natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Only when operating within European Structural Fund Objectives 1, 2 and 5b do they receive national and European funding.
Vain silloin, jos sopimukset toimivat Euroopan rakennerahaston tavoitteiden 1, 2 ja 5b alalla, ne voivat saada kansallista ja EU:n rahoitusta.
The driving forces behind the pacts are town and provincial authorities, banks, employers' associations and trade unions.
Sopimusten kantavina voimina ovat kaupunkien ja kuntien viranomaiset, pankit sekä työantaja- ja työntekijäjärjestöt.
Regional authorities are informed because the pacts are included in regional planning documents, but the basic underlying principle is subsidiarity.
Sopimuksista tiedotetaan alueellisille viranomaisille, koska sopimukset kuuluvat alueellisiin suunnitteluasiakirjoihin, mutta perusperiaatteena on toissijaisuusperiaate.
All the parties work together to try and ensure the success of the project as a whole.
Kaikki osapuolet työskentelevät yhdessä pyrkiäkseen varmistamaan hankkeen onnistumisen kokonaisuudessaan.
The public authorities put together a "programme agreement" in order to coordinate and simplify administrative, accounting and planning procedures, aiming for speed and efficiency.
Viranomaiset laativat "ohjelmasopimuksen" hallintoon, kirjanpitoon ja suunnitteluun liittyvien menettelyjen koordinoimiseksi ja yksinkertaistamiseksi, jotta ne nopeutuisivat ja tehostuisivat.
Exemptions may be granted from the standard procedures in order to streamline matters.
Standardimenettelyistä voidaan myöntää poikkeuksia asioiden rationalisoimiseksi.
For each pact, an individual is identified as the person legally responsible.
Jokaista sopimusta varten nimitetään siitä oikeudellisesti vastaava henkilö.
A maximum figure of around ECU 50 million is set for each pact Investment in infrastructure may not exceed 30% of the total, and at least 30% has to come from private investment.
Infrastruktuuriin tehdyt investoinnit voivat olla enintään 30 °/o kokonaissummasta, ja vähintään 30 °/o on saatava yksityisistä investoinneista.
Through additional protocols to pacts, further resources may be added.
Sopimukseen tehdyillä lisäpöytäkirjoilla voidaan lisätä muita resursseja.
Protocols should also guarantee legality and security.
Pöytäkirjoilla on myös taattava laillisuus ja turvallisuus.
A pre-requisite for implementation of the pact is that it identify the investment projects to be undertaken and contain an agreement between the social partners guaranteeing the optimum labour and employment conditions to support the investments and create employment.
Sopimuksen täytäntöönpano edellyttää, että siinä tunnistetaan toteutettavat investointihankkeet ja siihen sisältyy työmarkkinaosapuolten sopimus, jolla taataan mahdollisimman hyvät työvoima- ja työllisyysolot investointien tukemiseksi ja työllisyyden luomiseksi.
Over the period 1995-97, on the basis of consultation and dialogue, 109 territorial pacts were initiated involving 2 299 local authorities and covering a population of some 19 192 000 people.
Vuosina 1995-1997 kuulemisten ja vuoropuhelun perusteella tehtiin 109 paikallista sopimusta, joissa oli mukana 2 299 paikallisviranomaista ja jotka kattoivat noin 19 192 000 ihmistä. Suurin osa
The great majority of these pacts were in southern Italy (1 513 local authorities and 14 218 000 people) and 35 are already in an advanced state of implementation.
sopimuksista tehtiin Etelä-Italiassa (1 513 paikallisviranomaista ja 14 218 000 ihmistä), ja näistä 35 on jo edistyneessä toteuttamisvaiheessa.
According to Mr Brunoldi, the first 12 territorial pacts adopted and formally approved by the Finance Ministry (in Enna, Syracuse, Nuoro, Lecce, Brindisi, Madonie, Caserta, Vibo Valentia, Benevento, Palermo, Caltanisetta and Miglio d'Oro) show the readiness of local partners to take on responsibilities and, through partnership, to set in motion new processes of local development.
