natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The net result of this process has been the emergence of a more open market free of unnecessary bureaucracy and restrictions, stimulating free competition and helping transport undertakings boost their competitiveness, financial strength and efficiency while improving the operation and quality of transport systems and increasing safety, reliability and passenger comfort.
Prosessin tuloksena markkinat ovat vapautuneet turhasta byrokratiasta ja rajoituksista, vapaa kilpailu on piristynyt ja kuljetusyritykset ovat pystyneet parantamaan kilpailukykyään, taloudellista vahvuuttaan ja tehokkuuttaan.
Measures to protect the environment have also been introduced and initiatives launched in the areas of transport research and development as well as infrastructures.
Samalla ne ovat pystyneet parantamaan liikennejärjestelmien toimintaa ja laatua sekä lisäämään turvallisuutta, luotettavuutta ja matkustusmukavuutta.
In addition the Union has begun to take an interest in transport links with countries beyond its borders.
Unioni on alkanut myös kiinnostua kuljetusyhteyksistä kolmansien maiden kanssa.
Research and technology policy
Tutkimus- ja teknologiapolitiikka
Research and technology pose one of the greatest challenges facing the Union today.
Tutkimus ja teknologia ovat tänä päivänä unionin tärkeimpiä haasteita.
Advances in this field are crucial for its political and economic future if it is not to fall hopelessly far behind the USA and Japan in the relentless technological race of the modern world.
Tämän alan kehitys on elintärkeää unionin poliittiselle ja taloudelliselle tulevaisuudelle, jos unioni aikoo pysyä Yhdysvaltojen ja Japanin tahdissa nykypäivän herkeämättömässä teknologisessa kilpajuoksussa.
of achievements is quite impressive.
14. tammikuuta 1974 neuvosto, joka toimi tämän päätöksen pohjalta, määritteli yhteisen tutkimus- ja teknologia politiikan päätavoitteet ja toteuttamisperiaatteet.
Starting from the Treaties on coal and steel (ECSC) and the peaceful use of nuclear energy (Euratom), a comprehensive European research and technology policy has developed over the past 40 years and more.
Suunniteltiin kansallisten politiikkojen koordinointitoimia ja muita yhteisiä toimia, jotka perustuivat yhteisön yleistavoitteisiin, ja lopulta hyväksyttiin lähes 40 yhteisön rahoittamaa erikokoista ja -tasoista ohjelmaa.
The growth of R & TD policy and its legal basis
Tätä varten unionin täytyy valjastaa sen todellinen rikkaus: Euroopan kansojen luovuus ja aikaansaavuus.
The seeds of a European research policy were first planted in 1951, when the ECSC Treaty gave the High Authority (now the Commission) the task of making funding available to promote research on coal and steel.
Tämä potentiaali muodostaa pohjan unionin tieteelliselle vahvuudelle ja kilpailukyvylle, joille puolestaan sen teollisuuden ja maatalouden korkea tekninen ja tieteellinen taso rakentuvat. Saavutusluettelo on jo vaikuttava.
Starting in the 1960s a number of Communityfinanced programmes were launched in these sectors.
Tutkimus- ja teknologiapolitiikan kasvu ja sen laillinen perusta
It was only in 1974 that a completely new approach was adopted after the Community's leaders had agreed in principleon a general European research and technology policy at their summit conferences in The Hague (1969) and Paris (1972).
Vuonna 1983 yksittäiset ohjelmat yhdistettiin yhteisön ensimmäisessä tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevassa puiteohjelmassa vuosille 1983—1987.
In a resolution on 14 January 1974 the Council, acting on the basis of this agreement, set out general aims for a common policy in the field of research and technology and laid down the principles for its implementation.
Tämä heijasti yhteisön ponnisteluja kohti omavaraista tutkimus- ja teknologiapolitiikkaa.
Measures to coordinate national policies were planned as well as joint activities that were to be based on the general objectives of the Community, and eventually almost 40 Communityfinanced programmes of varying size and importance were approved.
Samalla politiikan rajat kuitenkin vedettiin toissijaisuusperiaatteen alaisuuteen, jolloin yhteisö voi ryhtyä toimiin vain, jos jäsenvaltiot eivät pysty ratkaisemaan ongelmia yksin.
