natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In countries where this happened at a very early stage, one can expect that relatively more women are involved in politics.
Niissä maissa, joissa tämä on tapahtunut hyvin varhaisessa vaiheessa, voidaan myös olettaa olevan enemmän naisia politiikassa.
Individual factors
Yksilökohtaiset tekijät
At the individual level different explanations of women's disadvantaged political position can be distinguished: structural factors, situational factors and psychological factors.
Myös yksilötasolla naisten eriarvoiselle asemalle politiikassa voidaan löytää useita selityksiä: rakenteelliset tekijät, tilannekohtaiset tekijät ja psykologiset tekijät.
Most of these explanations can be traced to the existing gender division of labour.10
Useimmat näistä selityksistä voidaan jäljittää sukupuolten välisestä työnjaosta juontuvaksi.10
Structural explanations — that is, explanations based on a group's place in the social structure — emphasize differential access to political resources.
Rakenteelliset selitykset — toisin sanoen selitykset, jotka perustuvat kunkin ryhmän paikkaan yhteiskuntarakenteessa — korostavat poliittisten voimavarojen epätasaista jakautumista miesten ja naisten kesken.
Many social scientists see the persistence of women's lack of political power as a predictable outcome of the ways in which advantages are distributed in society.11Structural factors refer to educational level, professional experience and level of income.
Monien yhteiskuntatieteilijöiden mielestä naisilta puuttuva poliittinen valta on täysin ennustettavissa oleva seuraus niistä tavoista, joilla etuuksia yhteiskunnassa jaetaan.11Rakenteelliset tekijät viittaavat koulutustasoon, ammatilliseen kokemukseen ja tulotasoon.
Education is one of the greatest forces for change in women's lives.
Koulutus on yksi suurimmista muutosvoimista naisen elämässä.
Education influences a woman's chances for paid employment, her age at marriage, her control over childbearing, her exercise of legal and political rights and ... her ability to achieve political power.
Koulutus vaikuttaa naisen mahdollisuuksiin päästä palkkatyöhön, avioliiton solmimisikään, hänen mahdollisuuksiinsa vaikuttaa lastensaamiseen, mahdollisuuksiin käyttää juridisia ja poliittisia oikeuksiaan sekä hänen kykyynsä päästä poliittisiin valtaasemiin.
A high level of education appears to be a necessary condition for becoming involved in political activities.
Korkea koulutustaso näyttää olevan välttämätön edellytys poliittiseen toimintaan osallistumiselle.
The fact that in many countries women's educational level is lower than men's, diminishes her chances of entering the 'pool of the potential candidates'.
Useissa maissa naisten koulutustaso on alhaisempi kuin miesten, mikä seikka vähentää naisten mahdollisuuksia nousta edes mahdollisten ehdokkaiden joukkoon.
Another important political resource is occupational status.
Toinen tärkeä poliittinen voimavara on ammattiasema.
Research has shown that women's participation in political life depends largely on their access to employment, which gives them not only material independence, but also certain professional skills.
Tutkimukset ovat osoittaneet, että naisten osallistuminen politiikkaan riippuu suuresti heidän mahdollisuuksistaan päästä mukaan työelämään ja hankkia siten taloudellisen itsenäisyyden lisäksi myös tiettyjä ammatillisia taitoja.
However, women often occupy an unfavourable situation on the labour market.
Naiset ovat kuitenkin usein epäedullisessa asemassa työmarkkinoilla.
Very often women lack the advantages of 'professional convergence'. The third political resource, the level
Ensinnäkin on edelleen paljon naisia, jotka eivät käy lainkaan palkkatyössä, ja silloinkin kun he käyvät, he usein
of income, is mainly relevant in political systems where one needs a certain amount of money, for example to campaign.
Useimmilta naisilta puuttuvat "ammatillisen yhteensopivuuden" tuomat edut.
In most European systems however, where one runs on a 'party-ticket' the parties take care of the political campaigns.
