natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The location of this unit is less important.
Tämän yksikön sijainti ei ole keskeinen kysymys.
The formulation of foreign policy would be facilitated by the incorporation of a permanent Political Committee into the Council's existing machinery for preparing decisions in Brussels.
Ulkopolitiikan muotoilua helpottaisi neuvoston valmistelevien elinten täydentäminen Brysselissä toimivalla poliittisella komitealla.
Adoption of decisions
Päätösten hyväksyminen
The Treaty introduced the concepts of «common position» and «joint action» in connection with the common foreign and security policy.
Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa tuotiin yhteiseen uiko- ja turvallisuuspolitiikkaan yhteisen kannan ja yhteisen toiminnan käsitteet.
In practice, the distinction between these two instruments has become blurred, and a source of contention.
Tapa, jolla näitä lainsäädäntövälineitä on käytetty, on ollut sekava ja se on aiheuttanut monia kiistoja.
The Commission considers that clarification of their respective functions is necessary.
Komission kanta onkin, että niiden käyttöä tulisi selkeyttää.
The need for unanimity makes decision-making difficult, regardless of which instrument is used.
Yksimielisyyden velvoite tekee kuitenkin päätöksenteon vaikeaksi välineestä riippumatta.
The Commission takes the view that qualifiedmajority voting should be the norm for the common foreign and security policy.
Komission kanta on, että yhteistä uiko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevien päätösten tulisi pääsääntöisesti perustua määräenemmistöön.
Specific rules would apply for decisions involving military matters.
Sotilaallisten kysymysten osalta on luotava erilliset säännöt.
There are also times when some, but not all, of the Member States wish to take action on a specific matter.
On myös tilanteita, joissa vain osa jäsenvaltioista haluaa ryhtyä toimiin.
It should be possible for such initiatives to have the status of Union measures, as long as they are not against the general interests of the Union, and provided that the latter is duly represented.
Unionin on voitava toimia myös tällaisissa tapauksissa, ellei unionin yhteinen etu joudu uhatuksi ja mikäli todella on kyse unionin yhteisestä edusta.
Implementation of decisions
Päätösten toteuttaminen
Representing the Union abroad and implementing its decisions involves many diverse tasks, because of the role of Member States and the various elements of foreign policy.
Unionin ulkoinen edustaminen ja päätösten toteuttaminen on monitahoinen tehtävä, mikä johtuu jäsenvaltioiden merkittävästä roolista ja ulkopolitiikkaan vaikuttavien seikkojen moninaisuudesta.
The only constant is the single institutional framework: whatever the field, whether it be a matter for the Community or for intergovernmental cooperation, the decisions are taken by the Council.
Yhteinen nimittäjä on näissä kysymyksissä yhteinen toimielinjärjestelmä: niin yhteisön tason kuin hallitusten välisissä asioissakin päätökset tekee neuvosto.
Primary responsibility for implementation should lie with the Presidency and the Commission.
Vastuun päätösten toteuttamisesta tulisi kuulua etusijassa neuvoston puheenjohtajalle ja komissiolle.
But this clearly should not prevent certain tasks being allocated to specific personalities desi­gnated on an ad hoc basis.
Tämä menettelytapa ei estäisi sitä, että joitakin tehtäviä voitaisiin uskoa erikseen nimettäville henkilöille.
The current procedure for common foreign and security policy decisions involving expenditu­re is both opaque and inefficient; separate negotiations have to be held for each decision.
Kun yhteiseen uiko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyvät päätökset aiheuttavat menoja, ei tilanne ole nykyisellään sen enempää avoimuuden periaatteen mukainen kuin tehokaskaan, koska se edellyttää aina erityisiä neuvotteluja.
The Commission proposes that expenditure incurred in implementing the common foreign and security policy be included in the Community budget, unless an express decision to the contrary is taken.
Komissio ehdottaakin, että näihin päätöksiin liittyvät menot sisällytettäisiin yhteisön talousarvioon, ellei erikseen toisin päätetä.
