natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Catalogue number: CC-AI-97-004-EN-C
Luettelonumero: CC-AI-97-004-FI-C
Job creation: time to invest by Pádraig Flynn, Member of the European Commission
Pádraig Flynn, Euroopan komission jäsen
Over the past 20 years, 8 million jobs have been created in the European Union.
Viimeisten 20 vuoden aikana Euroopan unioniin on luotu 8 miljoonaa työpaikkaa.
But the working age population has increased by nearly 28 million people.
Työikäisen väestön määrä on kuitenkin noussut miltei 28 miljoonalla hengellä.
The result, we know. A decline in the employment rate, and growing unemployment.
Tämän seuraukset ovat kaikkien tiedossa: työllisyysaste on laskenut ja työttömyys kasvanut.
What lessons have the policy makers drawn?
Mitä politiikasta vastaavat ovat tästä kaikesta oppineet?
The EU as a single economic entity
EU yhtenäisenä taloudellisena yksikkönä
First, we have become much more aware of the role of macroeconomic policy.
Ensinnäkin olemme tulleet paljon tietoisemmiksi makrotalouspolitiikan merkityksestä.
The unstable macroeconomic policies of the past have cost us dear.
Menneisyyden epävakaat makrotalouspolitiikat ovat tulleet meille kalliiksi.
Greater stability is vital to restore a climate of confidence among investors and customers.
Suurempi vakaus on elintärkeää luottamuksen ilmapiirin palauttamiseksi investoijien ja asiakkaiden keskuuteen.
And EMU is relevant.
Myös EMU on tärkeä.
The efforts of Member States to reduce their budget imbalances are one of the keys to confidence building.
Jäsenvaltioiden ponnistelut budjettiensa epätasapainon vähentämiseksi ovat tärkeitä tekijöitä tämän luottamuksen rakentamisessa.
Second, we need to exploit the potential of the EU as a single economic entity to produce growth and job creation.
Meidän on myös käytettävä hyväksi EU:n voimavaroja yhtenäisenä taloudellisena yksikkönä luotaessa kasvua ja työpaikkoja.
Only 8% of our total gross domestic product (GDP) depends on external demand.
Vain 8 % kokonaisbruttokansantuotteesta riippuu ulkoisesta kysynnästä.
In other words, growth in our economies is dependent largely on the dynamism of our own internal market.
Toisin sanoen talouksiemme kasvu riippuu suuressa määrin omien sisämarkkinoidemme dynaamisuudesta.
Third, we need to improve the way our markets work.
Meidän on lisäksi parannettava markkinoidemme toimivuutta.
We need to do much more to make our labour markets, in particular, more responsive to new requirements, in terms of skills and social protection provision.
Paljon on vielä tehtävä, jotta erityisesti työmarkkinat pystyisivät vastaamaan paremmin uusiin vaatimuksiin ammattitaidon ja sosiaaliturvasäännösten suhteen.
Over the past 20 years, we have chosen to let the share of productive investment in GDP decline.
Viimeisten 20 vuoden aikana olemme antaneet tuottavien investointien osuuden BKT:stä laskea.
And we have seen unemployment rise.
Samalla myös työttömyys on lisääntynyt.
Now, the European employment strategy is starting to deliver results.
Eurooppalainen työllisyysstrategia on kuitenkin alkanut tuottaa jo tulosta.
Conditions for investment, new jobs and economic growth are better now than they have been for many years.
Investointiedellytysten, uusien työpaikkojen ja talouskasvun tilanne on tällä hetkellä parempi kuin moniin vuosiin.
Investment profitability is higher than in the 1980s.
Investointien tuottavuus on korkeampi kuin 1980-luvulla.
The message of policymakers is therefore that now is the time to turn these favourable conditions into new job-creating investment.
Politiikantekijöiden sanoma onkin, että nyt on aika muuntaa nämä suotuisat edellytykset uusia työpaikkoja luoviksi investoinneiksi.
Changes in work organization
Muutokset työn organisoinnissa
But how do firms and workers adapt to the emerging new forms of work organization?
Miten yritykset ja työntekijät sitten sopeutuvat työn organisoinnin uusiin muotoihin?
The European Round Table report1recommends a process of continuous renewal not just within the business but right through the supply chain.
