natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SECONDARY
TOINEN ASTE
_] CENTRAL AUTHORITIES \_ _] CENTRAL AND LOCAL AUTHORITIES _BAR_
□ KOULUT JA PAIKALLISVIRANOMAISET
_BAR_ LOCAL AUTHORITIES
□ PAIKALLISVIRANOM.
□ SCHOOLS AND LOCAL AUTHORITIES
□ VALTION VIRANOMAISET
Germany: The data relate exclusively to North Rhine­Westphalia and Bavaria.
Saksa: 16:n osavaltion opetusministeriöt päättävät varojen jaosta.
Austria: The first cell in the column relating to secondary education refers to the general secondary schools (Hauptschulen), while the second cell refers to the academic secondary schools (Allgemeinbildende höhere Schulen).
Itävalta: Ensimmäinen palkki toisen asteen koulutuksen sarakkeessa viittaa toisen asteen kansalaiskouluihin (Hauptschulen), toinen palkki puolestaan yleissivistäviin toisen asteen kouluihin (Allgemeinbildende höhere Schulen).
Portugal: No data available. United Kingdom: Grant­maintained schools have school control over use of capital expenditure.
Yhdistynyt kuningaskunta: Apurahoin ylläpidetyt koulut päättävät itse pääomakuluistaan.
USE OF RESOURCES —COMBINATION OF BUDGETS
VAROJEN KÄYTTÖ — TALOUSARVIOIDEN YHDISTELMÄ
Another important aspect of the actual use of financial resources is the extent to which school budgets for staff salaries, capital expenditure and other revenue expenditure are combined.
Toinen tärkeä näkökanta varsinaisessa varojen käytössä on se, missä määrin koulujen palkkojen, pääomamenojen ja toimintamenojen talousarvioita yhdistellään.
In general, schools depend heavily on government funding.
Yleensä koulut ovat hyvin riippuvaisia valtion rahoituksesta.
The resources they receive from the government are usually designated for specific purposes.
Valtiolta saadut varat on tavallisesti määrätty käytettäväksi tiettyihin tarkoituksiin.
In most countries, schools receive separate budgets for specific purposes (e.g. staff salaries, other revenue expenditure and capital expenditure).
Useissa maissa koulut saavat erilliset tulo­ ja menoarviot tiettyjä tarkoituksia varten (esim. palkkoja, toimintamenoja ja pääomamenoja varten).
In practice it is often the case that one budget turns out be tight in relation to the proposed expenditure while another is more than is needed.
Käytännössä käy usein niin, että tulo­ ja menoarviot ovat joko liian niukkoja tai ylijäämäisiä esitettyihin menoihin nähden.
In such cases, an optimal use of the available resources might require transferring resources from one budget to another, but schools are not always allowed to do this.
Tällaisissa tapauksissa käytettävissä olevien varojen optimaalinen käyttö saattaa vaatia varojen siirtoa tulo­ ja menoarviosta toiseen, mutta kouluilla ei aina ole valtuuksia tehdä näin.
Table B3 shows to what extent school budgets can be combined.
Taulukko B3 osoittaa, missä määrin koulujen tulo­ ja menoarvioita voidaan yhdistellä.
Two or more budgets are considered to be combined if the resources from one budget can be transferred to the other and vice versa.
Kahden tai useamman arvion yhdistelmäksi on katsottu tapaukset, joissa varoja voidaan siirtää tulo­ ja menoarviosta toiseen.
In Belgium, Germany, Greece, Spain, France, Ireland, Luxembourg, Austria and Scotland, no budgets can be combined.
Belgiassa, Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Irlannissa, Luxemburgissa, Itävallassa ja Skotlannissa tulo­ ja menoarvioita ei voida yhdistellä.
In Denmark, the budgets for staff salaries and other revenue expenditure are sometimes combined, but most often this is not the case.
Tanskassa tulo­ ja menoarvioita palkoista ja toimintamenoista yhdistellään harvoin.