Brunoldin mukaan ensimmäisissä 12 paikallisessa sopimuksessa, jotka valtiovarainministeriö hyväksyi muodollisesti (Ennä, Syracuse, Nuoro, Lecce, Brindisi, Madonia, Caserta, Vibo Valentia, Benevento, Palermo, Caltanissetta ja Miglio d'Oro), näkyy paikallisten yhteistyökumppaneiden halu ottaa vastuuta ja käynnistää yhteistyössä uusia prosesseja paikallista kehittämistä varten.
With regard to the quality of the projects - which basically address SMEs, crafts, tourism, agro-industry and business services - there are clearly limited capacities for integration and innovation, though the most recent pacts are making improvements in this area.
Hankkeet kohdistuvat pääasiassa pk-yrityksiin, käsiteollisuuteen, matkailuun, maataloustuotantoon ja yrityspalveluihin, ja ne ovat selvästi rajallisia integraation ja innovaation osalta, vaikkakin uusimmissa sopimuksissa tällä alalla on kehitytty.
Some of the later pacts contain provisions on training, while others make links with the social economy and address the new sources of employment identified in the 1993 EU White Paper: for example, pilot schemes relating to "social cooperation incubators" which set up companies to help social economy organisations at local level.
Joihinkin uusimpiin sopimuksiin sisältyy ammatillista koulutusta koskevia kohtia ja joissakin luodaan yhteyksiä sosiaalitalouteen ja käsitellään uusia työllisyyslähteitä, jotka tuotiin esiin vuonna 1993 julkaistussa valkoisessa kirjassa. Tällaisia ovat esimerkiksi pilottijärjestelmät, joissa perustetaan yrityksiä auttamaan paikallisia sosiaalitalousorganisaatioita.
Projects have also been set up for the promotion of equal opportunities.
Myös yhtäläisten mahdollisuuksien edistämistä varten on perustettu hankkeita.
Coordination between the territorial pacts and the Structural Funds is also being improved.
Paikallisten sopimusten ja rakennerahastojen välistä koordinointia ollaan parantamassa.
The main issues to emerge
Esiin tulleet tärkeimmät aiheet
In the previous section, we examined the three "set-piece" themes at the heart of the Forum's work.
Edellisessä osassa tarkasteltiin kolmea valmiiksi sovittua teemaa foorumin työskentelyssä.
However, these debates took place within a wider context of issues and events and the Forum's discussions ranged over a variety of social policy areas, some falling within one or more of the three themes and some more general or not directly linked.
Nämä keskustelut kuitenkin käytiin laajemmissa asia-ja tapahtumayhteyksissä, ja foorumissa käydyt keskustelut liikkuivat useilla sosiaalipolitiikan aloilla: toiset kuuluivat yhteen tai useampaan kolmesta teemasta, toiset olivat yleisempiä tai eivät liittyneet niihin välittömästi lainkaan.
Below, we outline briefly - in no particular order - some of the main talking points at the Forum.
Seuraavassa esitetään lyhyesti - eikä missään tietyssä järjestyksessä -joitakin foorumin pääkeskustelunaiheita.
Inevitably, given the rapid pace of developments over the previous months, there was much discussion at the Forum about institutional developments, especially the conclusion of the Amsterdam Treaty.
Edeltävien kuukausien nopean kehitysvauhdin vuoksi foorumissa väistämättä käytiin useita keskusteluja institutionaalisesta kehityksestä ja erityisesti Amsterdamin sopimuksesta.
Commission representatives were keen to stress the value of the new Treaty's Employment Title, and they were joined in this by, among others, Stephen Hughes, Chair of the European Parliament's Employment and Social Affairs Committee, who said that it was "difficult to overstate the importance of this highly significant step in achieving a proper balance in Europe's Treaty".
Komission edustajat korostivat innokkaasti uuden perussopimuksen työllisyysosaston merkitystä. Heitä tuki tässä muiden muassa Stephen Hughes, Euroopan parlamentin työllisyys- ja sosiaaliasian valiokunnan puheenjohtaja, jonka mukaan tämän erittäin huomattavan askeleen merkitystä on vaikea yliarvioida pyrittäessä kunnolliseen tasapainoon Euroopan sopimuksessa.
The Luxembourg Employment Summit, and its decision to implement immediately the new Treaty's employment provisions again received a broad welcome.