Eurooppalaisten pyöreän pöydän keskustelujen raportissa (1) suositetaan jatkuvaa uudistusprosessia, ei ainoastaan elinkeinoelämässä, vaan läpi koko tuotantoketjun.
Changing consumer demand is causing a fundamental rethink of work organization.
Kuluttajatottumusten muutokset johtavat työn organisoinnin uudelleenajatteluun.
The 'flexible firm' with its non-hierarchical and more consumer-oriented structure, is emerging as the new model.
"Joustava yritys", josta puuttuvat hierarkiat ja joka on rakenteiltaan kuluttajasuuntautuneempi, nousee esiin uutena mallina.
This model offers huge potential, but it also makes enormous demands in terms of organization, skills and industrial relations.
Tämä malli tarjoaa valtavia mahdollisuuksia, mutta se asettaa myös suuria vaatimuksia organisoinnin, taitojen ja teollisuussuhteiden kannalta.
These demands challenge managers and workers alike.
Nämä vaatimukset ovat niin johtajia kuin työntekijöitä koskevia haasteita.
This is why I welcome proposals for cooperation between large and small firms, whether this is as a transfer of know-how or help for workers to adapt to new needs.
Tästä syystä kannatan ehdotuksia yhteistyöstä suurien ja pienten yritysten kesken, joko taitotiedon tai työntekijöiden uusiin tarpeisiin sopeuttamisen helpottamisen muodossa.
This kind of cooperation rightly gets European Social Fund support.
Tällainen yhteistyö saa oikeutetusti tukea Euroopan sosiaalirahastolta.
But we still have a problem.
Ongelmia esiintyy silti kaikesta huolimatta.
It is the lack of awareness among owners, managers and trade unions of the value of these new forms of work organization.
Omistajat, johtajat ja ammattiliitot eivät ole vielä tietoisia tämän työn organisoinnin merkityksestä.
To address this problem, the Commission has issued a Green Paper.1 Our aim is to create that awareness by stimulating a debate and getting the key people thinking and acting.
Ongelman esille nostamiseksi komissioon julkaissut sitä käsittelevän vihreän kirjan (1). Tarkoituksenamme on lisätä tietoisuutta luomalla keskustelua aiheesta ja saamalla avainhenkilöt ajattelemaan ja toimimaan.
Changing work and workers so that they 'fit' new types of organization cannot only be a response to external constraints.
Työn ja työntekijöiden muuttaminen uusia organisaatiotapoja vastaaviksi ei voi olla vain ulkoisten pakotteiden tulosta.
It must be seen as part of a drive for more job creation and for a better working life, in which flexibility and security both play a part.
Se tulee nähdä osana pyrkimystä lisääntyvään työpaikkojen luomiseen ja parempaan työympäristöön, jonka osia joustavuus ja turvallisuus ovat.
I believe that support from large firms to small can have a lasting impact on job creation.
Uskon, että suuryritysten pienille yrityksille antamalla tuella voi olla pysyvä vaikutus työpaikkojen luomiseen.
But we should not forget that cooperation with what is known as the 'third sector' — non-profit-making organizations, associations, cooperatives — can also help to create jobs.
Emme saa kuitenkaan unohtaa, että yhteistyö niin sanotun "kolmannen sektorin" — taloudellista voittoa tuottamattomien järjestöjen, yhdistysten ja osuuskuntien — kanssa voi myös auttaa osaltaan työpaikkojen luomisessa.
1 For more information, see page 3.
(') Lisätietoja sivulla 3.
MAY 1997 · The text of this issue was completed on 15 April 1997.
TOUKOKUU 1997 · Tämän numeron teksti valmistui 15. huhtikuuta 1997.
Germany and the firm Alean Deutschland GmbH.
■ Tarkennuksia julkiseen alijäämään tämän 20. maaliskuuta antamassa tuomiossaan asiassa, jossa olivat vastakkain Saksan Rheinland­Pfalzin alueel­linen hallitus ja Alean Deutschland GmbH ­yhtiö.
The former had granted Alean financial aid designed to offset a sharp rise in the price of electricity, and thus prevent the closure of an aluminium plant.