In 1983 the individual programmes were brought together under a first Community
1960-luvulta lähtien näillä aloilla on toteutettu useita yhteisön rahoittamia ohjelmia.
With the establishment of the European Atomic Energy Community, joint European research was placed on a broader basis.
Euroopan atomienergiayhteisön perustamisen myötä yhteinen eurooppalainen tutkimus sai entistä laajemman pohjan.
Under the Euratom Treaty one of the Community's prime tasks was to develop research and safeguard technical knowledge in the nuclear field.
Euratomin perustamissopimuksen mukaan yksi yhteisön tärkeimmistä tehtävistä oli kehittää ydinteollisuuden tutkimusta ja taata alan tekninen osaaminen.
It therefore drew up regular Communityfinanced research and training programmes running over several years.
Tätä varten kehitettiin yhteisön rahoituksella säännöllisiä monivuotisia tutkimus- ja koulutusohjelmia.
In addition a nuclear research establishment was set up 1957.
Lisäksi vuonna 1957 perustettiin ydintutkimuskeskus.
Its responsibilities were subsequently broadened to include other areas besides nuclear research and it became what is now the Joint Research Centre.
Sen vastuualuetta laajennettiin sittemmin, ja nykyisin se tunnetaan Yhteisenä tutkimus-keskuksena. kuksena.
Much research is under way in Europe to improve the quality of life.
Euroopassa harjoitetaan runsaasti tutkimusta elämänlaadun parantamiseksi.
The photo shows solar cells being manufactured for sunlight collectors to produce clean energy.
Kuvassa valmistetaan aurinkokennoja ympäristöystävällisen aurinkoenergian talteen ottamista varten.
The European Union backs public and private research in a wide range of fields such as information technology, telecommunications, new materials, the environment, biotechnology, energy and transport.
Euroopan unioni tukee julkista ja yksityistä tutkimusta useilla aloilla, kuten tietotekniikka, televiestintä, uudet materiaalit, ympäristö, biotekniikka, energia ja liikenne.
The EU's budget helps to fund basic research involving collaboration between researchers, institutes or firms in different EU member countries.
EU:n budjetissa myönnetään varoja perustutkimukseen, jossa on mukana tutkijoita, laitoksia ja yrityksiä eri jäsenvaltioista.
The Council of the EU and the European Parliament have adopted a fourth framework research programme drawn up by the Commission for 1994-98, putting up a total of ECU 12.3 billion to help boost economic growth and employment and to strengthen the competitiveness of European industry.
EU:n neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat hyväksyneet komission laatiman neljännen tutkimuspuiteohjelman vuosille 1994—1998. Ohjelma varaa 12,3 miljardia ecua talouskasvun ja työllisyyden parantamiseen ja eurooppalaisen teollisuuden kilpailukyvyn vahvistamiseen.
By the mid­1980s research and technology policy already occupied a firm place in the Community's activities and the logical next step was to give research and technology policy its own place in the EEC Treaty, which was done ,is one of the ι hänges broughl in by the Single European Act in 1987.
1980-luvun puoliväliin mennessä tutkimusja teknologiapolitiikka oli jo vakiinnuttanut paikkansa yhteisön toiminnassa, ja seuraava looginen vaihe oli antaa sille oma paikka EEC:n perustamissopimuksessa. Tämä tapahtui Euroopan yhtenäisasiakirjan tuomien muutosten yhteydessä vuonna 1987.
The existing research policy structures, however, remained largely unaltered.
Olemassa olevia tutkimuspolitiikan rakenteita ei kuitenkaan juuri
Contract research
Sopimustutkimus
This is carried out by universities, research centres and industrial firms on a shared-cost basis.
Tätä harjoitetaan korkeakouluissa, tutkimuskeskuksissa ja teollisuusyrityksissä kustannusten jakamisperiaatteella.
Concerted action
Yhteistoiminta
Here the Commission acts primarily as a coordinator between individual national projects, ensuring the necessary compatibility and smooth flow of information.
