natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In both cases, however, the tax regime applicable to policies is that of the State of the commitment.
Mutta molemmissa tapauksissa sopimukset ovat sitoutuneen valtionverotuskäytännön alaisia.
Directive 89/592 of 13 November 1989 [15] prohibited insider dealing and coordinated the regulations applying to it.
13. marraskuuta 1989 annettu direktiivi 89/592 [15] kieltää asiantuntijoitten toimet ja yhteensovittaa niihin sovellettavia säädöksiä.
EPOQUE REFERENCES c.
EPOQUE-VIITTEET c.
In 1992 definitive arrangements were introduced to complete the liberalization of insurance operations, as provided for in the White Paper, with regard to the two aspects of freedom of establishment and freedom to provide services.
Lopulta vuonna 1992 otettiin käyttöön lopullinen jär jestelmä, jolla viimeisteltiin, valkoisen kirjan mukaisesti, vakuutusalan vapauttaminen sen kahdessa muodossa: sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden osalta.
— The third coordinating Directive on nonlife insurance of 18 June 1992 (92/49) [9] introduces the single authorization arrangement.
— Kolmas muita kuin henkivakuutuksia koskeva yhteensovittamisdirektiivi (92/49), joka annettiin 18. kesäkuuta 1992 [9] perusti yhteisen lupajärjestelmän.
Authorization (the conditions for the granting of which are harmonized) granted by a Member State to an insurance company to operate on its territory permits that company to operate throughout the Community either on a freely established basis or as a service provider.
Lupa (myöntämisedellytykset ovat yhdenmukaisia), jonka yksi jäsenvaltioista on antanut jollekin vakuutusyhtiölle liiketoiminnan harjoittamisesta sen alueella, antaa yhtiölle mahdollisuuden työskennellä koko yhteisön alueella joko vapaasti sijoittautuen tai palveluja tarjoten.
INTELLECTUAL, INDUSTRIAL AND COMMERCIAL PROPERTY
HENKINEN, TEOLLINEN JA KAUPALLINEN OMAISUUS
— finally, Commission Regulation EC/240/96 of 31 January 1996 harmonized and simplified the rules on patent licences and know-how licences, to encourage the dissemination of technical know-how in the Community and promote the manufacture of technically improved products.
— komission tekijänoikeuksia ja muita vastaavia oikeuksia tietoyhteiskunnassa koskeva vihreä kirja, joka hyväksyttiin 19. heinäkuuta 1995.
— Article 36 of the EC Treaty includes '... the protection of industrial and commercial property' in the grounds for exemption from the free movement of goods.
— Perustamissopimuksen 36 artiklan mukaisesti "teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojeleminen" muodostaa yhden syyn poiketa kauppatavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteesta.
'Industrial and commercial property' is applicable to all rights of industrial or intellectual property, including copyright, patents, trademarks, designs and models and designa­tions of origin.
Ilmaus "teollinen ja kaupallinen omaisuus" pätee kaikkiin teollista tai henkistä omaisuutta koskeviin oikeuksiin ja erityisesti teki jänoikeuksiin, patentteihin, merkkeihin, piirroksiin ja malleihin sekä alkuperänimityksiin.
— Industrial or intellectual property also comes under the provisions on free competition (Articles 85 and 86 of the EC Treaty) in so far as it may give rise to concerted practices or abuse of a dominant position.
— Muutoin teollinen ja henkinen omaisuus on riippuvainen siihen liittyvistä vapaata kilpailua koskevista määräyksistä (perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla) sikäli kuin niihin liittyy sopimuksia tai määräävän aseman väärinkäyttöä.
— computer programs (Council Directive 91/250/EEC of 14 May 1991) [6] and the legal protection of databases (Parliament and Council Directive 96/46/EC of 24 October 1995) [7];
— tietokoneohjelmat (neuvoston 14. toukokuuta 1991 antama direktiivi 91/250/ETY) sekä tietokantojen oikeudellinen suojaaminen (Euroopan parlamentin ja neuvoston 24. lokakuuta 1995 antama direktiivi 95/46/EY) [7];
— The Paris and Bern Conventions signed in the late 19th century, to which the Member States are party, did not establish international rights to intellectual property.
Yksinoikeudet, henkistä, teollista ja kaupallista omaisuutta koskevat oikeudet ovat yhä riippuvaisia erilaisista kansallisista lainsäädännöistä.