Rheinland­Pfalzin "Land" eli osavaltio oli myöntänyt Alcanille tukea, jonka tarkoituksena oli kompensoida sähkönhinnan rajua nousua ja näin estää alumiiniteiltään sulkeminen.
The federal State had failed to notify the European Commission of the aid, as required. It then gave the money to Alean, even though the Commission, alerted by the press, had manifested its concern.
Land ei ollut ilmoittanut tästä tuesta Euroopan komissiolle, kuten sen olisi pitänyt, ja siirsi rahat Alcanille, vaikka lehdistöstä tiedon saanut komis­sio esitti oman varauksensa asiaan.
The Commission declared the aid in ques­tion illicit in 1985 and ordered its restitution.
Komissio on katso­nut kyseisen tuen laittomaksi vuodesta 1985 ja määrän­nyt sen palautettavaksi.
Yet it was necessary to await the first ruling of the European Court of Justice, which held in 1989 that the German authori­ties had not implemented the Commission's decision, for the federal State to order the reimbursement of its aid.
Piti kuitenkin odottaa vuoteen 1989, jolloin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin katsoi asiaa koskevassa ensimmäisessä tuomiossaan, että sak­salaiset viranomaiset eivät olleet soveltaneet kyseistä päätöstä, jotta Land määräisi tuen takaisinperinnästä.
Alean thereupon lodged an appeal, which ended up before a German federal administrative court, which turned to the European Court of Justice in Luxembourg.
Tällöin Alean nosti asiassa kanteen aina liittovaltion hal­linto­oikeuteen, joka puolestaan antoi sen yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi.
D IN BRIEF
D LYHYESTI
The EU Council of Ministers adopted on 10 April a directive which pro­vides for the application of a single mathematical formula for the calcu­lation of the annual percentage rate of charge for consumer credits.
Unionin neuvosto hyväksyi 10. huhtikuuta direktiivin, jossa määrätään kaik­kialle EU:ssa yksi matemaattinen kaava todellisen vuosikoron laskemisek­si kulutusluotoille.
This formula, which will apply in all EU countries, will make it easier to com­pare the terms available in the different EU countries, thus advancing the single market in consumer credit.
Tämä kaava helpottaa vertailua eri maissa esitettyjen tar­jousten välillä ja edistää luottojen sisämarkkinoita.
The text now awaits adoption by the European Parliament.
Euroopan parlamentin tulee vielä hyväksyä kyseinen teksti.
Government deficits are among the criteria to be used next year to decide just which European Union countries will take part in the euro as from 1999, the last stage in economic and monetary union.
Julkinen alijäämä on yksi niistä kriteereistä, joiden avul­la määritetään ensi vuonna, mitkä Euroopan unionin maat osallistuvat vuodesta 1999 euroon, talous­ ja raha­liiton viimeiseen vaiheeseen.
To ensure greater com­parability in the evaluation of such deficits, the EU's sta­tistical office, Eurostat, clarified on 26 March how to deal, from an accounting point of view, with (1 ) govern­ment debt; and (2) the exploitation, by the private sec­tor, of public infrastructure.
Taatakseen paremman ver­tailtavuuden jäsenvaltioiden alijäämän arvioimisessa Euroopan yhteisöjen tilastotoimisto Eurostat selvensi 26. maaliskuuta kahta tilinpitoon liittyvää kysymystä, tiettyjen obligaatioiden käsittelyä ja yksityisen sektorin julkisten infrastruktuurien hyväksikäyttöä.
These decisions comple­ment the 13 already taken in January and February, regarding the deficit on the one hand and government debt on the other.
Nämä päätökset täydentävät yhtätoista tammi­ ja helmikuussa tehtyä päätöstä, jotka liittyivät sekä julkiseen alijäämään että velkaan.
Eurostat has now decided that short­term bonds have a maturity of 12 months at most.
Tällä kertaa Eurostat päätti, että lyhytaikais­ten obligaatioiden kesto on enimmillään kaksitoista kuu­kautta.
In the case of index­linked bonds, an increase in principle will affect government debt, but not if the bonds are linked to a foreign currency or gold.
Jos on kyse inflaatioon sidotuista obligaatioista, pääoman kasvu vaikuttaa julkiseen alijäämään, muttei silloin, jos obligaatiot on sidottu ulkomaiseen valuuttaan tai kultaan.
