natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The cigarettes then find their way onto the black market to be sold at greatly reduced prices, stimulating demand.
Tämän jälkeen savukkeet tuodaan mustan pörssin kauppaan, jossa ne myydään huomattavasti halvemmalla, mikä puolestaan nostaa kysyntää.
This puts pressure on governments not to increase tax because of the loss of revenue, which may also result in lower prices and higher consumption.
Hallituksille aiheutuu tällä tavoin paineita olla nostamatta veroja tulonmenetysten pelossa, mikä voi myös johtaa hintojen laskuun ja kulutuksen kasvuun.
The industry uses this to urge governments to reduce or not to increase taxes.
Tupakkateollisuus käyttää tätä hyväkseen ja vaatii hallituksia vähentämään veroja tai olemaan korottamatta niitä.
Finally, contraband cigarettes that are intercepted by customs have then to be replaced - yet more sales."19
Lisäksi tullin takavarikoimat savukkeet on korvattava, mikä jälleen lisää myyntiä"19
To this one might add that smuggled cigarettes constitute market share as much as legitimate cigarettes.
Lisäksi voitaisiin mainita, että salakuljetettujen savukkeiden markkinaosuus on yhtä suuri kuin laillisten savukkeiden.
Cheaper cigarettes on the black market may help expand market-share at the expense of rivals, especially insofar as they encourage the young to take up smoking.
Mustassa pörssissä myytävät halvemmat savukkeet voivat auttaa laajentamaan markkinaosuutta kilpailijoiden kustannuksella, erityisesti mikäli ne kannustavat nuoria tupakoinnin aloittamiseen.
On the other hand, major cigarette manufacturers have an interest in maintaining a good name, unsullied by association with criminal activity.
Toisaalta suurimpien savuketehtaiden etuna on ylläpitää hyvää mainetta, jota yhteydet rikolliseen toimintaan haittaavat.
Moreover, there exist economic reasons for a producer to prefer to sell high-margin EU-produced products on the legitimate market as opposed to low margin product destined for contraband.
Lisäksi tuottajalla on taloudellisia kannustimia myydä EU:n alueella valmistettuja tuotteita laillisilla markkinoilla, jolloin se saa suuren voiton myynnistä, sen sijaan, että se myisi matalan voiton tuotteita salakaupassa.
On the basis of the limited evidence it received, the Committee was unable to reach a conclusive verdict on this issue.
Valiokunta ei pystynyt tekemään lopullista johtopäätöstä tästä asiasta sille toimitetun rajallisen todistusaineiston perusteella.
Awareness of fraud
Tietoisuus petoksista
Cigarette manufacturers are aware that their products are smuggled.
Savukkeiden valmistajat ovat tietoisia siitä, että heidän tuotteitaan salakuljetetaan.
Mr Weatherburn of Rothmans for example stated to the Committee his belief that maybe 5% of Europe's contraband cigarettes were manufactured by his company.20All producers are likewise broadly aware of the extent to which their product is sold on the black market.
Rothmansin edustaja Weatherburn esimerkiksi kertoi valiokunnalle uskovansa, että hänen yrityksensä valmistaa ehkä viisi prosenttia Euroopassa salakaupassa myytävistä savukkeista20. Kaikki tuottajat ovat samoin täysin tietoisia siitä, missä määrin niiden tuotteita myydään mustassa pörssissä.
The real question is whether producers have any prior knowledge of smuggling of their product.
Tärkeämpi kysymys on se, onko tuottajilla ennakolta tietoa tuotteidensa salakuljetuksesta.
A convincing case can be made to suggest that manufacturers must be aware that at least a proportion of their sales will end up on the black market.
Voidaan varmasti osoittaa, että valmistajien täytyy olla tietoisia siitä, että ainakin osa niiden myynnistä päätyy mustaan pörssiin.
Simple arithmetic suggests this to be the case.
Tämä voidaan osoittaa yksinkertaisella laskutoimituksella.
If a manufacturer produces and packages a quantity of cigarettes for sale on a particular country's domestic market and that quantity vastly exceeds the country's potential to absorb cigarettes (unless, in the words of one source, "all adults, all children and all domestic animals are smoking twenty-a-day"), suspicions should normally arise.