With respect to Germany, it should be mentioned that no budgets are allocated to the schools at all.
Saksassa puolestaan talousarvioita ei anneta kouluille lainkaan, ja siksi on mahdotonta siirtää varoja talousarviosta toiseen.
It is therefore not possible to transfer resources from one budget to another.
Tämä on taulukossa esitetty tilanteena, jossa arvioita ei voi yhdistää.
This situation is shown here as equivalent to one in which no budgets can be combined.
Italiassa tulo­ ja menoarviot pääomamenoista ja toimintamenoista yhdistetään yhdeksi arvioksi.
In Italy, the budgets for capital expenditure and other revenue expenditure are combined into one single budget, while in Finland and the United Kingdom (except Scotland) the budgets for staff salaries and other revenue expenditure are usually combined.
Suomessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlantia lukuun ottamatta) tulo­ ja menoarviot palkoista ja toimintamenoista yleensä yhdistetään.
In Finland, however, the local authorities decide which budgets (if any) can be combined, so that the situation differs between municipalities.
Suomessa kuitenkin paikallisviranomaiset päättävät, mitä arvioita yhdistetään ja yhdistetäänkö niitä lainkaan. Näin ollen tilanne vaihtelee kunnittain.
In Sweden, all three budgets are merged into one single budget.
Ruotsissa kaikki kolme tulo­ ja menoarviota ovat samaa arviota.
TABLE B3: COMBINATION OF SCHOOL BUDGETS PRIMARY AND LOWER SECONDARY EDUCATION, 1994/95
TAULUKKO B3: TALOUSARVIOIDEN YHDISTÄMINEN PERUSASTE JA TOINEN ASTE, 1994/95
OTHER REVENUE EXPENDITURE
TOIMINTAMENOT
Portugal: Data not available.
Portugali: Toiminta­ ja pääomamenot on yleensä erotettu toisistaan, mutta koulut voivat pyytää keskushallinnolta luvan yhdistää ne.
It should be noted that the bulk of expenditure on education is related to staff salaries.
Tässä kohdin tulee huomata, että palkat ovat suuri osa koulutuksen kokonaiskuluista.
A combination of budgets which includes the budget for staff salaries is therefore more likely to have important consequences for the financial autonomy of schools than a combination of the budgets for capital expenditure and other revenue expenditure.
Tulo- ja menoarvioyhdistelmillä, joihin sisältyy tulo- ja menoarvio palkoista, on todennäköisesti suurempi merkitys koulujen taloudelliselle autonomialle kuin arvioyhdistelmillä, joissa ovat mukana pääomamenot ja toimintamenot.
On the other hand, it should also be acknowledged that schools often have little autonomy in determining their teachers' salary scales.
Toisaalta tulee myös huomata, että kouluilla ei ole juuri päätösvaltaa opettajien palkka-asteikosta päätettäessä.
In most countries, teachers' salaries are largely determined by government regulations or agreements between the central government and the teachers' unions.
Useimmissa maissa opettajien palkkoja ohjaavat etupäässä valtiolliset määräykset tai valtion ja opettajien ammattijärjestöjen väliset sopimukset.
Only in Sweden and the United Kingdom are schools allowed some autonomy in determining their teachers' salaries.
Ainoastaan Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa kouluilla on jonkin verran sananvaltaa opettajien palkkojen määrittelyssä.
DIVERSITY OF PRE­SCHOOL EDUCATION: A WIDE RANGE OF PROVISION
VAIHTELEVA ESIOPETUS: - PALJON TARJONTAA
There is a wide range of establishments which children in Europe may attend before entering primary school.
Euroopassa on monenlaisia peruskoulua edeltäviä instituutioita.
The reader will find full details of them, including their names in the original languages, in the schema below.
Alla olevassa kaaviossa annetaan niistä yksityiskohtaiset tiedot sekä nimet alkuperäiskielellä.
The criteria adopted for the purposes of classification are the qualifications of the staff recruited to take charge of the children.