As for infrastructure, Eurostat holds that the government deficit is not affect­ed when a State grants a company the right to exploit an infrastructure for a period of time, at the end of which the company returns it to the State free of cost, and without payments having been made between the State and the company during the period of exploitation.
Jos valtio kuitenkin myöntää yritykselle oikeuden käyttää hyväksi jotain infrastruktuuria tietyn ajan, jonka jälkeen yritys palauttaa sen ilmaiseksi valtiol­le, eikä käytön aikana ole maksuliikennettä valtion ja yri­tyksen välillä, Eurostat katsoo, ettei tämä vaikuta julki­seen alijäämään.
Although Eurostat was replying to questions put to it by the United Kingdom, Greece, Portugal and Spain, its answers extend to all 15 EU countries.
Nämä päätökset ovat vastauksia Espanjan, Kreikan, Portugalin ja Yhdistyneen kuningas­kunnan kysymyksiin, mutta koskevat kaikkia jäsenval­tioita.
Under the EC Treaty, a European Union Member State does not have the right to seek a guarantee for legal costs from a national of another Member State, when there is no such requirement for nationals who have neither assets nor domicile in their country.
EY:n perustamissopimuksen mukaan Euroopan unionin jäsenvaltiolla ei ole oikeutta vaatia takuita oikeudenkäyntikuluista henkilöiltä, joilla on toisen EU:n jäsenvaltion kansalaisuus, jos tämä vaatimus ei koske kansalaisia, joilla ei ole maassaan omaisuutta eikä kotipaikkaa.
A ruling to this effect was handed down by the European Court of Justice on 20 March, when it held in favour of a couple of British nationals, who had taken a German firm to court in Germany.
Euroopan yhteisöjen tuomiois­tuin on tullut tähän johtopäätökseen 20. maaliskuuta antamassaan tuomios­sa, jossa se päätyi brittipariskunnan kannalle näiden haastettua saksalaisen yhtiön saksalaiseen tuomioistuimeen.
The European Court had already ruled along these lines on 26 September 1996 in the case of companies and associations.
Tuomioistuin antoi samansuuntaisen tuomion jo 26. syyskuuta 1996 yhtiöitä ja yhteenliittymiä koskevassa asias­
The European Commission gave the green light on 20 March to an agree­ment between the leading telecom companies of five European Union countries: British Telecommunications, Deutsche Telekom, France Télécom, Telecom Italia and Telefonica de España.
Euroopan komissio näytti 20. maaliskuuta vihreää valoa sopimukselle viiden EU:n jäsenmaan suurimman teleyhtiön, British Telecomin, Deutsche Telecomin, France Telecomin, Telecom Italian ja Telefónica de Españan välil­lä.
The aim of the agree­ment is to set up a high­speed fibre optic network, Global European Network (GEN).
Sopimuksen tavoitteena on luoda korkeatehoinen optisten kuitujen verk­ko nimeltään Global European Network (GEN).
The Commission nevertheless has set two conditions: (1) the five companies must abstain from entering into multilateral price arrangements; and (2) the rates published by each participant must offer third parties access to its GEN capacities on terms which exclude any dis­crimintion.
Ensinnäkin kyseisten yhtiöiden on pitäydyttävä sopimasta monenvälisistä hintajärjestelyistä. Toisaalta kunkin osallistujan julkaisemien tariffien tulee tarjota kolmansille osapuolille GEN­kapasiteet­tiaan vastaavat pääsyehdot ketään syrjimättä.
The obligation to affix given distinctive marks on products subject to an 'ecotax' constitutes a technical specification within the terms of the European regulation.
Velvollisuus merkitä määrätyillä erottavilla merkinnöillä tuotteet, jotka ovat ympäristöveron alaisia, on eurooppalaisen lainsäädännön tarkoittama tekni­nen laatuvaatimus.
Consequently, a European Union Member State which envisages such a measure must notify it to the European Commission.
Näin ollen tällaista toimea harkitsevan EU:n jäsenvaltion on ilmoitettava siitä Euroopan komissiolle.
