natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Most health professions benefit from full mutual recognition of national access diplomas in that the qualifications listed in Community directives can be exercised in any Community country with regard to establishment and freedom of services.
Tämä yhdenmukaistaminen on kuitenkin hidasta ja vaikeaa (*3.4.). Sisämarkkinoiden toteuttamista varten omaksutun "uuden lähestymistavan" hengen mukainen sääntöjen vastavuoroinen tunnustaminen on ollut hedelmällisempää.
The qualifications are: • doctors: Directives 75/362 and 363 of 16 June 1978 (amended most recently by Directive 93/16 of 5 April 1993);
Sitä on sovellettu etenkin ammattinimikkeisiin ja tutkintotodistuksiin, ensin käsitellen kutakin ammattialaa erikseen ja sitten pyrkimällä laatimaan yleinen vastaavuusjärjestelmä.
The treaty excludes activities connected with the exercise of official authority from freedom of establishment and provision of services (Article 55, first paragraph).
Perustamissopimuksessa evätään sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus julkisen vallan käyttöön liittyvältä toiminnalta (55 artiklan 1 alakohta).
It also enables Member States to exclude the production of or trade in war material (Article 223(1 )(b)) and retain rules for non-nationals in respect of public policy, public security or public health (Article 56).
Siinä annetaan jäsenvaltioille oikeus evätä se myös sotatarvikkeiden tuotannolta ja kaupalta (223 artiklan 1 kohdan b alakohta) sekä säilyttää omat ulkomaalaisia koskevat erityissääntelynsä yleisen järjestyksen, turvallisuuden taikka kansanterveyden perusteella (56 artikla).
Implementation of liberalization until the decision that it had direct effect
Vapauttamisen toteuttaminen sen välittömän vaikutuksen toteamiseen saakka
The single market
• kätilöltä: direktiivit 80/154 ja 155, 21. tammikuuta 1980;
— In 1990 recognition of higher education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years' duration.
— Vuonna 1990 tunnustettiin vähintään kolme vuotta kestävän ammatillisen koulutuksen vahvistavat korkéakoulututkintotodistukset.
If the training in the host Member State is very different, it can require an adaptation period or an aptitude test (Directive 89/48 of 21 December 1988) [1].
Jos koulutus vastaanottajavaltiossa on kuitenkin hyvin erilaista, tämä valtio voi vaatia sopeuttamiskurssin tai soveltuvuuskokeen suorittamista (direktiivi 89/48, 21. joulukuuta 1988) [1].
— In 1992 expansion of the system to diplomas, certifi­cates and qualifications that are not part of long­term higher education, with two levels: • shorter post­secondary or professional courses;
— Vuonna 1992 järjestelmää laajennettiin koskemaan tutkintotodistuksia, todistuksia ja ammattinimikkeitä, joihin ei liity pitkäaikaista korkeakouluopetusta. Se koskee kahta tasoa:
• secondary courses.
• peruskoulun jälkeinen opiskelu.
Here again, if there are substantial differences with the training in the host country, it may require an adaptation course or an aptitude test (Directive 92/51) [2].
Myös näiden osalta vastaanottajavaltio voi vaatia sopeuttamiskurssin tai soveltuvuuskokeen suorittamista, jos sen vaatima koulutus on huomattavassa määrin erilaista (direktiivi 92/51) [2].
legals systems have prevented full mutual recognition of qualifications that would have allowed for freedom of establishment.
• asianajajat: kansallisten oikeusjärjestelmien suuret eroavuudet ovat estäneet ammattinimikkeiden täydellisen vastavuoroisen tunnustamisen, mikä takaisi vapaan sijoittautumisen.
With a national professional qualification a lawyer can offer only occasional services in another Member State (Directive 77/249 of 22 March 1979).
Kansallinen ammattinimike mahdollistaa asianajajalle vain satunnaisen palvelujen tarjoamisen toisessa jäsenvaltiossa (direktiivi 77/249, 22. maaliskuuta 1977).
At the end of 1994 the Commission presented a proposal for a directive (COM(94) 572) making it possible to go fur­ther: the lawyer could establish himself with his original professional qualification in any Member State and exer­cise any professional activity but the host Member State may require the assistance of a national lawyer for repre­sentation and defence in court.
