai alkunsa poliittisista paineista kiintiöiden kasvattamiseksi suuremmiksi kuin tieteelliset suositukset.
In particular, it is at the root of political pressure to increase quotas beyond those scientically recommended.
Jäsenvaltiot soveltavat usein lyhyen ajanjakson lähestymistapaa ja asettavat laivastojen toiminnan ylläpitämisen etusijalle kalavarojen kestävään hallintaan nähden.
Member States are often susceptible to a short-term approach, and give maintenance of fleet activity priority over sustainable management of fisheries.
Kun kannattavuus laskee saaliiden pienentyessä, paineet kasvavat ja noidankehä on valmis.
When protability is reduced as a result of declining catches, pressure increases and the vicious circle begins again.
Kalastuslaivaston ylikapasiteetilla on taloudelliseen tilanteeseen kohdistuvien seurausten lisäksi myös poliittisia vaikutuksia.Yli- Yli-
Fishing fleet distribution 2009
Kalastuslaivaston jakautuminen vuonna 2009
COMMON FISHERIES POLICY been interlinked in an optimum way, and the hoped-for synergies have suffered.
YHTEINEN KALASTUSPOLITIIKKA nan kestävän kehityksen takaamiseksi ympäristön, talouden ja sosiaalialan kannalta.
The CFP was reformed in 2002 with a view to ensuring sustainable development of fishing activities from an environmental, economic and social perspective. The decision-making process was modified by basing it on scientific opinions and involving it more closely with the fisheries sector and with non-governmental organisations within regional advisory councils (RACs).
Päätöksentekomenettelyä tarkistettiin siten, että painotetaan tieteellisiä lausuntoja ja otetaan siihen mukaan kalastusala sekä hallituksista riippumattomat järjestöt alueellisissa neuvoa-antavissa toimikunnissa.Vuoden 2002 uudistuksessa pyrittiin myös johdonmukaisuuteen yhteisön ympäristö- ja kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa.
The 2002 reform also sought to make the policy consistent with European environment and development policy. Despite the reform, virtually no improvement has been seen in terms of the
Uudistuksesta huolimatta ei ole juurikaan havaittu parannusta tarvittavien yhteisvaikutusten tasolla, esimerkiksi laivaston hallinnoinnin ja luonnonvarojen säilyttämisen välillä.
In 1970 the EEC established equal access to Member State fishing zones for all fishermen, while reserving a coastal strip for the activities of local fishermen.
Euroopan talousyhteisö loi jo vuonna 1970 kaikille kalastajille yhtäläisen pääsyn jäsenvaltioiden kalastusalueille, mutta rannikkoalueet varattiin paikallisten kalastajien toiminnalle.
It created Community market bases for fisheries products and a structural policy designed to modernise the fishing fleet and its infrastructure.
ETY perusti yhteisön kalastustuotteiden markkinat ja käynnisti rakennepolitiikan kalastuslaivaston ja kalastusinfrastruktuurien nykyaikaistamiseksi.
In 1976, in line with international trends, the Member States extended their restricted zone for exploitation of marine resources from 12 to 200 miles.
Vuonna 1976 jäsenvaltiot seurasivat kansainvälistä kehitystä ja laajensivat meren luonnonvarojen hyödyntämisaluettaan 12:sta 200 meripeninkulmaan.Vaikka jäsenvaltiot tunnustavatkin tarpeen siirtää yhteisölle kalastuksen hallinnoinnin sekä edustuksensa kansainvälisissä neuvotteluissa, vuoden 1981 laajentuminen lykkäsi yhteisen kalastuspolitiikan käynnistämistä vuoteen 1983.
Even though Member States recognised the importance of transferring to the Community fisheries management and the task of representing them in international negotiations, the 1981 enlargement meant that the creation of the CFP was postponed until 1983.
Yhteisen kalastuspolitiikan uusi perussäännöstö on ollut voimassa 1. tammikuuta 2003 lähtien. Sen neljä pääasiallista alaa ovat:
The CFP was initially closely linked to agricultural policy, and this is still the case in the Treaties.