Luokittelukriteerinä on lapsista huolehtivan henkilökunnan pätevyys.
In establishments coming under the school systems, staff responsible for children's education always have specialized qualifications in education.
Koulujärjestelmiin kuuluvissa instituutioissa lasten koulutuksesta vastaavalla henkilökunnalla on aina kasvatustieteellinen koulutus.
However, in the other non­school establishments — generally playgroups or day nurseries — the staff are not necessarily qualified in education.
Muissa, koulun ulkopuolisissa instituutioissa — yleensä leikkikouluissa ja päiväkodeissa — henkilökunnalta ei välttämättä edellytetä tällaista pätevyyttä.
There are however, exceptions, like the Kindergärten in Germany and Austria, the børnehaver in Denmark, the jardins de infância in Portugal and the päiväkoti and .the daghem in Finland and Sweden.
On kuitenkin olemassa poikkeuksia, kuten Kindergärten Saksassa ja Itävallassa, børnehaver Tanskassa, jardins de infância Portugalissa sekä päiväkoti ja daghem Suomessa ja Ruotsissa.
In these six cases, the non­school establishments must employ personnel qualified in education; assistants may also be included.
Näissä kuudessa tapauksessa koulun ulkopuolisten instituutioiden täytyy palkata ammatillisesti pätevää kasvatushenkilökuntaa, ja myös avustajia voidaan palkata.
PROVISION, 1994/95 ì i ì
KAAVIO ESIASTEEN KOULUTUKSESTA, 1994/95
1 year
1 VUOSI
2 years
2 VUOTTA
5 years
5 VUOTTA
6 years
6 VUOTTA
7 years ο £ ο E α E
7 VUOTTA
(SOMESCHOOLSONLY)
(OSA KOUKRISTA)
DAYNURSERIES/PLAYGROUPS Private or public sect or
I cz PAIVÀKODIT/LE KKIKOULUT
NON­SCHCOLESTABLISHMENTSWITHEDUCATIONALORIENTATION f~_ Pri vat e or public sector
Yksityinen tai julk nen sekton
In three countries — Belgium, France and Italy — nursery schools constitute the only form of provision for children from the age of 3 years.
Kolmessa maassa — Belgiassa, Ranskassa ja Italiassa — lastentarhat ovat ainoa yli 3­vuotiaiden lasten hoitomuoto.
A range of education­oriented provision is available in the other countries.
Muissa maissa on paljon esiopetusta antavia vaihtoehtoja.
It is not possible to attend school before the age of 5 in Germany, or even before the age of 6 in Denmark, in the majority of German Länder, and in Austria and Finland.
Saksassa koulunkäynnin voi aloittaa 5­vuotiaana, Tanskassa jopa ennen 6. ikävuotta samoin kuin useimmissa Saksan osavaltioissa. Itävallassa ja Suomessa koulun voi aloittaa 6­vuotiaana.
In Sweden, this is only possible from the age of 7.
Ruotsissa oppivelvollisuus alkaa 7­vuoden iässä.
PRE-SCHOOL
ESIASTEEN
THE PREDOMINANCE OF SCHOOLS
PÄÄSÄÄNTÖISESTI KOULUJA
Graph C2 shows for each country the percentages of 2- to 7-year-old children attending some form of school (nursery or primary) or education-oriented non-school establishment.
Kaavio C2 osoittaa maittain, kuinka moni 2—7­vuotiaista lapsista käy koulua (lastentarhaa tai peruskoulua) tai saa muuta esiopetusta.