Vuoden 1994 lopussa komissio antoi pidemmälle menevän ehdotuksen direktiiviksi (KOM(94)0572): alku peräisen ammattinimikkeensä turvin asianajaja voisi sijoittautua mihin tahansa jäsenvaltioon ja harjoittaa siellä kaikkea ammatillista toimintaa sillä varauksella, että vastaanottajavaltio voisi vaatia maan omaa kansalaisuutta olevan asianajajan osallistumista oikeusistuimissa tapahtuviin edustamis- ja puolustamistehtäviin.
After three years under this temporary procedure the immigrant lawyer would automatically acquire (if he so wished) the right to fully exercise his profession in the host country· The proposal is still being considered;
Tässä tilapäisessä järjestelmässä maahanmuuttanut asianajaja saisi (halutessaan) kolmen toimivuoden jälkeen automaattisesti vastaanottajavaltion ammattinimikkeeseen kuuluvat täydet ammatinharjoittamisoikeudet.
ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
Lakiehdotus on yhä käsiteltävänä;
• road haulage operators: Directives 74/561 and 562 of 12 November 1974 and 77/796 of 12 December 1977 (freedom of establishment of road haulage operators), among a number of other texts;
• kuljetusalan ammatit: direktiivit 74/561 ja 562, 12. marraskuuta 1974 sekä 77/796, 12. joulukuuta 1977 (maantierahdinkuljettajien sijoittautumisvapaus), sekä monia muita asiakirjoja;
• insurance agents and brokers: Directive 77/92 of 13 December 1976 (freedom to provide services and free­dom of establishment);
• vakuutusasiamiehet ja -meklarit: direktiivi 77/92,13. joulukuuta 1976 (palvelujen tarjoamisen ja sijoittautumisen vapaus);
• hairdressers: Directive 82/489 of 19 July 1982 (free­dom to provide services and of establishment);
• kampaajat: direktiivi 82/489, 19. heinäkuuta 1982 (palvelujen tarjoamisen ja sijoittautumisen vapaus);
• architects: Directive 85/384 of 10 June 1985 (free­dom to provide services and of establishment);
• arkkitehdit: direktiivi 85/384, 10. kesäkuuta 1985 (palvelujen tarjoamisen ja sijoittautumisen vapaus);
It has ensured the strict delimitation of activities that may be reserved for nationals (e.g. those relating to the exercise of public authority) and respect for Community legislation by the Member States.
Huomautettakoon, että parlamentin tehtävien pitäisi lisääntyä sovellettaessa (Maastrichtin sopimuksesta alkaen) yhteispäätösmenettelyä useissa sijoittautumisvapautta koskevissa näkökohdissa.
The role of Parliament should increase with application of the codecision procedure (as provided for in the Maastricht Treaty) to several aspects of freedom of estab­lishment.
• itsenäiset myyntiedustajat: direktiivi 86/653, 18. joulukuuta 1986 (kansallisten toimintasääntöjen yhteensovittaminen).
EPOQUE REFERENCES
EPOQUE-VIITTEET b.
The resulting difficulties have led to consideration of a general system of recognition of the equivalence of diplo­mas, by level, which is valid for all regulated professions that have not been the subject of specific Community leg­islation.
Yleinen lähestymistapa Alakohtaisen vastavuoroista tunnustamista koskevan
THE FREE MOVEMENT OF CAPITAL
PÄÄOMIEN VAPAA LIIKKUVUUS
— longterm lending for commercial transactions;
— kauppatoimiin liittyviä pitkiä luottoja; — muiden kuin pörssiarvopapereiden ostoja.
Articles 67 to 73h of the EC Treaty (73a to 73h added by the EU Treaty)
EY-sopimuksen 67-73 h artikla (73 a-73 h artikla on lisätty Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa.
OBJECTIVES b.
TAVOITTEET
— Removing all restrictions on capital movements between Member States, then between Member States and third countries (in the latter case with the option of safeguard measures in exceptional circumstances).
— Kaikkien pääoman liikkeitten poistaminen ensin jäsen valtioidenpa sen jälkeen jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliltä (jälkimmäiseen sisältyy mahdollisuus suojatoimenpiteistä poikkeuksellisissa olosuhteissa).
— Liberalization should help to establish the single market by encouraging other freedoms (the movement of per sons, goods and services).
— Vapauttamisen pitää vahvistaa sisämarkkinoita muita vapauksia edistämällä (henkilöiden, tavaroiden ja palvelujen).
