natgillin/translations-raw huggingface dataset:
rights in the European Union and nonmember countries.
ja puolustamisesta yhteisössä ja sen ulkopuolella.
Parliament resolutions as their only defence.
sairaaloissa Neuvostoliitossa ja sen satelliittivaltioissa.
several resolutions on support for the democratic process in Spain and Portugal.
1988: Euroopan parlamentti toteaa, että oikeus tietoon kuuluu Euroopan kansalaisten perusoikeuksiin ja että Euroopan yhteisön on tunnustettava tämä oikeus.
1980: The European Parliament called for total abolition of the death penalty in the European Union.
1980: Euroopan parlamentti vaatii kuolemanrangaistuksen poistamista kokonaan Euroopan yhteisöstä.
1977: For the first time, the European Parliament, the Council and the Commission signed a joint declaration on respect for fundamental rights within the European Community.
1977: Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio allekirjoittavat ensimmäisen kerran yhteisen julistuksen perusoikeuksien kunnioittamisesta Euroopan yhteisössä.
1988: The European Parliament armed that the right to information was one of the fundamental freedoms of European citizens and must therefore be recognised as such by the European Community.
1975/1976: Itä- ja Länsi-Eurooppa sitoutuvat lienny-tykseen Helsingissä tehdyillä sopimuksilla. Euroopan parlamentti vaatii sopimusten noudattamista ja etenkin poliittisten vankien vapautta-mista.
1982: In several Central and Eastern European countries, young people demonstrated against Communist dictatorship, with European
1982: Useissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa nuoret osoittavat mieltään kom-munistista hallintoa vastaan vedoten Euroopan parlamentin päätöslauselmiin.
1975-1976: Eastern and Western Europe entered into a détente process in the framework of the Helsinki Agreements.
1997: Euroopan unioni vetää takaisin Burmalle myönnetyt
1979: The European Parliament set up a standing committee for the denition, promotion and defence of women’s
1979: Euroopan parlamentti perustaa pysyvän valio-kunnan, jonka tehtävä on huolehtia naisten oikeuksien määrittelystä, edistämisestä
D with Turkey because of Turkey’s rigorous policy towards political prisoners.
J tulliedut Euroopan parlamentin päätöslauselman johdet-tua tutkimuksiin Burmassa tehtävästä pakkotyöstä.
2005: The European Parliament adopted a resolution on the protection of minorities and opposing discrimination in an enlarged Europe.
2005: Euroopan parlamentti hyväksyy päätöslauselman vähemmistöjen suojelusta ja syrjinnän vastaisista politiikoista laajentuneessa Euroopan unionissa.
2007: A European Parliament resolution called on the Saudi authorities to respect women’s rights after a young rape victim was sentenced to 200 lashes.
2007: Euroopan parlamentin päätöslauselmassa kehotetaan Saudi-Arabian viranomaisia kunnioittamaan naisten oikeuksia tapauksessa, jossa raiskauk-sen uhriksi joutunut nuori tyttö oli tuomittu 200 raipaniskuun.
interested from the beginning in defending the values that underlie the European Union: freedom, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law.
vapaus, demokratia, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen ja oikeusvaltio.
Starting from the principle that these values are universal, MEPs endeavour to defend them inside and outside the European Union.
Koska parlamentaarikot pitävät lähtökohtana sitä periaatetta, että nämä arvot ovat yleismaa-ilmallisia, he puolustavat niitä sekä unionin rajojen sisällä että niiden ulkopuolella.
2000: The European Parliament invited the government of the State of Virginia (USA)
2000: Euroopan parlamentti kehottaa Virginian osavaltiota Yhdysvalloissa lykkäämään erään kuolemaantuomitun teloitusta ja kehottaa jäsenvaltioita lisäämään huomattavasti Yhdysvaltain johtajien painostamista kuolemantuomion lakkauttamiseksi.
2005: The European Parliament awarded the Sakharov
2005: Euroopan parlamentti myöntää Saharovpalkinnon Naiset valkoisissa -liikkeelle (Damas de Blanco) heidän toi-minnastaan Kuuban poliittisten vankien puolesta.
