natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The number of years of fulltime education of future primary school teachers has increased considerably in some countries, from a minimum of nine years to 17 years in the Netherlands and from 10 to 17 years in Italy once the decree law is implemented. The duration of initial professional training as such is following a similar trend.
Perusasteen opettajien päätoimisen opiskelun kesto vuosina on pidentynyt huomattavasti joissakin maissa: esimerkiksi Alankomaissa se on kasvanut yhdeksän vuoden vähimmäisajasta seitsemääntoista vuoteen ja Italiassa se pitenee kymmenestä seitsemääntoista vuoteen, kun asiaa koskeva laki pannaan toimeen Ammatillinen peruskoulutus noudattelee yleensäkin samoja linjoja.
In most countries, training is two years longer today than at the beginning of the century.
Useimmissa maissa koulutus kestää nykyään kaksi vuotta kauemmin kuin vuosisadan alussa.
Moreover, and probably still more indicative of the importance given to the profession, the educational level at which initial teacher training is provided has risen from the upper secondary level, or even the post-primary level in some countries, to the university or nonuniversity higher education level.
Ammatin saamasta arvostuksesta kertoo ehkä vielä paremmin se koulutusaste, jolla peruskoulutus annetaan. Opettajien peruskoulutus on siirtynyt ylemmältä toiselta asteelta, tai joissain maissa jopa perusasteen jatkokoulutuksen asteelta, yliopistoasteelle tai muulle korkea-asteelle.
The graphs also show that the rates of change have differed from one Member State to the other. In some Member States, the century has been marked by a series of reforms.
Kaavioista käy myös ilmi, kuinka muutokset ovat tapahtuneet eri jäsenvaltioissa eri aikataulussa Toisissa jäsenvaltioissa kuluvaa vuosisataa on leimannut muutosten sarja.
In others, major reforms affecting the initial training of primary teachers were introduced at two specific points of time — following the Second World War and during the 1970s.
Toisissa maissa perusasteen opettajien koulutukseen suurimmin vaikuttaneet muutokset ovat tapahtuneet pääasiassa kahtena ajankohtana — toisen maailmansodan jälkeen ja 1970-luvulla.
At the turn of the century, teacher training commenced immediately upon completion of primary education in Spain, Finland and Sweden.
Vuosisadan vaihteessa opettajakoulutus alkoi välittömästi perusasteen suorittamisen jälkeen Espanjassa, Suomessa ja Ruotsissa.
Two years of post-primary or secondary education were required before starting teacher training in Belgium, Luxembourg, the Netherlands, and England.
Belgiassa, Luxemburgissa, Alankomaissa ja Englannissa perusasteen jälkeen vaadittiin kaksivuotinen perusasteen jälkeinen koulutus ennen kuin henkilö saattoi paasta opettajakoulutukseen.
In Greece, France, Italy and Austria, lower secondary education was required.
Kreikassa, Ranskassa, Italiassa ja Itävallassa opettajakoulutukseen haluavilla piti olla alemman toisen asteen koulutus.
In Germany, until 1920, training was provided at upper secondary education level, and this model persisted in some Länder until 1930.
Saksassa perusasteen opettajien koulutusta annettiin toisella asteella vuosisadan vaihteesta 1920-luvulle.
On the other hand, the initial training of teachers was already provided in nonuniversity higher education institutions from the first decades of the century in Ireland and Scotland.
Toisaalta Irlannissa ja Skotlannissa opettajien peruskoulutus on vuosisadan ensimmäisistä vuosikymmenistä alkaen tapahtunut korkeaasteen oppilaitoksissa, vaikkakaan ei yliopistossa.
Finland and England are remarkable for the existence very early in the century of a higher education model as an alternative to post-primary training, the higher level of training becoming compulsory only in the 1960s.
Suomessa ja Englannissa perusasteen jatko-opinnoille oli jo varhain vuosisadan alussa vaihtoehtona korkeaasteen koulutus, joka tuli pakolliseksi vasta 1960-luvulla.
For the entire first half of the century, teachers in Belgium, Spain, France, Italy, Luxembourg, Austria, Portugal and Sweden were trained in specialized institutions at the equivalent of upper secondary level or of post-secondary, nonrhigher education.