— topographies of semiconductors (Council Directive 87/54/EEC of 16 December 1986) [8];
— puolijohteiden topografia (neuvoston 16. joulukuuta 1986 antama direktiivi 87/54/ETY) [8];
OBJECTIVES
TOTEUTUS
— protection of models: on 19 July 1995 the Commission adopted a Green Paper on Innovation, encouraging the use of utility models to protect noninnovatory technical inventions such as machinery or tools;
— mallien suojaaminen: komissio hyväksyi 19. heinäkuuta 1995 vihreän kirjan suojatakseen hyödylliset mallit. Tätä on käytetty usein mekanismien tai työkalujen kaltaisten ei-innovatiivisten teknisten keksintöjen suojaamiseen; jaamiseen;
— designation of origin (Council Regulation EEC/338/92 of 5 February 1979 on wines and Council Regulation EEC/2081/92 of 14 July 1992 on other food products) [9].
— alkuperänimitykset (neuvoston 5. helmikuuta 1979 antama asetus ETY/338/79 viininviljelyksestä sekä neu voston 14. heinäkuuta 1992 antama asetus ETY/2081/92 muista elintarviketuotteista) [9].
The compromise position was to set up rights at Community level that would supersede national rights and could be chosen by undertakings.
— Neuvoston 21. joulukuuta 1988 antama direktiivi 89/104/ETY määrää kansallisten tavaramerkkejä koske vien oikeuksien lähentämisestä [1];
ACHIEVEMENTS a.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö a.
Existence and exercise of intellectual property rights
Teollisoikeuksien olemassaolo ja hyödyntäminen
— Council Regulation EC/40/94 of 20 December 1993 created a Community trademark alongside national trade marks and set up a Community trade mark office, based in Alicante;
— neuvoston 20. joulukuuta 1993 antamalla asetuksella EY/40/94 perustetaan kansallisten tavaramerkkien kanssa rinnakkainen yhteisömerkki sekä yhteisön tavaramerkkitoimisto Alicanteen;
— Commission Regulation EC/216/96 of 5 February 1996 established the procedural rules for the boards of appeal of the Office for Harmonization in the Internal Market.
— komission 5. helmikuuta 1996 antamassa asetuksessa EY/216/96 vahvistetaan sisämarkkinoiden yhdenmukaistamistoimiston kanneosaston menettelysäännöt.
— Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on the borrowing and lending of works of art [2];
— Neuvoston 19. marraskuuta 1992 antama direktiivi 92/100/ETY taideteosten vuokraamisesta ja lainaamisesta [2];
— Council Directive 93/83/EEC of 27 September 1993 on cable distribution and satellite broadcasting [3];
— Oikeuden olemassaolon ja sen käytön välinen ero tuli ilmi sovellettaessa perustamissopimuksen kilpailusääntöjä teollisoikeuksien hyödyntämiseen.
— The 'existence' of a right is, however, an imprecise concept and too dependent on the intentions of national legislators.
Tämä kävi ¡Imi ensin merkin luovuttamiseen liittyneen Consten-Grundig-tuomion (56 ja 58/64,13. heinäkuuta 1966) yhteydessä ja sen jälkeen uudelleen patenttiasioita koskeneessa tärkeässä Parke Davis-tuomiossa (24/67, 29. helmikuuta 1968).
It was the concept of the 'specific subject-mat­ter' which made it possible to determine what might be covered by the legal status of any industrial or intellectu­al property right without damaging the principle of free movement.
Kyse oli teollisoikeuksiin liittyvän 36 artiklan varauksen sisältämän "olemassaolon" käsitteen erot tamisesta näiden oikeuksien "hyödyntämisestä", joka ei voi rikkoa vapaan liikkuvuuden periaatetta (katso myös Deutsche Grammophon-tuomio: 78/70, 8. kesäkuuta 1971).
— Council Directive 93/98/EEC of 29 October 1993 har­monizing the duration of copyright and related rights [4];
— neuvoston 27. syyskuuta 1993 antama direktiivi 93/83/ETY kaapeliverkoista ja satelliittilähetyksistä [3];
— finally, the Commission Green Paper on copyright and related rights in the information society, adopted on 19 July 1995.
— Oikeuden "olemassaolo" on kuitenkin epämääräinen käsite ja liiaksi riippuvainen kansallisten lainsäätäjien tahdosta.
• It took longer to define the 'specific subject-matter" of a trade mark.
