natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The conditions are therefore in place for launching an offensive that will undoubtedly not be the final step, but which could be a decisive move towards the definitive abolition of the death penalty in the world.
Kaikki edellytykset ovat siis olemassa sille, että voidaan siirtyä taisteluun, joka ei toki ole lopullinen mutta joka voi olla ratkaiseva askel kohti kuolemanrangaistuksen lopullista poistamista maailmasta.
I urge the Council and the Commission to work towards this.
Esitän nyt neuvostolle jako missiolle painokkaan kehotuksen pyrkiä tähän tavoitteeseen.
Allow me to point out an error — which is of a formal rather than a political nature — in the text of the resolution.
Sallinette, että puutun erääseen päätöslauselmatekstissä olevaan virheeseen — joka on tässä tapauksessa pikemmin kin muodollinen kuin poliittinen.
I apologise for this and I will table an oral amendment to delete from recital E the words 'unlike the resolutions already adopted by the Commission on Human Rights, ' because this is not strictly correct.
Olen siitä pahoillani ja esitän suullisen tarkistuksen, jolla johdonto-osan E kappaleesta poistetaan sanat "päinvastoin kuin ihmisoikeustoimikunnan aiemmin hyväksymissä päätöslauselmissa", koska se ei ole muodollisesti oikein.
If my colleagues have no objection, I will table an oral amendment shortly, when it is put to the vote.
Jos kollegoilla ei mitään sitä vastaan, esitän tämän suullisen tarkistuksen äänestyksen yhteydessä hetken kuluttua.
IN THE CHAIR: MR IMBENI Vice-President
Puhetta ryhtyi johtamaan varapuhemies 1MBENI ENI
Cars (ELDR). — (SV) Mr President, I see it as a great feat of civilisation that the European continent is now virtually rid of capital punishment.
Cars (ELDR). — (SV) Arvoisa puhemies, Eurooppa on nyt manner, josta kuolemanrangaistus on lähes täysin pois tettu, mitä pidän suurena edistyksenä sivilisaatiolle.
Such an advance would not have been possible without the unequivocal stance adopted by the European Union, and the world should be aware of that.
Tämä kehitys ei olisi ollut mahdollista ilman Euroopan unionin selkeitä kannanottoja, ja se ansaitsee maailmanlaajuista huomiota.
This is a message that Europe can be proud to proclaim.
Tätä sanomaa Euroopan pitää viedä ylpeänä eteenpäin.
There are positive developments outside Europe too, particularly in Latin America.
Myös Euroopan ulkopuolisessa maailmassa kehitys menee oikeaan suuntaan, erityisesti Latinalaisessa Amerikassa.
In countries where democracy does not exist, however — in China, Saudi Arabia, Iran and Iraq — the death penalty is often applied.
Kuolemanrangaistusta käytetään kuitenkin usein ei-demokraattisissa maissa kuten Kiinassa, Saudi-Arabiassa, Iranissa ja Irakissa.
Yet we still have one large democracy where ever more people are being executed, ever more people put to death.
Mutta — myös yhdessä suuressa demokratiassa teloitetaan ja tapetaan yhä useampia.
This is a serious issue in itself, and it brings with it certain consequences. China and the other countries I mentioned can say that 'as long as America continues to execute its citizens, why should we care what Europe thinks?'
Se on vakavaa jo sinänsä, mutta myös kun ajatellaan, mitä seurauksia sillä on, koska sellaiset maat kuin Kiina ja muut mainitsemani maat voivat todeta, että "niin kauan kuin teloitukset jatkuvat Amerikassa, voimme vähät välittää siitä, mitä Euroopassa ajatellaan".
Europeans shy away from criticising America. We have our good reasons; yet capital punishment must be combated.
Me eurooppalaiset emme mielellämme arvostele Amerikkaa, mihin on hyviä syitä.
Let us make our voice heard; let us defend our position more forcefully and powerfully.
Kuolemanrangaistuskysymyksessä meidän on kuitenkin tehtävä niin.
Not in a spirit of moral superiority — that is not what I mean at all — but because we worry and care as fellow human beings.
