natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, the responsibility also lies with the servile alignment of European policy with that of the United States, even when US policy is contrary to Europe's most obvious interests and even where we have the political and legal means to oppose it.
Sanalla sanoen eurooppalainen politiikka alistuu nöyristellen Yhdysvaltain harjoittamaan politiikkaan, vaikka amerikkalainen politiikka on mitä ilmeisimmin vastoin eurooppalaisten etuja, ja vaikka meillä olisi poliittisia ja oikeudellisia keinoja vastustaa tuota politiikkaa.
This is true, for example, with regard to Lebanon, whose political subjugation and continued occupation we continue to tolerate.
Tämä pitää paikkansa esimerkiksi Libanonin kohdalla, sillä sallimme samalla sekä Libanonin poliittisen orjuutuksen että sen alueen miehityksen jatkumisen.
It is also the case in Iraq where the blockade and the bombings have cynically continued for years to the detriment of the civilian population, when there is clearly no security consideration to justify such a policy.
Tämä pätee Irakiin, johon kohdistuva saarto ja pommitukset ovat jatkuneet säälimättä jo vuosia siviiliväestön kustannuksella, vaikka onkin selvää, ettei tällainen politiikka ole perusteltavissa millään turvallisuusnäkökohdilla.
When are we finally going to use France and the United Kingdom's voting rights on the UN Security Council — which could even win the support of China and Russia — in order to put a stop to this scandal?
Milloin aiomme vihdoin käyttää äänestysoikeuksia, jotka sekä Ranskalla että Isolla-Britannialla on Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa, kun Ranska ja Iso-Britannia voisivat saada jopa Kiinan ja Venäjän tuen tämän skandaalin lopettamiseksi?
As regards our military interventions, if they are essential, why must they be carried out within the framework of NATO, which has no legal or political justification except to chain us to the decisions made in Washington?
Mitä tulee sotilaalliseen väliintuloomme, jos se on tarpeellista, niin miksi sen olisi tapahduttava Naton välityksellä, sillä Natolla ei ole väliintuloon minkäänlaista oikeudellista ja poliittista perustetta, ellei se, että olisimme siten sidottuja Washingtonin päätöksiin?
We claim to be able to solve the problem of Albanian immigration in Kosovo yet we are incapable of solving immigration problems in Strasbourg, Hamburg, Brussels or Genoa.
Väitämme pystyvämme ratkaisemaan Kosovon albaanien siirtolaisongelman, vaikka emme pysty ratkaisemaan edes Strasbourgin, Hampurin, Brysselin tai Genovan siirtolaisongelmaa!
Our inconsistencies in this field will benefit neither our interests nor peace in the Mediterranean.
Epäjohdonmukaisuutemme tässä asiassa ei ole hyödyksi eduillemme eikä Välimeren alueen rauhalle.
Caudron (PSE). — (FR) Mr President, Commissioner, ladies and gentlemen, two minutes is really a very short time to speak as chairman of the Delegation for relations with Israel on our Mediterranean policy and, in that context, on peace in the Middle East.
Caudron (PSE). — (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, tarvitsen vain kaksi minuuttia puhuakseni Euroopan ja Israelin välisistä suhteista vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajan ominaisuudessa Välimeren politiikasta ja tuohon politiikkaan liittyvänä Lähiidän rauhasta, joten esitän todellakin asiani lyhyesti.
So I must be brief and, after thanking our two rapporteurs, I would like to make five points.
Onniteltuani siis kahta esittelijäämme otan lyhyesti esille viisi kohtaa.
Firstly, Europe is currently obsessed with its enlargement towards the East and Agenda 2000.
Ensinnäkin Eurooppa kamppailee itälaajentumisensa ja Agenda 2000:n kanssa.
It should concern itself more with the south, and, as a result, its Mediterranean policy.
Euroopan olisi huolehdittava paremmin eteläisten maiden ja siten myös Välimeren-politiikastaan.
This is ultimately a question of survival, for Europe and thus for us.
Pitkällä aikavälillä on kyse Euroopan, ja siis myös meidän, eloonjäämisestä.
Secondly, in this connection it is now time — behind the statements of principle and the agreements signed — to act, and act quickly.