"Erityissisällön" käsitteen myötä oli mahdollista täsmentää sitä mikä liittyy jokaisen teollista tai henkistä
— on 13 December 1995 the Commission proposed a Parliament and Council directive to provide patent pro­tection for biotechnological inventions [5];
— neuvoston 29. lokakuuta 1993 antama direktiivi 93/98/ETY tekijänoikeuksien sekä muiden vastaavien oikeuksien suojaamisen keston yhdenmukaistamisesta [4];
The single market any possibility of confusion to distinguish that product from products which have another origin' (102/77 of 23 May 1978).
tuontia omaan maahansa, jonka hän itse on laskenut markkinoille, jos tämä ulkopuolinen tuoja on käyttänyt sellaisia menettelytapoja kuten uudelleenpakkaaminen ja uudelleenmerkitseminen, jotka tekevät kuluttajille merki­tyn tuotteen alkuperän varman toteamisen mahdottomak­si (tuomio tapauksessa Centrafarm ν. American Home Products: 3/78, 10. lokakuuta 1978).
— Limits: The exhaustion of Community rights does not apply in the case of marketing of a counterfeit product, or of products marketed outside the European Economic Area.
— Rajoitukset: Yhteisöoikeuksien loppuminen ei päde väärennettyjen tuotteiden markkinoinnin tai Euroopan talousalueen ulkopuolella markkinoille laskettujen tuottei­den yhteydessä.
This is stipulated in Article 6 of the agreement on intellectual property rights concluded under the Uruguay Round (TRIPS, agreement on intellectual property rights affecting trade).
Tämä määräys perustuu Uruguayn kier­roksella tehdyn sopimuksen tekijänoikeuksia koskevaan 6 artiklaan (TRIPS, sopimus tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista).
In its various resolutions on intellectual property rights, and particularly on the legal protection of databases, biotechnological inventions and copyright, Parliament has argued for the gradual harmonization of intellectual, industrial and commercial property rights.
• Kesti pitempään ennen kuin "erityissisällön" määritelmä tuli esiin tavaramerkin yhteydessä. Terrapin­tuomiossa (119/75, 22. kesäkuuta 1976) tuomioistuin julisti, että tavaramerkin ensisijainen tehtävä on "taata kuluttajille tuotteen alkuperä".
It has also opposed the patenting of parts of the human body.
Tätä määritelmää täyden­nettiin myöhemmin Hoffmann­Laroche ­tuomiossa: "mah­dollistaa se, että he voivat erottaa ilman sekaannuksen mahdollisuutta tämän tuotteen tuotteista, joiden alkuperä on toinen" (102/77, 23. toukokuuta 1978).
The proprietor of a trade mark is justified in preventing a product from being mar­keted on his territory by a third party if the importer's con­duct - such as reprocessing the product or affixing a dif­ferent trade mark - has made it impossible for the con­sumer to identify the origin of the marked product with certainty (Centrafarm ν American Home Products judg­ment, 3/78 of 10 October 1978).
Parlamentti on puolustanut henkistä, teollista ja kaupal­lista omaisuutta koskevien oikeuksien asteittaista yhden­mukaistamista antamalla useita sitä koskevia päätös­lauselmia, etenkin tietokantojen oikeudellisesta suo­jaamisesta ja biotekniikan keksintöjen sekä teki­jänoikeuksien suojaamisesta. Se on lisäksi vastustanut ihmisruumiin osien patentoimista.
[1] Cooperation procedure: SYN0017 (LEG=2), consultation procedure: CNS0042 (LEG=1) [2] Cooperation procedure: SYN0319 (LEG=3) [3] Cooperation procedure: SYN0358 (LEG=3) [4] Cooperation procedure: SYN0395 (LEG=3) [5] Codecision procedure: COD95350 (LEG=4) [6] Cooperation procedure: SYN0183 (LEG=3) [7] Codecision procedure: COD0287 (LEG=4) [8] Consultation procedure: CSA0081 (LEG=2) [9] Consultation procedure: CSA0501 (LEG=3)
[1] Yhteistoimintamenettely: SYN0017 (LEG=2), Kuulemismenettely: CSN0042 (LEG=1) [2] Yhteistoimintamenettely: SYN0319 (LEG=3) [3] Yhteistoimintamenettely: SYN0358 (LEG=3) [4] Yhteistoimintamenettely: SYN0395 (LEG=3) [5] Yhteispäätösmenettely: COD95350 (LEG=4) [6] Yhteistoimintamenettely: SYN0183 (LEG=3) [7] Yhteispäätösmenettely: COD0287 (LEG=4) [8] Kuulemismenettely: CSA0081 (LEG=2) [9] Kuulemismenettely: CSA0501 (LEG=3)
VALUE ADDED TAX (VAT)
ARVONLISÄVERO (ALV)
Article 99 of the original EEC Treaty provided for the Commission to "consider" the harmonization of "turnover taxes, excise duties and other indirect taxes in the inter ests of the Common Market".