Meidän on korotettava äänemme, perusteltava näkökantaamme entistä voi makkaammin, mutta sitä ei kuitenkaan pidä koskaan tehdä — mitä haluan erityisesti korostaa — moraalista paremmuutta korostamalla, vaan se on tehtävä, kuten huolestuneet ja asiasta kiinnostuneet ystävät tekevät.
Lenz (PPE). — (DE) Mr President, on this Thursday, during this afternoon's topical and urgent debate, many of us here will obviously be delivering our final speeches on the subject of human rights.
Lenz (PPE). — (DE) Arvoisa puhemies, tämän torstai-iltapäivän keskustelussamme ajankohtaisista aiheista monet meistä ilmeisesti pitävät täällä viimeisiä puheenvuorojaan ihmisoikeusaiheesta.
We have been making these speeches for 20 years, and our cooperation has been fruitful.
Olemme puhuneet siitä jo yli 20 vuoden ajan ja yhteistyömme on sujunut hyvin.
It is perhaps slightly gratifying, if I may endorse what my colleagues have said, that we have seen some more progress on this very issue of the death penalty.
Meillä lienee aihetta pieneen tyytyväisyyteenkin — ja tässä yhdyn myös kollegojeni puheenvuoroihin — sen johdosta, että olemme saaneet nähdä juuri kuolemanrangaistusta käsittelevässä aiheessa taas kerran myönteisiäkin vaikutuksia.
It may be that we have played some part in ensuring that a third call is now being made in Geneva for a worldwide moratorium on executions.
Kenties olemme myös osaltamme vaikuttaneet siihen, että Genevessä vaaditaan nyt kolmatta kertaa maailmanlaajuisesti kuolemanrangaistuksen poistamista.
It is the sincere wish of our group, and of others too, that the Council should sponsor a motion to that effect at the General Assembly of the United Nations.
On tosiaankin myös meidän ryhmämme toivomus, että neuvosto esittää tällaisen pyynnön otettavaksi Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen esityslistalle.
That may be the only way to make those countries that Mr Cars has just mentioned realise that the death penalty is truly the worst means of restoring people's human dignity, for every person should have the opportunity to atone for the wrong that he or she has done.
Nimittäin vain silloin myös niissä maissa, jotka Cars juuri edellä mainitsi, saatetaan ehkä käsittää se, että kuolemanrangaistus on tosiaankin huonoin keino haluttaessa auttaa ihmisiä saavuttamaan ihmisarvonsa, sillä jokaisella ihmisellä on oltava tilaisuus myös niiden tekojen sovittamiseen, joihin hän on syyllistynyt.
With the death penalty, that opportunity is irretrievably lost — quite apart from the fact that the death penalty is flagrantly abused in some cases.
Kuolemanrangaistus on peruuttamaton — puhumattakaan, että sitä käytetään monissa tapauksissa ehdottomasti väärin.
If we in the European Parliament have helped to broaden awareness ofthat, not only through Mr Dupuis reminding us to include the death penalty on every agenda but also simply by highlighting a number of facts time and again in the name of our Parliament, then perhaps we have contributed in some small way to the protection of human rights.
Jos me täällä Euroopan parlamentissa olemme myötävaikuttaneet tämän tietoisuuden leviämiseen yhä laajemmalle, ei vain niillä kollega Dupuis'n esittämillä muistutuksilla, että kuolemanrangaistus on otettava joka kerta esityslistalle, vaan ylipäätään sillä, että olemme tämän parlamentin nimissä tehneet monia tosiasioita selväksi yhä uudelleen, silloin olemme ehkä pieneltä osaltamme pystyneet edistämään ihmisoikeuksia.
In conclusion, Mr President, let me say that I fervently wish — and you will see whether this happens — that the next Parliament will continue this discussion, that it will not allow human rights to be squeezed out by economic issues, by the issues relating to enlargement, important though they may be, but that it will regard human rights as a political priority that must be pursued through the policies of the European Union, through its foreign policy and its enlargement policy.
Saanen päättää puheenvuoroni tähän, arvoisa puhemies. Toivon kovasti — ja tehän saatte kokea sen itsekin —, että seuraava parlamentti jatkaisi tätä keskustelua, että se ei päästäisi sitä katoamaan taloutta käsittelevien aiheiden alle eikä vielä tällä hetkellä niin tärkeiden laájentumisaiheideri alle, vaan että se näkisi ihmisoikeudet poliittisesti tärkeänä aiheena, jota täytyy edistää Euroopan unionin politiikalla, sen ulkopolitiikalla, sen laajentumispolitiikalla.