Vuosisadan ensimmäisellä puoliskolla Belgiassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Luxemburgissa Itävallassa, Portugalissa ja Ruotsissa opettajia koulutettiin erityisissä oppilaitoksissa, jotka vastasivat ylempää toista astetta tai toisen asteen jatko-opintoja (ei korkea-aste).
It was not until the 1960s that teacher training was fully provided at higher education level in the majority of these countries.
Vasta 1960-luvulla opettajakoulutus oli useimmissa maissa siirtynyt korkea-asteelle.
In Portugal, the training of primary teachers (for the first four years of 'basic education') was only raised to the higher education level after 1986.
Portugalissa perusasteen (.ensimmäiset neljä vuotta) opettajien koulutus muuttui korkeaasteen koulutukseksi vasta vuoden 1986 jälkeen.
Italy alone has maintained training for primary teachers in specialized branches at upper secondary education level until the end of this century.
Vain Italiassa perusasteen opettajien koulutus säilyy ylemmän toisen asteen erityiskoulutuksena vuosisadan loppuun asti.
TEACHER
OPETTAJIEN
In general, in those Member States which have now given responsibility for primary teacher training to the universities, the change has taken place during the last two decades — in the 1970s in the case of Spain, Ireland, Finland and Sweden, and in the 1980s in Greece and France.
Niissä jäsenvaltioissa, joissa perusasteen opettajien koulutus on siirtynyt yliopistoihin, muutos on tapahtunut yleensä kahden viime vuosikymmenen aikana — Espanjassa, Irlannissa, Suomessa ja Ruotsissa 1970­luvulla ja Kreikassa ja Ranskassa 1980­luvulla.
In the United Kingdom, however, university training was already provided very early in the century, long before it became compulsory.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa opettajien yliopistokoulutukseen oli mahdollisuus jo vuosisadan alussa, jo kauan ennen kuin se tuli pakolliseksi.
In Ireland, the effort to associate primary teacher training with university education can be recognized in the early years of the century (1912), when those with the highest marks in the examinations at the end of the two­year training college courses were entitled to enter a third year of training provided at university.
Irlannissa pyrkimyksiä liittää perusasteen opettajankoulutus yliopistokoulutukseen oli nähtävissä jo vuosisadan alussa (1912), kun kaksivuotisen opistokoulutuksen loppukokeissa parhaimmat arvosanat saaneet saivat oikeuden vielä vuoden kestävään yliopistokoulutukseen.
At that time, only a minority of students took up this option, and it was not until the 1970s that the BEd degree for primary teachers was introduced.
Tuohon aikaan vain pieni osa opiskelijoista valitsi tuon vaihtoehdon, ja vasta 1970­luvulta lähtien perusasteen opettajille tuli BEd­tutkinto.
GRAPH H5: CHANGES IN THE COURSE OF THE CENTURY IN THE EDUCATION LEVEL AT WHICH INITIAL TRAINING HAS BEEN PROVIDED FOR PRIMARY SCHOOLTEACHERS
KAAVIO H5: MUUTOKSET PERUSASTEEN OPETTAJIEN KOULUTUKSESSA TÄLLÄ VUOSISADALLA
AT WHICH INITIAL TRAINING HAS BEEN PROVIDED FOR LOWER SECONDARY SCHOOL TEACHERS
KAAVIO HG: MUUTOKSET ALEMMAN TOISEN ASTEEN OPETTAJIEN KOULUTUKSESSA TÄLLÄ VUOSISADALLA
NON­HIGHER EDUCATION
El KORKEA­ASTEEN KOULUTUSTA
NON­UNIVERSITY HIGHER EDUCATION
YLIOPISTOKOULUTUS
UNIVERSITY EDUCATION
KORKEA­ASTEEN KOULUTUS, EI YLIOPISTO
Germany: The graph shows the development in the old Länder.
Kaavio esittää kehityksen läntisissä osavaltioissa.
France: Graph H6 depicts the training of secondary school teachers.
Ranska: Kaavio H6 kuvaa toisen asteen opettajien koulutusta.
At the beginning of the century, the teachers of the supplementary classes of the primary school were primary teachers (instituteurs).
Vuosisadan alussa perusasteen lisäluokkien opettajat olivat perusasteen opettajia (instituteurs).