A ruling to this effect was handed down by the European Court of Justice on 20 March, in a case involving the Belgian State and Bic, a company whose products include disposable razors, subject to an eco­tax.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vahvisti tämän 20. maaliskuuta antamassaan tuomiossa, jossa olivat vastak­kain Belgian valtio ja Bic­yhtiö, joka valmistaa muun muassa ympäristöveron alaisia kertakäyttöparranajokoneita
The European Commission launched on 7 April eight pilot projects which link jobs, local development and the information society.
Euroopan komissio esitteli 7. huhtikuuta kahdeksan pilottihanketta, jotka yhdistävät työllisyyden, paikallisen kehityksen ja tietoyhteiskunnan.
These projects are of interest to eight countries: the United Kingdom, Ireland, France, Finland, Germany, Greece, Spain and Sweden.
Nämä hankkeet koskevat kahdeksaa maata: Espanjaa, Irlantia, Kreikkaa, Ranskaa, Ruotsia, Saksaa, Suomea ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa.
The projects will run from 18 to 24 months and each will receive from the EU budget a maximum of ECU 250 000 (ECU 1 = GBP 0.71 or IEP 0.73.
Ne ovat kestoltaan 18—24 kuukauden pituisia, ja niiden kunkin budjetti on enimmillään 250 000 ecua (1 ecu = 5,8 FIM).
All the projects involve the application of information technology, and range in scope from training to local administration, including teleworking and transportation.
Näin tuetut telematiikan sovellukset katta­vat alat paikallishallinnon koulutuksesta etätyön kautta kuljetukseen.
Consumers will soon have a new method of ensuring respect for the nine European directives protecting them.
Kuluttajat saavat piakkoin käyttöönsä uuden keinon var­mistua heitä suojelevien eurooppalaisten direktiivien noudattamisesta.
The European Union Council of Ministers adopt­ed on 10 April a directive which will allow consumer organizations, as well as public bodies like ombudsmen, to ask the courts for an injunction.
Unionin neuvosto hyväksyi 10. huhti­kuuta direktiivin, joka antaa kuluttajajärjestöille sekä tie­tyille elimille ja julkisille laitoksille mahdollisuuden viedä asia oikeuteen tiettyjen käytäntöjen lakkauttamiseksi.
They will thus be able to put an end to practices contrary to one of the direc­tives on the rights of consumers.
Näin he voivat saada loppumaan käytännöt, jotka ovat jonkin kuluttajien oikeuksia koskevan direktiivin vastai­sia.
These cover such mat­ters as television programmes, misleading advertising, consumer credit, advertising for medicines, unfair clauses in contracts, package holidays, the purchase of flats and houses on a time­share basis, distance selling and contracts concluded outside the supplier's premises.
Nämä direktiivit koskevat lukuisia aloja: televisio­ohjelmia, harhaanjohtavaa mainontaa, ihmisen käyttöön tarkoitettujen lääkkeiden mainontaa, kulutusluottoja, sopimusten lainvastaisia lausekkeita, seuramatkoja, lomaosakkeita (time-sharing), etämyyntiä sekä tavaran­toimittajan tilojen ulkopuolella neuvoteltuja sopimuksia.
A list of associations and public bodies entitled to repre­sent consumers will be drawn up in each EU country; each country will recognize the lists drawn up by the others.
Kussakin EU­maassa laaditaan luettelo järjestöistä ja lai­toksista, jotka voivat edustaa kuluttajia, ja kukin jäsen­valtio hyväksyy muiden jäsenvaltioiden luettelot.
In the case of illegal practices which originate in one EU country but affect consumers in another, a com­petent body in the second country will be able to take legal action in the first.
Jos kyseessä on laiton menettely, jonka alkuperämaa on EU­maa mutta jonka vaikutukset tuntuvat toisessa jäsenval­tiossa, voi ensiksi mainittu maa käydä oikeutta toiseksi mainitussa maassa.
The directive now awaits approval by the European Parliament.
Euroopan parlamentin tulee vielä hyväksyä mainittu direktiivi.
The ban on nightwork for women in industry, in force in France, contra­venes the European Union regulation on the equality of men and women at the workplace.
Naisten yötyökielto teollisuudessa, joka on yhä voimassa Ranskassa, on sukupuolten tasa­arvoa työssä koskevan eurooppalaisen lainsäädännön vas­tainen.