Toiseksi meidän on nyt tässä yhteydessä toimittava ja toimittava nopeasti, periaatejulistusten ja allekirjoitettujen so pimusten lisäksi.
There are too many long delays in ratifying agreements between Europe and southern countries followed by further overly long delays before concrete, quantifiable and, above all, visible actions are implemented in the field.
Euroopan ja eteläisten maiden välisten sopimusten ratifioimisessa viivytellään usein ja liian kauan, ja sitten viivytellään liikaa myös konkreettisten, arvioitujen ja ennen kaikkea paikalla näkyvien ohjelmien toteuttamisessa. misessa.
Thirdly, although we must continue to hold talks with everyone, in the case of Libya, Mr Sakellariou, we must first demand the extradition and trial of the terrorists who blew up aeroplanes and killed hundreds of innocent people.
Kolmanneksi on tietenkin pyrittävä käymään dialogia kaikkien osapuolten kanssa, mutta Libyalta on ennakolta vaa dittava, hyvä kollega Sakellariou, lentokoneita räjäyttäneiden ja satoja syyttömiä surmanneiden terroristien luovuttamista ja tuomitsemista.
The families of the victims demand this and are appealing to us in their suffering.
Uhrien omaiset vaativat sitä, ja me haluamme huutaa heidän tuskansa kuuluville.
Fourthly, everyone agrees that Europe must be more active politically as regards the Middle East.
Neljänneksi mitä tulee Lähi-itään, kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että Euroopan on toimittava poliittisesti aktiivisemmin.
Indeed it must, but at the present time it must act without interfering in the forthcoming elections; otherwise, we will be acting contrary to our objectives.
Euroopan on niin tehtävä, mutta se on nykyisessä tilanteessa tehtävä aiheuttamatta häiriöitä valmisteilla ole ville Israelin vaaleille, muussa tapauksessa toimisimme tavoitteittemme vastaisesti.
Finally, Europe must take initiatives to avoid a unilateral declaration of independence by the Palestinians on 4 May, while supporting the principal of a Palestinian state.
Viidenneksi Euroopan on tehtävä aloitteita ja tuettava siten samalla periaatetta Palestiinan valtiosta estääkseen palestiinalaisten yksipuolisen itsenäisyysjulistuksen toteutumisen 4. toukokuuta.
This is a double requirement which anyone with good sense today recognises as a condition for relaunching the peace process immediately after the elections.
Tuon periaatteen tukeminen on todella välttämätöntä, sillä jokainen tervejärkinen tunnustaa nykyään, että se on edellytys sille, että rauhanprosessi pääsee elpymään heti vaalien jälkeen.
However, our Mediterranean policy is our most neglected, irresolute and ineffectual policy.
Välimeren­politiikkamme on kuitenkin kaikkein laiminlyödyintä, epäröivintä ja hedelmättömintä politiikkaa.
The events of 1989, with the overthrow of the autocratic regimes of the Eastern bloc, served to highlight the need for an enlarged Europe to include the countries of Central and Eastern Europe.
Vuo­den 1989 tapahtumat, itäblokin autoritaaristen järjestelmien romahdus, synnytti tarpeen unionin laajentumiselle KIE­maihin.
We have come to realise, rather belatedly, that enlargement must be balanced against the need to meet the challenges thrown up by the South.
Kuitenkin vasta hyvin myöhään tiedostettiin, että laajentumisen tasapainoksi pitäisi samalla vastata ete­län nostamiin haasteisiin.
Not until the end of 1995, with the Barcelona Conference, did we attempt to open up prospects for cooperation, though with predefined commitments and an unlimited time scale.
Vasta vuoden 1995 lopulla yritettiin Barcelonan konferenssissa avata mahdollisuuksia yh­teistyölle, mutta sitoumukset jäivät tarkoin määritellyiksi ja aikataulu jäi auki.
As pointed out by Mr Sakellariou, the rapporteur, the fruits of this endeavour remain negligible.
Kuten myös esittelijä, herra Sakellariou, korostaa, näiden ponnisteluiden hedelmät ovat vielä mitättömiä.
Also, as a look at the map is enough to convince anyone, the partner relationship is fragmented and ad hoc.