Kolmas poliittinen voimavara, tulotaso, on merkitykseilinen etupäässä sellaisissa poliittisissa järjestelmissä, joissa esimerkiksi vaalikampanja vaatii runsaasti rahaa.
Situational factors refer to the circumstances of the majority of women — their role as homemakers.
— heidän rooliinsa perheenäiteinä.
First, the marital status can be a disadvantage for women seeking to enter high-level political positions.
Ensinnäkin, aviosääty saattaa olla esteenä korkeisiin poliittisiin virkoihin pyrkivälle naiselle.
Political employers may hold the opinion that mothers are unfit to perform in a legislative position.
Politiikan työnantajat saattavat katsoa, että äidit eivät sovi lainsäädäntötyöhön.
At present however, being married is not so much a barrier, but having (young) children is.
Nykyään naimisissa oleminen sinällään ei ole enää sellainen este, mutta (pienet) lapset ovat.
With some exceptions, the political rights given to women are not matched with societal adjustment to accommodate this public role of women.
— toteutettu sellaisia sosiaalipoliittisia muutoksia, joiden avulla naiset voisivat mahduttaa itsensä tähän julkiseen rooliin.
Due to the absence of a support system consisting of child care facilities, flexible working hours, etc., the combination of being a mother of small children and being a politician is very difficult.
Koska esimerkiksi lastenhoitopalveluista ja joustavista työajoista koostuva tukijärjestelmä puuttuu, äitiyden ja poliittisen uran yhdistäminen on erittäin vaikeaa.
Mothers are often not able to control the allotment of their time, and the hours of a politician are often unpredictable.
Äideillä ei useinkaan ole mahdollisuutta säädellä ajankäyttöään, ja poliitikon työajat ovat usein epäsäännöllisiä.
There also exists a psychological barrier of the development of guilt, which is discussed under this heading because it is derived from the fact that women are the main child minders.
Lisäksi syyllisyyden tunne muodostaa psykologisen esteen. Sitä käsitellään tässä yhteydessä, koska naiset ovat edelleen lasten pääasiallisia hoitajia.
From interviews with women politicians it becomes clear that many of them have a continuous feeling of failing their families.12The anticipation of these feelings of guilt about her absence can influence a potential female candidate, as well as the selectors, in a negative way.
Naispoliitikoille tehdyistä haastatteluista käy selkeästi ¡Imi, että monet heistä tuntevat jatkuvasti laiminlyövänsä perhettään.12Näiden syyllisyydentunteiden ennakoiminen saattaa vaikuttaa kielteisesti sekä potentiaaliseen naispuoliseen ehdokkaaseen että valitsijoihin.
Afinai example with regard to the family circumstances of most women, is the support from the partner.
Viimeinen esimerkki, joka liittyy useimpien naisten perhesuhteisiin, on kumppanin tuki.
Women politicians admit to the importance of (psychological) support from their husbands.
Naispoliitikot myöntävät, että aviomiesten antama (henkinen) tuki on heille tärkeää.
In most cases the partners of women politicians are themselves active in politics.13 Such support is not evident, especially when the political position of the woman competes with her husband's job.
Useimmissa tapauksissa naispoliitikon puoliso on itsekin poliittisesti aktiivinen.13Tuen saaminen ei kuitenkaan ole itsestään selvää, varsinkaan jos vaimon poliittinen työ ja aviomiehen työ joutuvat kilpailuasemiin.
It seems that being a politician, and traditional views about the division of labour in a marriage, are incompatible.
Näyttää siltä, että poliitikon ura ja perinteiset näkemykset perheen sisäisestä työnjaosta eivät ole yhteensovitettavissa.
The third group of individual characteristics of importance in the process of recruitment are the psychological effects of sex-role socialization and more specifically political socialization.
Kolmas rekrytoinnin kannalta tärkeä yksilökohtaisiin tekijöihin kuuluva ryhmä on sukupuoliroolien ja erityisesti poliittisten roolien omaksumisen psykologiset vaikutukset.