A European identity for security and defence
Eurooppalaisen turvallisuus- ¡a puolustusidentiteetin luominen
The Union's foreign policy suffers from its inability to project credible military force.
Unionin ulkopolitiikka kärsii uskottavan sotilaallisen tuen puutteesta.
Events in recent years have made this abundantly clear.
Tästä on saatu kiistatonta näyttöä aivan hiljattain.
A genuine European identity in the security and defence field is indispensable.
Onkin välttämätöntä luoda turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alalla todellinen eurooppalainen identiteetti.
It requires clear political will on the part of Member States.
Tämä edellyttää jäsenvaltioilta selkeää poliittista tahtoa.
NATO remains at the centre of Europe's defence arrangements, and a European pillar should be developed in it.
NATO on edelleen puolustuksen keskeinen elementti, jonka puitteisiin on aihetta luoda eurooppalainen pilari.
In this context, the WEU plays a key role as already set out in the Treaty.
Länsi-Euroopan unioni (WEU) toteuttaakin tähän liittyen merkittävää tehtävää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen viitoittamaan suuntaan.
As matters stand, Member States do not however have the same defence commitments in relation to NATO and the WEU.
Kaikki jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole vielä valmiit täsmälleen samanlaisiin sitoumuksiin NATOa tai WEU:ta kohtaan.
The Commission believes that a proper common foreign and security policy has to extend to common defence.
Komission arvion mukaan yhteisen uiko- ja turvallisuuspolitiikan on johdettava yhteiseen puolustukseen.
Accordingly, the Conference should: allow Union commitments to missions aimed at restoring or keeping peace to be written into the Treaty («Petersberg» missions); reinforce the Union's security capability by providing for Defence Ministers to play an appropriate role in the Council; review the role of the Western European Union with a view to incorporating it into the Union according to a settled timetable.
Sen vuoksi konferenssin tuleekin: tehdä mahdolliseksi lisätä Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen rauhan turvaamista tai palauttamista koskevat unionin sitoumukset (ns. Petersbergin tehtävät) vahvistaa unionin turvallisuuspoliittista suorituskykyä puolustusministerien asianmukaisella osallistumisella neuvoston toimintaan tutkia uudelleen Länsi-Euroopan unionin rooli sen sulauttamiseksi unioniin vahvistetun aikataulun mukaisesti.
In this context, the Commission would recall that the security and defence of the Union are dependent on the existence of a solid industrial base performing credibly.
Tähän liittyen komissio muistuttaa, että unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikan on nojauduttava voimakkaaseen teollisuuteen ja uskottavaan suorituskykyyn.
This requires bet­ter integration of the armaments industry into the general Treaty rules, greater solidarity and cooperation including the establishment of an armaments agency, and a consistent approa­ch to foreign trade.
Tämä edellyttää aseteollisuuden liittämistä entistä kiinteämmin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen yleisiin määräyksiin, yhteisvastuullisuutta ja tehostettua yhteistyötä, johon kuuluu aseteollisuutta käsittelevän viraston luominen, sekä yhtenäistä kauppapoliittista näkemystä.
Institutions for the enlarged Europe
Laajentuvan unionin toimielimet
The aim of the proposals set out above Is to facilitate both the internal and the external deve­lopment of the European Union.
Edellä esitetyt ehdotukset tähtäävät unionin lujittamiseen sekä sisäisesti että ulkoisesti.
They are at all events indispensable since they are intended to endow Europe with the means of achieving its ends.
Toimenpiteet ovat joka tapauksessa välttämättömiä, sillä niiden tarkoituksena on antaa unionille keinot tavoitteidensa saavuttamiseen.
They are also the prerequisites for a successful enlargement.
Ne ovat myös edellytyksenä unionin onnistuneelle laajentumiselle.
This enlargement also raises its own specific questions.
Laajentuminen nostaa esiin myös unionin toimielimiin liittyviä erityiskysymyksiä.
The Commission considers that the Conference will have to address three issues: the institutional implications of the increased number of Member States; the need to eschew unanimous voting; the incorporation of a system of flexibility, enabling the Union to move ahead without being held back by its slowest members.