Lisäksi, kuten myös silmäys karttaan kertoo, kumppanuussuhde on katkonainen ja hajanainen.
Many countries that border the Mediterranean remain outside the plan which, in order to be effective, must be cohesive and all-encompassing.
Suuri joukko Välimeren huuhtelemia maita on jäänyt sen suunnitelman ulkopuolelle, jonka pitäisi olla yhtenäinen ja kokonaisvaltainen, jotta se olisi tuloksellinen.
Moreover, the lack of an honourable and realistic settlement of the immigrant problem is poisoning relations on all sides. We must make a courageous and flexible effort.
Sitä paitsi se, että pakolaisongelmiin ei ole löytynyt kun­niallista ja realistista ratkaisua, myrkyttää suhteita pahasti ja molemmin puolin.
This effort needs to be coordinated, as we have bitter experience of aspirations that are disjointed. The European Union must play a leading role in breaking the deadlock in the Middle East and this particular policy
Jos ponnistukset eivät ole urheita, joustavia ja yhteensovitettuja, koska irrallisista pyrkimyksistä saadut kokemukset ovat katkeria, jos unioni ei ryhdy edelläkävijäksi Lähi­idän umpikujan murtamisessa, jos konkreettista politiikkaa ei käytännössä rinnasteta KIE­mai­hin laajentumiseen, Välimeren­politiikkamme jää korulauseiden tasolle, alibiksi, jolla ei ratkaista yhtään kasvavista ongelmista alueella, jossa Eurooppa ja kulttuurimme syntyivät.
André-Léonard (ELDR). — (FR) Mr President, we support the two reports being discussed.
(FR) Arvoisa puhemies, molemmilla keskustelun kohteena olevilla mietinnöillä on meidän tukemme.
I will only refer to the Colajanni report which attempts, among other things, to redefine the role of the European Union in the Middle East peace process.
Otan esille ainoastaan Colajannin mietinnön, jossa pyritään muun muassa määrittelemään uudelleen Eu­roopan unionin asema Lähi­idän rauhanprosessissa.
I find this report balanced but, given the ever-changing situation, its content is repeatedly being called into question.
Mietintö on mielestäni tasapainoinen, mutta kun otetaan huo­mioon tilanteen alituinen muuttuminen, mietinnön sisältöä on jatkuvasti tarkistettava.
Nevertheless, there are certain elements that do not change.
Mietinnön tietyt kohdat pysyvät kuitenkin totuuksina.
The Union's foreign policy in this particularly troubled region of the globe must no longer be limited to simply being the principal donor of economic and financial aid in the form of the vast sums made available to the Palestinian population.
Siitä todisteena, että tuosta politiikasta on luovuttava, ovat ne valtavat rahasummat, joita on annettu Palestiinan vä­estön käyttöön ja joilla ei edelleenkään ole ollut oletettuja vaikutuksia.
These sums, however, have still not produced the desired effect: the substantial fall in the average earnings of the Palestinians is proof of this.
Oivallinen osoitus tästä on se, että palestiin­alaisten keskiansio on laskenut huomattavasti.
Europe must therefore cease being an economic giant and a political dwarf.
Euroopan ei siis enää pidä toimia taloudellisesti kuin jättiläinen ja po­liittisesti kuin kääpiö.
It is now more essential than ever to have a true European common security policy.
On osoittautunut entistäkin tärkeämmäksi, että meillä on todellinen yhteinen eurooppalainen turvallisuuspolitiikka.
Only then will we be listened to and have a genuine role to play on the international stage.
Siten, ja vain siten, me voimme olla keskustelukumppani, jota kuunnellaan, ja meillä olisi to­dellista kansainvälistä merkitystä.
The economic and political situation has deteriorated sharply over recent months and the Lebanese thorn is proving increasingly painful.
Taloudellinen ja poliittinen tilanne on huonontunut voimakkaasti näiden viime kuukausien kuluessa, ja Libanonin piikki tuottaa entistä enemmän kipua.
Given its complexity, the situation in the Middle East requires negotiated solutions involving the various parties.
Kun otetaan huomioon Lähi­idän tilanteen monimutkaisuus, ratkaisuista on tarpeen neuvotella eri osapuolten kesken.