RATES OF PRE-SCHOOL ATTENDANCE BY AGE, 1992/93
ESIKOULUA KÄYVIEN OSUUS IÄN MUKAAN, 1992/93
2 YEARS
2 VUOTTA
2 YEARS
2 VUOTTA [^14,3%
3 YEARS
3 VUOTTA
4 YEARS
4 VUOTTA
3 YEARS 4 YEARS 5 YEARS
5 VUOTTA
5 YEARS
5 VUOTTA
6 YEARS
6 VUOTTA
6 YEARS 7 YEARS
7 VUOTTA
7 YEARS
7 VUOTTA
YEARS
2 VUOTTA
YEARS
4 VUOTTA
Germany: The statistics on children attending Vorklassen and Schulkindergãrten (nursery classes for children who have reached compulsory school age) are merged (2% of^-year-olds and 5.6% of 6-year-olds).
2­vuotiaat. Nämä koskevat vain
Greece: Figures for attendance include children between 3 and 4'/2 years in one group, then those from 4% to 5VS > years. These are only for the Nipiagogia. Italy: The population figures are based solely on the number of births in the year, not on the relevant age cohorts of children.
Kreikka: Lukuihin sisältyvät 3 — 4 y Nipiagogiaa.
This may result in a slight over-estimate of the numbers of children concerned.
Italia: Väestöluvut perustuvat yksinomaan vuosittaisiin syntyvyyslukuihin, eivät kyseessä oleviin lasten ikäryhmiin Siksi lasten lukumäärä saattaa olla hiukan liian suuri.
Statistics are available only for the public sector.
Ainoastaan julkisen sektorin luvut ovat saatavissa.
The overall rate of pre­school attendance has therefore been estimated on the basis of the overall distribution of pupils between public and private sector education.
Siksi esikoulua käyvien kokonaismäärä on arvioitu julkisen ja yksityisen sektorin oppilasjakauman perusteella.
The statistics given in the following part of the chapter relate only to education-oriented establishments.
Luvun seuraavassa osassa annetut tilastot koskevat ainoastaan esiopetusta antavia instituutioita.
The rate of preschool attendance for a given age is the ratio of the numbers of children enrolled in the establishments concerned to the total age cohort.
Esikoulua ikäryhmän käyvien osuus suhdetta.
Even where the rate of attendance at education­oriented establishments is low, the school is the dominant form of provision for children over 3 years of age in the majority of the Member States, except in Denmark, Germany, Austria, Finland and Sweden.
Niissäkin maissa, joissa esiopetusta antavien instituutioiden oppilasmäärät ovat pieniä, koulu on ensisijainen 3­vuotiaiden hoitomuoto useissa jäsenmaissa paitsi Tanskassa, Saksassa, Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa.
In Portugal, there are almost as many children in schools as in non­school centres.
Portugalissa lapsia on lähes yhtä paljon kouluissa kuin koulun ulkopuolisissa instituutioissa.
In Belgium, Spain, France, Italy, Luxembourg and the Netherlands, about 90% of 4­year­olds attend schools.
Belgiassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa noin 90 % 4­vuotiaista käy koulua.
2 YEARS 3 YEARS
3 VUOTTA 22.4% 22.4%
2 YEARS 3 YEARS
4 VUOTTA
4 YEARS 5 YEARS
5 VUOTTA
3' YEARS
3 VUOTTA
COMPULSORY PRIMARY EDUCATION
PAKOLLINEN PERUSASTEEN KOULUTUS
NON­SCHOOL ESTABLISHMENTS WITH EDUCATIONAL ORIENTATION
ESIOPETUSTA ANTAVAT KOULUN ULKOPUOLISET INSTITUUTIOT
Source: see Annex.
Lähde: katso liite.
Netherlands: The pre­school year mentioned is the first year of Basisonderwijs.
Alankomaat: Mainittu esikouluvuosi on Basisonderwijsin ensimmäinen vuosi.
Portugal: The distribution of children between schools and education­oriented non­school establishments has been estimated on the basis of the overall statistics.
Portugali: Koulujen ja esiopetusta antavien koulun ulkopuolisten instituutioiden välinen oppilasjakauma on arvioitu kokonaistilastojen perusteella.
Finland: The available data relate only to the situation on the Finnish mainland.
Suomi: Saatavissa oleva tieto ei koske Ahvenanmaata.