— Liberalization was completed by Directive 88/361 of 24 June 1988 [1], which scrapped all remaining restrictions on capital movements between residents of the Member States on 1 July 1990.
—Yleinen vapauttaminen toteutettiin 24. kesäkuuta 1988 päivätyllä direktiivillä 88/361 [1], jossa päätettiin lakkauttaa jäsenvaltiossa asuville kuuluvien pääomien liikkeitten kaikki olemassaolevat rajoitukset 1. heinäkuuta 1990 läh tien.
As a result, liberalization was extended to monetary or quasi-monetary transactions, which were likely to have the greatest impact on national monetary policies, such as loans, foreign currency deposits or security transactions.
Näin ollen vapauttaminen ulottui myös luonteeltaan monetaarisiin tai lähes monetaarisiin toimiin, jotka voivat enemmän vaikuttaa jäsenvaltioiden rahapolitiikkaan, kuten esimerkiksi rahoituslainoihin, valuuttatalletuksiin ja arvopaperikauppoihin.
— It should also encourage economic progress by enabling capital to be invested efficiently.
— Vapauttamisen pitää myös edistää taloudellista kehitystä optimaalisen pääoma-avustuksen mahdollistamalla.
ACHIEVEMENTS 1.
TOTEUTTAMINEN
— The directive does include a safeguard clause enabling Member States to take protective measures when short-term capital movements of exceptional size seriously disrupt the conduct of monetary policy.
— Teksti tosin sisältää suojalausekkeen, joka antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden ryhtyä suojatoimenpiteisiin, silloin kun poikkeuksellisen laajat lyhyen aikavälin pääomaliikkeet vakavasti vaikeuttavat rahapolitiikan ohjaamista.
But such measures only apply to restrictively identified transactions and may not last for more than 6 months.
Mutta näitä toimenpiteitä ei sovelleta kuin luettelolla rajattuihin toimiin, eivätkä ne saa kestää kuutta kuukautta kauempaa.
The first Community measures These were limited in scope.
Ensimmäiset yhteisön toimenpiteet kohdistuivat rajoitettuihin toimiin.
A 1960 Directive amended in 1962 unconditionally liberalized alized
Vuonna 1960 annettu ja vuonna 1962 muutettu direktiivi vapautti ilman ehtoja:
— short- or mediumterm lending for commercial trans actions;
— suorat investoinnit; — kauppatoimiin liittyvät lyhyet ja keskipitkät luotot;
— purchases of securities dealt in on the stock exchange.
— pörssiarvopapereiden ostot.
— Broadly speaking, however, the liberalization of capital movements is the aspect of the single market that has been most fully completed.
— Pääoman liikkeitten vapauttaminen on kokonaisuudessaan kuitenkin osa sisämarkkinoita, jotka on täydel lisesti toteutettu.
The option for some countries to maintain restrictions for a certain time (until 31 December 1992 in the case of Spain, Ireland and Portugal, and 30 June 1994 in the case of Greece), main ly for short-term movements, has since expired and now all the Member States of the Union before its most recent enlargement have abolished all limits on the movement of funds and payments, and exchange controls.
Koska osalle jäsenvaltioita, määrätyksi ajaksi, annettu oikeus pitää voimassa varsinkin lyhyen aikavälin liikkeitä koskevia rajoituksia (Espanja, Irlanti ja Portugal, 31. joulukuuta 1992 asti, Kreikka 30. kesäkuuta 1994 asti), on kulunut umpeen, kaikki ne valtiot, jotka muodostivat unionin ennen sen viimeisintä laajentumista, ovat lakkauttaneet kokonaan varojen ja maksujen liikkeiden rajoitukset, sekä valuutan vaihdon valvonnan.
The only restrictions that remain are justified by the needs of tax control and the prudential control of financial services.
Käytössä on ainoastaan verotuksen valvonnan, rahoitus palvelujen vakauden valvonnan vaatimuksesta tarpeelliseksi katsottuja rajoituksia.
Unilateral national measures
Yksipuoliset kansalliset toimenpiteet
Some Member States decided not to wait for Community decisions and abolished virtually all restrictions on capital movements.
Jotkut jäsenvaltioista eivät odottaneet yhteisön päätöksiä, vaan poistivat lähes täydellisesti omat, pääoman liikkeisiin kohdistuneet, rajoituksensa:
— The Federal Republic of Germany did so in 1961; — the United Kingdom did so in 1979;
— Saksan liittotasavalta, vuodesta 1961 lähtien; — Iso-Britannia, vuodesta 1979 lähtien;
— the Benelux countries did so, between themselves, in 1980.