These few examples show that Parliament has been
Nämä monien joukosta poi-mitut muutamat esimerkit kertovat siitä, miten Euroopan parlamentti on perustamisestaan asti puolustanut niitä arvoja, jotka muodostavat Euroopan unionin perustan:
a result of Parliament’s patient eorts since the beginning.
arvojen puolustamista ei voisi jättää muiden tehtäväksi.
institutions and spurring them on, the European Assembly initially acted on its own initiative, as the first treaties contained no provisions on fundamental rights.
eivät nimittäin sisältäneet mitään perusoikeuksiin liittyviä määräyksiä.
adopted in 1950 in a dier-ent framework – the Council of Europe.
Parlamentti vastaanottaa pelkoja, todistajanlausuntoja ja valituksia.
The idea was that integration could not proceed unless underlying common values had first been expressed. Nor could it be left to others to defend them.
Sillä on tärkeä rooli ihmisten huolien kaiku-pohjana sekä kansalaisten ja ihmisoikeuksia puolustavien liikkeiden puhetorvena.
linking threads in Parliament’s history. Perhaps because the Members of Parliament are closer to the public than the members of the other institutions, they have been both protectors and initiators: they have defended human rights against attack, but they have also advocated strengthening them.
Parlamentin ponnistelujen ansiota on, että nämä oikeudet on myöhemmin kirjattu sopimuksiin ja, että EU:n perusoikeuskirja tulee Lissabonin sopimuksen myötä oikeudellisesti sitovaksi.
These rights were incorporated in the Treaties later.
Se sisälsi vuonna 1950 Euroopan neu-vostossa hyväksytyn Euroopan ihmisoikeussopimuksen määräykset.
A Charter of Fundamental Rights has been adopted and the Treaty of Lisbon now makes the Charter legally binding.
Parlamentaarikkojen mielestä yhdentymistä ei voitu jatkaa vahvistamatta ensin niitä yhteisiä arvoja, joille se perustui.
This is
Myöskään
Parliament is the recipient of fears, testimony and complaints.
Sisäasioissa parlamentin sit-keys ja väsymätön uurastus ovat johtaneet keskustelun käynnistämiseen komission ja neuvoston kanssa.
Over half a century ago, in 1953, when the Community was still only the Coal and Steel Community (ECSC), its Assembly, the forerunner of the present Parliament, submitted a draft treaty to establish a political union between the member countries.
Yli puoli vuosisataa sitten, vuonna 1953, hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) parlamentaarinen
There has been a constant eort to achieve respect for and promotion of fundamental rights, to the extent that this may be considered one of the
Taistelusta perusoikeuksien kunnioittamisen ja edistämisen puolesta tuli yksi Euroopan parlamentin historian punaisista langoista.
D beyond strictly economic or political requirements.
J tarpeesta ottaa huomioon muutkin kuin taloudelliset tai poliittisluontoiset vaatimukset.
EU governments, sometimes inspiring international organisations to make a move.
loukkaavia hallituksia ja unionin hallituksia kohtaan ja saada kansainväliset järjestöt liikkeelle.
board, a mouthpiece of the public and organisations defending human rights and inevitably plays a leading role in this area.
Näin se on voinut puuttua sellaisiin pää-töksiin, jotka eivät sen mielestä ole vaikuttaneet yhdenmukai-silta perusoikeuksien kanssa.
invite people to address its part-sessions, set up specialised committees, and create parliamentary delegations that will talk to members of parliament, leaders and players in civil society in countries throughout the world.
kutsuu puhujiksi; sillä on vapaus perustaa erityisvaliokuntia ja muodostaa parlamentaarisia valtuuskuntia, jotka pitävät yhteyttä parlamentaarikkojen, johtajien ja kaikkien kansalaisyhteiskunnan toimijoiden kanssa maailman joka kolkassa.
For a long time the European Parliament had no ocial prerogative relating to the defence of values but it has always been willing to exercise direct or indirect pressure, and it has done so as much as possible.
Vaikka Euroopan parlamentilla ei pitkään ollut mitään virallista toimivaltaa arvojen puolustami-sessa, se on aina mahdollisim-man paljon hyödyntänyt suoria ja epäsuoria painostuskeinoja.