Jos valmistaja tuottaa ja pakkaa tietyn määrän savukkeita myyntiin jonkin tietyn valtion kotimarkkinoilla ja jos tämä määrä ylittää suuresti maan savukkeiden kulutuskyvyn (erään tietolähteen mukaan "elleivät kaikki aikuiset, kaikki lapset ja kaikki kotieläimet polta askia päivässä"), epäilysten pitäisi normaalioloissa herätä.
All manufacturers explicitly state that they pre-approve all purchasers.
Kaikki valmistajat toteavat yksiselitteisesti, että he hyväksyvät ennakolta kaiken myynnin.
This process is likely to involve checks on (i) identity, (ii) business reputation, (iii) legal status and (iv) financial solidity.
Tähän menettelyyn liittyy todennäköisesti ostajan henkilöllisyyteen, maineeseen, oikeudelliseen asemaan ja taloudelliseen vakavaraisuuteen liittyviä tarkastuksia.
However, cigarette producers are not law enforcement agencies and do not
Savukkeiden valmistajat eivät kuitenkaan ole lakia valvovia elimiä, eikä niillä ole käytössään arkaluonteisempaa tietoa.
have access to more sensitive information. The checks they run would not necessarily eliminate the kind of purchasers located in tax havens and paying on cash terms, which are often involved in fraudulent business.
Niiden tekemät tarkastukset eivät välttämättä eliminoi verosatamista käsin toimivia, käteisellä maksavia ostajia, joita usein on mukana petollisessa liiketoiminnassa.
"Pre-approval" helps, but is not a fraud-proof filter.
"Ennakkohyväksyntä" auttaa, mutta se ei estä kaikkia petoksia.
Greater involvement? - the chain of ownership
Suurempi osallisuus? - omistusoikeusketju
Nobody has produced any evidence to the Committee demonstrating that cigarette manufacturers are actively involved in cigarette smuggling.
Yhdenkään valiokunnalle toimitetun todisteen mukaan savukkeiden valmistajat olisivat aktiivisesti mukana savukkeiden salakuljetuksessa.
Fraudulent transactions typically involve several separate buyers between the initial purchase of the cigarettes and their disappearance from legitimate circulation.
Petollisiin liiketoimiin liittyy tyypillisesti useita erillisiä ostajia, jotka osallistuvat liiketoimintaan sinä ajanjaksona, kun savukkeet ostetaan ja kun ne katoavat laillisesta myynnistä.
Intermediate changes of hands can take place almost simultaneously in far-flung locations around the world, generally in countries which discourage inquisitive investigators.
Omistajanvaihdokset voivat tapahtua miltei samanaikaisesti etäisissä paikoissa joka puolella maailmaa, yleensä maissa, jotka eivät suosi tiedonhaluisia tutkijoita.
Payments tend to arrive from similar places and, according to the Committee's evidence, is often "in cash or by prepayment by unknown companies, thus making any subsequent identification of the buyers virtually impossible".21
Maksut ovat yleensä peräisin samanlaisista paikoista, ja valiokunnan saaman todistusaineiston mukaan kyseessä on usein tuntemattomien yritysten suorittama käteis- tai ennakkomaksu, jolloin ostajien myöhempi tunnistaminen on käytännössä mahdotonta.21
The cigarettes themselves are strictly accounted for whilst in storage in Antwerp.
Savukkeiden ollessa varastoissa Antwerpenissä niitä valvotaan tiukasti.
Depending on the terms of sale, changes of ownership can begin while the cigarettes are still in the warehouse.
Kaupan ehdoista riippuen omistajanvaihdokset voivat alkaa savukkeiden ollessa yhä vapaavarastossa.
At this point, the buyer can request, for example, that identifying labels be removed from cartons prior to shipment.
Tässä vaiheessa ostaja voi esimerkiksi pyytää, että tunnistemerkit poistetaan askeista ennen niiden kuljetusta.
This is a regular business practice, is perfectly legal and can have an irreproachable commercial purpose (the avoidance of parallel trading22).
Tämä on tavanomainen ja täysin laillinen liiketoimintakäytäntö, jolla voi olla moitteeton kaupallinen tavoite (rinnakkaiskaupan torjunta22).
Nevertheless, it certainly does not assist in tracing the origin of goods which may subsequently be intercepted on lonely beaches or bought on street corners.
