natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We want peace — yes, but not at any cost.
Haluamme rauhaa — kyllä, mutta emme hinnalla millä hyvänsä.
I will give the rest of my time to silence, as indeed did my colleague beside me.
Vaikenen lopuksi puheajakseni, kuten vieressäni istuva kolleganikin teki.
Newens (PSE). — Mr President, the appalling treatment meted out to the Albanian population of Kosovo must be totally denounced and implacably opposed, but withdrawal of the peace monitors and the launching of the NATO bombing offensive was not the way to do this.
Newens (PSE). — (EN) Arvoisa puhemies, Kosovon albaaneihin kohdistettu kauhistuttava kohtelu on tuomittava ankarasti ja sitä on vastustettava leppymättömästi, mutta rauhantarkkailijoiden poisvetäminen ja NATOn pommihyökkäysten aloittaminen ei ollut oikea tapa.
Bombing has not stopped the killing, but increased it.
Pommitukset eivät ole lopettaneet tappamista vaan lisänneet sitä.
It has not put an end to the catastrophic humanitarian situation, but intensified it.
Pommitukset eivät ole tehneet loppua tuhoisasta humanitaarisesta tilanteesta vaan pahentaneet sitä.
It has not advanced a political solution, but retarded it.
Pommitukset eivät ole jouduttaneet poliittista ratkaisua vaan hidastaneet sitä.
It has consolidated Serb opinion behind Milosevic and weakened the opposition.
Pommitukset ovat lujittaneet Miloseviin suosiota serbien keskuudessa ja heikentäneet oppositiota.
The idea that NATO bombing was justified outside the United Nations because two permanent members of the Security Council would have blocked it is a body blow to the UN and a most dangerous precedent.
Ajatus, jonka mukaan NATOn pommitukset olivat oikeutettuja ilman, että YK on mukana, koska kaksi turvallisuus neuvoston pysyvää jäsentä olisi estänyt ne, on paha isku YK: lie ja hyvin vaarallinen ennakkotapaus.
The bombing needs to be stopped.
Pommitukset on saatava loppumaan.
The proposals put forward for a settlement on the basis of the United Nations Security Council resolutions including a United Nations peacekeeping force with Russians should be wholeheartedly supported.
Sellaisesta sovittelusta, joka perustuisi Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin sekä Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvajoukkoihin, joihin kuuluisi myös venäläisiä joukkoja, tehtyjä ehdotuksia on tuettava varauksettomasti.
Above all, an immediate ceasefire is required, to concentrate on the terrible plight of those displaced and their return home.
Tarvitaan ennen kaikkea välitöntä tulitaukoa, jotta voitaisiin keskittyä siirtymään joutuneiden ihmisten kauhistuttavaan ahdinkoon ja heidän kotiin palaamiseensa.
Iversen (PSE). — (DA) Mr President, the abiding images of the systematic ethnic cleansing in Kosovo are yet more sad proof of the fact that we are living in the bloodiest century in world history.
Iversen (PSE). — (DA) Arvoisa puhemies, kuvat Kosovon järjestelmällisestä etnisestä puhdistuksesta ovat jälleen kerran ikävä todiste siitä, että elämme koko maailmanhistorian verisintä vuosisataa.
During the peace talks in Rambouillet on the outskirts of Paris, it gradually became absolutely clear that the people representing Yugoslavia's President Milosevic at the negotiating table were only there for show.
Pariisin edustalla Rambouillet'ssa pidettyjen rauhanneuvottelujen aikana kävi vähitellen täysin selväksi, että Jugoslavian presidentin, Miloseviin, väki oli neuvottelupöydän ääressä vain leikillään.
At the same time they were able, under cover of the peace talks, to continue with the cleansing of the Kosovar Albanians.
Samanaikaisesti voitiin rauhanneuvottelujen suojassa jatkaa puhdistusta Kosovon albaanien keskuudessa.
The cleansing continued during the negotiations in Rambouillet.
Puhdistukset jatkuivat Rambouillet'ssa käytyjen rauhanneuvottelujen aikana.
At that time 60 000 Kosovar Albanians were in flight, and over the past year several hundred thousand have already been forced to flee.