Portugal: Graph H5 illustrates the changes in the training of primary teachers for the current first four years of Ensino básico.
Portugali: Kaavio H5 kuvaa muutoksia, joita on tapahtunut perusasteen neljän ensimmäisen vuoden (Ensino básico) opettajien koulutuksessa.
The juxtaposition of two columns in the graph indicates the existence of two possible levels of training during the period concerned.
Kaavion vierekkäiset palkit esittävät kahta saman aikakauden eriasteista koulutusmahdollisuutta.
GRAPH H8: CHANGES IN THE COURSE OF THE CENTURY IN NUMBER OF YEARS OF EDUCATION AND LEVEL OF INITIAL TRAINING FOR PRIMARY SCHOOL TEACHERS
KAAVIO H8: PERUSASTEEN OPETTAJIEN KOULUTUKSEN PITUUS VUOSINA JA KOULUTUSASTE TÄLLÄ VUOSISADALLA bin
5 YEARS
5 vuodet
6 YEARS
6 vuodet
NON­HIGHER LEVEL fi n
YLIOPISTOASTE
SECONDARY LEVEL
El KORKEA­ASTE
PRIMARY LEVEL
VALINTAKOE
ALL­THROUGH STRUCTURE
YHTENÄISRAKENNE
Italy: The new four­year degree for primary teachers is not yet in operation.
Italia: Uusi nelivuotinen perusasteen opettajien koulutus ei ole vielä käytössä.
However, the education and training provided at upper secondary level (Istituto Magistrale) is still recognized as adequate for appointment to teaching posts.
Ylemmän toisen asteen (Istituto koulutus ja harjoittelu riittävät toistaiseksi opetusvirkoihin­nimittämiseen.
Netherlands: At the beginning of the century, higher non­university training was already available.
Alankomaat: Korkea­asteella (ei yliopistot) oli koulutusta jo vuosisadan alussa.
The graph illustrates the minimum qualifications required.
Kaaviossa esitetään vähimmäisvaatimukset.
The co­existence of several possible training systems during the same period is indicated by 'or'.
L/sean samanaikaisen koulutusjärjestelmän milloin uudistuksen aikaansaama muutos olemassaolo tapahtui.
TEACHER SEMINAR
OPETTAJASEMINAARI h
UNIVERSITY LEVEL
YLIOPISTOASTE α
COLLEGES CoUÉáES-tír ^. .IIVMQ)- .
KORKEA­ASTE, EI YLIOPISTO
PRIMARY LEVEL
TOINEN ASTE
Portugal: This graph illustrates the changes in the training of teachers for the current first stage of Ensino básico.
Portugali: Kaaviossa esitetään muutokset, joita on tapahtunut perusasteen (Ensino básico) nykyisen ensimmäisen vaiheen opettajien koulutuksessa.
Between 1940 and 1942, primary teachers were appointed administratively.
Vuosina 1940­1942 perusasteen nimitys oli hallinnon sisäinen asia.
At present, in the regions where the higher institutes of education (ESE) have not been established, the teachers are trained in specific university centres (CI FOP, Centros integrados de formação de professores). ',
Nykyään alueilla, joilla ei ole korkea­asteen oppilaitoksia (ESE), opettajat koulutetaan yliopistokeskuksissa ¡CIFOP, Centros integrados de formação de professores) Ruotsi: Tassa esitetään vain aikaisempien perusasteen koulujen ja nykyisen peruskoulun (grundskola) neljän ensimmäisen vuoden opettajien koulutus.
United Kingdom (E): The development is more gradual than appears here.
Yhdistynyt kuningaskunta (E): Kehitys on ollut vähittäisempää kuin kaavio osoittaa.
A four-year university course (three-year degree plus one year of professional training) was developing in the early years of the century and provision for this path was specifically included in the 1918 Regulations for the Training of Teachers.
Vuosisadan alussa alettiin kehittää nelivuotista yliopistokoulutusta (kolmevuotista perustutkintoa ja vuoden ammattikoulutusta).
However, even by the 1940s, only 9% of elementary school teachers were graduates.