— Benelux-maat, vuodesta 1980 lähtien.
Further liberalization and its completion under the single market
Vapauttamisen jatkaminen ja toteutuminen sisämarkkinoiden yhteydessä a.
Parliament has strongly supported the Commission's efforts to encourage the liberalization of capital move ments.
Euroopan parlamentti on voimallisesti tukenut komission pyrkimyksiä pääoman liikkeitten vapauttamiseksi.
However, it has always taken the view that such liberalization should be more advanced within the Union than between the Union and the rest of the world, to ensure that European savings treat European invest ment as a priority.
Se on kuitenkin kannattanut ajatusta vapauttamisen painottamisesta enemmän Euroopan sisällä, kuin Euroopan ja muun maailman välillä, jotta eurooppalaiset säästöt suuntautuisivat pääasiassa Eurooppalaisiin sijoituksiin.
It has also pointed out that capital liberalization should be backed up by full liberalization of financial services and the harmonization of tax law in order to create a unified European financial market.
Euroopan parlamentti on samoin korostanut, että tätä vapauttamista pitäisi seurata rahoituspalvelujen täydellinen vapauttaminen ja verolainsäädännön yhtenäistäminen, jos halutaan luoda täydellinen eurooppalainen rahoitusalue.
See Parliament's resolution of June 1988 on this subject [2].
Siihen liittyen siteerataan sen 17. kesäkuuta 1988 antamaa päätöslauselmaa [2].
It was not until the single market was launched, almost 20 years later, that the progress begun in 1960-62 was resumed.
Piti odottaa yhteismarkkinoiden käynnistymiseen asti, eli yli 20 vuotta, ennen kuin vuosina 1960-1962 aloitettua liikettä jatkettiin.
Two directives, in 1985 and 1986, extended unconditional liberalization to
Kaksi direktiiviä, jotka annettiin vuosina 1985 ja 1986, laajensivat vapauttamisen ilman ehtoja koskemaan:
[1] Consultation procedure: CSN0205 (LEG=2) [2] Resolution: A2-0070/88
[1] Kuulemismenettely: CSN0205 (LEG=2) [2] Päätöslauselma: A2-0070/88
CONCERTED PRACTICES
SOPIMUKSET
— Article 65 of the ECSC Treaty for the coal and steel industries.
— EHTY:n perustamissopimuksen 65 artikla hiili- ja teräsalan osalta;
— Chapters 5 and 6 of Title I of the EAEC for the nuclear power industry.
— Euratomin perustamissopimuksen I osaston luvut 5 ja 6 ydinenergia-alan osalta;
— Articles 3(g) and 85 of the EC Treaty for all other industries.
— EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g kohta ja 85 artikla kaikkien muiden talouden alojen osalta.
Under its general powers of control or at the request of the companies concerned, the Commission can take three types of decision, relating to negative clearance, termination of infringements and granting of exemptions.
Komissio voi tehdä kolmenlaisia päätöksiä yleisen valvontavaltansa nojalla tai asianomaisten yritysten pyynnöstä: puuttumattomuustodistus, rikkomuksen toteaminen tai vapautuksen myöntäminen.
— Negative clearance
— Puuttumattomuustodistukset
The Community's competition rules are not an end in themselves; they are primarily a condition for achieving the common (or internal) market.
Yhteisön kilpailusääntöjen perimmäisenä päämääränä on taata kilpailu, ei sen ¡tsearvon vuoksi, vaan yhteismarkkinoiden (tai sisämarkkinoiden) toteuttamisen edellytyksenä.
As is stated in Article 3(g) of the EC Treaty, the aim is 'a system ensuring that competition in the internal market is not distorted'.Thus in the three areas of application of these rules (concerted practices, abuse of dominant position, and state aid), prohibition is limited to practices that have an impact on trade between Member States and excludes those only affect trade within a state.
Kuten EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g kohdassa ¡Imaistaan, on kyse sellaisen järjestelmän toteuttamisesta, "joka estää kilpailun vääristymisen sisämarkkinoilla".
Thus prohibited practices are those 'which may affect trade between Member States and which have as their object or effect the prevention, restriction of distortion of competition within the common market' (Article 85).