Tässä komissio toimii lähinnä eri kansallisten projektien välisenä koordinoijana varmistaen niiden yhteensopivuuden ja kitkattoman tietojen vaihdon.
Promoting research outside the EU
EU:n ulkopuolisen tutkimuksen edistäminen muutettu.
International competitiveness, with the underlying aim of enabling European firms to exploit the full possibilities of the single market in 1992.
Tausta-ajatuksena oli, että eurooppalaiset yritykset voisivat hyödyntää vuonna 1992 toteutuvien sisämarkkinoiden kaikkia mahdollisuuksia.
To attain those goals the Community is required to adopt programmes, cooperate with third countries, disseminate and evaluate results, and promote training and mobility for research workers.
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi yhteisön on hyväksyttävä ohjelmia, työskenneltävä yhdessä kolmansien maiden kanssa, jaettava ja arvioitava tuloksia ja edistettävä tutkijoiden koulutusta ja liikkuvuutta.
Ultimately, though, the main weight of its effort still goes into producing the Community research programmes.
Viime kädessä yhteisön ponnistelujen pääpaino on tutkimusohjelmien tuottamisessa.
Through them it supplements and concentrates national research with its own extensive scientific and technical research.
Niiden kautta yhteisö täydentää ja keskittää kansallista tutkimusta omalla laajalla tieteellisellä ja teknisellä tutkimuksellaan.
This avoids unnecessary duplication of effort and ensures the rational and effective use of funds.
Näin ehkäistään turha päällekkäisyys ja varmistetaan varojen järkevä ja tehokas käyttö.
The forms of joint action
Yhteisen toiminnan muodot
Research programmes are adopted on a proposal from the Commission and can be carried out in one of three ways.
Tutkimusohjelmat hyväksytään komission ehdotuksesta, ja ne voidaan toteuttaa kolmella tavalla:
Direct action
— Suora toiminta
Direct action projects are carried out by the Community's own Joint Research Centre, which has some 2 300 staff employed in establishments in Ispra (Italy), Geel (Belgium), Karlsruhe (Germany) and Petten (Netherlands).
Tutkimuksen edistäminen ei kuulu pelkästään yhteisölle, vaan sitä pidetään yhä enemmän yhteiseurooppalaisena asiana.
As early as 1954 the European Centre for Nuclear Research (CERN) was set up in Geneva to carry out fundamental scientific research, particularly in the area of particle physics.
Jo vuonna 1954 Geneveen perustettiin Euroopan ydintutkimusjärjestö (CERN), jonka tehtävänä oli tehdä tieteellistä perustutkimusta erityisesti hiukkasfysiikan alalla.
This was followed in 1975 by the European Space Agency (ESA), with its headquarters in Paris, which coordinates the European space programme (Ariane rockets, Columbus spacelab, Hermes space shuttle, satellites).
Vuonna 1975 perustettiin Euroopan avaruusjärjestö (ESA), jonka päämaja on Pariisissa. Se koordinoi Euroopan avaruusohjelmaa (Ariane-raketit, Columbusavaruuslaboratorio, Hermes-avaruussukkula ja satelliitit).
Finally in 1985 the European Research Coordination Agency (Eureka) was created to promote crossfrontier technological research.
Vihdoin vuonna 1985 perustettiin Euroopan tutkimuksen koordinointijärjestö EUREKA, jonka tehtävä oli edistää rajat ylittävää teknologiatutkimusta.
This stems from a French initiative and was intended as a civilian answer to the American SDI (Strategic Defence Initiative) programme, which was mainly geared to military purposes.
Aloite tuli Ranskasta, ja sen tarkoitus oli luoda siviilivastine amerikkalaiselle SDI-ohjelmalle ("Tähtien sota"), joka oli lähinnä sotilaallinen hanke.
Within the framework of Eureka, projects are promoted through joint financial support aimed at the development of high-technology products, systems and services with a worldwide market potential.
EUREKAssa edistetään projekteja tukemalla yhteisin varoin sellaisia korkean teknologian tuotteita, järjestelmiä ja palveluja, joilla on maailmanlaajuiset menestymismahdollisuudet.
There are now 19 European States taking part in Eureka (the 15 Member States of the EU plus Norway, Switzerland, Turkey and Iceland).