Sillä hetkellä 60 000 Kosovon albaania oli pakenemassa, ja viime vuosina useat sadat tuhannet albaanit ovat jo joutuneet pakenemaan.
NATO therefore answered Milosevic by employing the means that we had said would be used if the talks did not produce a result, namely military force.
Sen vuoksi NATO vastasi Miloseviille käyttämällä sotilaallista voimaa, jota se oli uhannut käyttää, jos neuvottelut eivät johtaisi tuloksiin.
Milosevic was not unaware that this could be the consequence.
Milosevi oli tietoinen mahdollisista seurauksista.
He simply did not believe that the West would use the means that we are now using to tell him that talks have taken place — and plenty of talks have taken place, but Milosevic would not negotiate.
Hän ei kuitenkaan uskonut, että länsi käyttäisi tällaisia keinoja kertoakseen hänelle, että neuvotteluja on käyty — että on käyty valta vasti neuvotteluja, mutta Milosevi ei ole halunnut neuvotella.
Now he should negotiate, but the bombing will continue until he comes to the negotiating table.
Hänen on nyt ryhdyttävä neuvottelemaan, sillä pommituksia jatketaan niin kauan, kunnes hän istuutuu neuvottelupöydän ääreen.
Donner (PSE). — Mr President, the example of Bosnia has shown that there is no peace- keeping without peace enforcement.
Donner (PSE). — (EN) Arvoisa puhemies, Bosnian esimerkki on osoittanut, ettei rauhaa voida turvata ilman pakko keinoja.
This is a simple fact of life.
Tämä on yksinkertainen tosiasia.
This means, in concrete terms, that we must have military personnel, guns, artillery and other equipment in Kosovo — and for a long time — as in Bosnia.
Tämä tarkoittaa konkreettisesti sitä, että Kosovossa tarvitaan sotavoimia, aseita, tykistöä ja muita varusteita — ja vielä kauan —, kuten Bosniassakin.
No SFOR military personnel have been killed in Bosnia in combat, only in traffic accidents: the threat of using arms has been sufficient.
Yksikään SFOR-joukkoihin kuuluva ei ole kuollut Bosnian taisteluissa, mutta sen sijaan liikenneonnettomuuksissa: aseidenkäytön uhka on riittänyt.
The whole concept of peacekeeping has to be changed and reformulated.
Koko rauhanturvaamisen käsitettä On muutettava ja muotoiltava uudelleen.
This is the lesson learnt from an operation that was ill-conceived from the beginning but which eventually will end in giving Kosovo freedom under the threat of arms.
Tämän olemme oppineet operaatiosta, joka oli alusta alkaen huonosti suunniteltu, mutta joka saattaa johtaa Kosovon vapautumiseen aseidenkäytön uhalla.
No other action is possible in these sad circumstances.
Muunlaiset toimet eivät ole mahdollisia näissä surullisissa oloissa.
Howitt (PSE). — Mr President, in this most serious of debates about the war in Kosovo, I thank you for having exceptionally allowed me to speak out in favour of one single refugee, resident in my constituency in Essex, who fears he will be forced to return home to the midst of the conflict.
Howitt (PSE). — (EN) Arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että annoitte minun puhua tässä hyvin vakavansävyisessä keskustelussa, joka koskee Kosovon sotaa, poikkeuksellisesti yhden ainoan pakolaisen puolesta, joka asuu vaalipiirissäni Essexissä ja joka pelkää joutuvansa palaamaan kotiin keskelle konfliktia.
This man has legal immigration status in Britain but has helped himself by attaining a job, one which itself involves foreign travel in other EU States.
Tällä miehellä on Isossa-Britanniassa laillinen pakolaisen asema, mutta hän on halunnut helpottaa tilannettaan hankkimalla työpaikan, jossa joutuu mat kustelemaan muissa EU: n valtioissa.
Given that my parliamentary question is referred to this debate, will Mrs Bonino in her reply, and the representative from the Council taking note, commit themselves to investigate this individual case and the anomalies in European immigration procedures between Member States which threaten his status.
Kun otetaan huomioon, että kysymykseni on liitetty tähän keskusteluun, voisivatko komission jäsen Bonino vasta uksessaan ja muistiinpanoja tekevä neuvoston edustaja sitoutua tutkimaan tätä yksittäistä tapausta sekä jäsenvaltioi den väliseen maahanmuuttoon liittyvien menettelytapojen poikkeamia, jotka uhkaavat tämän pakolaisen asemaa?