Koulutusta koskeva säännös sisältyi vuoden 1918 opettajien koulutusta koskeviin säännöksiin (Regulations for the Training of Teachers) Vielä 1940­luvulle tultaessa kuitenkin vain 9 % peruskoulun (elementary school) opettajista oli suorittanut loppututkinnon.
In the 1940s and 1950s, there were still some uncertificated teachers, i.e. with no specialised professional training to teach; some undertook special courses while others were regarded as qualified by virtue of their exeperience.
1940­ ja 1950­luvuilla oli v.ela opettajaa, joilla ei ollut opettamiseen mitään erityiskoulutusta. Osa opettajista suoritti erityiskursseja, ja osaa pidettiin pätevinä kokemuksen perusteella.
The two-year training course gradually diminished to be replaced by the middle of the century by the three-year course then by the four-year BEd degree or a first degree plus one year's college — now university-level — training (PGCE).
Kaksivuotisen koulutuksen korvasi vähitellen aluksi kolmevuotinen koulutus Sittemmin f"'^"" "^vuotiseen BEd­tutkintoon tai perustutkintoon ja vuoden kestävään jatko­opiskeluun ­ nyt yliopisto­tasolla ­
The final block in the graph represents this last pattern of training, but there are also others.
Kaav,on Vl,meinen palkki kuvaa tätä viimeisintä koulutuksen mallia, joka ei kuitenkaan ole ainoa mahdollisuus
United Kingdom (SC): The four-year course represents both the four-year simultaneous (BEd) course and the three-year university degree followed by one year of professional training, while the five-year course represents the four-year degree followed by one year of training.
Yhd.s ynyt kuningaskunta (SC): Nelivuotinen malli tarkoittaa sekä nelivuotista (BEd) samanaikaisopiskelua että kolmivuotista
In Greece and in Finland since the beginning of the century and in Portugal since 1986, an entrance examination is set prior to admission to training (Graph H8).
Koulutukseen on vaadittu pääsykoe Kreikassa ja Suomessa vuosisadan alusta lähtien ja Portugalissa vuodesta 1986 lähtien (kaavio H8).
Other countries have abolished such examinations during the course of the century.
Muissa maissa pääsykokeista on luovuttu tämän vuosisadan aikana.
In general, the pattern of initial training of primary school teachers has become closer to or, in some cases, the same as that of secondary school teachers.
Perusasteen opettajien koulutus on pääsääntöisesti lähentynyt toisen asteen opettajien koulutusta, ja joissain tapauksissa molemmilla on sama koulutus.
This development of the initial training of primary school teachers demonstrates the extent to which views on primary education, expectations of primary school teachers and their role have changed in the course of a century.
Perusasteen opettajien koulutuksen kehitys kuvastaa sitä, kuinka suhtautuminen perusasteen koulutukseen sekä odotukset opettajia ja heidän rooliaan kohtaan ovat muuttuneet tällä vuosisadalla.
A hundred years ago, higher education was required only for teachers in secondary schools, which were available at that time to only a minority of pupils from the upper classes, whereas a basic training was deemed sufficient for those responsible for teaching primary school pupils.
Sata vuotta sitten vain toisen asteen koulujen opettajilla piti olla yliopistokoulutus, ja tuolloin vain jotkut ylemmistä sosiaaliluokista olevat oppilaat pystyivät jatkamaan toiselle asteelle. Perusasteen opettajien ei taas katsottu tarvitsevan enempää kuin peruskoulutuksen.
Today, on the other hand, it is recognized that primary school teachers need to have education and training at higher education level in order to educate young children and provide them with a sound foundation in basic skills.
Nykyään tiedostetaan, että perusasteen opettajien on saatava korkeaasteen koulutus, jotta he voisivat opettaa pieniä lapsia ja kykenisivät antamaan näille hyvän pohjan perustiedoissa ja -taidoissa.
In most Member States (9 out of 15), these changes have gone hand in hand with the general expansion of secondary education.
Useimmissa jäsenvaltioissa (9/15) nämä muutokset ovat tapahtuneet samanaikaisesti yleissivistävän toisen asteen koulutuksen laajenemisen myötä.
Primary school has thus become for all children a prelude to secondary school education.
Perusasteen kouluista on nykyään tullut yleinen perusta toisen asteen koulutukselle.