Alkuperäisen Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 99 artiklan nojalla komission on "tutkittava", millä tavoin "liikevaihtoveroja, valmisteveroja ja muita välillisiä veroja koskeva lainsäädäntö voidaan yhden mukaistaa yhteismarkkinoiden edun mukaisesti".
The Article was strength ened by the Single European Act to make such harmonization mandatory where it was "necessary to ensure the establishment and functioning of the Internal Market."
Artiklaa lujitettiin Euroopan yhtenäisasiakirjalla siten, että yhden mukaistamisesta tehtiin pakollista siltä osin, kuin se on "tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi."
OBJECTIVES
TAVOITTEET edellytti niin kutsutun "alkuperäperiaatteen" muut tamista.
England and Scotland or Bavaria and Baden-Württembourg.
Teoriassa tämä olisi johtanut siihen, että esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan tai Ranskan ja Saksan välillä liikkuvia tavaroita kohdeltaisiin samalla tavalla kuin Englannin ja Skotlannin tai Baijerin ja Baden-Württembergin välillä liikkuvia tavaroita.
There would have remained, however, one big difference: VAT paid in England and Scotland goes into the same Treasury; that paid in England and France does not.
Näiden tavaroiden kohtelun välille olisi kuitenkin jäänyt yksi suuri ero: Englannissa ja Skotlannissa maksettu ALV siirretään samaan valtionkassaan toisin kuin Englannissa ja Ranskassa maksettu.
Estimates showed that there would have been substantial transfers of tax revenues, notably to Germany and Benelux from the rest.
Arvioiden mukaan tämä olisi johtanut huomattaviin verotulojen siirtoihin eri tyisesti Saksaan ja Benelux-maihin muista jäsenvaltioista.
Accordingly, the Commission proposed the establishment of a clearing system (COM(87)0323) to re-allocate the VAT collected in the countries of origin to the countries of consumption.
Tämän vuoksi komissio ehdotti clearing-järjestelmän perustamista (KOM(87)0323) alkuperämaissa kerätyn ALV:n uudelleen jakamiseksi niissä maissa, joissa kulutus tapahtuu.
This might have been based on VAT returns, on macroeconomic statistics or on sampling techniques.
Järjestelmä olisi voinut perustua ALV-kertymään, makrotalouden tilastoihin tai otantamenetelmiin. tamenetelmiin.
The purpose was to achieve transparency in the "de-taxing" of exports and "re-taxing" of Imports in trade within the EEC (see below).
Tarkoituksena oli avoimuuden saavuttaminen tekemällä vienti verot tomaksi ja maahantuonti verolliseksi Euroopan talousyhteisön sisäisessä kaupassa (katso jäljempänä).
All Member States had introduced a VAT by the early 1970s.
Kaikki jäsenvaltiot olivat ottaneet arvonlisäveron käyttöön 1970-luvun alkupuolella.
In April 1970 the decision was taken to finance the EEC Budget from the Communities' own resources.
Huhtikuussa 1970 tehtiin päätös ETY:n talousarvion rahoittamisesta yhteisön omista varoista.
These were to include payments based on a proportion of Value Added Tax and "obtained by applying a common rate of tax on a basis of assessment determined in a uniform manner according to Community rules".
Näihin oli määrä kuulua arvonlisäveroon perustuvat suhteelliset maksuosuudet ja ne oli määrä kerätä soveltamalla yhteistä verokantaa, joka perustuu yhdenmukaisella tavalla ja yhteisön säännösten mukaisesti määriteltyyn arvioon.
The primary objective of Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 -generally known as the Sixth VAT Directive - was there fore to ensure that each Member State had a broadly identical "VAT base": i.e. levied VAT on the same transactions.