The European Court of Justice ruled to this effect on 13 March, at the European Commission's demand.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vahvisti tämän 13. maaliskuuta Euroopan komission pyynnöstä antamassaan tuomiossa.
Only Italy, of the 15 EU countries, has a regulation comparable to the French.
EU:ssa Ranskan ohella vain Italialla on vastaavanlaista lainsäädäntöä.
A local Italian health office does not have the right to apply to deep­frozen bread from France the manufacturing standards contained in an Italian law, as this would amount to a quantitative restriction, banned under the EC Treaty.
Italian paikallisilla terveysviranomaisilla ei ole oikeutta edellyttää Ranskasta peräisin olevalta pakasteleivältä Italian lainsäädännössä määrättyjen valmis­tusnormien noudattamista.
More to the point, the ban on bran, the setting of a minimum level of ash, and the obligation not to exceed a given level of humidity can­not be justified on grounds of public health, grounds which are admitted by the EC Treaty.
Toisin sanoen leseiden kieltämistä, tuhkan enimmäispitoisuuden vahvistamista ja velvollisuutta olla ylittämättä tiettyä kosteuspitoisuutta ei voida perustella kansanterveydelli­sillä syillä, jotka tunnustetaan EY: n perustamissopimuksessa.
This is the substance of a ruling handed down by the European Court of Justice on 13 March, when it held in favour of the dis­tributor for Italy of the bread in question.
Tähän tulok­seen tuli Euroopan yhteisöjen tuomioistuin 13. maaliskuuta antamassaan tuomiossa, jossa oltiin Italiassa toimivan pakastetun leivän jakeluyrityksen kannalla.
A national or regional government which grants a firm aid which is declared unlawful by the European Commission must recover the sum in question, even if it was accepted in good faith.
Kansallinen tai alueellinen hallitus, joka on myöntänyt yritykselle Euroopan komission laittomaksi katsomaa tukea, on velvoitettu perimään takaisin kyseisen sum­man, vaikka tuensaaja olisi saanut sen hyvässä uskossa.
What is more, recovery is mandatory, even if it is excluded under national legisla­tion.
Velvollisuus pysyy samana, vaikka kansallisessa lainsäädännössä ei tällaisesta takaisinperinnästä määrättäisi.
A ruling to this effect was handed down by the European Court of Justice on 20 March, in a case involv­ing the regional government of Rhineland­Palatinate in
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vahvisti
THE COMMON AGRICULTURAL POLICY IN TRANSITION
MUUTOKSEN KOHTEENA OLEVA YHTEINEN MAATALOUSPOLITIIKKA
MONETARY PROBLEMS AT AN END
VALUUTTAONGELMIEN LOPPUMINEN
Agriculture is often seen as standing in the way of the muchheralded closer ties with eastern Europe, as disrupting the smooth running of international trade, or as hindering the birth of new Community policies because it eats up budget resources needed for other essential purposes.
Vai este kansainvälisen kaupan moitteettomalle toiminnalle? Tai este uusien yhteisön laajuisten politiikkojen toteuttamiselle, koska se söisi talous­arviovaroja, joita tarvittaisiin muualla?
Is it true that the common agricultural policy — the CAP — contributes to uprooting people, moving traditional production elsewhere, degrading the environment, reducing the quality and uniqueness of our farm products to some lowest common denominator? nator?
Onko yhteinen maata­louspolitiikka (YMP) syynä tuotannon ja työntekijöiden siirty­miseen muualle, ympäristön vakaviin häiriötiloihin, tuotannon laadun ja omaperäisyyden tason laskuun? Keskustelu asiasta ei ole mitenkään uutta.
None of these issues are new, and the public as well as politicians have every right to raise questions like this about a policy which, historically, was the first to be integrated at Community level and which, being the most evolved of Community policies, logically accounts for a large part of the Union's budget.
On täysin perustel­tua, että julkinen mielipide ja päättäjät asettavat kyseenalai­seksi politiikan, joka historiallisesti oli ensimmäinen yleis­eurooppalainen politiikka ja joka ollen yhteisistä politiikoista kaikkein kehittynein vie sen mukaisesti huomattavan osan Euroopan unionin talousarviosta.