natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Denmark, Austria and Finland, they are admitted at age 6 and in Sweden at age 7.
Tanskassa, Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa lapset voivat aloittaa koulunkäynnin 6-vuotiaina.
Compulsory education starts at age 6 in nine of the Member States, but begins earlier in some of them.
Yhdeksässä jäsenvaltiossa oppivelvollisuus alkaa 6 vuoden iässä, mutta joissakin maissa se alkaa jo aikaisemmin.
In Luxembourg and in Northern Ireland (UK), it starts at age 4 and in the Netherlands and in Great Britain at age 5.
Luxemburgissa ja Pohjois-lrlannissa (UK) oppivelvollisuus alkaa 4 vuoden iässä ja Alankomaissa sekä Isossa-Britanniassa 5-vuotiaana.
In the Scandinavian Member States (Denmark, Finland and Sweden), education is compulsory only from age 7.
Pohjoismaisissa jäsenvaltioissa (Tanskassa, Suomessa ja Ruotsissa) koulunkäynti on pakollista 7-vuotiaasta alkaen.
The start of compulsory education generally coincides with the point of entry to primary school, except in Ireland, Luxembourg and the Netherlands.
Oppivelvollisuuden alkaminen liittyy yleensä peruskoulun alkamiseen Irlantia, Luxemburgia ja Alankomaita lukuun ottamatta.
In most Member States, the pattern of education is identical for all children until the end of lower secondary school, at around age 14 or 15.
Useimmissa jäsenvaltioissa koulutusmalli on samanlainen kaikille lapsille alemman toisen asteen päättymiseen eli noin 14. tai 15. ikävuoteen asti.
A common core curriculum is followed until age 16 in Denmark, Spain after the reform, Finland, Sweden and the United Kingdom.
Yhteistä opetussuunnitelmaa noudatetaan 16vuotiaaksi asti Tanskassa, Espanjassa uudistuksen jälkeen, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
In Germany and Austria, pupils are faced with selection regarding their direction of study at the beginning of lower secondary education at age 10 and in Luxembourg at age 12.
Saksassa ja Itävallassa oppilaat valitsevat koulutuslinjansa alemman toisen asteen alussa 10 vuoden iässä ja Luxemburgissa 12-vuotiaina.
In most countries, the end of compulsory education coincides with the transition from lower to upper secondary education.
Useimmissa maissa oppivelvollisuus päättyy siirryttäessä alemmalta ylemmälle toiselle asteelle.
In France, the Netherlands and Austria, however, the first stage of secondary education ends one year before the end of compulsory education.
Ranskassa, Alankomaissa ja Itävallassa toisen asteen koulutuksen ensimmäinen vaihe loppuu kuitenkin vuotta ennen oppivelvollisuuden päättymistä.
In Belgium and in the United Kingdom (except Scotland), it ends two years before the end of compulsory education.
Belgiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlantia lukuun ottamatta) se päättyy kaksi vuotta ennen oppivelvollisuuden päättymistä.
In Belgium, Germany and the Netherlands, compulsory education continues on a part-time basis after age 16, in Belgium and the Netherlands for two years and in Germany for three years.
Belgiassa ja Alankomaissa oppivelvollisuus jatkuu 16. ikävuoden jälkeen osa-aikaisena kaksi vuotta ja Saksassa kolme vuotta.
In these countries, the end of compulsory education coincides more closely with the end of upper secondary education.
Näissä maissa oppivelvollisuuden päättyminen liittyy läheisemmin ylemmän toisen asteen päättymiseen.
Fulltime compulsory education lasts until age 16 in most Member States, but in Greece, Ireland, Luxembourg, Austria and Portugal it finishes at age 15 and in Italy at 14.
Täysi oppivelvollisuus kestää 16. ikävuoteen useimmissa jäsenvaltioissa. Kreikassa, Irlannissa, Luxemburgissa, Itävallassa ja Portugalissa se kuitenkin päättyy 15-vuotiaana ja Italiassa 14 vuoden iässä.