Abolition of the death penalty is part of that priority.
Kuolemanrangaistus on yksi niihin kuuluva aihe.
There are many others, and I sincerely hope that they will all receive due consideration.
On monia muitakin, mutta toivon hartaasti, että niin on oleva jatkossa kin.
I call upon the Council to make provision for this issue to be taken up during the next session of the United Nations General Assembly.
Neuvoston on tasoitettava tietä, jotta tämä kysymys otetaan esiin seuraavassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen istunnossa.
Action will be required from both the German and the Finnish Presidencies to ensure that this actually happens, and that we can say goodbye once and for all to capital punishment.
Sekä Saksan että Suomen puheenjohtajiston on toimittava niin, että näin tapahtuu, jotta näemme kuolemanragaistuksen poistuvan käytöstä.
Pailler (GUE/NGL). — (FR) Mr President, I am delighted to make this last speech while you are presiding, and on this subject, as you have also helped us a great deal.
Pailler (GUE/NGL). — (FR) Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen voidessani esittää tästä aiheesta viimeisen pu heenvuoron teidän toimiessanne puhemiehenä, koska myös te olette auttanut meitä paljon.
We must be conscious of the great deal of work that remains to be done in order to civilise mankind, given that in 1999 we are still asking for a universal moratorium on capital punishment.
Meidän on tiedostettava, että ihmisen inhimillistymisen tiellä on kuljettava vielä pitkä matka, kun nyt, vuonna 1999, olemme pyytämässä vasta kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon yleistä lykkäämistä.
I would like to discuss America, that vast country that claims to be the policeman of the world and the model of democracy, freedom and modernity.
Haluaisin puhua teille Amerikasta, siitä suuresta maasta, joka väittää olevansa maailman poliisi ja demokratian, va pauden ja uudenaikaisuuden mallimaa.
On 21 April, a fortnight ago, I became the first Member of the European Parliament to ever enter death row, in order to meet Mumia Abu Jamal, a political prisoner who has been sentenced to death, and on whose behalf Parliament has passed many resolutions.
Olen ensimmäinen Euroopan parlamentin jäsen, joka kävi kuoleman käytä vissä 21. huhtikuuta, kaksi viikkoa sitten, tavatakseni Mumia Abu Jamalin, kuolemaantuomitun poliittisen vangin, jonka hyväksi parlamenttimme on useasti hyväksynyt päätöslauselmia.
Something of me stayed in that prison in Greene, where 111 prisoners out of 600 were awaiting execution.
Osa minusta jäi tuohon Greenen vankilaan, jossa 600 vangista 111 odottaa teloitusta.
Parts of me stayed in prison.
Osa minusta jäi vankilaan.
It is not an image, it is a very physical experience.
En sano sitä kuvaannollisesti. Tunne on hyvin fyysinen.
It hurts.
Se tuntuu pahalta.
I find the idea of his execution unbearable, as I do the execution of thousands who are sentenced to death, some of whom I saw behind Mumia Abu Jamal, wearing their white and blue prison clothes.
En voi kestää ajatusta hänen teloittamisestaan, kuten en voi kestää ajatusta niiden tuhansien kuolemaantuomittujen teloittamisesta, joiden näin kulkevan Mumia Abu Jamalin kannoilla heidän sinivalkoisissa vanginpuvuissaan.
Mumia Abu Jamal talked to me first of all about the tragedy in Denver, which had happened the day before, about Kosovo, and about the culture of death that is consuming American society.
Mumia Abu Jamal puhui minulle aluksi Denverin välikohtauksesta — se tapahtui edellisenä iltana —, Kosovosta ja kuoleman kulttuurista, joka nakertaa amerikkalaista yhteiskuntaa.
So today I would like to put a question to America.
Esitänkin nyt kysymyksen Amerikalle.
Your children are now killing your children.
Omat lapsenne tappavat nyt omia lapsianne.
Are you going to educate them by putting them in the electric chair? No.
Aiotteko opettaa heitä laittamalla heidät sähkötuoliin?