Se ei kuitenkaan mitenkään edistä tavaroiden alkuperän selvittämistä silloin, kun niitä myöhemmin takavarikoidaan syrjäiseltä rannalta tai ostetaan kadunkulmasta.
Once physically on the move, cigarettes travelling by road can similarly undergo procedures which will serve to disguise their origins.
Kun tavaroiden kuljetus on fyysisesti alkanut, maanteitse kuljetettavien savukkeiden alkuperää voidaan myös yrittää hämärtää tiettyjen menettelyjen avulla.
In the cases of detected cigarette frauds in Europe, the Committee has unequivocally been told that the "majority" involve transit through Swiss free zones at one point or another.
Valiokunnalle on kiistattomasti osoitettu, että "suurimpaan osaan" Euroopassa selvitetyistä savukepetoksista liittyy jossakin vaiheessa savukkeiden kauttakuljetus Sveitsin vapaa-alueiden halki.
Despite the Swiss authorities' claim that these zones are not "Ali Baba caves",23 from the fraudster's point of view, they have the merit (i) of being on Swiss territory, thus falling under Swiss banking secrecy laws, and (ii) of allowing further sales of the merchandise without there being the obligation to notify customs of the change in ownership.24Furthermore, it is still not an crime under Swiss law to commit a fiscal offence if it does not affect Swiss financial interests.
Huolimatta siitä, että Sveitsin viranomaiset väittävät, että nämä alueet eivät ole "Ali Baban aarreluola"23, niistä on hyötyä petoksen tekijälle, koska
Thus a form of immunity is given to the individuals concerned even if their identity is known (which it frequently is).
Täten kyseiset henkilöt saavat immuniteetin, vaikka heidän henkilöllisyytensä olisikin tiedossa (kuten usein onkin).
Switzerland is an ever-present element in cigarette fraud.
Sveitsi nousee aina esiin savukepetosten yhteydessä.
Its free zones, within which, under Swiss law, the Swiss customs authorities have limited jurisdiction, provide an ideal environment for disguising the origins of cigarettes.
Sen vapaa-alueet, joilla Sveitsin tulliviranomaisilla Sveitsin lain mukaan on rajoitetut toimivaltuudet, ovat ihanteellinen ympäristö savukkeiden alkuperän naamioimiselle.
Moreover, Swiss banking secrecy makes financial transactions inaccessible to investigators and the inability of the Swiss authorities to cooperate at the judicial level with EU states on what they define as "tax evasion" conspires to protect smugglers based there.
Tutkijat eivät Sveitsin pankkisalaisuuslakien vuoksi voi tutkia rahaliikennettä, ja lisäksi se, että Sveitsin viranomaiset eivät voi auttaa EU:n jäsenvaltioiden viranomaisia "verojen välttämiseksi" kutsumiinsa toimintoihin liittyvässä oikeudellisessa yhteistyössä, suojelee siellä toimivia salakuljettajia.
All in all, to quote the Head of the Commission's antifraud unit, UCLAF, Swiss facilities and secrecy laws are "a boon to fraudsters".25
Komission petostenvastaisen yksikön UCLAF:n johtajan sanoin, Sveitsin tarjoama liiketoimintaympäristöjä pankkilait ovat "petostentekijöiden siunaus"23.
Producers - conclusion
-johtopäätös
Key Points
A vainkohdat
The product most often targeted by the transit fraudster has consistently been cigarettes.
Passitusrikollisten kohteeksi yleisimmin joutuvia tuotteita ovat tavanomaisesti olleet savukkeet.
Following the introduction of the 100% guarantee, the displacement effect has led to a return to smuggling as opposed to "pure" transit fraud, though the transit system is still frequently used to move cigarettes to a place from which the smuggling can most advantageously be carried out Cigarettes, in themselves a legal product, offer the fraudster a huge potential margin between the duty-free cost and the domestic sale-price in EU countries.
Kun 100 prosentin takuu otettiin käyttöön, siirtymisvaikutus on johtanut siihen, että on palattu salakuljetukseen "puhtaan "passituspetoksen sijasta, vaikka passitusjärjestelmää käytetään edelleen usein siirrettäessä savukkeita paikkaan, josta salakuljetus voidaan edullisimmin toteuttaa. Vaikka savukkeet itsessään ovatkin laillinen tuote, tullittoman hinnan ja EU-maiden myyntihinnan välinen ero tarjoaa rikollisille huikean voittomarginaalin.