In most countries, fulltime compulsory education lasts 9 or 10 years, but in Italy it lasts only 8 years, whereas in Luxembourg and Great Britain it lasts 11 years and in the Netherlands and Northern Ireland (UK) as much as 12 years.
Täysi oppivelvollisuus kestää lähes kaikissa maissa 9 tai 10 vuotta paitsi Italiassa, jossa se kestää vain 8 vuotta. Vastaavasti Luxemburgissa ja Isossa-Britanniassa oppivelvollisuus kestää 11 vuotta ja Alankomaissa ja Pohjois-lrlannissa (UK) jopa 12 vuotta.
In the Netherlands, fulltime compulsory education starts at age 5 and lasts until age 16, but all pupils must complete at least 12 years of fulltime education.
Alankomaissa täysi oppivelvollisuus alkaa 5-vuotiaana ja kestää 16-vuotiaaksi, mutta kaikkien oppilaiden tulee käydä koulua täysipäiväisesti vähintään 12 vuotta.
Entry to higher education is usually possible from age 18, except in Denmark, Italy, Luxembourg, Finland and Sweden, where it is later.
Korkeaasteen koulutukseen pääsee yleensä 18-vuotiaana, paitsi Tanskassa, Italiassa, Luxemburgissa, Suomessa ja Ruotsissa, joissa koulutukseen pääsee vasta myöhemmin.
The age of entry varies in Germany, the Netherlands and Austria.
Ikä vaihtelee Saksassa, Alankomaissa ja Itävallassa.
The Spanish education system is in a state of transition.
Espanjan koulutusjärjestelmä on muutostilassa.
In October 1990, the Organic Act on the General Management of the Education System (LOGSE) was passed, aiming to reform the entire education system from preschool to nonuniversity higher education level.
Lokakuussa 1990 hyväksyttiin asetus koulutusjärjestelmän yleishallinnosta (Organic Act on the General Management of the Education System, LOGSE), jonka tavoitteena on uudistaa koko koulutusjärjestelmä esiasteesta eiyliopistolliseen korkea-asteeseen.
The implementation of this Act, initially intended to be brought in over a 10-year period, is currently being undertaken at different rates depending on the various Commmunities.
Alustavana tavoitteena oli panna asetus toimeen 10 vuoden kuluessa, ja tällä hetkellä muutoksen tahti vaihtelee alueittain.
The system of upper secondary education in Sweden has been reformed recently; since 1994, both general and vocational courses last three years.
Ruotsissa on äskettäin uudistettu ylemmän toisen asteen koulutusjärjestelmä: vuodesta 1994 lähtien sekä yleissivistävät että ammatilliset opintolinjat kestävät kolme vuotta.
STRUCTURES
RAKENTEET
Source: Eurydice.
Lähde: EURYDICE.
CONTINUATION OF STUDIES ABROAD SUPERIEUR UNIVERSITAIRE
OPINTOJEN JATKAMINEN ULKOMAILLA SUPERIEUR UNIVERSITAIRE
LOWER SECONDARY VOCATIONAL
AMMATILLINEN ALEMPI TOINEN ASTE
FULL-TIME COMPULSORY EDUCATION
TÄYSI OPPIVELVOLLISUUS
PART-TIME COMPULSORY EDUCATION
AMMATILLINEN ALEMPI TOINEN ASTE
SINGLE STRUCTURE
YHTENÄISRAKENNE
POST-SCHOOL VOCATIONAL EDUCATION
KOULUNJÄLKEINEN AMMATILLINEN KOULUTUS
ADDITIONAL YEAR
LISÄVUOSI
LOWER SECONDARY GENERAL
YLEISSIVISTÄVÄ ALEMPI TOINEN ASTE
HIGHER NON-UNIVERSITY
EI-YLIOPISTOKOULUTUS
PART-TIME
OSA-AIKAINEN
UPPER SECONDARY GENERAL
YLEISSIVISTÄVÄ YLEMPI TOINEN ASTE
HIGHER UNIVERSITY
KORKEA-ASTE.