This violence is in fact the response to your state violence, which takes the form of the death penalty, but also the racist justice and class justice which Mumia condemned.
Tämä väkivalta onni menomaan vastaus teidän valtionne harjoittamaan väkivaltaan kuolemanrangaistuksen muodossa ja siihen rasistiseen oikeuteen, luokkayhteiskunnan oikeuteen, joka tuomitsi Mumian.
In order to convince the Council and all of my colleagues to never give up on this issue, allow me to tell you a short anecdote.
Sallinette, että kerron pienen tarinan saadakseni neuvoston ja kaikki kollegani vakuuttuneiksi siitä, että tällä alueella ei pidä antaa koskaan periksi.
In the morning, before I arrived at the prison and death row, I gave a press conference.
Pidin lehdistötilaisuuden aamulla ennen vierailuani vankilassa, kuoleman käytävissä.
A journalist stood up and said to me that it had just been announced that three names had been given for the death warrants for May.
Eräs toimittaja nousi ylös ja sanoi minulle: "Olemme juuri saaneet tiedon siitä, että kolme nimeä on esitetty toukokuussa toimeenpantavaa teloitusta varten.
He asked me if I took that as a response to what I was doing at the time in America.
Pidättekö tätä vastauksena tämänpäiväiseen toimintaanne Amerikassa?"
My first reaction was to shed tears, then I recovered myself, but it was unbearable to think about that.
Purskahdin aluksi itkuun, koska ajatus oli niin sietämätön, mutta rauhoituin sitten.
The reason I am telling you this today is to tell you that although the tears may not return, that emotion will stay with me until' we have succeeded in obtaining this moratorium, in abandoning the ways of the past, the barbarity, and moving forward on the path of the future and of civilisation.
Kerron tämän teille tänään siksi, että kyyneleet eivät nouse enää silmiini mutta se tunne säilyy minussa siihen saakka, kunnes kuolemanrangaistus saadaan poistettua, kunnes luovutaan menneisyyden keinoista, barbaarisista keinoista ja siirrytään tulevaisuuden ja inhimillisyyden tielle.
I will finish this last speech, this last cry from the voice of those who have no voice, with the rallying cry of the black people, who are campaigning in large numbers against the death penalty in the United States, along with whites, Indians, Amerindians and Latinos, saying 'On the move!'
Päätän tämän viimeisen puheenvuoron, viimeisen huudon äänettömien puolesta esittämällä niiden mustien tunnusmerkin, jotka taistelevat Yhdysvalloissa tällä hetkellä kuolemanrangaistusta vastaan — ja heitä on paljon — valkoihoisten, intialaisten, intiaanien ja latinojen rinnalla, ja sanon: "On the move!"
Swoboda (PSE). — (DE) Mr President, ladies and gentlemen, once again we are speaking in this House about Turkey, and once again we do so with mixed feelings, because there are bad signs and there are a few good signs, and we are not sure of the direction in which Turkey is heading.
Swoboda (PSE). — (DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisa komission jäsen, puhumme täällä parlamentissa taas kerran Turkista ja jälleen kerran hyvin ristiriitaisin tuntein, sillä ilmassa on kielteisiä ja joitakin vähäisiä myönteisiä merkkejä, emmekä vielä tiedä, minne Turkin tie johtaa.
First of all, the Öcalan case has come before the courts.
Ensinnäkin, Öcalanin tapaus on tulossa oikeuden käsiteltäväksi.
We do not really have the impression that this is a fair, open and transparent trial.
Itse asiassa meistä ei tunnu siltä, että tämä oikeudenkäynti olisi rehellinen, avoin ja läpinäkyvä.
We have a feeling of unease, stemming from the fact that the death penalty is once again being made popular and respectable in Turkey, notably through the Öcalan trial.
Siihen liittyy epämukava tunne ja se on yhteydessä edellä käsittelemäämme aiheeseen, siihen, että kuolemanrangaistuksesta ollaan tekemässä Turkissa jälleen suosittua ja kunniallista, juuri nyt Öcalanin puolesta tai häntä vastaan käytävän oi keudenkäynnin aikana.
Secondly, wè are deeply concerned that an extremely nationalistic party experienced a very strong upsurge in support at the last elections and that its manifesto does not call for conciliation with the Kurdish population, but rather the opposite.