Luxemburgin työllisyyskokouksen päätöstä panna uuden sopimuksen työllisyyttä koskevat määräykset välittömästi täytäntöön tuettiin jälleen laajasti.
Commissioner Flynn commented that "by adding timescales and targets to aspirations, the Jobs Summit concentrated, for the first time, on how, not if, we should act together as a Union to address our employment problems.
Komission jäsen Flynn totesi, että lisäämällä pyrkimyksiin aikataulun ja tavoitteet, työllisyyshuippukokouksessa keskityttiin ensimmäistä kertaa siihen, miten olisi toimittava yhdessä unionin työllisyysongelmien ratkaisemiseksi eikä siihen, olisiko toimittava.
By placing responsibility for implementation where it belongs - with Member States and social partners - the process has created a momentum for improving employment performance in the Union'!
Täytäntöönpanovastuun antamisella sinne, minne se kuuluu, eli jäsenvaltioille ja työmarkkinaosapuolille, annettiin pontta unionin työllisyystilanteen parantamiselle.
The Employment Guidelines arising from the Summit were widely supported, but there were a number of specific criticisms and suggestions for additions, notably from the NGO sector.
Huippukokouksen seurauksena laaditut työllisyyden suuntaviivat saivat kattavaa tukea, mutta varsinkin kansalaisjärjestöt esittivät kritiikkiä ja lisäehdotuksia.
These included calls for the Guidelines to include:
Näiden ehdotusten mukaan suuntaviivoihin olisi lisättävä
• specific reference to the link between providing decent employment and reducing poverty; • targets for the reduction of poverty related to labour market exclusion; and • recommendations on consultation with social NGOs in the preparation of National Action Plans on employment.
• erillinen viittaus kunnollisten työpaikkojen tarjonnan ja köyhyyden väliseen yhteyteen • köyhyyden vähentämistä koskevat tavoitteet, jotka liittyvät työmarkkinoilta syrjäytymiseen • suosituksia sosiaalialan kansalaisjärjestöjen kuulemiseksi valmisteltaessa työllisyyttä koskevia kansallisia toimintasuunnitelmia.
The early evidence from the National Action Plans (NAPs) produced by Member States and discussed at the June 1998 Cardiff European Council was seen as encouraging by institutional participants.
Toimielinten edustajat pitivät lupaavina jäsenvaltioiden laatimista kansallisista toimintasuunnitelmista saatuja alustavia tuloksia, joista keskusteltiin kesäkuussa 1998 Cardiffissa pidetyssä Eurooppaneuvoston kokouksessa.
"The Cardiff Council showed the progress the Member States have made in implementing the new process in a remarkably short time," commented Pádraig Flynn, while President Santer thought that "the NAPs show that the Member States have taken the Employment Guidelines very seriously.
Pádraig Flynnin mukaan Cardiffin Eurooppa-neuvostossa tuli esiin jäsenvaltioiden nopea edistyminen uuden prosessin täytäntöönpanossa erittäin lyhyessä ajassa.
I am struck by the insistence of the Heads of State or Government on wanting to make the employment strategy a success".
Jacques Santer puolestaan totesi, että kansalliset toimintasuunnitelmat osoittavat, että jäsenvaltiot ovat ottanet työllisyyden suuntaviivat tosissaan, ja totesi olevansa vaikuttunut valtion-ja hallitusten päämiesten päättäväisyydestä saada työllisyysstrategia onnistumaan.
The relationship between economic and social policy
Talous-ja sosiaalipolitiikan suhde
The issue of the relationship between economic policy and social policy at EU level was of considerable concern to participants - not least because of the rapid approach of EMU - as witnessed by the questions put to the panel session on the final day of the Forum.
Talous-ja sosiaalipolitiikan välinen suhde EU:n tasolla huoletti monia osallistujia - eikä vähiten EMU:n nopean lähestymisen vuoksi. Tämä kävi ilmi kysymyksistä, joita esitettiin paneelikeskustelussa foorumin päätöspäivänä.
For the Commission, in the words of Pádraig Flynn, it is clear that social policy is a "foundation stone" of the EU and " not a child of economic success'!
Pádraig Flynnin mukaan komissiolle on selvää, että sosiaalipolitiikka on EU:n kulmakivi eikä taloudellisen menestyksen sivutuote.