Do not send this man back to a war or to possible death.
Älkää lähettäkö tätä miestä takaisin sotaan tai mahdolliseen kuolemanvaaraan.
Bonino, Commission. — (LT) Mr President, ladies and gentlemen, I think that this debate has shown that with the exception of one political group, this House is unanimous in condemning the method of mass deportation used — and not just recently either — by Milosevic.
Bonino, komissio. — (LT) Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, minusta vaikuttaa siltä, että tässä keskustelussa yhtä poliittista ryhmää lukuun ottamatta parlamentti on yksimielisesti tuominnut massakarkotuksen, jota Milosevi on harjoittanut jo pitkään.
I also feel that views have differed slightly about what should be done.
Minusta vaikuttaa myös siltä, että täällä on ilmaistu erilaisia näkemyksiä siitä, mitä asialle tulisi tehdä.
We all want peace, except perhaps Milosevic.
Haluamme kaikki rauhaa, ehkä Miloseviia lukuun ottamatta.
And this is something we should keep in mind: if there is anyone who has pursued an ultra-nationalistic plan for ten years, which history shows to be a losing battle but which is bloody and cruel and has cost the lives of millions of Croats and Bosnians, that person is Milosevic, who has pursued, caused and used war for ten years.
Ja tämä meidän on pidettävä mielessä: jos on olemassa joku, joka on kymmenen vuoden ajan noudattanut yltiönationalistista suunnitelmaa, jonka historia on osoittanut häviöön johtavaksi, mutta veriseksi ja raa'aksi menetelmäksi ja joka on vaatinut miljoonien kroatialaisten ja bosnialaisten hengen, hän on nimenomaan Milosevi, joka on halunnut ja käyttänyt sotaa hyväkseen kymmenen vuotta.
So, we want peace but he does not, and it is important to say so.
Selvä, kaikki paitsi hän haluavat rauhaa, ja se on tärkeä sanoa ääneen.
The problem is how to force this man to accept a solution, a reasonable solution, after ten years have gone by.
Ongelma on se, miten pakottaa tämä herra kymmenen vuoden jälkeen ratkaisuun, järkevään tilanteeseen.
I believe that after ten years the use of force was the only option.
Uskon, että kymmenen vuoden jälkeen voimankäyttö oli ainoa ratkaisu.
And I say this as a person who believes in non-violence as well as in my capacity as a Member of the Commission.
Ja sanon tämän en vain yhden toimielimen jäsenenä, vaan myös väkivaltaa vastustavana henki lönä.
But there is more to it than that.
Mutta asiaan liittyy muutakin.
For ten years now — I repeat, ten years — there have been negotiations with Milosevic, plus conferences, counter-conferences, partial agreements and full agreements, but they have never led anywhere; each agreement has just prepared us for the next massacre.
Kymmenen vuoden ajan — toistan kymmenen vuoden ajan — Miloseviin kanssa on käyty neuvotteluja, pidetty konferensseja ja vastakonferensseja, solmittu puolittaisia ja kokonaisia sopi muksia: kertaakaan emme ole päässeet lopulliseen tulokseen; jokainen sopimus on vain valmistanut meitä seuraavaa verilöylyä varten.
I believe that we are seeing a sort of collective amnesia in our countries.
Uskon, että maissamme on tapahtunut jonkinlainen muistinmenetys.
Is it possible that names such as Osiev, Vukovar, Srebrenica, Bihac or Sarajevo no longer mean anything to anyone?
Onko tosiaan mahdollista, etteivät sellaiset nimet kuin Osiev, Vukovar, Srebrenica, Biha ja Sarajevo sano enää mitään kenellekään?
Could it be that all this never happened?
Onko mahdollista, että kaikki tämä ei olekaan tapahtunut?
Or that we have forgotten all about it?
Että olemme unohtaneet sen?
Am I mistaken or were you not the very people who wanted to face up to the disgrace of Sarajevo, saying, 'Never again should we witness the cowardice and shameful behaviour which allowed the events of Sarajevo to happen'?