Komission mielestä hallitustenvälisessä konferenssissa olisi ratkaistava kolme ongelmaa: jäsenmäärän kasvun vaikutukset unionin toimielimiin järjestelmällinen luopuminen yksimielisestä päätöksentekomenettelystä joustavien menettelytapojen luominen erityisesti sen estämiseksi, etteivät hitaammat jäsenvaltiot tulisi jarruttaneeksi unionin yleistä kehitystä.
Adapting the institutions
Toimielinten uudelleenjärjestely
The substantial increase in the number of Member States of the Union will have repercus­sions on the operation of the institutions.
Unionin jäsenvaltioiden huomattava lisääntyminen hankaloittaa toimielinten käytännön työskentelyä.
No one doubts that the difficulty of working together will increase with the number of participants: more languages, longer and less interactive meetings.
Osanottajamäärän kasvaessa lisääntyvät varmasti myös yhteistyövaikeudet: kielten määrä kasvaa, kokoukset venyvät ja vuorovaikutus vähenee.
There will be a host of practical problems and they cannot be ignored.
Käytännön ongelmia tulee runsaasti, eikä niitä pidä väistää.
However, enlargement will also have genuine consequences for the institutions which makes it all the more important to maintain the overall balance between them.
Toisaalta laajentumisella on toimielinten tasolla myös välittömiä vaikutuksia, joiden vuoksi on ehdottoman tärkeää pyrkiä säilyttämään toimielinten välinen tasapaino.
The number of seats assigned to each Member State in the European Parliament has so far allowed a balance to be struck between demographic reality on the one hand, and its com­pensation by an over­representation of the less populated Member States on the other.
Kunkin jäsenvaltion edustajapaikkaluku Euroopan parlamentissa on tähän asti ollut sellainen, että on ollut mahdollista tehdä kompromissi valtioiden todellisen asukasmäärän ja pienten valtioiden yliedustuksen periaatteen välillä.
This has ensured that the main political groupings in all the Member States can be represented.
Näin on taattu parlamentaarinen edustus kaikkien jäsenvaltioiden tärkeimmille poliittisille suuntauksille.
This principle should be maintained in an enlarged Union.
Tätä periaatetta olisi noudatettava myös unionin laajentumisen jälkeen.
However, to prevent the European Parliament from becoming disproportionately large, there will have to be a limit on the num­ber of its members, however many Member States there are in the Union.
Jottei parlamentti kuitenkaan paisuisi suhteettomasti, olisi sen jäsenmäärää rajoitettava riippumatta siitä, kuinka monta jäsenvaltiota unioniin kuuluu.
Parliament has itself proposed limiting its membership to 700.
Euroopan parlamentti onkin ehdottanut jäsenmääränsä rajoittamista 700 edustajaan.
The Commission agrees.
Komissio kannattaa ehdotusta.
One effect of this reduction is that the electoral base of each Member of Parliament will rise, to over a million in the most highly populated MemberStates.
Edustajamäärän vähentämisestä on seurauksena mm. se, että väekkäimmissä jäsenvaltioissa parlamenttiedustajan valitsijajoukko kasvaa jopa yli miljoonaan henkeen.
The Commission considers that this further intensifies the need for a common electoral procedure so as to ensure, as is moreover laid down in the Treaty, that the members are as representative as possible.
Komission mielestä tällöin on välttämätöntä luoda sellainen yhteinen vaalimenettely, jonka avulla voidaan parhaiten taata valittujen edustajien edustuksellisuus, mitä edellytetään jo perustamissopimuksissa.
- It is true that the existing half-yearly rotation of the Presidency means that Member States will occupy the Presidency less frequently. But the Commission sees the Presidency as a service and a task which each MemberState assumes on behalf of the Union, and which helps to engender public support for Europe in the state concerned.
Jäsenvaltioiden määrän lisääntyminen tuntuu myös ministerineuvostossa lähinnä kolmella tavalla: vuorottelujärjestelmän takia puheenjohtajuus tulisi kunkin jäsenvaltion kohdalle entistä harvemmin.