STATE SCHOOLS PREDOMINATE
ENSISIJAISESTI VALTION KOULUJA
Schools may be divided into three categories:
Koulut voidaan jakaa kolmeen kategoriaan:
(iii) state schools, provided and financed directly by public authorities; private grantaided schools, or schools dependent on public funding, managed by private bodies or individuals, but receiving more than 50% of their finance from the public sector; private non-grant-aided schools, or independent schools, receiving less than 50% of their finance from the public sector.
Valtion rahoituksen piirissä olevat yksityiset oppilaitokset tai julkisesta rahoituksesta riippuvaiset koulut, joita hoitavat yksityiset elimet tai henkilöt mutta jotka saavat yli 50 % rahoituksestaan julkiselta sektorilta.
As far as possible, this classification has been used.
Tätä luokittelua käytetään aina kun se on mahdollista.
Graph B2 shows by Member State the percentages of public and private schools in primary and secondary education and the percentages of pupils attending public and private schools.
Kaaviossa B2 esitetään jäsenvaltioittain julkisten ja yksityisten koulujen prosenttiosuus perus­ ja toisen asteen koulutuksesta sekä oppilasjakauma julkisissa ja yksityisissä kouluissa.
GRAPH B2: PUBLIC AND PRIVATE EDUCATION, 1992/93 PERCENTAGES OF SCHOOLS AND PUPILS (PRIMARY AND SECONDARY EDUCATION)
KAAVIO B2: JULKINEN JA YKSITYINEN KOULUTUS, 1992/93 KOULUJEN JA OPPILAIDEN PROSENTUAALINEN JAKAUMA (PERUS­ JA TOINEN ASTE)
SCHOOLS PUPILS
KOULUT OPPILAAT
PRIVATE
YKSITYINEN
PUBLIC
JULKINEN
Netherlands and Finland: The percentages of schools and pupils also include pre-primary education, as nursery schools are not separate establishments.
Koulujen ja oppilaiden osuuteen sisältyy esiasteen koulutus, koska esikoulut eivät ole erillisiä instituutioita.
Germany, Spain, Italy, Austria and Portugal: No breakdown is available between grantaided and non-grant-aided private institutions.
Saksa, Espanja Italia, Itävalta ja Portugali: Ei saatavissa erittelyä valtion rahoituksen piirissä olevien ja siihen kuulumattomien yksityisten instituutioiden välillä. "«ovien ja sunen
Ireland: The percentages of private non-grant-aided schools and pupils are very low (0.01%).
Irlanti: Ei valtion rahoituksen piirissä olevien yksityisten koulujen ja oppilaiden osuus on hyvin alhainen (0 01 %) Suomi: Ylemmän toisen asteen ammatilliset oppilaitokset eivät sisälly lukuihin ist en koulujen ja oppilaiden osuus on hyvin alhainen
United Kingdom: The percentages of private grantaided schools and pupils are very low (0.11 and 0.05% respectively).
JouTo OS^T^TValti0n r^°ltuk"en piirissä °, e vi en yksi tV (U,T 1 ja 0,05 /o).
Further education colleges are not included.
Toisen asteen ammatillinen koulutus ei sisälly lukuihin
United Kingdom (E/W, NI): All maintained schools are included under public sector.
Yhdistynyt kuningaskunta (E/W, NI): Kaikki avustuksin ylläpidetyt koulut on sisällytetty julkiseen sektoriin.
In most Member States, over 70% of schools come directly under the public sector.
Useimmissa jäsenvaltioissa yli 70 % kouluista on suoraan julkisen sektorin alaisuudessa.
Two countries deviate from this pattern: Belgium, where the numbers of public and private grantaided schools are about equal, and the Netherlands, where private grantaided schools form the great majority and equal funding of public and private schools is a constitutional right.