Toiseksi, olemme hyvin tyrmistyneitä siitä, että viime vaaleissa äärikansallismielinen puolue lisäsi hyvin voimakkaasti kannatustaan, ja sen ohjelma on sellainen, että se ei kerro sovinnollisuudesta kurdiväestön kanssa vaan oikeastaan päinvastoin.
Thirdly, the HADEP party did well in the elections, especially in the Kurdish area, and there are now 41 HADEP members in charge of local administrations.
Kolmanneksi, Hadep-puolue saavutti vaalimenestystä erityisesti kurdialueella.
We doubt whether these 41 mayors will be allowed to exercise their democratic rights as elected representatives of the people.
Sillä on yhteensä 41 pormestarinpaikkaa. Meillä on kuitenkin epäilyksiä siitä, pystyvätkö nämä pormestarit myös käyttämään demokraattisia oikeuksiaan vaaleilla valittuina väestönsä edustajina.
There are already numerous indications that the government would really prefer to deprive the mayors of that right.
Jo nyt ovat lisääntyneet sellaiset tiedot, että näiltä pormestareilta haluttaisiin itse asiassa ottaa pois nämä oikeudet.
We know that many, many dozens and indeed hundreds of people are still locked up in prisons, some of them officials ofthat selfsame party, without due process, without trial, without conviction.
Me tiedämme, että monia, monia kymmeniä, jopa satoja ihmisiä, joihin kuuluu nimenomaan myös tämän puolueen toimihenkilöitä, istuu yhä edelleenkin vankiloissa, ilman tutkintaa, ilman oikeudenkäyntiä, ilman tuomioiden julistamista.
What about them?
Miten on heidän laitansa?
When will they finally be released?
Milloin he pääsevät lopulta vapaiksi?
When will they stand trial before a court of law?
Milloin he pääsevät kunnollisen tuomioistuimen eteen?
Why do the authorities hesitate to institute proceedings against these people?
Miksi näitä ihmisiä vastaan ei uskalleta nostaa syytettä?
There is probably no real evidence against them.
Todennäköisesti siihen ei löydy mitään todellista syytä.
Fourthly, there is Akin Birdal, whom I was able to visit in Ankara a few days after the attempt on his life and whom all, or at least many of us know as a staunch campaigner for human rights. He seems to have recovered enough to be put in prison, and he is to be taken into custody in the next few days.
Neljänneksi Akin Birdal, jonka onnistuin tapaamaan Ankarassa vain muutama päivä häntä vastaan tehdyn murhayrityksen jälkeen, jonka me kaikki tai monet meistä tuntevat erittäin hyvin ja joka on suoraselkäinen ihmisoikeuksien
Bertens (ELDR). — (NL) Mr President, on 24 February we held a debate in Brussels following the arrest of Mr Öcalan, and I criticised the PKK terrorist organisation and Mr Öcalan himself.
Bertens (ELDR). — (NL) Arvoisa puhemies, kävimme 24. helmikuuta Brysselissä keskustelua Öcalanin pidättämisestä. Puhuin silloin arvostelevaan sävyyn terroristijärjestö PKK: sta ja Öcalanista itsestään.
We have never tried to put a positive spin on his activities or his aims, and we only hope that the Turkish Government will ensure that his trial is open and fair, although we do not feel exactly optimistic about this.
Emme ole koskaan ha lunneet puhua hyvää hänen teoistaan ja päämääristään. Toivomme ainoastaan, että Turkin hallitus järjestää avoimen ja rehellisen oikeudenkäynnin, mutta ikävä kyllä pahat aavistuksemme ovat käyneet toteen.
His lawyers have scarcely been given access to him, the national security court hardly seems the most appropriate place to be holding the trial, and no international observers are to be admitted.
Öcalanin asianajajilla ei ole juurikaan mahdollisuuksia osallistua oikeudenkäyntiin. Valtion turvallisuusasioita käsittelevä tuomioistuin ei ole myöskään mielestäni oikea paikka, eikä sinne päästetä kansainvälisiä tarkkailijoita.
I hope that the new government in Turkey realises that if it wants to be rid of the Kurdish problem, Öcalan must certainly be given a fair trial.
