natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus any deliberate attempt to delay let alone prevent EU enlargement would amount to a politically and economically dangerous and expensive detour, and at the end of the road enlargement would eventually still prove inevitable in view of these realities and risks.
EU: n laajentumisen hidastuminen tai peräti estyminen johtaisi siinä mielessä siis vain poliittisesti ja taloudellisesti vaaralliseen ja kalliiseen kiertotiehen, jonka päässä olisi, todellisuuden ja uhkien pakottamana, lopulta kuitenkin eräänä päivänä laajentuminen.
For all these reasons, ladies and gentlemen, there is in my view no alternative to the enlargement of the EU with the accession of the next applicant states.
Kaikista näistä syistä, hyvät parlamentin jäsenet, Eu roopan unionin laajentumiselle seuraaviin ehdokasmaihin ei nähdäkseni ole vaihtoehtoja.
We need a strategic vision for the enlargement process, but also a great deal of pragmatism. We must now bring the enlargement negotiations to a successful and workable conclusion as quickly as possible.
Tarvitsemme laajentumisprosessia varten sekä strategista näkemystä että paljon käytännön realismia; Laajentumisneuvottelut on nyt vietävä loppuun mahdollisimman nopeasti.
At this moment — and I emphasise at this moment — we ought to spare ourselves purely academic debates about deadlines.
Sen vuoksi meidän pitäisi nyt — korostan sanaa nyt — ryhtyä strategisia näkemyksiä sisältäviin aikataulukeskusteluihin.
If we concentrate now on making the EU structures ready for enlargement — and the successful conclusion of Agenda 2000 is essential for this — that does not mean postponing enlargement.
Jos keskitymme nyt muuttamaan EU: n rakenteita laajentumiskykyisiksi — ja Agenda 2000 -neuvottelujen menestyksellinen päättäminen on sen kannalta välttämätöntä — se ei tarkoita sitä, että laajentumista siirretään.
Quite the reverse in fact.
Pikemminkin täsmälleen päinvastoin.
Our ability to enlarge must go hand in hand with other- countries' ability to accede.
Laajentumis- ja liittymiskelpoisuuden on synnyttävä samalla kertaa.
The sooner the EU tackles the necessary reforms and the more intensively the applicant states pursue their internal reforms, the quicker and smoother the progress of the enlargement process will be.
Mitä aikaisemmin Euroopan unioni ryhtyy tar peellisiin uudistuksiin ja mitä tehokkaammin jäsenehdokkaat jatkavat sisäisiä uudistuksiaan, sitä nopeammin ja kitkattomammin laajentumisprosessi etenee.
For all these reasons Germany remains a strong advocate of early eastern enlargement of the European Union.
Saksa pysyy kaikista näistä syistä Euroopan unionin pikaisen itälaajentumisen asianajajana.
We want to push ahead with the accession negotiations during our presidency.
Haluamme edistää liittymisneuvotteluja voimakkaasti puheenjohtajakaudellamme.
The applicant countries which still have to enter negotiations must be given a fair chance to catch up with the others; the fast lane must stay open.
Ehdokasmaiden, jotka eivät neuvottele vielä, on saatava reilu mahdollisuus liittyä joukkoon, ohituskaistan on oltava vapaana.
It is still too early to fix a date for accession.
Nyt on vielä liian aikaista asettaa liittymiselle päivämäärää.
But if we can see light at the end of the negotiating tunnel, probably towards the end of 1999 or in 2000, following the likely progress of negotiations and the successful conclusion of Agenda 2000 in March, it will certainly become reasonable or even urgent to set a definite date to bring the negotiations to a speedy conclusion.
Kun neuvottelut ovat odotettavissa olevalla tavalla edistyttyään loppusuoralla ja edellyttäen, että Agenda 2000 -neuvottelut on saatu päätökseen tulevassa maaliskuussa, on — ilmeisesti vuoden 1999 lopussa tai vuoden 2000 aikana — aivan järkevää, jollei peräti välttämätöntä ilmoittaa konkreettinen päättymispäivä, jotta neuvottelut saadaan käytyä nopeasti loppuun.
Fourthly, we want to enhance the EU's ability to act in the foreign policy domain.