United Kingdom: The graph presents the figures for the UK as a whole, without differentiation.
Yhdistynyt kuningaskunta: Kaavio koskee koko Yhdistynyttä kuningaskuntaa (UK) ilman alueellista erittelyä.
Regional disparities are therefore concealed.
Paikalliset erot eivät siis käy ilmi.
Northern Ireland differs significantly, with compulsory education and entry to primary school starting at the age of 4 years.
Pohjois­lrlanti poikkeaa muusta maasta huomattavasti: oppivelvollisuus ja peruskoulu alkavat siellä 4 vuoden ¡ässä.
CONTINUING RISE IN PRE-SCHOOL ATTENDANCE
ESIKOULU YLEISTYY YHA
At present, attendance at preschool establishments by 4-year-olds is widespread in all the Member States of the European Union, with some rare exceptions.
Nykyään esikoulua käyvien 4-vuotiaiden määrä on Euroopan unionin jäsenvaltioissa suuri muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta.
A time series was constructed to illustrate the movement in the rates of attendance at preschool establishments by 4-year-olds since 1950.
Seuraava aikasarja osoittaa 1950-luvulta tapahtunutta muutosta esikoulua käyvien 4-vuotiaiden määrässä.
GRAPH C3: MOVEMENT IN THE RATES OF PRE-SCHOOL ATTENDANCE OF 4-YEAR-OLDS, 1950-90
KAAVIO C3: MUUTOS ESIKOULUA KÄYVIEN 4-VUOTIAIDEN MÄÄRÄSSÄ,
Belgium: The data for 1950/51, 1960/61 and 1970/71 are available only in respect of all children attending school (école maternelle).
Belgia: Vuosia 1950/51, 1960/61 ja 1970/71 koskeva tieto on saatavissa vain kaikkien koulua käyvien lasten osalta (école maternelle).
Rates of enrolment were therefore calculated for children aged 3, 4 and 5 years for these three years.
Siten näitä vuosia koskevat lukumäärät laskettiin 3, 4- ja 5-vuotiaista lapsista.
Denmark: The earliest data are from 1973/74.
Tanska: Aikaisimmat tiedot ovat vuodelta 1973/74.
Germany: The data refer to the old Länder.
Saksa: Tiedot koskevat läntisiä osavaltioita.
Italy and United Kingdom: No data available.
Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta: Tietoja ei saatavissa.
Luxembourg: The percentages presented here represent the attendance of children aged 4 and 5 years.
Luxemburg: Tässä esitetyt prosenttiluvut koskevat 4- ja 5-vuotiaiden esikoulussa olevien lasten lukumäärää.
Finland: The earliest data are from 1975/76.
Suomi: Aikaisimmat tiedot ovat vuodelta 1975/76.
The movement is clear: increasing numbers of 4-year-olds are attending preschool establishments in all the countries for which data are available.
Kehityssuunta on selvä: yhä suurempi määrä 4-vuotiaita käy esikoulua kaikissa maissa, joista tiedot ovat saatavissa.
It is to be noted that in Belgium the attendance rate was already very high by the 1960s and that in France and the Netherlands there have been high rates of attendance from the beginning of the 1970s.
On huomattava, että Belgiassa esikoululaisten määrä on ollut hyvin korkea jo 1960luvulle tultaessa ja Ranskassa ja Alankomaissa luvut ovat pysyneet suurina 1970-luvun alusta lähtien.
In Finland, on the other hand, the attendance rates are low, although moving generally upwards.
Suomen vastaava luku on pieni, vaikka se on yleisesti ottaen nousussa.
BETWEEN ONE AND THREE YEARS OF PRE-SCHOOL EDUCATION, DEPENDING ON THE MEMBER STATE
1—3-VUOTINEN ESIKOULU ERI JÄSENVALTIOISSA
Depending on the Member State, the average period of attendance at an education­oriented establishment before the start of compulsory primary education can be from one year to more than three years.