Political socialization is the process by which political relevant values, feelings, knowledge, personal characteristics and ca pacities are attained.14The distinction between the private and the public domain, the related ideas about the social roles of men and women (sex-role socialization) and the definition of politics as belonging to the public domain, all combine to result in a lesser transformation of political values and attitudes for girls and women than for boys and men.15As a consequence women lack confidence in their own political capabilities.
Poliittinen sosialisaatio on prosessi, jonka aikana henkilö omaksuu tiettyjä poliittisesti merkityksellisiä arvoja, tunteita, tietoja, henkilökohtaisia ominaisuuksia ja kykyjä.14 Yksityisen ja julkisen elämänpiirin ero, siihen liittyvät ajatukset miesten ja naisten yhteiskunnallisista rooleista (sukupuoliroolien omaksuminen) sekä politiikan määritteleminen julkiseen elämänpiiriin kuuluvaksi johtavat siihen, että poliittiset arvot ja asenteet välittyvät tytöille ja naisille heikommin kuin pojille ja miehille.15Tämän seurauksena naisilta puuttuu usko omiin poliittisiin kykyihinsä.
In general, values and qualities associated with politics and expected of politicians are typified as masculine and therefore confirm the 'unnatural relation' between women and politics.
Yleensä politiikkaan yhdistettyjä ja poliitikoilta
Selection
Ehdokasasettelu
In a comparative analysis of the political influence of women, the electoral and political system should be taken into account.
Naisten poliittista vaikutusvaltaa koskevassa vertailussa on syytä ottaa huomioon myös vaalijärjestelmä ja poliittinen järjestelmä.
Previous research clearly shows the relation between the electoral system and the number of women selected in the parliament.
Aiemmat tutkimukset paljastavat selvän yhteyden vaalijärjestelmän ja parlamenttiin valittujen naisten lukumäärän välillä.
A system of proportional representation, where each party presents a list with candidates, provides better chances for women to be selected for the parliament than a majority system with single member constituencies, in which only one candidate is selected out of many.
Suhteellinen vaalitapa ja puolueiden useista ehdokkaista koostuvat vaalilistat tarjoavat naisille paremmat mahdollisuudet tulla valituksi parlamenttiin kuin enemmistövaalit yhden edustajan vaalipiireineen, joissa valitaan ainoastaan yksi ehdokas monien joukosta.
Male candidates normally stand a better chance in majority systems, since the selectors doubt the electoral appeal of women candidates.
Miesehdokkailla on yleensä paremmat mahdollisuudet enemmistövaaleissa, sillä ehdokasasettelusta vastaavat henkilöt näyttävät suhtautuvan epäilevästi naisehdokkaiden läpimenoon.
With a list system the balance of the parliamentary party in terms of occupational background, political experience and region, but also in terms of gender, can be taken into account.
Listavaalien ehdokasasettelussa voidaan ottaa huomioon puolueen eri ryhmittymien tasapuolinen edustus — mitä tulee ehdokkaiden ammattiasemaan, poliittiseen kokemukseen, asuinpaikkaan, mutta myös sukupuoleen.
The party ideology of the parties in power is particularly important.
Vallassa olevien puolueiden ideologia on erityisen tärkeä.
Party ideology affects women's political involvement in a number of ways.
Puolueideologia vai kuttaa naisten poliittiseen osallistumiseen monella tapaa.
Liberal thought espouses equal opportunity in a competitive political market, whilst socialist and communist ideology contain specific commitments to female emancipation.
Liberaali ideologia kannattaa tasa-arvoisia mahdollisuuksia kilpailuun perustuvilla poliittisilla markkinoilla, kun taas sosialistinen ja kommunistinen ideologia ovat erityisesti sitoutuneet naisten emansipaation edistämiseen.
Conservative ideology, on the other hand, glorifies female participation in the family rather than politics.
Konservatiivinen ideologia puolestaan korostaa naisen merkittävää roolia enemmän perhe-elämässä kuin politiikassa.
Parties with a mid- to left orientation on the ideological spectrum have a track record of high female representation.