Moreover, highly developed black-market distribution networks have existed in a number of European countries for some time.
Lisäksi monissa Euroopan maissa on jo pitkään ollut varsin kehittynyt musta pörssi.
Contraband cigarettes have been identified as generally originating outside the EU, though often transit through EU ports, Antwerp in particular.
Salakuljetussavukkeiden on usein todettu olevan peräisin EU:n ulkopuolelta, ja ne kulkevat usein EU:n satamien, erityisesti Antwerpenin kautta.
It is also possible, of course, illicitly to re-import previously exported EU-produced cigarettes.
Lisäksi voidaan tietenkin laittomasti tuoda uudestaan aikaisemmin vietyjä, EU:ssa valmistettuja savukkeita.
Law enforcement agencies have identified a number of routes typically used by cigarette smugglers, often involving legitimate transit operations via Switzerland into the former Eastern bloc countries, from where they return clandestinely into Germany and Italy.
Lainvalvontaviranomaiset ovat havainneet useita savukkeiden salakuljettajien tavallisesti käyttämiä reittejä, joihin usein liittyy laillinen kauttakulku Sveitsin kautta entisiin itäblokin maihin, joista ne palautetaan salassa Saksaan ja Italiaan.
Sea routes to fictitious African destinations allowing contraband to be dropped off along the Spanish coast are also much used.
Runsaasti käytettyjä ovat myös merikuljetukset tekaistuihin afrikkalaisiin kohdesatamiin, jotka mahdollistavat salakuljetustuotteiden jättämisen Espanjan rannikolle.
A characteristic of cigarette smuggling operations are highly sophisticated financial operations and the involvement of certain nonEU countries offering legislation convenient to the fraudster, such as Switzerland, Cyprus, and a range of familiar offshore tax-havens, either as the source of illicit payments or as a haven for those organising cigarette crime.
Savukkeiden salakuljetukselle ovat tyypillisiä erittäin hienovaraiset taloudelliset toiminnot sekä lainsäädännöltään rikollisten kannalta ongelmattomien EU:n ulkopuolisten maiden (Sveitsi, Kypros, Gibraltar, Brittiläiset Neitsytsaaret, Andorra, Cayman-saaret jne.) hyödyntäminen joko laittomien maksujen lähteenä tai savukerikollisuuden organisoijien turvapaikkoina.
Inevitable question marks arise over the role of major cigaretteproducers.
Keskeisten savukkeiden valmistajien osuus herättää väistämättä kysymyksiä.
Though these are clearly aware that their products are the subject of criminal activity, no evidence has been produced of any direct involvement in cigarette smuggling.
Vaikka nämä ovat selkeästi tietoisia siitä, että niiden tuotteet ovat rikollisen toiminnan kohteena, suoranaisia todisteita savukkeiden salakuljetukseen osallistumisesta eiole esitetty.
Nevertheless, it remains hard to believe that producers can always be unaware of the likely illicit destination of their cigarettes, and that therefore greater efforts could not be made to cooperate with law-enforcement agencies or to ensure the legitimacy of the clients acquiring cigarettes from the producers and wholesalers.
Vaikuttaa kuitenkin vaikealta uskoa, että valmistajat ovat aina tietämättömiä savukkeidensa todennäköisestä laittomasta määränpäästä, ja että siten ei voitaisi tehdä enempää yhteistyötä lain valvojien kanssa tai sen varmistamiseksi, että savukkeita valmistajilta ja tukkureilta ostavat asiakkaat toimivat laillisesti.
Figures quoted for Marlboro in "Smuggling and cross border shopping of tobacco in Europe" (British Medical Journal: 27.5.1995) idem.
Tilastoihin on viitattu Marlboron yhteydessä artikkelissa "Smuggling and cross border Shopping of tobacco in Europe" (British Medical Journal: 27.5.1995)
The expansion of cigarette smuggling in Germany was described in detail by Dr Rump of the German customs investigation branch in evidence to the Committee on 27.6.96
Saksan tullitutkintayksikön tri Rump käsitteli savukkeiden salakuljetuksen lisääntymistä Saksassa yksityiskohtaisesti valiokunnalle 27.6.1996 antamassaan lausunnossa.