Eri jäsenvaltioissa osallistutaan esiopetukseen ennen pakollisen perusasteen koulutuksen alkamista keskimäärin yhdestä yli kolmeen vuoteen.
Those Member States with the shortest average duration of pre­school education (only one year) are also those whose compulsory primary education starts earliest — the Netherlands and the United Kingdom, at age 5 years (in Northern Ireland, at age 4 years).
Niissä jäsenvaltioissa, joissa esiasteen koulutuksen keskimääräinen kesto on lyhin (vain yksi vuosi), myös pakollinen perusasteen koulutus alkaa aikaisimmin — Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 5­vuotiaana (Pohjois­lrlannissa 4­vuotiaana).
Four other Member States have an average of less than two years of pre­school education.
Neljässä muussa jäsenvaltiossa keskiarvo on alle kaksi vuotta esiasteen koulutusta.
In two instances — Greece and Luxembourg — this is due to the fact that their educational structures only admit children from 4 years of age.
Kreikassa ja Luxemburgissa tämä johtuu siitä, että lapset pääsevät koulujärjestelmän piiriin vasta 4 ikävuodesta ylöspäin.
In Portugal and Finland, where availability is theoretically sufficient to offer children three or six years of pre­school education, the short average duration is explained by the low attendance rates.
Portugalissa ja Suomessa, joissa esiasteen koulutusta voidaan teoriassa tarjota 3—6 vuotta, lyhyt keskimääräinen kesto selittyy esikoululaisten pienellä määrällä.
The remaining Member States have an average duration of about three years of pre­school attendance.
Muissa jäsenvaltioissa esiopetukseen osallistutaan keskimäärin noin kolmen vuoden ajan.
This is generally the same as the theoretical provision, except in France, where the establishments take children from 2 years of age.
Aika vastaa yleensä esiopetuksen tarjontaa teoriassa, lukuun ottamatta Ranskaa, jossa instituutiot ottavat vastaan lapsia 2. ikävuodesta alkaen.
GRAPH C4: AVERAGE DURATION OF PRE­SCHOOL EDUCATION, 1992/93
KAAVIO C4: ESIASTEEN KOULUTUKSEN KESKIMÄÄRÄINEN KESTO, 1992/93
AVERAGE DURATION OF PRE­SCHOOL EDUCATION
ESIASTEEN KOULUTUKSEN KESKIMÄÄRÄINEN KESTO
THEORETICAL AVAILABILITY
TARJONTA TEORIASSA
Ireland: The calculation of the average duration of pre­school attendance includes some 6­ and 7­year­olds, of compulsory school age, who are in the "infant classes".
Irlanti: Laskelma esikouluajan keskimääräisestä kestosta sisältää satunnaisia 6­ ja 7­vuotiaita oppivelvollisuusikäisiä, jotka ovat "pikkulasten luokilla".
Luxembourg: Since 1993, the theoretical duration available is three years.
Luxemburg: Vuodesta 1993 lähtien tarjontaa on teoriassa kolme vuotta.
Netherlands: The first optional year of the Basisonderwijs is considered a pre­school year.
Alankomaat: Basisonderwijsin ensimmäistä, vaihtoehtoista vuotta pidetään esikouluvuotena.
The average duration of pre­school education is obtained by adding the rates of pre­school attendance for the various ages.
Esiasteen koulutuksen keskimääräinen kesto on saatu laskemalla yhteen esiasteen koulutukseen osallistuvat iän mukaan.
For example, in Belgium, 38% of 2­year­olds + 97.6% of 3­year­olds + 99.2% of 4­year­olds + 97.8 % of 5­year­olds + 4.0% of 6­year­olds giving 336.6, or 3.37 years.
Esimerkiksi Belgiassa 38 % 2­vuotiaista + 97,6 % 3­vuotiaista + 99,2 % 4­vuotiaista + 97.8 % 5­vuotiaista + 4,0 % 6­vuotiaista, yhteensä 336,6 eli 3,37 vuotta.