It therefore went without saying that a secondary school diploma should be required, as a condition of entry to training, of those who were going to be responsible for teaching primary school pupils.
Niinpä on ollut selviö, että perusasteen opettajiksi pyrkivillä olisi koulutukseen päästäkseen oltava ylioppilastutkinto.
The gradual fall in school populations, which appeared at the same time, probably increased the need for selection in the training of teachers.
Samanaikainen koulujen väheneminen lisäsi luultavasti tarvetta karsia opettajakoulutukseen pyrkiviä.
In many countries, the demand for teaching posts rapidly outstripped the supply.
Monessa maassa opettajavirkojen kysyntä ylitti nopeasti tarjonnan.
By raising the level of education required, it became possible to recruit future teachers from a generation which had received a sound general education and a broad cultural base.
Vaadittua koulutusastetta nostamalla tulevat opettajat voitiin värvätä sukupolvesta, jolla oli vahva peruskoulutus ja laaja kulttuuritausta.
To sum up, three broad approaches to teacher training for primary education characterize the development of teacher training during the course of this century: post-primary education in a specialized vocational school, training in post-secondary level institutions, and finally training in higher education, generally at university.
Yhteenvetona voidaan todeta, että tällä vuosisadalla perusasteen opettajien koulutuksen kehittymiselle on ollut ominaista kolme piirrettä: perusasteen jälkeinen koulutus erikoistuneessa ammatillisessa oppilaitoksessa, koulutus toisen asteen jälkeisissä oppilaitoksissa ja lopuksi korkeaasteen koulutus yleensä yliopistoissa.
These models are found almost everywhere in Europe, but have been established at different times during the century.
Näitä malleja on kaikissa Euroopan maissa, mutta kuluvalla vuosisadalla ne on otettu käyttöön eri aikoina eri maissa.
TEACHER TRAINING INCREASINGLY REQUIRED IN ADDITION TO SUBJECT SPECIALIZATION FOR UPPER SECONDARY TEACHERS
YLEMMÄN TOISEN ASTEEN OPETTAJILTA VAADITAAN OPETTAJANKOULUTUSTA SEKÄ ERIKOISTUMISTA OPETETTAVAAN AINEESEEN
At the level of secondary education, initial teacher training has not, during the current century, undergone change to the same extent as that for primary school teachers.
Toisen asteen opettajien peruskoulutuksessa on tällä vuosisadalla tapahtunut vähemmän muutoksia kuin perusasteen opettajakoulutuksessa.
This is because secondary school teachers, at least in upper secondary education, have been trained at university since the beginning of the century in most of the Member States (Graph H7).
Tämä johtuu siitä, että toisen asteen koulujen opettajien koulutus, ainakin ylemmän toisen asteen, on useimmissa jäsenvaltioissa tapahtunut yliopistoissa vuosisadan alusta lähtien (kaavio H7).
However, although universities always provided academic courses in the subjects which teachers were required to teach, the need for teachers at the secondary level of education to have professional and practical training is a more recent phenomenon.
Vaikka yliopistoissa on aina saanut akateemista opetusta niissä aineissa, joita opettajien on opetettava, toisen asteen opettajien tarve saada nimenomaan ammatillista koulutusta ja käytännön harjoitusta on ilmiönä nuorempi.
At different points in time during the second half of this century, several Member States have introduced, or extended the duration of, initial training for the teaching profession as such, either during or after the university course.
Useissa jäsenvaltioissa on eri aikoina tämän vuosisadan puolivälin jälkeen otettu käyttöön opettajien ammatillinen peruskoulutus, tai sitä on laajennettu joko samanaikaisesti yliopisto-opiskelun kanssa tai sen jälkeen.
In Denmark, the one year of teacher training (paedagogikum) is at present integrated into the first year of teaching in a school, but there is discussion currently as to whether it should not be provided as part of the initial training, as was the case from 1963 to 1985.
Tanskassa vuosi käytännön harjoittelua (paedagogikum) on tällä hetkellä sulautettu ensimmäiseen vuoteen varsinaista opetusta koulussa. Koko ajan käydään kuitenkin keskustelua siitä, pitäisikö käytännön harjoittelun olla osa peruskoulutusta kuten vuosina 1963—1985.