The Conference should however examine various ways of extending the scope of the Presidency's powers of action, and the order of rotation of the half-yearly periods.
Komission kanta on kuitenkin se, että puheenjohtajuus on kunkin jäsenvaltion unionille suorittama palvelus ja velvollisuus, joka samalla saa kyseisen maan yleisen mielipiteen Euroopan yhdentymisajatuksen kannalle.
-The weighting of votes between the Member States: qualified majority voting is an essential mechanism for decision-making by the Council.
Hallitustenvälisessä konferenssissa olisikin selvitettävä keinoja vahvistaa puheenjohtajamaan toimintavaltuuksia ja puheenjohtajuuskausien vuorottelujärjestystä äänten painottaminen jäsenvaltioiden kesken: määräenemmistöpäätökset ovat neuvoston keskeinen päätöksentekomekanismi ja jäsenvaltioiden äänten painottaminen on sen välitön seuraus.
The weighting of the Member States' votes is a corollary, introduced as a compromise between Member States equal in law, but of different demographic sizes.
Se on kompromissi lain edessä tasavertaisten mutta väestömäärältään erikokoisten valtioiden kesken.
Thus, the current weighting of votes reflects a generally accepted bias towards the less-populated states of the Union.
Äänestysten painottaminen nykyisellä tavalla on siis yhteisesti hyväksytty vinoutuma, jonka avulla tuetaan unionin pienimpiä jäsenvaltioita.
However, it is also a fact that almost all the countries concerned by enlargement have relatively small populations.
Toisaalta lähes kaikki tulevan laajentumisen yhteydessä unioniin liittyvät valtiot ovat nekin väestöltään varsin pieniä.
Thus by retaining the current weighting, the relative weight of the smaller states would be increased.
Tästä seuraa, että painotusjärjestelmän säilyttäminen nykyisellään korostaisi pienempien jäsenvaltioiden merkitystä.
The Commission therefore considers that in order to maintain the existing balance, there is justification, when enlargement comes, for either adapting the weighting of votes or introducing a new system which makes a reference both to a majority of the Member States and a majority of the Union's population.
Komissio katsookin, että nykyisen tasapainon säilyttämiseksi olisi perusteltua laajentumisen yhteydessä joko muuttaa äänten painotusjärjestelmää tai luoda kokonaan uusi järjestelmä, joka ottaisi huomioon sekä jäsenvaltioiden että unionin kansalaisten enemmistön.
-The threshold for a qualified majority: enlargement is bound to make decision-making more complicated.
määräenemmistökynnys: laajentuminen tulee ilman muuta vaikeuttamaan päätöksentekoprosessia.
The Commission therefore considers that no adaptation should have the effect of making decision-making more difficult.
Sen vuoksi komission kanta onkin, ettei sitä pidä vaikeuttaa muilla muutoksilla.
The normal threshold for a qualified majority, which has been set at around 71% since the inception of the Community, should therefore not be raised in any circumstances.
Tämä tarkoittaa sitä, ettei määräenemmistön normaalikynnystä, joka vahvistettiin jo Euroopan yhteisöjen perustamisvaiheessa 71 prosentiksi, pidä missään tapauksessa korottaa.
There is also a perceived need to restorate to the General Affairs Council its role of coordination and arbitration in the various areas covered by the Treaty.
Lisäksi tuntuisi olevan tarpeellista palauttaa yleisten asiain neuvostolle sen merkitys Euroopan unionista tehdyn sopimuksen eri alojen yhteensovittajana ja välittäjänä.
The prospect of a substantial increase in the number of Member States engenders a need to preserve the legitimacy, the collective responsibility and the effectiveness of an institution whose vocation is the completely-impartial representation of the general interest.
Tämä tarkoittaa ennen muuta sitä, että komissiolle on taattava aloiteoikeus, täytäntöönpanovalta ja perustamissopimusten valvontatehtävä.
The Commission takes the view that, in the context of enlargement, the number of its Members should be reduced to one per Member State.