Kuudentena arvonlisädirektiivinä yleisesti tun netun 17. toukokuuta 1977 annetun direktiivin N:o 77/388/ETY tärkeimpänä tavoitteena oli tämän vuoksi varmistaa, että jokaisella jäsenvaltiolla on laajalti yhtenäinen veron määräytymisperuste eli että ne keräävät arvonlisäveroa samoista liiketoimista.
Numerous subsequent amending Directives have attempted to remove anomalies.
Säännönvastaisuuksia on yritetty poistaa useilla muut tavilla direktiiveillä.
The Commission proposals, however, proved unacceptable to Member State governments.
Jäsenvaltioiden hallitukset eivät kuitenkaan voineet hyväksyä komission ehdotuksia.
In the second half of 1989, a high-level working party convened by the Council outlined an alternative which retained the destination principle.
Vuoden 1989 loppupuolella neuvoston asettama korkean tason työryhmä esitti määräpaikkaperiaatetta soveltavan vaihtoehtoisen järjestelmän.
This became the basis of the transitional system proposed by the Commission in the following year, and which came into effect at the beginning of 1993 (Directives 91/680/EEC of 16 December 1991 and 92/111/EEC of 14 December 1992).
Tähän perustui komission seuraavana vuonna ehdottama siirtymäjärjestely, joka tuli voimaan vuoden 1993 alussa (16 päivänä joulukuuta 1991 annettu direktiivi 91/680/ETY ja 14 päivänä joulukuuta 1992 annettu direktiivi 92/111/ETY).
Under this system, the origin principle generally applies to all sales to final consumers: that is, once VAT has been paid on goods in one country, they can be moved within the Community without further control or liability to tax.
Tämän järjestelmän mukaan alkuperäperiaatetta sovelletaan yleisesti kaikkeen myyntiin loppukuluttajille. Toisin sanoen kun tavaroista on maksettu ALV yhdessä jäsenvaltiossa, ne voidaan siirtää yhteisön sisällä Ilman llsätarkastuksia tai verovelvollisuutta.
At the beginning of 1993 the "travellers' allowance" was therefore abolished - or, rather, was increased to infinity.
Tämän vuoksi vuoden 1993 alussa matkustajien verohelpotukset lakkautettiin, tai pikemminkin niille ei asetettu ylärajaa.
There are three "special regimes" where this principle does not apply:
Tätä periaatetta ei sovelleta kolmeen erityisjärjestelmään:
If necessary, they must appoint "fiscal agents" to account for the tax.
Yritysten on tarpeen mukaan nimitettävä verojen ja maksujen välittäjä vastaamaan verosta.
In 1985 the Commission published the Single Market White Paper, Part III of which covered the "removal of fiscal barriers".
Vuonna 1985 komissio julkaisi valkoisen kirjan yhtenäismarkkinoista, jonka III osassa käsiteltiin verotuksen esteiden poistamista.
A substantial package of proposals for legislation were published between 1987 and 1990.
Vuosina 1987-1990 tehtiin huomattava määrä ehdotuksia asiaa koskevaksi lain säädännöksi.
The need for action in the field of VAT arose from the "destination principle" applied to transactions between Member States.
Tarpeen arvonlisäveroa koskeviin toimen piteisiin aiheutti jäsenvaltioiden välisiin liiketoimiin sovellettava määräpaikkaperiaate.
The rates of VAT and excise applied are those of the country of final consumption; and the entire revenue accrues to that country's Exchequer.The method by which this system was then administered required physical frontier controls.
Arvonlisäveroon ja valmis teveroon sovelletaan sen valtion verokantoja, jossa loppukulutus tapahtuu, ja kerätyt varat päätyvät kyseisen valtion kassaan. Tämän järjestelmän silloinen hallintojärjestelmä edellytti fyysisiä rajatarkastuksia.
As traded goods left one country, they were "detaxed" (e.g. in the case of VAT, zerorated); and were then "retaxed" on entering another.
Kauppatavaroita yhdestä maasta vietäessä niiltä poistettiin vero (eli ALV:on sovellettava verokanta oli nolla prosenttia) ja toiseen maahan tuotaessa niitä verotettiin uudelleen.
Complex documentation was necessary for goods transiting Member States.
Jäsenvaltioiden kautta viedyt tavarat edellyttivät monimutkaisia asiakirjoja.
The Cecchini Report concluded that the system was costing intraCommunity traders around 8 billion ECU, i.e. 2% of their turnover.