However, for many participants, the words of Stephen Hughes, MEP, seemed to ring true: "we must achieve a balance between the economic and monetary agenda on the one hand and the social and civil on the other, but our record in achieving that balance has been abysmal'!
Monien osallistujien mielestä Euroopan parlamentin jäsen Stephen Hughes oli kuitenkin oikeassa todetessaan, että on saavutettava tasapaino toisaalta talous- ja valuutta-asioissa ja toisaalta sosiaali- ja siviiliasioissa mutta että tähänastiset tulokset ovat olleet äärimmäisen kehnoja.
There was a widespread feeling among NGOs that economic considerations had long outweighed social considerations, and that a new balance should now be sought.
Kansalaisjärjestöt olivat yleisesti sitä mieltä, että taloudelliset seikat ovat jo pitkään ajaneet sosiaalisten seikkojen ohi ja että nyt olisi haettava uutta tasapainoa.
For example, Miguel Ángel Cabra de Luna of Fundación ONCE said: "we must ensure that Europe does not become just a big economic bloc, and should not lose sight of the social aspect" For Marie-Françoise Wilkinson, Chair of the Platform of European Social NGOs, "It is the social dimension that should be dominant.
Esimerkiksi Fundación ONCE -järjestöä edustava Miguel Ángel Cabra de Luna totesi, että on varmistettava, että Euroopasta ei tule pelkkä suuri talousblokki, jossa ei enää nähdä sosiaalisia puolia. Euroopan sosiaalialan kansalaisjärjestöjen foorumin puheenjohtajan Marie-Françoise Wilkinsonin mielestä sosiaalisen ulottuvuuden tulisi olla vallitseva.
The social does not depend on the economic - in fact, the economic depends on the social.
Sosiaalinen ulottuvuus ei ole riippuvainen taloudesta - ¡tse asiassa talous riippuu sosiaalisista seikoista.
A society with good social cohesion is a society which is good on the economic level" However, in reality, for Ms Wilkinson, social policy tended to be the "variable of adjustment" in times of change, to the detriment of the most vulnerable parts of the population.
Yhteiskunta, jossa on hyvä sosiaalinen koheesio, on yhteiskunta, joka on hyvä taloudellisesti. Todellisuudessa Wilkinsonin mukaan sosiaalipolitiikalla on kuitenkin tapana olla muutoksissa vaihtuja heikoimpien väestönosien vahingoksi.
NGOs were also specifically concerned about the consequences for social expenditure, and especially social protection, of the application of the Maastricht convergence criteria for EMU, and the proposed broad guidelines for the economic policies of the Member States and the Community.
Kansalaisjärjestöt olivat myös varsin huolestuneita Maastrichtin sopimuksen mukaisten EMU:n lähentymisperusteiden soveltamisen vaikutuksista sosiaalimenoihin ja erityisesti sosiaaliseen suojeluun. Ne ehdottivat kattavia suuntaviivoja jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikkaa varten.
ETUC shared a number of these concerns.
Myös EAL oli huolissaan monista näistä seikoista.
However, some NGO representatives, while stating that there much still to be done, did feel that there has been some progress in recent years from a former position where - in the words of Quintin Oliver, former Director of NICVA - "the economic was good and important and the social was soft, unimportant and a late-comer to the debate'!
Jotkut kansalaisjärjestöjen edustajat totesivat, että vielä on paljon tehtävää, mutta olivat kuitenkin sitä mieltä, että viime vuosina on tapahtunut jonkinasteista edistystä aikaisemmasta kannasta, jonka mukaan - NICVAn entisen johtajan Quintin Oliverin sanoin - talous oli hyvää ja merkityksellistä ja sosiaaliala oli "pehmoa", merkityksetöntä ja tuli keskusteluun mukaan myöhässä.
For the social partners, the "economic vs social" issue is seen as particularly important, indeed Thérèse de Liedekerke, the director of social affairs at UNICE, stated that it was perhaps the key question, underlying all the Forum's three key themes.
Työmarkkinaosapuolet pitävät keskustelua taloudellisten ja sosiaalisten seikkojen vastakkainasettelusta erittäin tärkeänä. UNICEn sosiaaliasioiden johtaja Thérèse de Liedekerke totesi, että se on kenties kaikkien foorumin kolmen tärkeän teeman taustalla oleva avainkysymys.