We must remember that Lebanon is under Syrian supervision and that the south is occupied by Israeli troops.
Meidän on syytä muistaa, että Libanon kuuluu Syyrian hallintoalueeseen ja että Israelin joukot ovat miehittäneet Libanonin eteläosan.
The peace process must continue and we must avoid at all costs the useless sacrifice of human lives.
Rauhanprosessia on jatkettava ja turhien ihmishenkien uhraaminen on estettävä hinnalla millä hyvänsä.
I should like to mention paragraph 29 of the resolution concerning the occupation of southern Lebanon which is now very much in the news. I believe that a unilateral Israeli withdrawal must be possible, provided it is coupled with guarantees for the Hebrew state.
Haluaisin palata päätöslauselman 29 kohtaan, joka koskee nykyistä polttavaa Etelä­Libanonin miehityskysymystä ja jonka osalta katson, että Israelin yksipuolisen vetäytymisen on voitava toteutua, jos vetäytymiseen liitetään takeet Is­raelin valtiolle.
In my view, we should therefore eliminate the term 'unconditional'.
Olen siis sitä mieltä, että meidän olisi poistettava päätöslauselmasta sana "ehdoitta".
Elmalan (GUE/NGL). — (FR) Mr President, the report by the Committee on Foreign Affairs, Security and Defence Policy on the Middle East tends to place the Israeli Government and the Palestinians on the same footing in terms of responsibility for the current deadlock in the peace process.
Elmalan (GUE/NGL). — (FR) Arvoisa puhemies, uiko­ ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnössä Lähi­idästä pyritään asettamaan Israelin hallitus ja palestiinalaiset samalle lähtöviivalle, eli vastuuseen rauhanprosessin lukkiutumisesta.
This does not reflect the reality of the situation.
Se ei vastaa todellisuutta.
It is the Israeli Government which has gone back on its previous commitments.
Vastuu kuuluu Israelin hallitukselle, joka kyseenalaistaa hyväksymänsä sitoumukset.
I do not accept the way in which the report tries to organise pressure on the Palestinians to postpone their declaration of independence on 4 May 1999.
En hyväksy, että mietinnössä pyritään synnyttämään painostusta, jotta palestiinalaiset luopuisivat antamasta itsenäi­syysjulistustaan 4. toukokuuta 1999.
Should not the role of Parliament, and of the European Union, be to make every effort to ensure that the peace agreements are honoured, that is, all the peace agreements?
Eikö parlamentin, kuten myös Euroopan unionin, velvollisuutena olisi tehdä kaikki voitavansa rauhansopimusten, kaikkien rauhansopimusten noudattamiseksi?
These explicitly set the date of 4 May 1999 for the declaration of Palestinian sovereignty.
Rauhansopimuksissa nimen­omaisesti määrätään, että palestiinalaisten itsenäisyysjulistus annetaan 4. toukokuuta 1999.
Another problem remains in connection with the Mediterranean policy: the situation in Western Sahara.
Välimeren­politiikassa on eräs toinenkin ongelma: se on Länsi­Saharan tilanne.
Here, too, the peace plan is deadlocked.
Myös siellä rauhansuunnitelma on jumissa.
The UN Secretary-General, who is personally committed to resolving the conflict, set a new deadline of 31 March 1999.
Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri, joka sitoutui henkilökohtaisesti ratkaisemaan tämän selkkauksen, vahvisti uudeksi määräajaksi 31. maaliskuutaT999.
I would call on the Council to intervene speedily in order to ensure that the conditions established by the United Nations are respected by that date and that the Sahrawi people can express their right to self-determination and independence.
Vetoan nyt neuvostoon, että se puuttuisi nopeasti tilanteeseen, jotta Yhdistyneiden Kansakuntien määräämiä ehtoja noudatettaisiin tuohon määräaikaan mennessä ja jotta Länsi­Saharan kansa voisi ilmaista itsemääräämisoikeutensa ja oikeutensa itsenäisyyteen.
Muscardini (NI). — (ÍT)Mr President, the delayed entry into force of the five association agreements signed as part of the Barcelona process is deplorable and significant, as is the fact that — three years on from the Conference that took the name of the city where it was held — not all the Mediterranean countries have been invited to participate in the partnership process which was so loudly applauded in November 1995.