This point was confirmed by Mr Currie of the Commission: evidence of 17.7.96 (Notice to Members no. 54 - PE 220.261)
Tämän vahvisti komission edustaja Currie: lausunto 17.7.1996 (ilmoitus jäsenille n:o 54PE 220.261)
The Greek Government provided the Committee with specific information on the Albanian connection: Notice to Members no. 14 - PE 219.432
Kreikan hallitus toimitti valiokunnalle erityistä Albaniaa koskevaa tietoa: Ilmoitus jäsenille n:o 14-PE 219.432
i.e. the customer of an intermediary discovering the intermediary's supplier and henceforward dealing direct with them
Esimerkiksi välittäjän asiakas saa tietoonsa tavarantoimittajan nimen ja tilaa tämän jälkeen tavarat suoraan tavarantoimittajalta
Information on free zones provided by the Swiss authorities: Contribution no. 41 - PE 220.873
Sveitsin viranomaisten toimittama vapaa-alueita koskeva tieto: Selvitys n:o 41 - PE 220.873
Per Brix Knudsen: quoted in "Financial Times" - 4.12.96
Per Brix Knudsen: lausuntoon viitattu "Financial Times" - lehdessä 4.12.96
ANALYSIS (V) - CUSTOMS CONTROL OF TRANSIT
ANALYYSI (V) - PASSITUKSEN TI ITT T VALVONTA
Resources
Voimaxarat
The introduction of the European Single Market in 1993, with the consequent removal of internal customs borders, was seen by most Member States' governments as a justification for substantial reductions in the numbers of staff employed in national customs services.
Euroopan yhteismarkkinoiden käyttöönotto vuonna 1993 ja sisäisten tullirajojen poistuminen oli useimpien jäsenvaltioiden hallitusten mielestä peruste kansallisten tullitoimipaikkojen henkilöstön merkittävälle vähentämiselle.
With the single exception of Italy, such reductions have affected all EU countries, ranging from the 41% reduction seen in Portugal to the relatively moderate 7% in Austria.
Näitä vähennyksiä on tehty Italiaa lukuunottamatta kaikissa EU:n jäsenvaltioissa, ja niiden määrä on vaihdellut Portugalin 42 prosentista Itävallan maltilliseen 7 prosenttiin.
The following table shows the replies received to question 13 of the Committee's questionnaire, inquiring as to numbers of customs agents in each Member State:
Seuraavassa taulukossa esitetään valiokunnan kyselylomakkeen kysymykseen 13 annetut vastaukset. Kysymys koski tullivirkailijoiden määrää jokaisessa jäsenvaltiossa:
20,014 1.521 10,280 475 6,549 no reply
A ei vastausta ei vastausta
German figures include personnel of former GDR from 1991 * number of officers 100% dedicated to the transit regime.
Saksan luvut sisältävät entisen DDR:n henkilöstön vuodelta 1991 passitusjärjestelmään 100-prosenttisesti keskittyneiden virkailijoiden määrä
Not only have the staff reductions described above undoubtedly had an effect on the ability of customs to cope with the volumes of paperwork connected with the transit system, but they have also clearly demotivated some customs services considerably.
Edellä kuvatut henkilöstön leikkaukset ovat epäilemättä alentaneet tullien kykyä hoitaa passitusjärjestelmään liittyvää paperityötä, sekä myös heikentäneet eräiden tullilaitosten työmotivaatiota huomattavasti.
Several witnesses have cited this demotivation as one of the reasons that customs are often unwilling to pursue detailed investigations1.
Useiden lausunnonantajien mukaan tämä motivaation väheneminen on eräs syy siihen, että tullit eivät usein halua ryhtyä yksityiskohtaisiin tutkimuksiin'.
Some Member States even applied a systematic reduction to their customs personnel in the hope that this would assist them in achieving the Maastricht criteria for monetary union2.
Eräissä jäsenvaltioissa tullihenkilöstöä vähennettiin järjestelmällisesti siinä toivossa, että tämä auttaisi valtiota saavuttamaan Maastrichtin sopimuksessa rahaliitolle asetetut edellytykset2.