Ms de Liedekerke said that the systems put in place in Europe to redistribute wealth, which had been effective for a number of years, "no longer respond to current realities and must be reformed in order to ensure effective reconciliation between economic requirements and the desire to have equitable social measures".
De Liedekerken mukaan Euroopassa vuosien ajan käytetty työnjakojärjestelmä ei enää vastaa nykyistä todellisuutta, ja sitä on uudistettava taloudellisten vaatimusten ja oikeudenmukaisten sosiaalisten toimenpiteiden yhteensovittamiseksi.
However, Ms de Liedekerke believed that the necessary new compromise between economic and social aspects could not be achieved at European level, given the very different situations of Member States.
De Liedekerken ei kuitenkaan uskonut, että taloudellisten ja sosiaalisten näkökohtien kompromissi voitaisiin saavuttaa Euroopan tasolla, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden erittäin erilaiset tilanteet.
Emilio Gabaglio, General Secretary of ETUC, similarly recognised the importance of this issue, which he described as being at the heart of many current problems and of the "European social model".
Myös EAL:n pääsihteeri Emilio Gabaglio tunnusti aiheen merkityksen ja katsoi sen olevan monen nykyisen ongelman ja eurooppalaisen yhteiskuntamallin ytimessä.
He saw this model as an "intervention between the economic and the social" spheres, which worked well, but which has now become vulnerable in the face of change.
Hän piti yhteiskuntamallia taloudellisten ja sosiaalisten piirien vuorovaikutuksena, joka on toiminut hyvin mutta josta nyt on tullut haavoittuva muutosten edessä.
However, Mr Gabaglio saw developments such as the inclusion of the Employment Title in the Amsterdam Treaty as first steps towards re-establishing a balance between the economic and monetary dimension and the social dimension.
Gabaglio piti kuitenkin esimerkiksi työllisyyttä koskevan luvun sisällyttämistä Amsterdamin sopimukseen ja muiden samankaltaisten kehityssuuntien vievän kohti taloudellisten ja sosiaalisten näkökohtien uuden tasapainon löytymistä.
As well as substantive policy issues, much of the discussion at the Forum related to the more procedural issue of the nature, status and operation of the civil dialogue - hardly surprising, given that the Forum is itself a major instrument of this dialogue and involves many of the participants.
Sisällöllisten poliittisten aiheiden lisäksi useat foorumissa pidetyt puheenvuorot liittyivät kansalaisjärjestöjen ja EU:n toimielinten vuoropuhelun luonnetta, tilannetta ja toimintaa koskeviin menetelmällisiin kysymyksiin. Tämä ei ole lainkaan yllättävää, kun otetaan huomioon, että foorumi itsessään on vuoropuhelun tärkeä väline ja monet sen osallistujista ovat osallisina vuoropuhelussa.
The key event (or non-event) since the first Forum was that the Amsterdam Treaty had not included any specific reference to cooperation with NGOs (such as the incorporation of the existing Declaration 23) despite calls from the Commission, the European Parliament and NGOs themselves. This was an omission of deep concern to NGOs and to a number of EU institutions, not least - as Stephen Hughes, MEP, pointed out
Tärkein tapahtuma (tai tapahtumattomuus!) ensimmäisen foorumin jälkeen on se, että Amsterdamin sopimuksessa ei ole erityistä viittausta kansalaisjärjestöjen kanssa tehtävään yhteistyöhön (esim. nykyistä julistusta nro 23 ei ole sisällytetty sopimukseen) komission, Euroopan parlamentin ja kansalaisjärjestöjen kehotuksista huolimatta.
- because it means that the civil dialogue is currently "on shaky ground, most especially in financial terms" (see below under "The issue of the suspended budget headings").
Viittauksen jättäminen pois herätti huolestusta kansalaisjärjestöissä ja joissakin toimielimissä eikä vähiten siksi - kuten parlamentin jäsen Stephen Hughes toi esiin - että kansalaisjärjestöjen ja EU:n toimielinten vuoropuhelu on tällä hetkellä huojuvalla pohjalla varsinkin rahoitukselliselta kannalta (katso jäljempänä kohta "Jäädytetyt budjettikohdat").