Komission kanta on, että komission jäsenten lukumäärä olisi laajentumisen yhteydessä rajoitettava yhteen jäsenvaltiota kohti.
The Commission is aware that its composition and structure will have to be reexamined, above a certain number of Member States.
Komissio tiedostaa, että jäsenvaltioiden määrän ylittäessä tietyn rajan sen kokoonpanoa ja rakennetta on tarkistettava.
The Conference should fix an appropriate procedure for doing this.
Konferenssin tulee luoda tähän tarvittava menettely.
The Court of Justice
Tuomioistuin
The Court of Justice will also be confronted with the problem of numbers.
Myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuin joutuu kohtaamaan jäsenmäärän kasvusta aiheutuvat paineet.
The prospect of seeing some sixty judges at the Court of Justice and the Court of First Instance is a good ground for examining the consequences.
Kun tuomarien lukumäärä yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa uhkaa nousta kuuteenkymmeneen, on ryhdyttävä pohtimaan tällaisen kehityksen seurauksia.
In its report to the Reflection Group, the Court stressed how important it is for all the various national legal systems to be represented.
Pohdintaryhmälle antamassaan kertomuksessa yhteisöjen tuomioistuin korosti eri kansallisten oikeusjärjestelmien edustuksen tärkeyttä tuomioistuimessa.
However, it also pointed out that «any significant increase in the number of Judges might mean that the plenary session of the Court would cross the invisible boundary between a collegiate court and a deliberative assembly. Moreover, as the great majority of cases would be heard by chambers, this increase could pose a threat to the consistency of the case-law».
Toisaalta kertomuksessa huomautettiin, että "tuomarien lukumäärän voimakas kasvu saattaa johtaa siihen, että tuomioistuimen täysistunto ylittää sen näkymättömän rajan, joka erottaa kollegiaalisen tuomion tavallisista kokouspäätöksistä; sitä paitsi, se että tuomioistuimen eri osastot päättäisivät valtaosan tuomioista, olisi omiaan vaarantamaan lainkäytön yhtenäisyyden".
The Commission similarly agrees with the Court when it indicates that the judges' term of offi ce could be extended, while becoming non-renewable. Such a reform would reinforce even more firmly the judges' independence.
Komissio kannattaa myös tuomioistuimen ajatusta tuomarien riippumattomuuden turvaamisesta pidentämällä tuomarien toimikautta ja rajoittamalla toimikaudet yhteen.
Making majority voting the general rule
Siirtyminen pääsääntöisesti enemmistöpäätöksiin
In an enlarged Union, adherence to unanimity would often result in stalemate.
Pitäytyminen päätösten yksimielisyyteen olisi usein omiaan johtamaan laajentuvan unionin päätöksentekokoneiston halvautumiseen.
Indeed, the difficulty of arriving at unanimous agreement rises exponentially as the number of members increases.
Jäsenvaltioiden määrän kasvaessa vaikeus saavuttaa yksimielisyys kasvaisi huomattavasti.
The Commission accordingly proposes that qualified majority voting become the general rule.
Siksi komissio ehdottaakin, että yleiseksi käytännöksi omaksuttaisiin enemmistöpäätös.
Two additional observations are then warranted:
Tähän liittyen on tehtävä kaksi lisähuomautusta: yksimielisen päätöksentekomenettelyn korvaaminen nykyisillä määräenemmistöpäätöksillä ei ole välttämättä ainoa ja lopullinen vaihtoehto.
Unanimity need not necessarily be replaced by qualified majority voting as defined at present.
mikä pätee yhteisön lainsäädäntöön, pätee myös itse unionista tehtyyn sopimukseen ja sen muuttamiseen: jos sopimusta voitaisiin jatkossa muuttaa vain yksimielisin päätöksin, se olisi vaarassa jähmettyä lopullisesti vuoden 1996 kokouksen jättämään muotoon.
In particularly sensitive fields, decisions could be taken by «super-qualified» majority voting, for example.
Tämä olisi esteenä Euroopan yhdentymisen jatkokehitykselle.