EUREKAssa on nykyään mukana 19 Euroopan valtiota (EU:n viisi toista jäsenvaltiota ja Norja, Sveitsi, Turkki sekä Islanti).
The single market plays a vital role in encouraging firms to think and act strategically beyond national borders.
Yksi sisämarkkinoiden tärkeistä tehtävistä on rohkaista yrityksiä ylittämään kansalliset rajat strategisessa ajattelussaan ja toiminnassaan.
But since the single market is also open to firms from outside the Union, it is vitally important that European companies should prepare for stiffer competition.
Mutta koska sisämarkkinat ovat avoimet myös unionin ulkopuolisille yrityksille, eurooppalaisille yrityksille on elintärkeää valmistautua kovenevaan kilpailuun.
In its practical implementation the policy centres on the principles of the free market economy.
Yksi yhteisön kiireellisimmistä tehtävistä onkin turvata ja edistää Euroopan teollisuuden kilpailukykyä kotimaassa ja ulkomailla.
This means that initiative and responsibility for structural adjustment, for instance, continue to rest mainly with business and industry themselves.
Käytännössä politiikka perustuu vapaan markkinatalouden periaatteisiin, joten esimerkiksi rakenteelliseen sopeutumiseen liittyvät aloitteet ja vastuu ovat edelleenkin yrityksillä ja teollisuudella itsellään.
Although the Community can intervene to support and accelerate the process, in particular by promoting the creation of the necessary infrastructures (education, energy, transport, telecommunications and research), it cannot replace business decisions.
Vaikka yhteisö voi tukea ja nopeuttaa prosesseja varsinkin edistämällä tarvittavien infrastruktuurien (koulutus, energia, liikenne, televiestintä ja tutkimus) luomista, se ei voi korvata yritysten päätöksentekoa.
In each case the Community has to make certain that particular enterprises or groups do not receive preferential treatment which might lead to competitive distortions.
Yhteisön on kussakin tapauksessa varmistettava, että yksittäiset yritykset tai konsernit eivät saa etuuskohtelua, mikä saattaisi johtaa kilpailun vääristymiin.
Lastly the creation of favourable basic conditions for enterprises also means the abolition of redundant and restrictive bureaucratic regulations.
Suotuisten perusolosuhteiden luominen yritykselle merkitsee lopultakin myös turhien byrokraattisten rajoitusten poistamista.
The main thrust of industrial policy is to facilitate adjustment to structural change and to create a favourable environment for businesses' growth, in particular among small and medium-sized firms.
Teollisuuspolitiikan päätarkoituksena on auttaa yrityksiä sopeutumaan rakennemuutokseen ja luoda suotuisa ympäristö erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten kasvulle.
A further priority is to promote innovation, research and technological development.
Toinen tärkeä tehtävä on edistää innovatiivisuutta, tutkimusta ja teknologian kehittämistä.
POLITICAL UNION: THE THREE PILLARS OF THE EUROPEAN UNION itself the 'European Court of Auditors' on 17 January 1994.
POLIITTINEN YHDENTYMINEN: EUROOPAN UNIONIN KOLME PYLVÄSTÄ
■ THE FIRST PILLAR: THE THREE EUROPEAN COMMUNITIES (EC, EURATOM, ECSC)
■ ENSIMMÄINEN PYLVÄS: EUROOPAN YHTEISÖT (EY, EURATOM, EHTY) tuli 17. tammikuuta 1994 "Euroopan tilintarkastustuomioistuin".
The core of the European Union is still the European Economic Community, extended to include economic and monetary union.
Euroopan unionin sydän on edelleenkin Euroopan talousyhteisö, joka laajennetaan talous­ ja rahaliitoksi.
In Maastricht the Heads of State or Government deleted the word 'Economic' in the title of the Treaty.
Valtioiden ja hallitusten päämiehet poistivat Maastrichtissa sopimuksen nimestä sanan "talous".
This minor change can be taken to symbolize the intention that the EC should gradually become transformed from an economic community into a political union.
Tämän pienen muutoksen voidaan katsoa symboloivan aietta muuttaa EY vähitellen talousyhteisöstä poliittiseksi unioniksi.