Muscardini (NI). — (ΓΓ) Arvoisa puhemies, viiden Barcelonan prosessin yhteydessä solmitun assosiaatiosopimuk­sen voimaantulon myöhästyminen on valitettavaa ja tärkeää, samoin kuin on huomattavan valitettavaa se, että yli kolme vuotta sen konferenssin jälkeen, joka sai nimensä kaupungista, jossa se järjestettiin, ei kaikkia Välimeren maita ole kutsuttu osallistumaan tähän kumppanuusprosessiin, jota niin paljon ylistettiin marraskuussa 1995.
It seemed to be the dawn of a new age, a welcome opportunity to establish new relations and revive cooperation between Europe and the Mediterranean countries, particularly in the political, economic, financial and cultural spheres.
Sil­loin se tuntui uuden historiallisen kauden aamunkoitolta, onnelliselta mahdollisuudelta solmia uusia suhteita ja vauhdittaa Euroopan ja Välimeren maiden välistä yhteistyötä, erityisesti politiikan, talouden, rahoituksen ja kulttuu­rin alalla.
The delay is deplorable for two reasons: firstly Europe's lack of a common foreign policy, and secondly the stalled Middle East peace process. Until such time as security can be guaranteed in Israel, peace will be nothing but wishful thinking.
Lykkäys on valitettavaa kahdenlaisista syistä: ensimmäinen johtuu yhteisen ulkopolitiikan puutteesta, ja toinen liit­tyy esteisiin, joihin Lähi­idän rauhanprosessi on pysähtynyt.
And yet the EU has to play an increasingly important part in these processes.
Niin kauan kuin Israel ei ole turvallinen maa, rauha on vain pelkkä kaavamainen toive.
Two factors seem to me to be germane to a policy of economic revival and reform: firstly, debt cancellation for countries undertaking to reinvest the amounts involved in development projects," and, secondly, closer cooperation with SMEs andcraft undertakings.
Euroopan unionin ja Jordanian välisten suhteiden vahvistaminen näyttää meistä välttämättömältä, kun otetaan huomioon edesmenneen kuningas Husseinin merkittävä asema neuvotteluiden estei­den ylittämisen kannalta.
Barón Crespo like to thank Commissioner Marín as he has provided us with some of the answers we.had hoped to receive from the Council.
Eurooppa, joka on kyvytön saamaan aikaan poliittista statusta, ei voi edellyttää, että sillä olisi sellainen painoarvo, joka on välttämätön, jotta merkittävässä asemassa toimiminen olisi mahdollista rauhanturvaamiskehityksessä tai kehityksen ja yhteistyön varmistamisessa.
I would very briefly like to say that we are dealing here with an extremely old problem, perhaps one of the oldest problems affecting humanity.
Kehitystä eivät vie eteenpäin "erämaahan rakennetut katedraalit" vaan se, että järjestetään pienten paikallisten ja erikoistuneiden laatutuotteiden tuottamiseen suuntautuneiden yritysten verkko.
But we are faced with a very specific timetable beginning with the Stuttgart Conference on 4 April.
Arvoisa puhemies, sallinette minun lopuksi esittää toivomuksen puheenjohtajavaltio Saksalle, joka järjestää Euro-Välimeren maiden komitean kokoukset 19. maaliskuuta Bonnissa ja 14. huhtikuuta Stuttgartissa, että nämä tapaa miset lopultakin johtaisivat johonkin kouraantuntuvaan tulokseen.
A month later, there is the possible declaration of independence by the Palestinians, and then there are the Israeli elections.
Barón Crespo (PSE). — (ES) Arvoisa puhemies, haluaisin ennen kaikkea todeta, että neuvoston halu keskittää itselleen kaikki uiko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyvät toimivaltuudet vetää vertoja ainoastaan sen halveksunnalle parlamenttia kohtaan, sillä se ei kuuntele parlamenttia, ja haluaisin kiittää komissaaria, herra Marinia, joka antoi joita kin niistä vastauksista, jotka kuuluvat neuvostolle.
I think that we need to take a very practical line in this dual debate, covering, as it does, two issues that are very closely linked.