In internal aairs, its perseverance and sometimes relentless eorts have succeeded in triggering debate and gradually convincing the Commission and Council, which are less inclined to look
Parlamentilla on aina ollut mah-dollisuus päättää työjärjestyk-sestään ja päätöslauselmistaan samoin kuin henkilöistä, joita se
The same applies outside the European Union.
Sama pätee unionin ulko-puolisiin asioihin.
Parliament is in direct contact with civil society and human rights organisations throughout the world, and can pass on reports of human rights violations in certain countries.
Parlamentilla on suora yhteys kansalaisyhteiskuntaan ja ihmisoikeuksia puolustaviin järjestöihin kaikkialla maailmassa, ja se voi levittää tietoa ihmisoikeuksien loukkauksista tietyssä maassa.
It can crystallise opinion to step up pressure on the governments concerned and on
Parlamentti voi kiteytetyillä kannanotoillaan lisätä painetta ihmisoikeuksia
It has always been free to set its agenda, adopt its resolutions,
Tämäkään ei riittänyt, vaan parlamentti halusi jakaa päätös-vallan yhteisön lainsäädännössä tasaveroisesti neuvoston kanssa.
in what it judges to be the public interest, or reject it.
mukaan, minkä se katsoo olevan Euroopan kansalaisten etu.
and which since 1995 must be included in any EU agreement with a nonmember country – are those which the Union has acquired as a result of Parliament’s eorts.
on vuodesta 1995 lähtien ollut pakko sisällyttää kaikkiin unionin kolmansien maiden kanssa solmimiin sopimuksiin.
this area. As the President of Parliament, Hans-Gert Pöttering, said during his investiture speech on 13 February 2007 in Strasbourg: ‘We are not the world’s teachers, but our humanitarian image and our values become more convincing to others if we live our own lives with credibility’.
virkaanastujaispuheessaan 13. helmikuuta 2007 Strasbour-gissa: ”Me emme ole maailman oppimestareita, mutta ihmis-käsityksemme ja arvomme tulevat muille selvemmiksi, jos me itse toimimme niiden suhteen uskottavasti.”
It wanted to share decisionmaking equally with the Council in drawing up Community law and it has largely succeeded: it can amend proposed legislation
Eurooppa on uskot-tava maailmalla vain, jos se hoitaa ensin omat asiansa ja pyrkii moitteettomaksi näissä asioissa. Kuten parlamentin puhemies Hans-Gert Pöttering sanoi
It wanted the promotion of fundamental rights elsewhere in the world to be set in stone in the treaties so that other institutions are equally committed.
Parlamentti halusi, että perusoikeuksien edistäminen muualla maailmassa kirjattaisiin perussopimuksiin ja että se sitoisi muita toimielimiä yhtä paljon kuin parlamenttia.
To some extent it has succeeded.
Tavoite on tietyssä määrin saavutettu parlamentin ansi-osta.
The instruments that Parliament has to hand today – for example the human rights clause that was the subject of a long campaign by Parliament,
Euroopan unionilla on nykyisin käytössään esimerkiksi ihmisoikeuslauseke, joka parlamentin ponnistelujen jälkeen
A. 1953-2007: the long road towards the Charter of Fundamental Rights
A. 1953–2007: perusoikeuskirjan pitkä taival identiteetin ydin.
RESPECT FOR VALUES INSIDE THE EUROPEAN UNION the ceremony in Lisbon, the three Presidents recognised the symbolic value of demonstrating that the EU’s fundamental values predominated over all other considerations in the building of Europe.
Parlamentti on Euroopan rakentamisen ensiaskeleista lähtien tehnyt työtä sen eteen, että ihmisoikeuksien puolus-tamiselle annettaisiin etusija.
Hans-Gert Pöttering said these values ‘form the basis of our European identity ...
uudistussopimuksen. Sen 1 a artiklassa julistetaan perusarvojen tunnustaminen unionin perustaksi.