Neljänneksi: haluamme vahvistaa Euroopan unionin ulkopoliittista toimintakykyä.
Only a Union with an effective foreign policy can safeguard peace in Europe and bring its increasing weight to bear on the world stage.
Vain unioni, joka on ulkopoliittisesti toimintakykyinen, voi varmistaa rauhan Euroopassa ja vaikuttaa kasvavan maailmanlaajuisen merkityksensä mukaisesti.
Even the large Member States of the EU will be less and less able to assert their interests and protect peace in an ever more globalised world.
Jopa Euroopan unionin suuret jäsenvaltiot kykenevät yhä vähemmän ajamaan etujaan ja vaikuttamaan rauhan säilyttämiseen yhä voimakkaammin globaalistuvassa maailmassa.
In the multipolar world of the 21st century, the EU must therefore become an independent entity capable of political action.
Sen vuoksi Euroopan unionin J)itää muuttua itsenäiseksi, poliittisesti toimintakykyiseksi subjektiksi 2000-luvun moninapaisessa maailmassa.
We must prepare ourselves for this task by creating a Common Foreign and Security Policy worthy of that name in good time.
Meidän'pitää valmistautua siihen ajoissa luomalla yhteinen uiko- ja turvallisuuspolitiikka, joka todella ansaitsee sen nimen.
When the Amsterdam Treaty enters into force, by 1 June at the latest according to the current progress of the ratification process, we want to ensure that it will be applied in all areas immediately.
Kun Amsterdamin sopimus tulee voimaan — tämänhetkisen ratifiointitilanteen perusteella viimeistään 1. kesäkuuta — haluamme varmistaa, että sitä sovelletaan välittömästi ja kaikissa kysymyksissä.
In regard to the Common Foreign and Security Policy, the Treaty contains a package of new instruments which will enhance the Union's ability to act in foreign policy matters.
Sopimus sisältää paketin uusia yhteisen uiko- ja turvallisuuspolitiikan välineitä, jotka vahvistavat unionin ulkopoliittista toimintakykyä.
The appointment of the CFSP High Representative will, we hope, bring significant progress.
Korkean tason edustajan nimittäminen YUTP: tä varten vie meitä toivottavasti pitkän askeleen eteenpäin.
But this will only be the case if it is a man or woman with political weight who can get things done ...
Näin käy kuitenkin vain, jos kyseessä on poliittisesti tärkeä ja vaikutusvaltainen mies tai nainen...
(Heckling) ... officials do exist who satisfy both those requirements — I deny that categorically.
(Välihuomautuksia) .... on myös virkamiehiä, jotka täyttävät molemmat ehdot — se minun on päättäväisesti torjuttava.
During our presidency, the policy planning and early warning unit are to be set up and the new 'common strategy" instrument introduced, and with it majority decisions in the CFSP.
Meidän puheenjohtajakaudellamme perustetaan myös strategiansuunnittelu- ja varhaisvaroitusyksikkö ja "yhteisen strategian" väline sekä otetaan sen myötä käyttöön YUTP: n enemmistöpäätökset.
We want to apply this new instrument first to the EU's neighbouring regions and adopt the first common strategy for Russia — and if possible also for Ukraine — at the Cologne European Council.
Haluamme soveltaa tätä uuta väli nettä aluksi Euroopan unionin lähialueisiin, jotta voimme sopia ensimmäisestä, Venäjää — jos mahdollista myös
At the present time what we need is as much joint action as possible and the most intensive use of the new instruments in the CFSP.
Nykytilanteessa YUTP: ssä on kyse mahdollisimman suuresta yhteisten toimien määrästä ja mahdollisimman tehokkaasta uusien välineiden käytöstä.
It is important that we identify fields of common European interest more clearly.
Tärkeää on se, että tunnistamme entistä paremmin alueet, joilla edut ovat yhteiseurooppalaisia.
This is also necessary in order to heighten public awareness of the common European approach to foreign and security policy issues.
Me tarvitsemme sitä myös, jotta saamme vahvistettua julkista tietoisuutta Euroopan yhteisestä ulkoja turvallisuuspolitiikasta.
In the next six months we have to turn political vision into tangible progress.