Olenko väärässä vài tekö juuri halusitte tehdä jotain Sarajevon häpeälliselle tilanteelle, sanoa: "Meidän ei koskaan enää pidä nähdä sellaista halpamaisuutta ja häpeää, jonka Sarajevo salli tapahtuvan"?
For once, ladies and gentlemen, what is at stake is not oil, or diamonds, or even territorial conquests, for once what is at stake is the right of an entire people to live in their homes, in peace and dignity, and for once when force is used we discover all of a sudden that this is not acceptable.
Kerrankin, arvoisat kollegat ja parlamentin jäsenet, kerrankin kun pelissä ei ole öljy, eivät timantit eikä liioin alueen valloittaminen, kerrankin, kun pelissä on kokonaisen kansan oikeus asua kodissaan nauttien rauhasta ja arvokkuudesta, ja, kerrankin, kun käytetään voimakeinoja, huomaamme yhtäkkiä, että se ei toimikaan.
What is the point?
Mitä varten? Halu taanko Rambouillet 45?
This is the question I think we should ask, and above all the answer that should be given.
Tätä meidän olisi hyvä kysyä itseltämme, ja siihen olisi erityisen hyvä vastata.
I hope that we can end up with a serious conference, a situation in which commitments entered into will not just be taken seriously but be verified and verifiable as well.
Toivon, että saamme aikaiseksi hyödyllisen konferenssin, tilanteen, jossa tehdään todellisia, mutta myös tarkistettuja ja tarkistettavissa olevia sitoumuksia.
I do not want us to fall into the umpteenth trap of a half-way agreement, which might even prepare the ground for a massacre in Montenegro.
En haluaisi meidän joutuvan taas kerran puolittaisen sopimuksen kaltaiseen ansaan, joka ehkä valmistelisi verilöylyä Montenegrossa.
There is one point I wish to stress during this debate, and that is that today we are witnessing the break-up and annihilation of Kosovo and of an entire people.
Haluaisin painottaa tässä keskustelussa yhtä asiaa: edessämme on Kosovon ja kokonaisen kansan hajoaminen ja tuhoaminen.
And all this did not start on 24 March, ladies and gentlemen; back in August — perhaps we were all on holiday, or had our minds on other things at the time — there were already 400 000 displaced persons in Kosovo, forced to wander across the mountains.
Eikä se alkanut 24. toukokuuta, arvoisat kollegat. Elokuussa — jolloin ajatuksemme olivat ehkä hieman toisaalla, olimme lomalla — Kosovon alueella oli 400 000 ihmistä joutui pakenemaan kodeistaan ja vaeltamaan vuorille.
It was these people who were then being kept inside the country and whom in the last few weeks Milosevic has fired off like human bombs at Albania and Macedonia. Let us hope he does not decide to fire them off at Montenegro.
Kyseessä olivat juuri ne samat ihmiset, joita pidettiin vankeina ja jotka Milosevi on viime viikkojen aikana sysännyt ihmistulvana kohti Albaniaa ja Makedoniaa, ja toivomme, ettei hän päätä sysätä samanlaista tulvaa Montenegroa kohti.
I would also like to stress that, even from a humanitarian angle, there is no aid organisation with the remit, the resources and sufficient preparation to deal with a human bomb of 500 000 people in a few days.
Haluaisin myös korostaa, että jopa humanitaarisesta näkökulmasta katsottuna yhdelläkään humanitaarisella järjestöllä ei ole mandaattia, henkisiä voimavaroja ja riittäviä valmiuksia selvitä 500 000 ihmisen tulvasta muutamassa päivässä.
I should like particularly to emphasise that the Commission may have resigned, it may be corrupt or whatever else you care to say about it, but perhaps you should try to understand the unusual institutional situation in which we have had to work, and I think we have nonetheless faced up to this situation and done what it was in our power to do.
Haluaisin erityisesti korostaa sitä, että komissio on toki eronnut ja erotettu virastaan, ottanut vastaan lahjuksia ja mitä muuta vielä, mutta ehkä pitäisi ymmärtää, että joudumme työskentelemään hieman erikoislaatuisessa institutionaalisessa tilanteessa, jonka kuitenkin olemme uskoakseni hoitaneet niin hyvin kuin olemme voineet toimi valtamme puitteissa.