Starting with Article 1a, it proclaims recognition of fundamental values as the foundation of the Union. Unlike the Constitutional Treaty, which remained at the draft stage after rejection by French and Dutch voters, the Treaty of Lisbon does not incorporate the Charter but it recognises in Article 6 that it has ‘the same legal value as the Treaties’.
Toisin kuin perustuslakisopimus, joka jäi luonnosvaiheeseen Ranskan ja Alankomaiden äänestäjien hylättyä sen, Lissabonin sopimus ei sisällä perusoikeuskirjan tekstiä vaan sen 6 artiklassa ”tunnustetaan” perusoikeuskir-jalla olevan ”sama oikeudellinen arvo kuin perussopimuksilla”.
The President of the European Parliament, Hans-Gert Pöttering, the Prime Minister of Portugal, José Sócrates, whose country then held the Presidency of the European Union, and the President of the Commission, José Manuel Durão Barroso, were in the Chamber of the European Parliament for the ocial proclamation of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Euroopan parlamentin puhemies Hans-Gert Pöttering, unionin puheenjohtajaval-tion Portugalin pääministeri José Socrates ja komission puheenjohtaja José Manuel Durão Barroso allekirjoittivat Euroopan unionin perusoikeuskirjan juhlallisesti Euroopan parlamentin täysistuntosalissa.
Parliament has been working for a long time for the
EU-johtajat halusivat näin osoittaa, että heidän mielestään unionin sitoutuminen perusarvoihin on ensisijaisen tärkeää.
Community in 1954 and ran into opposition from France.
25. maaliskuuta 1957 Roomassa allekirjoitetut perustamissopimukset eivät sisällä yhtään perusoikeuksiin liittyvää artiklaa.
defence of human rights to be given primacy.
10. maaliskuuta 1953, että sopimukseen sisällytettäisiin Euroopan ihmisoikeussopimuksen määräykset.
Its eorts go back to the beginnings of European construction.
Poliittista unionia ei voitu erottaa ihmisoikeuksista.
The silence of the founding treaties
Perustamissopimukset ilman mainintaa ihmisoikeuksista
12 December 2007
12. joulukuuta 2007
The Treaties signed in Rome on 25 March 1957, establishing the European Atomic Energy Community (Euratom) and the European Economic Community (EEC) and founding a European Common Market, contained no article relating to fundamental rights.
Todellisuus osoittautui kuitenkin toisenlaiseksi.
Their authors saw the Treaties as having a sectoral and primarily economic vocation, which did not justify the inclusion of an essentially political provision.
Yhteisön toiminta, vaikka rajoittuikin talouteen, toi nopeasti esiin ihmisoikeuksiin liittyviä kysy-myksiä: esimerkiksi omistusoi-keuden tai syrjimättömyyden yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa, tai menettelyjä
The Charter of Fundamental Rights is signed by Hans-Gert Pöttering, President of the European Parliament, José Manuel Barroso, President of the Commission, and José Sócrates, President-in-Oce of the Council of the European Union, at a ceremony in Strasbourg.
Euroopan parlamentin puhemies Hans-Gert Pöttering, komission puheenjohtaja José Manuel Barroso ja neuvoston puheenjohtaja José Sócrates Euroopan perusoikeuskirjan virallisessa julkistamistilaisuudessa Strasbourgissa
Freedoms’, which was signed in Rome on 4 November 1950.
Vähittäistä edistystä
A year later the Heads of State and Government of the nine Member States, associated themselves with this declaration when they met in Copenhagen on 7 and 8 April 1978.
Vuotta myöhemmin, 7. ja 8. huhtikuuta 1978, Kööpenhami-naan kokoontuneet yhdeksän jäsenvaltion EU:n valtion- ja hallitusten päämiehet liit-tyivät tähän julistukseen.
The silence of the founding treaties was soon challenged by realities. Community activity, even when conned to the economic sphere, rapidly raised questions relating to fundamental rights, for example property rights and nondiscrimination in the common agricultural policy and procedural rights in competition policy.
valmiita ja halukkaita edistämään yhdessä demokratiaa jäsenvaltioiden valtiosäännöissä ja lainsäädännöissä, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta tehdyssä yleissopimuksessa sekä Euroopan sosiaalisessa peruskirjassa tunnustettujen perusoikeuksien pohjalta ja erityisesti vapautta, tasaarvoa ja sosi-aalista oikeudenmukaisuutta.