Cecchinin mietinnössä pääteltiin, että järjestelmä maksoi yhteisön sisällä kauppaa käyville noin kahdeksan miljardia ecua eli kaksi prosenttia heidän liikevaihdostaan.
Though tax controls at frontiers have been abolished, traders are required to keep detailed records of purchases from, and sales to, other countries, and the system is policed by administrative cooperation between Member States' tax authorities.
— Uusiin liikennevälineisiin: Vähemmän kuin kuusi kuukautta käytössä olleista laivoista, ilma-aluksista ja autoista on maksettava vero ostajan kotivaltiossa, vaikka ne olisikin hankittu toisessa jäsenvaltiossa.
The solution initially proposed by the Commission (COM(87)322) involved a change to the socalled "origin principle".
Ensimmäiset ehdotukset (1987) Komission ensiksi esittämä ratkaisu (KOM(87)0322)
— "A Common System of VAT: a programme for the Single Market" (COM(96)328 final of 22.07.1996).
— yleinen verokanta, jonka on oltava vähintään 15 prosenttia ja jota tarkistetaan kahden vuoden välein; verotarkastukset rajoilla on lakkautettu, kauppiaiden on kirjattava yksityiskohtaisesti muista maista tehdyt hankinnat ja muihin maihin suuntautunut myynti.
This outlines a timetable, running from late 1996 to mid1999, during which the new system will be introduced in stages.
Järjestelmää valvotaan jäsenvaltioiden veroviranomaisten välisellä hallinnollisella yhteistyöllä.
There were no significant changes in crossborder purchasing patterns since 1 January 1993, nor any significant distortions of competition or deflections of trade through disparities in VAT rates.
— jäsenvaltiot voivat myös soveltaa joko yhtä tai kahta alennettua verokantaa.
The Commission there fore proposed (COM(95)731 of 20.12.1995) no change in the 15% minimum; but suggested a new maximum rate of 25% (no Member State has a rate higher than this).
Alennettujen verokantojen on oltava vähintään 5 prosenttia, ja niitä on sovellettava yksi nomaan muutetun kuudennen ALV-direktiivin liitteessä H tarkoitettuihin tavaroihin ja palveluihin;
— "Description of the General Principles, Commission Services technical note" (XXI/1156/96), which was launched at a special conference on 4th/5th. November 1996.
— joillekin jäsenvaltioille myönnetyt poikkeukset vapautusten myöntämisestä, alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisempien alennettujen verokantojen tai siirtymäajan verokantojen soveltamisesta ennen lopullisen ALV-järjestelmän käyttöönottoa; töönottoa;
The essentials are:
Sen sijaan komissio on julkaissut kaksi keskusteluasiakirjaa:
• the "place of taxation" will no longer be where goods are located, or services provided, but where the suppliers' business is established;
— ylellisyystarvikkeisiin sovellettavien korkeampien verokantojen lakkauttaminen.
Much controversy has taken place concerning the continuing application of a zero VAT rate to certain goods and services, notably in the UK and Ireland.
— Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: ohjelma yhtenäismarkkinoita varten (KOM(96)0328 lopullinen, 22.07.1996).
A specific derogation contained in Art. 28 of the 6th.Directive, refers back to Art. 17 of the Second VAT Directive of 11 April 1967.
— Yleisten periaatteiden kuvaus, komission yksikköjen tekninen muistio (XXI/1156/96), joka esiteltiin ensimmäisen kerran erityiskonferenssissa 4.5. marraskuuta 1996.
The zero rates already in force on 31 December 1975 can continue provided that:
Asiakirjan tärkeimmät kohdat ovat:
• invoicing and deduction of input tax will be according to the origin system;
• verotuspaikka el enää ole tavaroiden sijaintipaikka tai palveluiden tarjontapaikka, vaan toimittajan yrityksen kotipaikka;
— they exist for clearly defined social reasons;
Neuvosto hyväksyi joulukuussa 1996 ensimmäisen ehdotuksen, mutta suostui ainoastaan tekemään voitavansa, ettei nykyistä 10 prosenttiyksikön vaihtelu väliä laajennettaisi.
• VAT rates will be harmonized "within a rather narrow band";
• tuotantopanoksen veron laskutus ja vähennys suoritetaan alkuperäjärjestelmän mukaisesti;
— they benefit the final consumer; — the "origin principle" is still nor being generally applied.
.ALV:on sovellettavat verokannat yhdenmukaistetaan melko kapeaan vaihteluväliin;