A case in point, Germany, has subsequently reversed the policy in the awareness that the effectiveness of the customs service was being compromised.
Hyvä esimerkki on Saksa, joka on myöhemmin muuttanut henkilöstöpolitiikkaansa, koska se on ymmärtänyt, että tullitoimipaikkojen tehokkuus kärsii leikkauksista.
Although Western European customs services are generally expected to be familiar with transit procedure and the rules affecting it, customs services in the Visegrad countries, often originally trained as border guards, which since 1 July 1996 have the responsibility of managing the common transit programme, are not in the same position.
Vaikka Länsi-Euroopan tullivirkailijoiden oletetaan yleensä tuntevan passitusmenettelyn ja siihen liittyvät säännöt, Visegrad-maiden tullilaitokset, jotka usein on koulutettu rajavartijoiksi ja jotka ovat 1. heinäkuuta 1996 alkaen olleet vastuussa yhteisen passitusohjelman hallinnoinnista, eivät ole yhtä hyvässä asemassa.
The European Union, through its Phare programme, has offered support for training for officials in the Visegrad countries, but there are some doubts as to how effective this has been in reaching officers on the ground.
Euroopan unioni on tarjonnut Phare-ohjelman kautta tukea Visegrad-maiden viranomaisten kouluttamiseen, mutta on esitetty epäilyjä, miten tehokkaasti koulutusta pystytään tarjoamaan ruohonjuuritason tullivirkailijoille.
For instance, in spite of "good progress" so far, Mr Tweddle of the World Customs Organisation thought that "there is still quite a long way to go and that the countries of Central and Eastern Europe still need a great deal of support if their customs services are going to be effective".3 Mr Dusquesne also suggested that, while Phare-funded training was good, the essential problem was that the beneficiaries are in practice "dotted about" and "have no chance of putting their training into operation. "4
Aikaisemmasta "hyvästä edistyksestä" huolimatta Maailman tullijärjestön WCO:n edustaja Tweddle on esimerkiksi sitä mieltä, että "yhä on paljon tehtävää ja että Keski- ja Itä-Euroopan maita on yhä tuettava suuresti, jos niiden tullivirkailijoiden tehokkuutta halutaan parantaa"3. Myös Dusquesne sanoi, että vaikka Pharen rahoittama koulutus oli myönteistä, olennainen ongelma oli se, että edunsaajat ovat käytännössä "hajallaan" eikä heillä ole mahdollisuutta hyödyntää taitojaan4.
In the EU Member States, the Community funds the Matthaeus programme in order to promote training at a European level for customs officials.
EU:n jäsenvaltioissa yhteisö rahoittaa Matthaeus-ohjelmaa, jonka tarkoitus on edistää Euroopan tasolla tullivirkailijoiden koulutusta.
It has become apparent to the Committee that in spite of the existence of this programme, customs officers are insufficiently aware of the powers, competences and activities of their colleagues in other Member States.
Valiokunnalle on selvinnyt, että tästä ohjelmasta huolimatta tullivirkailijat eivät ole riittävän tietoisia muissa jäsenvaltioissa toimivien virkaveljiensä vallasta, toimivaltuuksista ja toiminnasta.
This affects adversely the ability of different services to cooperate in case of need (see below).
Tämä vaikuttaa kielteisesti osastojen kykyyn toimia tarpeen mukaan yhteistyössä (ks. jäljempänä).
Material Resources
Aineelliset voimavarat
The customs services of different Member States clearly enjoy varying degrees of political priority in their own countries.
Eri jäsenvaltioissa tullit asetetaan selkeästi erilaiseen poliittiseen tärkeysasemaan.
During the Committee's visit to Antwerp for example, Belgian customs officials complained that their access to the corridors of political power in Belgium was comparatively limited (certainly as compared to the Netherlands), and that therefore the priority for state funding afforded to them was lower5.
Valiokunnan Antwerpenin vierailun aikana Belgian tulliviranomaiset esimerkiksi valittivat, että heidän mahdollisuutensa vaikuttaa Belgian politiikkaan oli verrattain rajoittunutta (varsinkin verrattuna Alankomaiden tilanteeseen) ja että tämän vuoksi heidät asetettiin alhaisempaan asemaan valtion määrärahoja myönnettäessä5.