Poikkeuksen muodostaa kaksi maata: Belgia, jossa valtion rahoituksen piirissä olevien yksityisten ja julkisten koulujen määrä on suurin piirtein sama, ja Alankomaat, jossa valtion rahoituksen piirissä olevat yksityiset koulut ovat enemmistönä ja jossa julkisilla ja yksityisillä kouluilla on perustuslain mukaan oikeus saada sama määrä tukea.
In Denmark, Spain, France, Italy and Portugal, the percentage of private schools is still relatively large (between 10 and 30%), while it is less than 10% in Germany, Greece, Luxembourg, Austria, Finland, Sweden and the United Kingdom.
Tanskassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Portugalissa yksityisten koulujen osuus on edelleen suhteellisen korkea (10—30%), kun taas Saksassa, Kreikassa, Luxemburgissa, Itävallassa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa se on alle 10%.
Non-grant-aided schools are very rare in all countries for which separate data are available.
Ei valtion rahoituksen piirissä olevat koulut ovat harvinaisia kaikissa maissa, joista erillisiä tietoja ei ollut saatavissa.
In Belgium, Greece, Spain, France, Luxembourg, the Netherlands, Austria and Finland, the percentages of pupils attending private schools are relatively high, while the opposite is true for Denmark, Germany, Italy, Portugal, Sweden and the United Kingdom.
Belgiassa, Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Itävallassa ja Suomessa yksityisiä kouluja käyvien oppilaiden osuus on suhteellisen suuri, kun taas Tanskassa, Saksassa, Italiassa, Portugalissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tilanne on päinvastainen.
AVERAGE SIZE OF SCHOOLS INCREASES WITH THE LEVEL OF EDUCATION
KOULUJEN KESKIMÄÄRÄINEN KOKO - KASVAA KOULUTUSASTEITTAIN -
Graph B3 shows the average sizes of schools in each of the Member States of the European Union, in terms of the average number of pupils per school, public and private, at each level of education.
Kaavio B3 osoittaa koulujen keskimääräisen koon Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Luvuissa on laskettu keskimääräinen oppilasmäärä yksityisiä ja julkisia kouluja kohti kaikilla koulutusasteilla.
It should be noted that in most countries there are schools which provide education at more than one level.
On huomattava, että lähes kaikissa maissa on kouluja, joissa koulutusta tarjotaan useammalla kuin yhdellä asteella.
The classification of educational levels does not always coincide exactly with the classification of educational institutions.
Koulutusasteiden luokittelu ei aina ole täysin yhdenmukainen oppilaitosten luokittelun kanssa.
In all Member States, primary schools are larger than nursery schools, and secondary schools are usually larger than primary schools.
Kaikissa jäsenvaltioissa perusasteen koulut ovat suurempia kuin esikoulut, ja toisen asteen koulut ovat yleensä suurempia kuin perusasteen koulut.
In Belgium, the Netherlands and Finland, grantaided private schools are larger than public schools at each level of education, while the opposite is true in Italy and Sweden.
Belgiassa, Alankomaissa ja Suomessa valtion rahoituksen piiriin kuuluvat yksityiset koulut ovat kaikilla koulutusasteilla suurempia kuin julkiset koulut. Tilanne on päinvastainen Italiassa ja Ruotsissa.
For the other countries, the patterns differ at each level of education.
Muissa maissa tilanne eroaa kaikilla koulutusasteilla.
In France, the non-grant-aided private schools are particularly small.
Ranskassa ei valtion rahoituksen piirissä olevat yksityiset koulut ovat erityisen pieniä.