Toivon Turkin uuden hallituksen ymmärtävän, että jos se haluaa päästä eroon kurdiongelmasta, Öcalanin on saatava joka tapauksessa rehellinen oikeudenkäynti. udenkäynti.
Mr President, this is a day — indeed a whole week — of goodbyes, but unfortunately we cannot say goodbye to the problems and issues that we have discussed in the topical and urgent debates.
Arvoisa puhemies, tämä on jäähyväispäivä ja -viikko. Ikävä kyllä emme voi jättää jäähyväisiä ongelmille ja aiheille, jotka on otettu ajankohtaisista aiheista käytävän keskustelun asialistalle.
I also hope that we will not be saying goodbye to the debates themselves, because in the ten years I have been in Parliament I have heard it said almost every month that this would be the last time we would be having such a debate.
En myöskään toivo, että jättäisitte jäähyväiset ajankohtaisista aiheista käytävälle keskustelulle, koska olen kuullut tässä parlamentissa kymmenen vuoden ajan melkein joka kuukausi sanottavan, että tämä on viimeinen kerta, kun käymme keskustelua ajankohtaisista aiheista.
I can tell you that I have done my calculations and I reckon that I have spoken some 428 times in the topical and urgent debates.
Haluan kertoa teille laskeneeni, että olen saanut käyttää puheenvuoron 428 kertaa ajankohtaisista aiheista käytä vässä keskustelussa.
I do not know whether it has ever achieved anything, but my successors — and your successor and the Commissioner's successor — should all bear in mind that this is the only channel the European Parliament has to show that we also care about people outside this House and outside Europe, and that we care about other things than just our salaries and pensions.
En tiedä, onko siitä ollut joskus hyötyä, mutta minun seuraajani ja teidän seuraajanne sekä komission jäsenen seuraajan on syytä tietää, että tämä on ainoa varaventtiili, jota Euroopan parlamentti voi käyttää osoittaakseen, että myös me ajattelemme ihmisiä tämän parlamentin ja Euroopan ulkopuolella ja että myös meitä liikuttavat muutkin asiat kuin oma palkka ja oma eläke.
Thank you and goodbye.
Kiitokset ja kaikkea hyvää.
That is all I wished to say.
Tässä kaikki.
President. — Mr Bertens, you are normally very calm and composed when you take the floor, even when commenting on the most sensitive of matters.
Puhemies. — Hyvä parlamentin jäsen Bertens, yleensä esitätte puheenvuoronne hyvin hillitysti ja rauhallisesti silloinkin, kun käsittelette hyvin arkaluonteisia asioita.
I feel I share your state of mind and can understand the reasons why you raised your voice a little in making a demand which I am sure is endorsed by all colleagues, or at least those who are present in the Chamber at the moment.
Uskon jakavani tunteenne ja ymmärtäväni syyt, joiden vuoksi korotitte hieman ääntänne tuodessanne esiin seikan, jota varmasti kaikki kollegat kannattavat, ainakin kaikki istuntosalissa tällä hetkellä olevat kollegat.
Papayannakis (GUE/NGL).— (EL)Mr President, Mr Öcalan will not have the open and fair trial we call for in our resolutions.
Papayannakis (GUE/NGL). — (EL) Arvoisa puhemies, Öcalan ei saa avointa ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä, kuten päätöslauselmissamme toivoimme.
I have here the press release of the public prosecutor's office of the Ankara State Security Court, signed by the public prosecutor, Tjerdet Volkan, which rules out the participation in the trial of 'observers from any insti tution or organisation whatsoever'. It provides for the participation of the general public, insofar as the capacity of the court room allows, with the authorisation of the special office of the Court and then not for all the days of the trial.
Minulla on mukanani Ankaran valtiollisen turvallisuusasioita käsittelevän tuomioistuimen tiedottajan lehdistötiedote, jonka on allekirjoittanut Cerdet Volkan ja jossa suljetaan pois se mahdollisuus, että oikeudenkäyntiin voisi osallistua jonkin elimen tai järjestön tarkkailijoita, mukana saavat olla salin tilavuus huomioon ottaen vain tavalliset kansalaiset tuomioistuimen virkailijoiden myöntämällä luvalla, jota ei kuitenkaan saa oikeudenkäynnin kaikiksi päiviksi.