In relations with nonmember countries, even when these were purely economic and commercial, the Community could not totally ignore all references to universal values.
Yhteisö sitoutuu korostamaan ulkosuhteissaan erityisesti demokratian periaatteita sekä oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Nevertheless it was another 20 years before the first signicant step forward.
Merkittävää edistystä oli kuitenkin odotettava kaksikymmentä vuotta.
On 5 April 1977 the European Parliament, Council and Commission adopted a joint declaration stressing the importance they attached to respecting ‘in the exercise of their powers and in pursuance of the aims of the European Communities ... fundamental rights, as derived in particular from the constitutions of the Member States and the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental
Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio hyväksyivät 5. huhtikuuta 1977 yhteisen julistuksen, jossa korostetaan niiden halukkuutta kunnioittaa ”toimivaltaansa käyttäes-sään ja yhteisön tavoitteisiin
On 1 July 1987 a new Treaty, the Single European Act, came into force. Its preamble stated that the signatories were ‘determined to work together to promote democracy on the basis of the fundamental rights recognised in the constitutions and laws of the Member States, in the Convention for
Heinäkuun 1. päivänä 1987 tuli voimaan uusi sopimus, Euroopan yhtenäisasiakirja, jonka johdanto-osassa todetaan, että allekirjoittajavaltiot ovat
declaration thus remained a European Parliament resolution with only moral value.
Julistus jäi Euroopan parlamentin päätöslauselmaksi, ja sillä on vain moraalista arvoa.
the fact that it had not been associated with the preparatory work and regretted that the Charter was not binding, something that it had called for on several occasions.
koskevan yhteisön peruskirjan. Sen pohjana ovat Euroopan sosiaalinen peruskirja ja kansainvälisen työjärjestön ILOn tietyt yleissopimukset.
adopted under the impetus of the Italian MEP Altiero Spinelli but which was not accepted by the Council.
Huhtikuun 12. päivänä 1989 Euroopan parlamentti julkisti perusoikeuksien ja -vapauksien julistuksen, joka on kattava luettelo perusoikeuksista, joita yhteisön toimielinten tulee kunnioittaa.
This declaration was a catalogue of fundamental rights to be respected by the Community institutions.
Parlamentti oli aiemmin hyväksynyt italialaisen parlamentin jäsenen Altiero Spinellin ehdotuksen sopimuk-seksi Euroopan unionista.
During the Intergovernmental Conference1 that opened in the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and the European Social Charter, notably freedom, equality and social justice’.
Roomassa joulukuussa 1990 käynnistyneen ja Maastrichtin sopimukseen huipentuneen hallitustenvälisen konferenssin1
The Community undertook ‘in particular to display the principles of democracy and compliance with the law and with human rights’ in external relations.
Kesäkuussa 1999 Kölniin kokoontunut Eurooppaneuvosto päätti parlamentin pyynnöstä ja puheenjohtajaval-tio Saksan vaikutuksesta koota työryhmän, jonka tehtäväksi tuli laatia Euroopan unionin perusoikeuskirja.
The Single European Act was the first Community treaty to refer to these concepts.
Perusoikeuskirjan hyväksyminen oli yksi parlamentin ensisijaisista, pitkäaikaisista tavoitteista.
Further progress was made in the Treaty of Amsterdam, which came into force on 1 May 1999.
Uusi edistysaskel saatiin aikaan Amsterdamin sopimuksella, joka tuli voimaan 1. toukokuuta 1999.
Article 6 includes the general principle of respect for human rights and fundamental freedoms.
Sen 6 artiklassa mainitaan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleinen periaate.
It makes provision for penalties in the event of a serious and persistent breach of these principles by a Member State and it declares that candidate countries must respect these principles if they are to join the EU.
Siinä määrätään seuraamuksista, jos jäsenvaltio rikkoo näitä periaatteita ”vakavasti ja jat-kuvasti”, ja ennen kaikkea siinä todetaan, että ehdokasmaiden on kunnioitettava näitä periaatteita liittyäkseen unioniin.