In Italy, when the 1990 reform is introduced, secondary school teachers will have to follow a specialized two-year teacher training course leading to an examination for the diploma di terzo livello after completing their university studies.
Kun vuoden 1990 uudistus toteutetaan Italiassa, toisen asteen opettajien on yliopisto-opintojensa jälkeen suoritettava erityinen kaksivuotinen opettajankoulutus, jonka päätteeksi he osallistuvat kokeeseen saadakseen todistuksen (diploma di terzo livello).
In Luxembourg, the duration of teacher training following the university course was extended from two to three years in 1974.
Luxemburgissa yliopisto-opiskelun jälkeisen opiskelun kestoa pidennettiin kahdesta kolmeen vuoteen vuonna 1974.
The Netherlands introduced a oneyear university course of teacher training (ULO) in 1987.
Alankomaissa otettiin käyttöön yksivuotinen opettajakoulutuksen yliopistokurssi (ULO) vuonna 1987.
Other education systems, such as those of Germany, Austria, Portugal and the United Kingdom, have provided professional training as part of upper secondary school teacher education for much longer.
Muissa järjestelmissä, kuten Saksassa, Itävallassa, Portugalissa sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ammatillinen koulutus on ollut osa ylemmän toisen asteen opettajakoulutusta paljon kauemmin.
Belgium (B fr): Only the minimum duration Is shown here.
Portugalissa opettajien koulutusta ja harjoittelua on säännelty vuodesta 1930, jolloin ne jo olivat pakollisia toisen asteen opettajiksi aikoville.
The maximum may last for up to 10 years. Denmark: Teachers who have civil servant or equivalent status have a probation period of two years.
Saksassa ylemmän toisen asteen opettajien koulutus on vuodesta 1900 ollut kaksivaiheinen, ja siihen kuuluu opiskelua ja ns. valmistavaa palvelua.
Teachers in upper secondary schools have a probation period of one year (see Table I2).
Lisääntynyt tutkimus kehityspsykologian ja koulutuksen aloilla kuluvalla vuosisadalla on vaikuttanut opettajien peruskoulutuksen uudistumiseen.
Germany: The duration of the probation period usually varies depending on the level of education chosen by the teacher and the corresponding civil service grade (i.e. two­and­a­half years for teachers in primary schools, Hauptschulen or Realschulen, for example, and three years for teachers in Gymnasien and upper secondary vocational schools).
Erityisesti tunnutaan olevan yhtä mieltä siitä, että vain opetettavien aineiden hallintaan perustuva toisen asteen opettajien koulutus ei takaa hyviä tuloksia demokraattisessa koulutusjärjestelmässä, joka on avoin kaikkien yhteiskuntaluokkien oppilaille.
Greece: In state schools, teachers are formally appointed after two years. In private education, teachers are appointed under contract for a period of two years, renewable for four years.
Oppilaiden lisääntyvä heterogeenisuus, joka opettajilla on edessään toisella asteella, selittää osaltaan, miksi pedagogiikan osuutta on lisätty yliopistokoulutuksessa.
At the end of six years, it is possible to be given a permanent contract. Spain: In public sector education, the period varies from three months to a school year.
Opetusmenetelmiin, opetusmateriaaleihin ja -välineisiin sekä arviointimenetelmiin kiinnitetään yhä enemmän huomiota.
In private education, whether contract or non­contract, it is four months. France: To enter the second year of the Institut universitaire de formation des maîtres and remain in training, students must have been successful in the competitive recruitment examination.
Vaikka opettajien peruskoulutuksessa on tapahtunut suuria uudistuksia kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa, uusien koulutusmallien vaikutusta koulutusjärjestelmän tehokkuuteen olisi arvioitava varovasti.
The second year consists of a placement with responsibility and a dissertation.
Nämä muutokset ovat joissakin maissa vielä melko uusia, ja nykyisestä opetushenkilökunnasta suurin osa on koulutettu vanhojen mallien mukaan.
At the end of this year, the student teacher is appointed as a teacher. Italy: The probationary period only applies in the public sector.
Tämä on pidettävä mielessä, kun pyritään arvioimaan uudistuksia opettajien peruskoulutuksessa.
STATUS: CIVIL SERVANT OR UNDER CONTRACT
AMMATTIIN RYHTYMINEN