Let me repeat that at present there is no aid agency which could deal with 500 000 people in just a few days.
Toistan, että nykyään ei pie yhtäkään humanitaarista järjestöä, joka pystyisi perusteellisesti huolehtimaan 500 000 ihmisen tulvasta muutamassa päivässä.
There are two further concerns of a humanitarian nature that I should like to voice. First of all, what in happening inside Kosovo, where the Kosovar population is without assistance, without protection and without witnesses either?
Humaanitaarisesta näkökulmasta katsottuna on lisäksi kaksi huolen aihetta: ensiksikin, mitä tapahtuu Kosovon alu eella, missä Kosovon kansa on vailla minkäänlaista apua, suojelua ja todistajia?
The second concern relates to Montenegro.
Toinen kysymys: Montenegro.
If a hundred thousand deportees are forced into Montenegro, this will clearly lead to disastrous instability there as well.
Jos 100 000 karkotettua työnnetään Montenegroa kohti, siitä seuraa — se on selvä — toinen epätasapainon tragedia.
Could I very briefly mention three points on the humanitarian front.
Lyhyesti kolme asiaa humanitaarisesta näkökulmasta.
In the first place, this crisis shows us that in complex situations such as Hurricane Mitch in Central America it is sometimes impossible for aid workers to cope without the assistance of military structures.
Tämä kriisi osoittaa meille ensisijaisesti sen, että vaikeissa ti lanteissa, kuten hirmumyrsky Mitchin aikana Keski-Amerikassa, avustajien on joskus mahdoton puuttua tilanteeseen ilman sotilaallisia apukeinoja.
Of course, it would have been more appropriate to use the WEU. Fair enough, but for the moment it seems to me that the WEU is more of a virtual organisation than anything else, so I understand why Mrs Ogata wrote to NATO asking for technical resources at least to help with transport and setting up the camps and so on.
Tietenkin olisi ollut asianmukaisempaa voida käyttää Länsi-Euroopan unionin apua, mutta toistaiseksi se vaikuttaa minusta lähinnä keinotekoiselta organisaatiolta, joten ymmärrän Ogataa, joka kirjoitti Natolle pyytäen teknisiä apuvälineitä ainakin ihmisten kuljettamista ja pakolaisleirien pystyttämistä ja niin edelleen varten.
We should bear this point in mind because, as in the case of Hurricane Mitch, in this situation there are times when it is absolutely vital to use military structures for civilian purposes, even if just for logistical reasons.
Mutta meidän on muistettava, että kuten hirmumyrsky Mitchin tapauksessa, tässäkin tilanteessa sotilaalliset rakenteet ovat toisinaan, kun on kyse ihmisten auttamisesta, ehdottoman välttämättömiä, vaikkapa vain lo gistisessa mielessä.
Secondly, my colleague Mr van den Broek has already spoken of the need to give support to the countries receiving this enormous influx of refugees.
Toiseksi, kollega van den Broek puhuikin jo suuria pakolaismääriä vastaanottavien maiden tukemisesta.
We will of course ask Mrs Gradin to monitor the individual case that was mentioned.
Välitämme varmasti Gradinille tiedon, jotta aiemmin mainitun yksittäisen tapahtuman tilanne tarkistettaisiin.
Finally, could I make one last exhortation: I do hope that all the efforts to show solidarity, including activities involving the general public, are made in a disciplined and coordinated way.
Lopuksi viimeinen toivomus: toivon, että koko solidaarinen ponnistus, myös yleisen mielipiteen keskuudessa, järjestettäisiin kurinalaisesti ja järjestelmällisesti.
Lastly, I would like to thank the Member States, starting with Italy which reacted swiftly and immediately, but not forgetting the other Member States which are making absolutely tremendous efforts to help.
Viimeiseksi tahtoisin kiittää jäsenvaltioita aloittaen Italiasta, joka reagoi avuntarpeeseen nopeasti ja välittömästi, mutta myös muita jäsenvaltioita, joiden toiminta on huomattavaa.
As you know, the part of the budget containing the available reserves amounts to EUR 150 million; bilateral cooperation and donations from Member States now amount to EUR 170 million.