It does not, however, affect the separate existence of the three Communities (ECSC, Euratom and EC), since they were in no way formally merged.
Se ei kuitenkaan vaikuta kolmen yhteisön (EHTY, Euratom ja EY) erilliseen olemassaoloon, koska niitä ei ole yhdistetty muodollisesti.
Similarly the renaming of some of the EC institutions following the creation of the European Union only served to cause confusion.
Myös Euroopan unionin pe­rustamista seurannut EY:n toimielinten nimien muuttaminen aiheutti lä­hinnä sekaannusta.
On 8 November 1993 the Council of the European Communities adopted the title 'Council of the European Union'.
Euroo­pan yhteisöjen neuvosto otti 8. marraskuuta 1993 nimen "Euroopan unionin neuvosto".
The 'Commission of the European Communities' became the 'European Commission'.
Euroopan yhteisöjen komissiosta tuli "Euroopan komissio".
And the 'Court of Auditors' renamed
Tilintarkastustuomioistuimesta
• safeguarding the common values, fun­damental interests and independence of the European Union;
Sopimuksessa Euroopan unionista valtioiden ja hallitusten päämiehet sitoutuivat etenemään vähitellen kohti yhteistä uiko- ja turvallisuuspolitiikkaa, jolla on seuraavat keskeiset päämäärät:
■ THE SECOND PILLAR: THE COMMON FOREIGN AND SECURITY POLICY
— turvata Euroopan unionin yhteiset arvot, perusedut ja riippumattomuus
• strengthening the security of the Union and its Member States;
— lujittaa unionin ja sen jäsenvaltioiden turvallisuutta
• preserving world peace and strengthening international security, in accordance with the principles of the United Nations Charter as well as the principles and aims of the Conference on Security and Cooperation in Europe (CSCE) as laid clown in the Helsinki Final Act of 1975 and the Paris Charter of 1990;
— säilyttää maailmanrauha ja lujittaa kansainvälistä turvallisuutta Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökokouksen (ETYK) Helsingin päätösasiakirjan (1975) periaatteiden sekä Pariisin peruskirjan (1990) tavoitteiden mukaisesti
• promoting international cooperation;
— edistää kansainvälistä yhteistyötä
• developing and consolidating democracy and the rule of law and ensuring respect for human rights and fundamental freedoms.
— kehittää ja lujittaa kansanvaltaa ja oikeus valtion periaatetta sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamista.
Since the EU is not yet a fully­fledged State polity, these goals can only be realized gradually.
Koska EU ei ole "täysiverinen" valtiomuoto, tavoitteet voidaan toteuttaa vain asteittain.
Foreign and security policy in particular is traditionally an area where the Member States insist on retaining sovereignty.
Juuri uiko- ja turvallisuuspolitiikka on perinteisesti ollut alue, jossa jäsenvaltiot ovat halunneet säilyttää suvereniteettinsa.
Common interests in this area are also fraught with difficulty because France and the United Kingdom are the only EU countries that possess nuclear weapons.
Yhteisten etujen löytämistä hankaloittaa myös se, että EU-maista vain Ranskalla ja Isolla-Britannialla on ydinaseita.
A further problem is that not all the Member States belong to the defensive alliances of NATO (Ireland, Sweden, Austria, Finland) and the WEU (Denmark, Ireland, Greece).
Ongelmia aiheutuu lisäksi siitä, että kaikki jäsenvaltiot eivät kuulu NATOon (Irlanti, Ruotsi, Itävalta ja Suomi) ja WEU:hun (Tanska, Irlanti ja Kreikka).
Until the Treaty on European Union political coordination between the Member States was carried out under European Political Cooperation (EPC), which was instituted in 1970 and improved and extended by the Single European Act in 1987.
Ennen EU:n perustamissopimusta jäsenvaltiot koordinoivat poliittista yhteistyötään "Euroopan poliittisen yhteistyön" (EPC) alaisuudessa. Se perustettiin vuonna 1970, ja sitä parannettiin ja laajenneltiin Euroopan yhtenäisasiakirjassa vuonna 1987.