REGIONAL VARIATIONS AS REGARDS THE YOUNGEST AGE GROUP
ALUEELLISET VAIHTELUT — NUORIN IKÄRYHMÄ
Belgium, France and Italy are the bastions of nursery schooling for 3-year-olds, with high rates of attendance everywhere.
Belgia, Ranska ja Italia ovat 3-vuotiaiden esiopetuksen mallimaita: osallistujamäärät ovat suuria niissä kaikissa.
Considerable regional variations are found in some Member States in which the national rate is under 50% — in Germany, Spain and Austria.
Saksassa, Espanjassa ja Itävallassa osallistumisprosentti on alle 50, mutta alueelliset erot ovat huomattavia.
In Germany, the high rate of preschool attendance in the new Länderis particularly striking.
Saksassa esiopetukseen osallistuvien määrä on erityisen suuri itäisissä osavaltioissa.
Greece: The statistics group together children between 3 and 4 Vz years old.
Kreikka: Tilastoissa on yhdistetty 3—4
The population figures by region have had to be estimated.
/2-vuotiaat lapset. Alueelliset väestömäärät ovat arvioita.
The only information available is the number of children by region and by age band (0-4 and 59 years).
Ainoa saatavissa oleva tieto on lasten määrä alueittain ja ikäryhmittäin (O—4 ja 5—9 vuotta).
The method used to estimate numbers by region was as follows: the number of 3-year-olds + half the number of 4-year-olds (155 950) was multiplied by the ratio of 0- to 4-year-olds in a region to 0- to 4-year-olds in Greece. , Ireland: Data refer to private primary schools only.
Alueellisten määrien arvioinnissa käytettiin seuraavaa menetelmää: 3-vuotiaiden määrä + puolet 4-vuotiaiden määrästä (155 950) kerrottiin alueellisen O—4-vuotiaiden ja koko Kreikan O—4-vuotiaiden suhteella.
Italy: Figures are available only in relation to the public sector.
Irlanti: Tiedot koskevat vain yksityisiä peruskouluja.
Estimated rates have been arrived at on the basis of the breakdown of public and private sector schools by region.
Italia: Luvut ovat saatavissa vain julkisen sektorin osalta. Arvioihin on päästy erittelemällä julkisen ja yksityisen sektorin koulut alueittain.
United Kingdom: The statistics available include 3- and 4-year-olds together in all regions.
Yhdistynyt kuningaskunta: Saatavissa olevissa tilastoissa on yhdistetty kaikkien alueiden 3- ja 4-vuotiaat.
The quantité method has been used in the construction of this map.
Kartta on laadittu käyttämällä fraktiili-menetelmää.
Each category contains the same number of regions.
Jokainen kategoria sisältää saman määrän alueita.
GAINFULLY EMPLOYED MOTHERS AND SCHOOL ATTENDANCE BY YOUNG CHILDREN
TYÖSSÄKÄYVÄT ÄIDIT JA PIENTEN LASTEN KOULUNKÄYNTI
It has for long been considered that the increase in the demand for preschool provision was related to the child-care needs of mothers who go out to work.
Pitkään on oltu sitä mieltä, että esiopetuksen kysynnän kasvu liittyy kodin ulkopuolella työskentelevien äitien lastenhoitotarpeisiin.
Nowadays, the importance of preschool education is recognized by everyone and an examination of the current situation indicates that the phenomenon is more complex.
Nykyisin esiopetuksen merkitys tunnustetaan laajalti, ja nykytilanteen tarkastelu osoittaa, että ilmiö on paljon mutkikkaampi.
In Graph C5, the percentage attendance of 3-year-olds at preschool establishments is compared with the percentage of gainfully employed mothers of 3-year-olds.
Kaaviossa C5 verrataan esikoulua käyvien 3­vuotiaiden määrää 3­vuotiaiden lasten työssäkäyvien äitien prosenttiosuuteen.