Edessä olevalla puolivuotiskaudella on kyse siitä, että poliittisista näkemyksistä tehdään todellinen rakennusvaihe.
But we must not narrow our view to operational day-to-day affairs.
Emme saa kuitenkaan kaventaa tällöin näkökulmaamme päivittäiseen toimintaan.
Europe has always drawn its strength from a constructive mixture of visions and their practical implementation.
Eurooppa on aina ammentanut voimansa näkemysten ja niiden käytännön toteutuksen tulosta tuottavasta sekoituksesta.
Particularly in the next six months, it will be important to keep an eye on the wider horizon, in view of the tasks that need to be resolved in practical terms.
Nimenomaan seuraavan puolivuotiskauden aikana on tärkeää pitää mielessä käytännössä ratkaistavien ongelmien laajempi yhteys.
The next target area after the conclusion of Agenda 2000 — and another reason why it is so important now to bring Agenda 2000 to a positive conclusion — will be the EU's institutional reform.
Agenda 2000 -neuvottelujen päätyttyä on seuraavana rakennusvaiheena Euroopan unionin toimielinuudistusten ratkaiseminen — lisäsyy siihen, miksi on niin tärkeää, että Agenda 2000 saadaan myönteiseen päätökseen.
This reform is urgent with a view to enlargement to avoid institutional collapse.
Uudistus on välttämätön laajentumisen kannalta, jotta vältytään Euroopan unionin institutionaaliselta romahdukselta.
If the European Union is to maintain its ability to act with 21 or more members, the appropriate reforms must be carried out.
Jotta 21.n tai useamman jäsenen Euroopan unioni pysyisi toimintakykyisenä, on toteutettava vastaavia uudistuksia.
The key to an enlarged Union's ability to act is the willingness to accept majority decisions in as many areas as possible.
Laajentuneen unionin toimintakyvyn ratkaiseva kysymys on valmius hyväksyä enemmistöpäätökset mahdollisimman monella alueella.
The new Federal Government advocates limiting the unanimity requirement in the EU in the longer term to questions of fundamental importance such as treaty amendments.
Saksan uusi liittohallitus pyrkii rajoittamaan Euroopan unionin yksimielisyysvaatimuksen pitkällä aikavälillä periaatteellisesti tärkeisiin kysymyksiin, kuten sopimuksen muutoksiin.
At the Vienna European Council, it was agreed that the Cologne European Council should decide on how to deal with the institutional questions not resolved in Amsterdam.
Wienin Eurooppa-neuvostossa sovittiin, että Kölnin Eurooppa-neuvostossa päätetään sellaisten institutionaalisten kysymysten käsittelystä, joita ei säädellä Amsterdamin sopimuksessa.
I would imagine that in Cologne we will give the green light to a new intergovernmental conference, which could meet around the year 2001.
Kuvittelen, että annamme Kölnissä lähtölaukauksen uudelle hallitusten väliselle konferenssille, joka voisi kokoontua vuoden 2001 paikkeilla.
In the long term we have to face the question of the aims and methods of further integration.
Pitkällä aikavälillä meidän on pohdittava yhdentymisen muita tavoitteita ja menettelytapoja.
We have followed the inspired 'Monnet method' in the European Union for more than 40 years: a step-by-step approach towards further integration with no blueprint of the ultimate goal.
Olemme toimineet Eu roopan unionissa yli 40 vuoden ajan Monnein nerokkaan menettelytavan mukaisesti: vaihe vaiheelta syvempään yh dentymiseen, ilman lopullisen tavoitteen sinikopiota.
This method proved extremely successful.
Tämä menettelytapa on ollut erittäin menestyksekäs.
We have achieved the goals of no more wars, economic reconstruction and prosperity that were formulated in the 1950s.
Olemme saavuttaneet 1950-luvulla asetetut tavoitteet "ei koskaan enää sotaa, taloudellinen jälleenrakennus ja hyvinvointi".
War within the European Union has now become impossible from both political and military standpoints.
Sota on muuttunut poliittisesti ja sotilaallisesti mahdottomaksi Euroopan unionin sisällä.
This is the greatest achievement of the European integration process on our warring continent and we should never forget this.