Alun perin yhteinen kalastuspolitiikka oli tiiviissä yhteydessä maatalouspolitiikkaan, ja on sitä edelleen perussopimuksissa.
However, the specific content that it has acquired in the course of successive reforms has differentiated it from the CAP.
Se on kuitenkin toistuvien uudistusten myötä eriytynyt YMP:sta ja saanut erityistä sisältöä.
Since fish populations ignore national borders and are dependent on shared marine ecosystems, the CFP confers on the Community extensive competences as regards the management of natural marine resources.
Koska kalakannat eivät piittaa kansallisista rajoista ja ovat riippuvaisia jaetuista merien ekosysteemeistä,YKP:ssa annetaan yhteisölle laaja toimivalta merten luonnonvarojen hallinnassa.
The CFP possesses a panoply of instruments of very different kinds, but these instruments have not always
YKP:n käytössä on valikoima hyvin erilaisia välineitä. Näiden välineiden yhdentäminen ei kuitenkaan ole aina ollut optimaalista, mikä on haitannut toivottua yhteisvaikutusta.
effort and technical measures (fishing gear and minimum landing sizes). They also impose an obligation to record and notify catches and landings.
KALAVAROJEN SÄILYTTÄMINEN saaliiden ja maihin tuotujen saalismäärien rekisteröinti- ja ilmoitusvelvoitteesta.
The new basic rules of the CFP have been in force since 1 January 2003.
Euroopan unionissa 63 prosenttia maihin tuoduista saaliista kuuluu TAC-järjestelmän piiriin.
Its main themes are as follows:
Suurin osa (44 prosenttia saa-
CONSERVATION OF RESOURCES
Yhteisessä kalastuspolitiikassa säädetään joistakin vesialueille pääsyn ja kalavarojen hyödyntämisen rajoituksista.
For example, a restricted zone is in force until 2012, restricting access to the 12-mile zone to fishing vessels that traditionally fish in those waters.
Esimerkiksi vuoteen 2012 sovelletaan 12 meripeninkulman kalastuksen rajoitusaluetta perinteisen rannikkokalastuksen hyväksi.
There are other examples of restricted access, such as the Shetland Box.
On muitakin esimerkkejä rajoitetusta pääsystä, kuten Shetlannin rajoitusalue.
The principle of relative stability, which governs access to resources and is based on the allocation to each Member State of a fixed percentage of catches for each stock, has been retained.
Suhteellisen vakauden periaate, jolla ohjataan kalavarojen saatavuutta ja joka perustuu jokaiselle jäsenvaltiolle osoitettuun prosentuaaliseen osuuteen jokaista kantaa koskevasta saaliista, on säilytetty.
The CFP is far from having achieved the results anticipated in terms of resource conservation.
Tällä hetkellä 30 prosenttia kannoista on turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella.
Thirty per cent of stocks are currently below biological safety limits, and in the case of 80% of stocks the sector’s yield is falling as a result of overfishing.
Kalastuksen tuotto laskee 80 prosentin kantojen osalta liiallisen paineen seurauksena.
The 2002 reform was aimed at gradually implementing fisheries management based on ecosystems.
Vuoden 2002 uudistuksen tavoitteena oli ottaa vähitellen käyttöön ekosysteemiin perustuva lähestymistapa kalastuksenhoidossa.
It adopted a longterm vision with its implementation of multiannual plans for attaining and/or maintaining safe stock levels.
Uudistuksessa sovellettiin pidemmän ajanjakson näkemystä ja pantiin täytäntöön monivuotisia suunnitelmia kantojen elvyttämiseksi ja hoitamiseksi.
However, deployment of the ecosystem-based approach comes up against institutionalised decisions on the allocation of TACs and quotas in the Council and, sometimes, against a lack of the scientific knowledge needed to enable it to be applied.
Ekosysteemiin perustuvan lähestymistavan soveltaminen on kuitenkin ristiriidassa TACien ja kiintiöiden jakamisesta neuvostossa tehtävien päätösten vakiinnuttamisen ja toisinaan myös sen soveltamisen edellyttämän riittävän tieteellisen tiedon puutteen kanssa.
FLEET MANAGEMENT
LAIVASTON HALLINNOINTI