Kuten tiedätte, talousarviomme käytettävissä ole vat varat ovat 150 miljoonaa euroa; tällä hetkellä kahdenvälisen yhteistyön, jäsenvaltioiden kahdenvälisten lahjoitusten suuruus on 177 miljoonaa euroa.
We should make sure that these sums are used in a coordinated and complementary manner.
Meidän on mielestämme huolehdittava siitä, että näillä summilla saadaan aikaan asianmukainen yhteisvaikutus.
Ladies and gentlemen, I hope above all else that this institution is able to stand firm, to withstand the test of time and to get across a sense of leadership to the public, so that a distinction is made between the attackers and the attacked, the aggressors and the innocent victims, including Serbs.
Arvoisat kollegat, toivon, että erityisesti tämä toimielin osaisi pitää yllä, jatkaa ja välittää johtajuuden vaikutelman myös yleiselle mielipiteelle, jotta osattaisiin tehdä ero hyökkääjien ja hyökkäyksen uhrien välille, hyökkääjien ja viattomien uhrien välille, joissa on myös serbejä.
I would like to point out that humanitarian assistance is also being provided to the Serbs, via the Red Cross; there is no discrimination as far as we are concerned.
Tahdon täsmentää, että humanitaarinen apu kohdistetaan myös serbialaisille Punaisen Ristin välityksellä: meidän osaltamme syrjintää ei ole.
I trust that together we will be able to face this tough and complex battle, fought so that national sovereignty should not mean ownership and so that the rights of the individual may be advanced.
Toivon, että osaamme yhdessä kohdata tä män kovan ja vaikean taistelun, joka on toivon mukaan taistelu sen puolesta, että kansallinen suvereenius ei tarkoita omistamista ja että yksittäisen ihmisen oikeuksissa saavutettaisiin edistystä.
Morris (PSE). — Mr President, we have heard that depleted uranium weapons munitions are being used in the conflict.
Morris (PSE). — (EN) Arvoisa puhemies, olemme kuulleet, että konfliktissa käytetään köyhdytettyä uraania sisältäviä ammuksia.
Depleted uranium is radioactive and highly toxic.
Köyhdytetty uraani on radioaktiivista ja erittäin myrkyllistä.
Of course, it knows no frontiers when the wind decides to blow.
Se ei tietenkään tunne rajoja, kun tuuli päättää puhaltaa.
Could we have a report from the Commission rather urgently, as well as from the Council of Ministers, of an investigation into whether or not we are using depleted uranium bombs.
Voisimmeko saada pikaisesti komissiolta samoin kuin ministerineuvostolta kertomuksen siitä, käy tämmekö me köyhdytettyä uraania sisältäviä pommeja?
At the end of the day there is no time limit on the contamination of the environment.
Ympäristön saastumiselle ei loppujen lopuksi ole aikarajaa.
President. — Thank you, Mrs Bonino.
Puhemies. — Kiitoksia, arvoisa komission jäsen Bonino.
I have received eight motions for resolutions tabled pursuant to Rule 37(2). (
Olen ottanut vastaan kahdeksan työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaista päätöslauselmaesitystä. (
The vote will take place tomorrow at 11.30 a.m.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 11.30.
President. — The next item is the report (A4-0083/99) by Mr Böge, on behalf of the Committee on Agriculture and Rural Development, and Mrs Roth-Behrendt, on behalf of the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Protection, on the communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions 'Second bi-annual BSE follow-up report' (COM(98)0598 — C4-0686/98).
Puhemies. — Esityslistalla on seuraavana Bögen laatima ympäristö, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0083/99) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Toinen BSE-seurantaa koskeva puolivuotiskertomus (KOM(98)0598 — C4-0686/98).
Böge (PPE), rapporteur. — (DE) Mr President, Commissioner, ladies and gentlemen, we are talking about BSE, three letters which in the past, before the European Parliament reappraised the matter, stood for a bizarre mixture of mismanagement, misjudgement and sloppiness both in the Commission and in several Member States.
Böge (PPE), esittelijä. — (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kolme kirjainta BSE merkitsivät menneisyydessä, ennen kuin Euroopan parlamentti puuttui asiaan, huonon hallinnon, virhearvioiden ja huolimattomuuden kiinnostavaa sekoitusta.sekä komissiossa että muutamissa jäsenvaltioissa.