Se on tämän sotien kyllästämän Euroopan mantereemme yhdentymisen suurin saavutus, jota emme saa milloinkaan unohtaa.
Economic and monetary integration is largely completed with the introduction of the euro.
Euron käyttöönotto päättää pääosin taloudellisen ja rahapoliittisen yhdentymisen.
Only a few areas are still lacking, such as closer harmonisation of tax policies, which Germany advocates.
Vain jotkin alueet — kuten vero politiikkojen tiiviimpi yhteensovittaminen, jota Saksa kannattaa — puuttuvat vielä.
So why do we want to carry on with integration?
Miksi sitten haluamme jatkaa yhdentymistä?
I see two central reasons for doing so: firstly, because in the age of globalisation no European nation state, not even the larger ones, will be able to act on their own. We Europeans can only meet the challenges of globalisation if we are united; and, secondly, because exporting stability to neighbouring regions is not just a historic and moral responsibility for Europe but also lies in our own best interests.
Näen kaksi pääasiallista syytä: koska eurooppalaiset kansallisvaltiot eivät voi — edes suurimmat — pärjätä yksin globaalistumisen aikakaudella — me eurooppalaiset voimme vastata globaalistumisen haasteisiin vain yhdentyneinä — ja koska vakauden laajentaminen Euroopan lähialueille ei ole pelkästään historiallismoraalinen tehtävä vaan myös oman etumme mukaista.
Crisis prevention is always better, cheaper and above all more humane than acute crisis management.
Ehkäisevä kriisinhallinta on aina parempi, halvempi ja ennen kaikkea inhimillisempi tapa kuin akuutin kriisin hallinta.
The greatest deficits within the EU are to be found today in the fields of political integration and European democracy.
Euroopan unionin suurimmat puutteet ovat tällä hetkellä poliittisen yhdentymisen ja demokratian alueella.
How can we make headway in these areas?
Miten voimme edistyä niillä alueilla?
After Maastricht and Amsterdam, the call for a European constitution will be much louder than before.
Maastrichtin ja Amsterdamin jälkeen kysymys eurooppalaisesta valtiosäännöstä nousee esiin paljon entistä tiiviimmin.
This public debate in the Member States will give new impetus to political integration.
Sellainen julkinen keskustelu jäsenvaltioissa antaa uusia herätteitä poliittiselle yh dentymiselle.
For me this is initially more a question of substance and aims than of reappraising legal bases.
Minun mielestäni tällöin on kyse pikemmin sisällöistä ja tavoitteista kuin oikeudellisten perustojen luomisesta.
The idea of a common European future, the 'finality' of Europe, is hazy at present.
Mielikuva yhteisestä eurooppalaisesta tulevaisuudesta, Euroopan lopullisesta muodosta, on nykyään epäselvä.
A debate on what constitutes Europe could provide both direction and clarity in this area.
Keskus telu Euroopan luonteesta voisi tuoda selvyyttä ja antaa tarvittavaa tietoa.
Important questions about the future remain unanswered.
Moni tärkeä tulevaisuutta koskeva kysymys jää ilman vastausta.
What idea can rally people in favour of Europe? This is in my view a central issue because in the final analysis it concerns the soul of the future Europe.
Millainen ajatus saa ihmiset liikkeelle tulevaisuuden Euroopassa — ja minulle tämä kysymys on keskeinen, koska se muodostaa loppujen lopuksi tulevan Euroopan sielun.
What should the balance of powers be in the triangle of Europe, nations and regions?
Millainen toimivaltatasapaino vallitsee kolmikon, Euroopan, kansakunnan ja alueen kesken?
Where do we need more or perhaps less Europe?
Missä tarvitsemme lisää, missä kenties vähemmän Euroopan vaikutusta?
Where are Europe's external borders?
Missä ovat Euroopan rajat?
How can we further the development of a European public and strengthen the democratic legitimacy of the EU and its institutions?
Miten voimme edistää eurooppalaisen julkisuuden muodostumista ja vahvistaa Euroopan unionin ja sen toimielinten demokraattista oikeutusta?
People are right to look for answers to these questions.
Ihmiset vaativat oikeutetusti vastauksia näihin kysymyksiin.