SCHOOLS
KOULUT
GRAPH B3: AVERAGE NUMBERS OF PUPILS PER SCHOOL, 1992/93
KAAVIO B3: OPPILAIDEN KESKIMÄÄRÄINEN LUKUMÄÄRÄ KOULUA KOHTI, 1992/93
LOWER/UPPER SECONDARY
ALEMPI/YLEMPI TOINEN ASTE
I PRIMARY/LOWER SECONDARY
PERUS/ALEMPI TOINEN ASTE
LOWER SECONDARY
ALEMPI TOINEN ASTE
PRIMARY/LOWER SECONDARY
PERUSASTE/ALEMPI TOINEN ASTE
Belgium and France: Many primary schools also include pre-primary classes.
Belgia ja Ranska: Monissa perusasteen kouluissa on myös esikoululuokkia.
The figures relate only to the pupils in primary classes.
Luvut viittaavat ainoastaan perusasteen oppilaisiin.
The national statistics provide information about total numbers of pupils in pre-primary education but no breakdown between pupils in separate pre-primary institutions and pupils in pre-primary classes within primary schools.
Kansalliset tilastot antavat tietoa esiopetuksessa olevien oppilaiden kokonaismäärästä mutta eivät erittele oppilaita jotka kayvat erillista esikoulua, ja oppilaita, jotka ovat peruskoulujen esiopetuksessa
Spain: The numbers of pupils per school may be slightly overestimated.
Espanja: Oppilaiden määrä koulua kohti saattaa olla hieman yliarvioitu.
The numbers of pupils include those with special educational needs, but the numbers of schools do not include special schools.
Oppilaiden määrä sisältää erityisoppilaat mutta koulujen lukumäärään eivät sisälly erityiskoulut.
Some schools provide primary and lower secondary education.
Jotkin koulut tarjoavat perusasteen ja alemman toisen asteen koulutusta
France: The numbers of pupils per school may be slightly underestimated.
Ranska: Oppilaiden maarä koulua kohti saattaa olla hieman aliarvioitu.
The numbers of pupils do not include those with special educational needs, but the numbers of schools include special schools.
Oppilaiden määrään eivät sisälly erityisoppilaat mutta koulujen lukumäärä sisältää erityiskoulut.w'
NURSERY/PRIMARY/LOWER SEC.
PERUS/ALEMPI TOINEN ASTE
SECONDARY
TOINEN ASTE χτΐ
PRIVATE GRANT-AIDED
YKSITYINEN VALTION RAH.
PRIVATE NON-GRANT-AIDED
YKSITYINEN EI VALTION RAH.
PROVISION OF RESOURCES — LEVELS OF DECISION­MAKING
VAROJEN JAON PÄÄTÖKSENTEKOTASOT
Table B1 shows the level at which decisions are made with regard to the provision of resources to schools for staff salaries, capital expenditure and other revenue expenditure in primary and lower secondary education.
Taulukko B1 näyttää tasot, joilla päätetään varojen jaosta kouluille palkkoihin, pääomamenoihin ja toimintamenoihin perusasteen ja alemman toisen asteen koulutuksessa.
Staff salaries relate to both teaching and non­teaching staff of schools.
Palkkoihin kuuluvat sekä opetus­ että muun henkilökunnan palkat.
Revenue expenditure includes expenditure on goods and services which are consumed within the current year and which are of a recurrent nature, whereas capital expenditure relates to expenditure on assets that last longer than one year, e.g. new equipment or renovation of school buildings.
Toimintamenot sisältävät tavaroiden ja palveluiden hankintamenot kuluvan vuoden aikana ja menot, jotka ovat toistuvia. Pääomamenot puolestaan kattavat omaisuuteen kohdistuvan kulutuksen, joka kestää kauemmin kuin yhden vuoden, esimerkiksi uudet hankinnat tai koulurakennusten uusiminen.
The table describes the formal situation in each country, from which there may be deviations in practice.
Taulukko kuvaa jokaisen maan virallista tilannetta, joka saattaa poiketa käytännöstä.
Five levels of decision­making are distinguished: schools alone; schools together with local authorities; local authorities alone; local authorities together with centralized higher authorities (regional and/or central); and central authorities alone.