Ideologisella kartalla keskustasta vasemmistoon olevissa puolueissa naisten edustus on perinteisesti korkea.
In general political parties based on specific religious objectives view women's participation negatively, because they do not encourage women's integration in the party and because they bring religious principles into subjects such as the role of women in the family, abortion and sexuality.
Yleisesti ottaen puolueet, joiden ideologia perustuu tiettyihin uskonnollisiin tavoitteisiin, suhtautuvat naisten osallistumiseen kielteisesti. Nämä puolueet eivät rohkaise naisia osallistumaan politiikkaan ja käsittelevät sellaisia aiheita kuin naisen rooli perheessä, abortti tai seksuaalisuus uskonnollisten näkemysten valossa.
However in the 1990s, now that the ideological distinctiveness of parties has decreased all over Europe, these consequences for the political integration of women are not so clear any more.
Toisaalta nyt, kun puolueiden väliset ideologiset erot ovat 1990-luvulla kaventuneet kaikkialla Euroopassa, puolueideologioiden vaikutukset naisten mukaantuloon eivät enää ole niin selviä.
Most parties, left or right, secular or non-secular are favourable towards an increased participation of women in party politics.
Useimmat puolueet, uskonnolliset ja ei-uskonnolliset, niin vasemmalla kuin oikealla, suhtautuvat nyttemmin myönteisesti naisten kasvavaan aktiivisuuteen puoluepolitiikassa.
The third possible factor is the selection process.
Kolmas mahdollinen tekijä on ehdokasasettelumenettely.
The likelihood that women will be selected is the result of the interplay of three factors:17
Naisen pääseminen ehdokkaaksi on tulosta kolmen tekijän yhteisvaikutuksesta:17
— who makes the selection;
— kuka asettaa ehdokkaat
— the selection criteria used;
— ehdokasasettelussa käytetyt perusteet
on the list. In general, a decentralized selection process has tended to be disadvantageous for the selection of women.
Useimmissa Euroopan maissa käytetään listajärjestelmiä, mikä tarkoittaa sitä, että poliittinen puolue valitsee ehdokkaat.
This appears to be because national party leaders are more concerned about malefemale balance than local or regional party branches.
Tämä näyttää johtuvan siitä, että puoluejohto on kiinnostuneempi miesten ja naisten tasapuolisesta edustuksesta kuin puolueen paikallisosastot.
A decentralized procedure also induces tougher competition, resulting in fewer chances for women to obtain a secured place.
Hajautettu menetelmä saa myös aikaan kovempaa kilpailua, mikä puolestaan johtaa siihen, että naisilla on vähemmän mahdollisuuksia saada varma paikka.
Moreover regional party leaders often put forward their own regional candidates, who are often males.
Sitä paitsi aluetason puoluejohtajat tukevat usein omia, paikallisia — useimmiten miespuolisia — ehdokkaitaan.
Parties also differ in selection criteria.
Eri puolueet käyttävät myös erilaisia kriteereitä ehdokasasettelussaan.
Candidates with higher educational and occupational status tend to be preferred, but it is also valuable to be well known within the party.
Yleensä suositaan ehdokkaita, joilla on korkea koulutus ja ammattiasema, mutta lisäksi on eduksi olla tunnettu puolueen sisällä.
A long party career brings the necessary reputation, as well as indicating that the candidate will be a trustworthy party representative.
Pitkä puolueura auttaa saamaan nimeä ja osoittaa, että ehdokas tulee todennäköisesti olemaan uskollinen puolueelle.
The most common route to obtain a high level decisionmaking position is through previous political positions.
Tavallisin tapa saavuttaa korkea poliittinen asema on pitkä poliittinen kokemus, eli se, että henkilöllä on ollut useampia poliittisia tehtäviä.
All parties view political experience as the most crucial requirement for a potential candidate.
Kaikki puolueet pitävät poliittista kokemusta tärkeimpänä vaatimuksena potentiaaliselle ehdokkaalle.
Such selection criteria negatively affect women's chances of being selected, since it is often the case that women become members of a party at a later age and perform fewer activities within the party.