In this respect, it should be borne in mind that the Treaties currently contain provisions of various types, some of which certainly are of a genuinely fundamental nature (preamble, fundamental principles, objectives of the Union, operation of the institutions) while others are not (Union policies).
Perustamissopimuksissa on nykyään hyvin erilaisia määräyksiä, joista vain osa on luonteeltaan todella keskeisiä (johdanto-osa, perusperiaatteet, unionin tavoitteet, toimielinten toiminta). Esimerkiksi unionin politiikat eivät sitä ole.
The consolidation of the Treaties referred to ear­lier should make it possible to establish a clear distinction between these two types of provision.
Edellä mainitun sopimusten kodifioinnin yhteydessä nämä erityyppiset määräykset olisi voitava erottaa selvästi toisistaan.
The Commission considers that in future it should be possible to amend at least provi­sions that are not of a constitutional nature by a procedure which imposes fewer constraints than the one currently in force.
Komissio katsoo, että vastaisuudessa ainakin muita kuin ns. keskeisiä määräyksiä pitäisi voida muuttaa nykyistä joustavammin.
Organizing flexibility
Joustavuuden luominen
The European Union must not be for ever bound to advance at the speed of its slowest mem­bers.
Euroopan unionin yleinen kehitys ei saa olla riippuvainen hitaimmista jäsenvaltioista.
This is even more true in an enlarged Community.
Tätä periaatetta on noudatettava etenkin unionin laajentuessa.
The Union has long practised certain forms of flexibility. Exceptions or exemptions, normally of a limited and temporary nature, are provided for in Community law.
Unionissa on jo pitkään ollut käytössä erilaisia joustavia menettelytapoja: yhteisön lainsäädännössä on sekä yksittäistapauksiin liittyviä että yleisiä poikkeuksia, jotka periaatteessa ovat rajoitettuja ja väliaikaisia.
No one doubts that in the context of the accession of new Member States recourse will be had to this practice, until such time as they come to participate fully in all the common policies.
Joustavuuteen turvaudutaan varmasti myös silloin, kun unioniin jälleen liittyy uusia jäsenvaltioita, jotta ne saadaan vähitellen toteuttamaan täydellisesti kaikkia unionin yhteisiä politiikkoja.
The Commission observes that, already, organized flexibility is the route sometimes to be fol­lowed for deepening the Union, as the example of economic and monetary union shows.
Komissio toteaa lisäksi, että tällainen ohjattu joustavuus on jo nyt edistänyt unionin syvenemistä, esimerkiksi talous- ja rahaliiton osalta.
On the other hand, the Commission firmly rejects any idea of a «pick­and­choose Europe» (e.g. the Social Protocol) which flies in the face of the common European project and the links and bonds which it engenders.
Sitä vastoin komissio torjuu jyrkästi jäsenvaltioiden rusinat pullasta -ajattelutavan suhtautumisessa unionin periaatteiden noudattamiseen (mm. pöytäkirja sosiaalipolitiikasta). Tällainen Europe à la carte on yhteisen yhdentymishankkeen ja sen myötä syntyvien siteiden ja yhteisvastuullisuuden vastainen.
The Commission takes the view, however, that the European Union must make it possible to have forms of cooperation or integration between those of its members wishing to progress faster and further in the attainment of the Treaty's objectives.
Komissio katsoo kuitenkin, että Euroopan unionin on tuettava erilaisia yhteistyön tai vahvistetun yhdentymisen muotoja niiden jäsenvaltioiden välillä, jotka haluavat toteuttaa sopimustavoitteet muita nopeammin.
This should be envisaged only after exhaustion of all other possible forms of action involving all the Member States under the Treaty.
Komission on taattava edellä lueteltujen periaatteiden noudattaminen yhteisöjen tuomioistuimen valvonnassa.
EUROPEAN PARLIAMENT'S OPINION
EUROOPAN PARLAMENTIN LAUSUNTO
21 March 1996
21. maaliskuuta 1996
Mr Jürgen TRUMPF, Secretary-General of the Council of the European Union
Jürgen TRUMPF Euroopan unionin neuvoston pääsihteeri