This involved regular consultations between the foreign ministers and constant contacts between their officials.
Tähän liittyi ulkoministerien välinen säännöllinen neuvonpito ja heidän virkamiestensä jatkuva yhteydenpito.
The aim was to improve communication between the Member States on all major foreign policy issues, align their points of view and — as far as possible — arrive at a common approach.
Tarkoituksena oli parantaa jäsen valtioiden välistä tietojen vaihtoa kaikista tärkeistä ulkopoliittista asioista, lähentää niiden näkemyksiä ja — niin pitkälle kuin mahdollista — saavuttaa yhteinen kanta.
However, all decisions had to be taken unanimously and discussion of security questions was confined to the political and economic aspects.
Kaikki päätökset piti kuitenkin tehdä yksimielisesti, ja keskustelu turvallisuuskysymyksistä rajoittui poliittisiin ja taloudellisiin näkökohtiin.
The political crises of recent years (the Gulf War, civil war in Yugoslavia, collapse of the Soviet Union) showed very clearly that EPC was incapable of helping the EU to respond to key global issues in a manner commensurate with its weight as the largest trading bloc in the world.
Viime vuosien poliittiset kriisit (Persianlahden sota, Jugoslavian sisällissota, Neuvostoliiton romahtaminen) osoittivat selvästi, että EPC ei kyennyt auttamaan EU:ta reagoimaan tärkeisiin maailmanlaajuisiin asioihin tavalla, joka olisi tehnyt oikeutta EU:n asemalle maailman suurimpana kauppamahtina.
In the case of Yugoslavia the Member States were unable to do any more than send EU observers and convene a peace conference.
Jugoslavian tapauksessa jäsenvaltiot pystyivät vain lähettämään EU-tarkkail¡joita ja järjestämään rauhankokouksen.
After the collapse of the Soviet Union political coordination among the Member States went no further than agreeing common criteria for formal recognition of the newly emerging States.
Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen jäsenvaltioiden poliittinen koordinaatio kykeni ainoastaan tuottamaan sopimuksen uusien valtioiden muodollisen tunnustamisen yhteisistä perusteista.
And in other fields Member States frequently resorted to unilateral moves, with the result that common European interests were not adequately represented.
Muilla alueilla jäsenvaltiot turvautuivat usein yksipuolisiin siirtoihin, eikä yhteisiä eurooppalaisia etuja otettu riittävästi huomioon.
Most decisions under the common foreign and security policy, therefore, still come under the heading of intergovernmental cooperation.
Useimmat päätökset yhteisestä uiko- ja turvallisuuspolitiikasta tehdään siksi vielä hallitusten välisenä yhteistyönä.
But in many individual cases they are so closely interlinked with other Community instruments (such as economic cooperation, financial assistance or sanctions) that some overlapping with Community decisionmaking procedures can quite easily arise.
Useissa yksittäistapauksissa ne liittyvät kuitenkin niin läheisesti yhteisön muihin keinoihin (taloudelliseen yhteistyöhön, rahoitustukeen tai pakotteisiin), että päällekkäisyyttä yhteisön päätöksentekomenettelyjen kanssa syntyy helposti.
Common foreign policy
Yhteinen ulkopolitiikka
The common security policy relies on the structures of the Western European Union (WEU).
Yhteinen turvallisuuspolitiikka perustuu Länsi-Euroopan unionin (WEU) rakenteisiin.
The WEU is regarded as an integral part of the European Union's development.
WEU:ta pidetään kiinteänä osana Euroopan unionin kehitystä.
Its task is to elaborate and implement decisions and actions of the Union that have defence implications.
Sen tehtävä on laatia ja panna täytäntöön EU:n päätöksiä ja toimenpiteitä, joilla on puolustuspoliittisia vaikutuksia.
In a special declaration on the role of the WEU and its relationship with the EU and NATO, the nine Member States of the EU that are also members of the WEU agreed a programme for future cooperation.
WEU:n roolista ja sen suhteesta EU:hun ja NATOon annetussa erikoisjulistuksessa ne yhdeksän EU-maata, jotka ovat myös WEU:n jäseniä, sopivat tulevaisuuden yhteistyöohjelmasta.