Tällaiset ehdokasasetteluperusteet heikentävät naisten mahdollisuuksia päästä ehdokkaaksi, sillä naiset liittyvät usein puolueen jäseneksi miehiä vanhempana sekä osallistuvat vähemmän puolueen toimintaan ja saavat näin vähemmän luottamustehtäviä.
The next question is whether there are specific policies to ensure at least selection of some women.
Seuraava kysymys kuuluukin, onko käytössä erityisiä menettelytapoja, jotka turvaisivat naisten pääsyn edes ehdokkaiksi.
There are several instruments providing for minimum levels of female representation: reserved seats (direct and affirmative action in the shape of constitutional safeguards through the system of reserved seats for certain groups, such as women) and quota setting (in which a specific percentage of the candidates selected have to be women).
On nimittäin olemassa useita keinoja turvata naisten minimiedustus, kuten ennalta varatut paikat (erityistoimet, joiden avulla tietylle ryhmälle, esimerkiksi naisille, varataan tietty määrä paikkoja) ja kiintiöiden asettaminen (jolloin asetetuista ehdokkaista tietyn prosentin tulee olla naisia).
Both mechanisms will be discussed in the next chapter.
Molempia menetelmiä käsitellään tarkemmin seuraavassa luvussa.
Moreover the political involvement of women in a country is determined by the overall integration of women in politics.
Tämän lisäksi naisten osallistuminen poliittiseen päätöksentekoon tietyssä maassa riippuu naisten yleisestä integroitumisesta politiikkaan.
An important mobilizing factor in the demand for gender equality has been the new women's movement emerging in the late 1960s and early 1970s.
Tärkeä, tasaarvovaatimuksia liikkeelle pannut voima on ollut 1960-ja 1970-lukujen taitteessa syntynyt uusi naisliike.
This challenged established institutions and ideas, and its main aim was defending and expanding women's rights.
Se pyrki kyseenalaistamaan vallitsevat instituutiot ja ajatusmallit ja asetti pääasialliseksi tavoitteekseen naisten oikeuksien puolustamisen ja laajentamisen.
Women organized themselves, demanding new sex-equality policies, the legalization of abortion, more child care facilities and the establishment of new state agencies to promote equality between women and men.
Naiset järjestäytyivät ja ryhtyivät vaatimaan uutta sukupuolten väliseen tasa-arvoon tähtäävää politiikkaa ja sitä edistävien valtiollisten elinten ja virkojen perustamista, abortin laillistamista ja päivähoitopalvelujen laajentamista.
One way of organizing politically is within the political parties.
Yksi tapa järjestäytyä poliittisesti on toimia poliittisten puolueiden yhteydessä.
Many political parties have a special division or organization for women party members.
Monilla puolueilla onkin erityinen osasto tai järjestö naisjäsenilleen.
These women's organizations can be very useful for integrating women in the political process.
Nämä naisjärjestöt voivat olla hyvinkin hyödyllisiä naisten saamiseksi mukaan poliittiseen päätöksentekoon.
Women's organiza tions can lower the entry barriers for women by providing a training ground for newcomers.
Naisjärjestöt voivat alentaa naisten mukaantulokynnystä tarjoamalla uusille tulokkaille harjoitteluareenan.
They can also provide post-election support.
Ne voivat myös tarjota tukeaan vaalien jälkeen.
Women moving into a male-dominated environment need to be part of a wider network of women from which they can draw advice and support.
Naisille, jotka siirtyvät miesvaltaisille toimintakentille, on tärkeää kuulua laajempaan naisverkostoon, jolta he voivat saada neuvoja
Above we mentioned the necessity for political experience in obtaining a high-level political post.
Edellä mainittiin poliittisen kokemuksen välttämättömyys pyrittäessä korkeaan poliittiseen asemaan.
Other individual characteristics also influence the process of selection, for example the involvement of women in non-political organizations.