We will all have to consider them.
Meidän kaikkien on autettava heitä saamaan vastauksia.
If we want to turn the European Union into a strong and assertive entity, then we need to strengthen it in four key policy areas.
Jos haluamme tehdä Euroopan unionista vahvan ja toimintakykyisen subjektin, meidän on vahvistettava sitä neljällä keskeisellä politiikan alueella.
Firstly, Europe needs more democracy.
Ensinnäkin: Eurooppa tarvitsee vahvempaa demokratiaa.
The citizens need to understand at long last who is deciding what in Brussels and with what legitimacy.
Unionin päätöksentekoprosesseista on tultava avoimempia ja ihmisille ymmärrettävämpiä.
The Amsterdam Treaty has bestowed new and important rights and powers on the European Parliament. This can only be an interim step, however.
Kansalaisen on pysyttävä viimeinkin olemaan selvillä siitä, kuka päättää Brysselissä, mitä ja minkä valtuuden nojalla.
The rights of the European Parliament must therefore be further extended — and I am saying that as a convinced European rather than fishing for compliments — and that should also be a focus of the next intergovernmental conference.
Euroopan parlamentin oikeuksia on laajennettava edelleen — sallikaa minun sanoa se vakaumuksellisena eurooppa laisena eikä niinkään kohteliaisuuksien kerjäämiseksi. Sen pitäisi olla myös seuraavan hallitusten välisen konferenssin aiheena.
Broader legitimacy means that the European Parliament enjoys equal codecision rights and an equal say in all areas where the Council can adopt legislation by majority voting.
Laajempi oikeutus tarkoittaa sitä, että Euroopan parlamentti on mukana yhteisessä päätöksenteossa ta savertaisena ja yhtä tärkeänä tekijänä aina, kun neuvosto voi päättää lainsäädännöstä enemmistöpäätöksellä.
The European Parliament could also play a greater role in the election of the Commission than is provided for in the Amsterdam Treaty.
Euroopan parlamentilla voi olla komission valinnan yhteydessä tärkeämpi rooli kuin Amsterdamin sopimuksessa edellytetään.
Closer involvement of the national parliaments, as already provided in the Amsterdam Treaty, should also be considered.
Myös kansallisten parlamenttien tiiviimpää mukanaoloa pitäisi harkita, kuten Amsterdamin sopimuksessakin jo sanotaan.
In order to strengthen citizens' rights, Germany is proposing the drafting of a European charter of fundamental rights in the long term.
Saksa ehdottaa perusoikeuksien eurooppalaisen peruskirjan laatimista kansalaisten oikeuksien vahvistamiseksi pitkällä aikavälillä.
We want to take the initiative here during our presidency.
Sitä varten aiomme tehdä aloitteen puheenjohtajakaudellamme.
For us it is a question of consolidating the legitimacy and identity of the EU.
On kyse Euroopan unionin oikeutuksen ja identiteetin lujittamisesta.
The European Parliament, which has already done the groundwork with its 1994 draft, should be involved in drawing up the charter of fundamental rights, as should the national parliaments and as many social groups as possible.
Perusoikeuksien eurooppalaisen peruskirjan laatimiseen pitää osallistua paitsi Euroopan parlamentin, jonka vuonna 1994 laatima perustuslakiesitys oli tärkeää valmistelutyötä, niin myös kansallisten parlamenttien ja mahdollisimman monien yhteiskunnallisten ryhmien.
Secondly, the Common Foreign and Security Policy must be geared to the European values of peace and human rights and be capable of efficient crisis management.
Toiseksi: yhteisen uiko- ja turvallisuuspolitiikan on perustuttava eurooppalaisiin rauhan ja ihmisoikeuksien arvoihin, ja sen on kyettävä tehokkaaseen kriisinhallintaan.
In the age of globalisation, human rights have a political and economic importance that goes over and above the humanitarian aspect, as demonstrated by the recent Asian crisis.
Ihmisoikeuksilla on globaalistumisen aikakaudella ihmisystävällisyyden ylittävä poliittinen ja taloudellinen merkitys. Sen osoitti selvästi viimeistään Aasian kriisi.