On 12 April 1989 the European Parliament proclaimed the Declaration of Fundamental Rights and Freedoms, in line with its undertaking in the draft Treaty of European Union which it had
Saman vuoden joulukuussa Strasbourgin Eurooppaneuvoston aikana yhteisön jäsenval-tioista yksitoista – kaikki muut paitsi Yhdistynyt kuningaskunta – hyväksyivät työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia
It was inspired by the European Social Charter and certain International Labour Organisation conventions. On 22 November 1989 Parliament deplored
Parlamentin jäsenet saivat olennaisen aseman perusoikeuskirjan laatimisesta vas-taavassa valmistelukunnassa
The Intergovernmental Conference consisted of government representatives who negotiated reform of the treaties.
HVK:ssa kokoontuvat perussopimusten uudistamisesta vastaavat hallitusten edustajat.
Parliament’s role in drawing up the Charter of Fundamental Rights
J suojelun, naisten ja miesten välisen tasa-arvon, bioetiikan, oikeuden avioliittoon ja per-heeseen sekä monessa muussa olennaisessa kysymyksessä parlamentin kannat vaikut-tivat työhön ratkaisevasti.
MEPs played an important role at the Convention to draw up the Charter.
eli konventissa.
For the first time in the process of reforming the treaties, MEPs, national MPs, the Commission and personal representatives of the Heads of State worked together to move the EU forward.
Ensimmäistä kertaa sopimusten uudistuspro-sessissa Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien jäsenet, Euroopan komissio ja valtionpäämiesten henkilökoh-taiset edustajat tekivät yhdessä työtä unionin kehittämiseksi.
It was also the first time that the European Parliament was fully associated with a process that might lead to a decision with ‘constitutional’ implications.
Euroopan parlamentti oli ensimmäistä kertaa täysimääräi-sesti mukana prosessissa, joka voi johtaa päätökseen, jolla on ”perustuslaillinen”ulottuvuus. ulottuvuus.
In June 1999, the European Council, meeting in Cologne, moved up a gear by deciding, at Parliament’s request and under the impetus of the German Presidency, to set up a working party to draw up a Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Euroopan parlamentin valtuuskunta Euroopan unionin perusoikeuskirjan valmistelukunnassa, joka aloitti työnsä 17. joulukuuta 1999
The European Parliament delegation at the Convention for drafting the Charter of Fundamental Rights, which held its first meeting on 17 December 1999.
Yksimielisesti toimineella parlamentin valtuuskunnalla, jota johti Iñigo Mendez de Vigo, oli ratkaiseva rooli konventin työssä. Sosiaalisten oikeuksien
It was unanimously agreed that Parliament’s delegation, chaired by Íñigo Méndez de Vigo, played a decisive role
Unionin kaikkien kansalaisten on syytä tietää, että tästä lähtien […] perusoikeuskirja on parlamentin laki. [...]
in the Convention’s work.
Euroopan parlamentin, komission ja Euroopan neuvoston julkistaessa virallisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan.
Parliamentary views had a decisive inuence on fundamental points such as protection of social entitlements, gender equality, bioethics, and marriage and family law.
olevaan uuteen perusso-pimukseen korostaen, että sitovuuden puuttuminen veisi asiakirjalta osan sen voimasta. Parlamentti ei saanut tahto-aan läpi joulukuussa 2000 tehdyn Nizzan sopimuksen kohdalla muttei lakannut toistamasta vaatimustaan.
the rule of law’.
7. joulukuuta 2000
The Charter sets out the civic, political, economic and social rights of citizens and of anyone residing on EU territory.
Perusoikeuskirjaan on koottu kansalaisten sekä kaikkien unionin alueella oleskelevien henkilöiden kaikki kansa-laisoikeudet sekä poliittiset, taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet.
Rights are set out in six chapters: Dignity, Freedoms, Equality, Solidarity, Citizens’ Rights and Justice.
Nämä oikeudet on luokiteltu kuuteen suureen lukuun: ihmisarvo, vapaudet, tasa-arvo, yhteisvastuu, kansalaisten oikeudet ja lainkäyttö.