Myös muut henkilökohtaiset ominaisuudet vaikuttavat ehdokasasetteluun, esimerkiksi naisten osallistuminen ei-poliittisten järjestöjen toimintaan.
Women have a long history of participation in community, school and religious organizations, where they develop political skills.
Naiset ovat kautta aikojen osallistuneet oman yhteisönsä sekä koulujen yhteistyöelinten ja uskonnollisten järjestöjen toimintaan, joissa he ovat oppineet politiikassa tarvittavia taitoja.
Involvement in these organizations often means encouragement to run for office, while parties view the organizational support a candidate can rely on from them as an attractive asset.
Osallistuminen näiden järjestöjen toimintaan rohkaisee usein myös asettumaan ehdokkaaksi, ja myös puolueiden kan nalta järjestön tuki on ehdokkaalle eduksi.
Two institutional factors are considered here, voting procedures and nomination procedures.
Tässä yhteydessä käsitellään kahta institutionaalista tekijää, äänestysmenettelyä ja nimitysmenettelyä.
Voting procedures may produce a barrier to women wanting to serve in public office.
Äänestysmenettely saattaa muodostaa esteen naiselle, joka haluaisi toimia julkisessa virassa.
Preferential voting is very common in some political systems.
Äänestysmenettely, jossa äänestäjä asettaa ehdokkaat suosituimmuusjärjestykseen, on hyvin yleinen joissakin poliittisissa järjestelmissä.
This can be an advantage for women candidates, given the fact that, more and more, women voters are tending to vote for a woman candidate.
Tämä voi olla eduksi naisehdokkaalle, sillä yhä useammat naiset äänestävät naisehdokasta.
In other political systems, one can weigh votes for individual candidates or one can vote across party lines.
Toisissa poliittisissa järjestelmissä äänestäjä voi keskittää äänensä yksittäisille ehdokkaille tai äänestää usean puolueen listoja.
Even when it is impossible to elect women who are positioned at the lower part of the list directly with preferential votes, receiving preferential votes is always a boost for women candidates, regardless of their place on the list, because it strengthens their position in the parliamentary party.
Silloinkin kuin on mahdotonta saada listan loppupäähän sijoitettu nainen valittua suoraan suosituimmuusäänillä, äänien saaminen on aina edistysaskel naisehdokkaalle huolimatta hänen asemastaan listalla, sillä se vahvistaa hänen asemaansa puolueessa.
There is evidence that women are more likely to be selected for political positions by appointment, than when the system calls for direct election.
On olemassa todisteita siitä, että naisen on helpompi päästä poliittiseen tehtävään nimityksen kautta kuin suorilla vaaleilla.
For example countries where the members of the upper legislative chamber are appointed have larger proportions of women than the lower, elected chambers.
Esimerkiksi maissa, joissa parlamentin ylähuoneen jäsenet valitaan nimittämällä, naisia on enemmän ylähuoneessa kuin alahuoneessa, jonne jäsenet valitaan suorilla vaaleilla.
One explanation is again the fact that the authorities who make the appointments are more concerned with a balance among relevant groupings, including women.
Yksi selitys on jälleen se, että nimityksen tekevät viranomaiset ovat kiinnostuneempia säilyttämään tasapainon eri ryhmittymien välillä, naiset mukaan lukien.
Here the majority of the voters vote for a party, i.e. the first name on list, and not for a candidate.
Ehdokkaan vetovoima ei ole kovin oleellista listavaaleissa.
However, perceived ideas about electoral appeal of men and women do play a role in 'first past the post' systems.
Niissä suurin osa äänestäjistä äänestää puoluetta, toisin sanoen listan ensimmäisenä olevaa ehdo-
There are many barriers along the path to legislation.
kasta, eikä jotakin tiettyä ehdokasta.
Some of the barriers are the same for both men and women, but there are also many barriers that especially hinder women in acquiring political power.
Osa esteistä on yhteisiä miehille ja naisille, mutta on myös monia sellaisia esteitä, jotka koskevat erityisesti naisia, jotka pyrkivät poliittisiin valtaasemiin.