Tom Jenkins, Chair of the Economic and Social Committee, expressed the Committee's "regret" at the omission and its "hope that this will be reviewed again with positive results".
Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom Jenkins ilmaisi komitean pahoittelun viittauksen poisjätöstä ja toivoi, että asiaa tarkasteltaisiin uudelleen ja päädyttäisiin positiivisiin ratkaisuihin.
For Quentin Oliver, former Director of NICVA, "we do not yet have meaningful social dialogue because the mechanism to implement it is missing'!
NICVAn entisen johtajan Quentin Oliverin mukaan kansalaisjärjestöjen ja EU:n toimielinten vuoropuhelu ei vielä ole merkityksellistä, koska sen toteuttamismekanismi puuttuu.
Pádraig Flynn told the Forum that: "I assure you that, because it is central to our success in meeting our objectives - the role of the social NGOs will be central to our efforts.
Pádraig Flynn totesi foorumille seuraavasti: "Koska sosiaalialan kansalaisjärjestöjen rooli on keskeistä tavoitteidemme saavuttamisessa, takaan teille, että se on keskeistä myös pyrkimyksissämme.
NGOs are proven components of the support system we need to combat all manifestations of disadvantage and discrimination.
Kansalaisjärjestöt ovat osoittaneet kykynsä tukijärjestelmässä, jota tarvitsemme pyrkiessämme torjumaan epäoikeudenmukaisuutta ja syrjintää.
And you bring an independence and enterprise to bear which is unique to the sector.
Kansalaisjärjestöt edustavat riippumattomia tahoja ja pyrkivät säilyttämään sektorin erityispiirteet.
You are often the first port of call for help, and, too often, the only port of call.
Kansalaisjärjestöt ovat usein ensimmäinen avunhakupaikka ja valitettavan usein myös ainoa avunhakupaikka.
For these reasons, it is imperative that the Commission does all it can to equip you to play your full part.
Näistä syistä on ehdottoman tärkeää, että komissio tekee kaikkensa antaakseen kansalaisjärjestöille mahdollisuuden toimia tehokkaasti.
This is not altruism.
Se ei ole altruismia.
It is plain good sense.
Se on tervettä järkeä.
Policy development and implementation benefit from relevance to real problems.
Toimintalinjojen kehittäminen ja täytäntöönpano hyötyvät siitä, että ne liittyvät todellisiin ongelmiin kanssa.
This is clearly true of tackling deprivation and disadvantage.
Tämä on selvästikin totta, kun pyritään torjumaan köyhyyttä ja syrjäytymistä.
That is why I will continue to press for due recognition, and stronger partnership, with NGOs and voluntary bodies, within the parameters available to me.
Tämän vuoksi vaadin edelleen käytettävissäni olevin keinoin kansalaisjärjestöjen ja vapaaehtoisjärjestöjen täyttä tunnustamista ja tiiviimpää yhteistyötä niiden kanssa.
The development and the application of strong and progressive social policy in the Union demands the engagement of the whole of civil society'!
Vahvan ja edistyksellisen sosiaalipolitiikan kehittäminen ja soveltaminen unionissa edellyttää koko kansalaisyhteiskunnan panosta."
These positive sentiments and praise for the NGO sector were echoed by President Santer: "The role of civil society's players is essential in the construction of Europe.
Puheenjohtaja Santer toisteli puheessaan näitä myönteisiä lausuntoja ja ylisti kansalaisjärjestösektoria: "Kansalaisyhteiskunnan eri toimijoiden rooli on keskeinen Euroopan rakentamisessa.
This role is essential not just so that the EU can achieve its objectives but also to preserve and reinforce the European social model.
Tämä ei merkitse pelkästään sitä, että EU voi saavuttaa tavoitteensa vaan myös sitä, että eurooppalainen yhteiskuntamalli säilytetään ja sitä vahvistetaan.
The NGOs' role is fundamental in the area of employment, in the framework of the Structural Funds and in the successful enlargement of the EU ...
Kansalaisjärjestöjen asema on olennaisen tärkeä työllisyysalalla, rakennerahastojen toiminnan yhteydessä samoin kuin EU:n laajentumisen onnistumisessa.