Päätöksenteossa voidaan erottaa viisi tasoa: koulut, koulut ja paikallisviranomaiset, paikallisviranomaiset, paikallis­ ja valtion viranomaiset (alueellinen ja/tai keskitetty) sekä valtion viranomaiset.
Decisions regarding the provision of financial resources to schools are made by local and/or central authorities.
Päätökset taloudellisten varojen jaosta kouluille tekevät paikallis- ja/tai valtion viranomaiset.
The schools themselves do not take any decisions as regards the provision of resources.
Koulut eivät itse tee päätöksiä varojen jaosta.
With regard to the provision of resources for staff salaries, the decisions are made by the central authorities in most countries, except in Denmark, Finland, Sweden and the United Kingdom where the decisions are taken by the local authorities.
Palkkoihin käytettävistä varojen jaosta päättävät valtion viranomaiset useimmissa maissa paitsi Tanskassa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, joissa paikallisviranomaiset hoitavat päätöksenteon.
In Germany (North Rhine­Westphalia and Bavaria) and Italy, the decisions regarding teachers' salaries are taken by central authorities but the local authorities are involved in the decision­making with respect to the salaries of non­teaching staff.
Saksassa (Nordrhein­Westfalenissa ja Baijerissa) ja Italiassa valtion viranomaiset päättävät opettajien palkoista, mutta paikallisviranomaiset ovat mukana muun henkilökunnan palkkoja koskevassa päätöksenteossa.
Local authorities are more involved in the decision­making process with regard to the provision of resources for capital expenditure and other revenue expenditure.
Paikallisviranomaiset ovat mukana päätöksentekoprosessissa, joka koskee varojen jakoa pääomamenoihin ja toimintamenoihin.
The decisions are taken by higher authorities, however, in Belgium, Greece, Spain, Ireland and Portugal (except for the first stage of "basic" education).
Ylemmät viranomaiset hoitavat kuitenkin päätöksenteon Belgiassa, Kreikassa, Espanjassa, Irlannissa ja Portugalissa (lukuun ottamatta "peruskoulun" ensimmäistä astetta).
Decision­making as regards the provision of financial resources appears to be the most decentralized in Denmark, Finland, Sweden and Scotland, and the most centralized in Belgium, Greece, Spain and Ireland, while Italy, Luxembourg and Austria occupy an intermediate position.
Päätöksenteko varojen jaosta näyttää olevan hajautetuinta Tanskassa, Suomessa, Ruotsissa ja Skotlannissa ja keskitetyintä Belgiassa, Kreikassa, Espanjassa ja Irlannissa, kun taas Italia, Luxemburg ja Itävalta ovat ääripäiden välissä.
TABLE B1: LEVEL OF DECISION­MAKING — PROVISION OF RESOURCES PRIMARY AND LOWER SECONDARY EDUCATION, 1994/95
TAULUKKO B1 : PÄÄTÖKSENTEON TASO—VAROJEN JAKO PERUSASTE JA TOINEN ASTE, 1994/95
PRIMARY
PALKAT
II II I I II II _BAR__BAR_ II _BAR__BAR_
TOINEN ASTE
M I I ι I I I II
TOINEN ASTE
__BAR_ CENTRAL AUTHORITIES _BAR_
JA PAIK. VIRANOMAISET
_BAR_ CENTRAL AND LOCAL AUTHORITIES _BAR_
□ PAIKALLISVIRANOM.
_BAR_ LOCAL AUTHORITIES
PAIKALLISVIRANOMAISET
□ SCHOOL AND LOCAL AUTHORITIES
□ KOULUT
Netherlands: This table illustrates the overall situation but does not reflect the complexity of the system.
Alankomaat: Taulukko osoittaa kokonaistilanteen, mutta siitä ei käy ilmi järjestelmän monimutkaisuus.
Austria: The first cell in the column relating to secondary education refers to the general secondary schools (Hauptschulen), while the second cell refers to the academic secondary schools (Allgemeinbildende höhere Schulen).