Security of investment in the emerging markets is possible only if ecological sustainability and human rights are also assured, not if they are suppressed.
Investointien turvallisuus niin sanotuilla kehittyvillä markkinoilla saavutetaan vain ympäristön kannalta kestävän kehityksen ja ihmisoikeuksien yhteydessä eikä niitä tukahduttamalla.
The development of free markets is only possible on a lasting basis if it is embedded in a wide culture of freedom based on human rights, the separation of powers, the rule of law, democratic parties, independent unions, a free press and a critical public.
Vapaiden markkinoiden kehittyminen on kestävää nimenomaan vain silloin, kun se tapahtuu laajemman vapauden kulttuurin puitteissa ja perustuu ihmisoikeuksiin, vallanjakoon, perustuslaillisen valtiomuodon käsittävään valtioon, demokraattisiin puolueisiin, vapaisiin ammattiyhdistyksiin, riippumattomaan lehdistöön ja kriittiseen julkisuuteen.
During our presidency we will work towards strengthening the EU's human rights profile.
Ajamme puheenjohtajakaudellamme Euroopan unionin ihmisoikeusprofiilin voimistamista.
The new EU human rights report aims to create transparency and at the same time to provide impetus for action in the European Union and the Member States.
Euroopan unionin uuden ihmisoikeusraportin on tarkoitus luoda avoimuutta ja samanaikaisesti toimintapaineita Euroopan unionissa ja jäsenvaltioissa.
The key to efficient preventive and operational conflict resolution lies in greater use of majority decisions and presenting a united front to the outside world — in the G8, the international financial institutions and the United Nations.
Tehokkaan, ehkäisevän ja operatiivisen konfliktinhallinnan avaimena on enemmistöpäätösten lisääminen ja yhtenäinen esiintyminen ulospäin — sanon tämän nimenomaan nyt — G8-neuvotteluissa, kansainvälisissä rahoituslaitoksissa ja Yhdistyneissä kansakunnissa.
Amsterdam can only be one step along the way towards an enlarged Union that is capable of taking action in the foreign policy domain.
Amsterdam voi olla vain välivaihe, jos laajentuneen unionin on tarkoitus olla ulkopoliittisesti toimintakykyinen.
Thirdly, we need a European security and defence identity to complete the Common Foreign and Security Policy.
Kolmanneksi: yhteisen uiko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttamiseen kuuluu eurooppalainen turvallisuus- ja puolustusidentiteetti.
In recent times, a problematic trend towards unilateralism and away from multilateralism has been noticeable in inter national affairs.
Kansainvälisten tapahtumien on voitu todeta kehittyneen viime aikoina ongelmallisen yksipuolisiksi ja monipuolisuuden on voitu todeta vähentyneen.
This tendency has already had very adverse effects at United Nations level, which must give cause for concern.
Tämä kehitys on jo aiheuttanut YK: ssa erittäin haitallisia seurauk sia, jotka antavat aihetta huoleen.
Global peace-keeping also needs to be legitimised by the multilateral organisations.
Maailmanlaajuinen rauhanturvaaminenkin vaatii monenkeskisten järjestöjen antamaa oikeutusta.
But this also necessitates political entities that are willing and able to use their influence to shape the international political system as an order of peace through multilateral action based on international law and in conjunction with other partners.
Se edellyttää tosin myös poliittisia toimijoita, jotka ovat halukkaita ja kykenevät rauhanjärjestelmänä muokkaamaan kansainvälistä poliittista järjestelmää kansainvälisen oikeuden pohjalta monenkeskisesti yh dessä muiden kanssa.
This is another important, central challenge for the Europe of the future.
Siinä on vielä yksi tulevan Euroopan tärkeä, keskeinen haaste.
Collective defence will remain NATO's remit.
Yhteinen puolustus jää edelleen Naton tehtäväksi.
But the EU must also develop its own capabilities for military crisis management in cases where the EU sees a need for action in which its North American partners do not wish to become involved.
Euroopan unionin pitää kuitenkin myös kehittää kykyä omaan so tilaalliseen kriisinhallintaan, siltä varalta, että EU katsoo olevan tarvetta toimintaan eivätkä pohjoisamerikkalaiset kumppanimme halua osallistua.