Arvoisa puhemies, totean hyvin lyhyesti, että tarkastelemme tällä hetkellä erästä hyvin vanhaa ongelmaa, ehkäpä yhtä ihmiskunnan vanhimmista ongelmista, mutta aikataulu on hyvin konkreettinen, nimittäin 4. huhtikuuta pidettävä Stuttgartin huippukokous; kuukautta myöhemmin on päivä, jolloin palestiinalaiset mahdollisesti antavat itse näisyysjulistuksen, ja sitten Israelin vaalit.
Although we have tried to take them in isolation at times in order to make progress, it is clear that the cornerstone of the Mediterranean process rests to a large extent on finding a successful solution to the peace process in the Middle East because that is the only multilateral forum that exists in the Mediterranean.
Mielestäni meidän on oltava hyvin konkreettisia tässä yhteiskeskustelussa, jossa käsitellään kahta hyvin tiiviisti toisiinsa liittyvää kysymystä, koska on selvää, vaikka olemme joskus pyrkineet erottamaan ne toisistaan voidaksemme edetä, että Välimeri-prosessin kulmakivenä on suurelta osin Lähiidän rauhankehityksen onnistuminen, koska se on sitä paitsi ainoa monenvälinen foorumi Välimeren alueella.
In my view, the European Union should promote something that the Presidency mentioned. Without being too specific, it is basically the fact that, clearly, there is a right that we must recognise.
Mielestäni Euroopan unionin pitäisi mahdollistaa se, mitä neuvoston puheenjohtaja on sanonut, liikaa täsmentämättä, ja kyse on siitä, että meidän on selvästikin tunnustettava oikeus.
Exercising that right is another matter, and that is an area where we can help.
Tuon oikeuden harjoittaminen on toinen asia, ja voimme tarkentaa sitä.
That is what we have done and I think that that is where our strength lies.
Näin me olemme tehneet, ja uskon, että siinä piilee meidän vahvuutemme.
Dimitrakopoulos (PPE).— (EL) Mr President, I should like to congratulate Mr Colajanni on his excellent work and to thank Commissioner Marín for what he has said here today.
Dimitrakopoulos (PPE). — (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella herra Colajannia erinomaisesta työstä ja kiittää komissaari Marinia siitä, mitä hän tänään täällä sanoi.
There is one very important point regarding the Colajanni report and that is paragraph 13, which refers to the need for an initiative on the part of the Council to make the new presence of the European Union in the Middle East more visible.
Herra Colajannin mietinnön aiheeseen liittyy yksi erittäin tärkeä kohta, tämä on 13 kohta, jossa viitataan tarpeeseen, että neuvosto tekisi aloitteen, jolla viestittäisiin Euroopan unionin uutta läsnäoloa Lähi-idässä.
I very much regret, and indeed it is a great shame, that the Council is not present at this debate, as we are thereby being deprived of the right to obtain answers on a number of points which, unfortunately, lead to false reasoning regarding the content of this new initiative.
Valitettavasti neuvosto ei suureksi häpeäkseen ole läsnä tässä keskustelussa. Meiltä riistetään näin oikeus saada vastauksia useisiin seikkoihin, jotka valitettavasti johtavat väärään arvioon tämän uuden aloitteen sisällöstä.
The Council is making a mistake by leaving it entirely up to the United States to formulate proposals for a solution to the Middle East problem.
Neuvosto tekee virheen jättäessään täysin Yhdysvalloille ratkaisuehdotusten laatimisen Lähiidän ongelmiin .
The Council is mistaken if it thinks that the presence of a single representative, who is unaided and lacks the support of any form of infrastructure, can solve the problem.
Neuvosto on väärässä, jos se kuvittelee, että vain yhden edustajan läsnäolo ilman avustajia ja tukiverkkoa voi ratkaista ongelman.
The Council is wrong if it thinks that the presence of the European Union should be confined to trips and contacts and that it should not include recommendations on the specific issues and problems which make up the Middle East question.
Neuvosto on väärässä, jos se kuvittelee, että Euroopan unionin läsnäolo toteutuu matkojen ja yhteyden ottojen avulla, eikä siihen sisälly ehdotuksia konkreettisista aiheista ja ongelmista Lähi-idässä.