Itävalta: Ensimmäinen palkki toisen asteen koulutuksen sarakkeessa viittaa toisen asteen kansalaiskouluihin toinen palkki puolestaan yleissivistäviin toisen asteen kouluihin (Allgemeinbildende höhere Schulen).
Portugal: The first cell in the column relating to primary education refers to the first stage of primary education.
Portugali: Ensimmäinen palkki perusasteen koulutuksen sarakkeessa viittaa peruskoulun ensimmäiseen asteeseen.
USE OF RESOURCES —SCHOOLS HAVE GREATER RESPONSIBILITY FOR DECISION­MAKING
VAROJEN KÄYTTÖ — KOULUILLA ON ENEMMÄN VASTUUTA PÄÄTÖKSENTEOSSA
Table B2 shows the levels of decision­making with regard to the actual use of resources.
Taulukko B2 osoittaa päätöksenteon tasot varsinaisessa varojen käytössä.
These decisions are quite often made by the schools themselves.
Hyvin usein koulut päättävät siitä itse.
The decisions with regard to the use of funding for other revenue expenditure are taken at school level in most of the Member States.
Toimintamenoihin käytettävistä varoista päätetään koulutasolla useimmissa jäsenvaltioissa.
With respect to capital expenditure, local authorities are often involved in the decision­making process.
Paikallisviranomaiset ovat usein mukana päättämässä pääomamenoista.
Decisions regarding the use of resources for staff salaries revolve around questions such as whether to recruit a mathematics teacher rather than an English teacher.
Päätökset, jotka koskevat varojen käyttöä palkkoihin, liittyvät sellaisiin kysymyksiin kuten esimerkiksi, palkataanko matematiikan vai englannin opettaja.
In Belgium, Sweden and the United Kingdom (except Scotland), such decisions are made by the schools themselves, but in Greece, Spain, France, Ireland, Italy and Austria they are made by the central authorities.
Belgiassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlantia lukuun ottamatta) koulut tekevät itse tämänkaltaiset päätökset, mutta Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Irlannissa, Italiassa ja Itävallassa valtion viranomaiset vastaavat niistä.
In Germany, the decisions with regard to non­teaching staff are taken by local authorities, but teachers are allocated to the public sector schools by the Ministry of Education of each Land.
Saksassa muun kuin opetushenkilöstön palkkaamisesta päättävät paikallisviranomaiset, mutta kunkin osavaltion opetusministeriö vastaa opettajien palkkaamisesta julkisen sektorin kouluihin.
In Luxembourg, the decisions are made by the central authorities for secondary education and by the central and local authorities jointly for primary education.
Luxemburgissa valtion viranomaiset tekevät toisen asteen koulutusta koskevat päätökset ja valtion ja paikallisviranomaiset päättävät yhdessä perusasteen koulutuksesta.
In Finland and Scotland, the decisions are made by the local authorities.
Suomessa ja Skotlannissa paikallisviranomaiset vastaavat päätöksenteosta.
In Scotland, devolved school management is gradually being established, whereby schools control up to 80% of the education expenditure.
Skotlannissa kehitetään hajautettua koulujohtamista, jossa koulut saavat päättää jopa 80 %:sta varojen käytöstään.
In 1994/95, however, much less than half of all schools were doing so.
Vuonna 1994/95 kuitenkin vain alle puolet kouluista käytti tätä hyväkseen.
TABLE B2: LEVEL OF DECISION­MAKING — USE OF RESOURCES PRIMARY AND LOWER SECONDARY EDUCATION ,1994/95
TAULUKKO B2: PÄÄTÖKSENTEON TASO—VAROJEN KÄYTTÖ PERUSASTE JA TOINEN ASTE, 1994/95
CAPITAL EXPENDITURE PRIMARY SECONDARY
TOIMINTATULOMENOT PERUSASTE TOINEN ASTE
OTHER REVENUE EXPENDITURE PRIMARY SECONDARY
TOINEN ASTE