Tähän perustuu jäsen valtioiden väliseen kauppaan vaikuttavien menettelytapojen kieltämisen rajoittaminen näiden sääntöjen kolmella soveltamisalalla (sopimukset, määräävän aseman väärinkäyttö, valtion tuet), lukuunottamatta sellaisia menettelytapoja, joilla ei ole maalle kuin sisäistä merkitystä.
This is given on application by the undertaking and means that on the basis of the facts in its possession the Commission may certify that there are no grounds under Article 85(1) for action on its part.
Täten kiellettyjä sopimuksia ovat sellaiset, "jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla" (perustamissopimuksen 85 artikla).
Any infringement of the rules set out in Article 85(1) means that the agreement automatically becomes void.
Niitä annetaan yritysten pyynnöstä ja ne merkitsevät sitä, että komissio arvioi, ettei sillä tiedossaan olevien tekijöiden valossa ole syytä ryhtyä toimiin 85 artiklan perus teella.
Under the control of the Court of Justice, the Commission is empowered to impose fines that do not exceed 10% of the turnover on undertakings that have infringed the prohibition. The Commission may also impose penalty pay ments of up to 20% of daily receipts.
Vapauttaakseen lukuisat PK-yritykset velvollisuudesta ilmoittaa tekemistään sopimuksista ja helpottaakseen niiden välistä yhteistyötä komissio on vahvistanut vähimmäistason, jonka alapuolelle jäävillä sopimuksilla ei katsota olevan vaikutusta kilpailuun sisämarkkinoilla (tällä hetkellä voimassa olevien sääntöjen mukaan täksi tasoksi on vahvistettu 5 prosentin osuus yhteisön sisäisillä markkinoilla sekä 300 miljoonan ecun vuotuinen liikevaihto). vaihto).
However, in the market economy, which is the refer ence point for the economic policy currently pursued by the Community and its Member States, competition is also valued as a factor for economic success, not only as the best way of fulfilling the needs of European con sumers but also of ensuring that European companies, products and services are competitive on the world market.
Markkinataloudessa, joka on yhteisön ja sen jäsen valtioiden nykyisten talouspolitiikkojen perustana, kilpailua arvostetaan myöskin taloudellisen menestymisen tekijänä, joka tyydyttää paremmin eurooppalaisten kulut tajien tarpeet ja takaa eurooppalaisten yritysten, tuotteiden ja palvelujen kilpailukyvyn maailmanmarkkinoilla.
Hence the acceptance in Article 80 of anti-competitive practices if they benefit the economy.
Tähän taas sitä vastoin perustuu 80 artiklan mukaisten taloutta hyödyttävien mutta kilpailua rajoittavien menettelytapojen hyväksyminen.
— Granting of exemptions
— Rikkomusten toteaminen
Prohibition in principle (first and second paragraphs) graphs)
Periaatteellinen kielto (ensimmäinen ja toinen kohta)
The prohibition covers all agreements between undertakings which may affect trade between Member States, including those that affect prices, production or the sharing of markets.
Komissio voi myös täydentää päätöksiään uhkasakoilla, jotka voivat olla jopa 20 prosenttia päivittäisistä tuloista.
These agreements are automatically void.
— Vapautusten myöntäminen
Agreements are exempted only on the basis of prior notification by the companies concerned, depending on their economic performance: they must show good economic results without limiting or obstructing competition beyond acceptable limits.
Kaikki sellaiset yritysten väliset sopimukset, jotka voivat rajoittaa kilpailua ja jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ovat kiellettyjä.
Exemptions have to be granted on an exceptional basis as they derogate from the system of competition, and are thus temporary; their duration depends on the purpose of the agreement and how the situation develops.
Tällaisia ovat muun muassa hintoja, tuotantoa ja markkinoiden jakamista koskevat sopimukset. Tällaiset sopimukset ovat mitättömiä.
Possibilities of exemption (third paragraph) b.
Mahdolliset poikkeukset (kolmas kohta)
Agreements that help to improve the production or distribution of goods or to promote technical or economic progress may be exempted, provided that:
Sellaiset sopimukset, jotka myötävaikuttavat tuotannon tai jakelun tehostumiseen taikka edistävät teknistä tai taloudellista kehitystä voidaan vapauttaa tästä kiellosta, kuitenkin sillä edellytyksellä, että:
These are designed to introduce greater speed and legal certainty into the policy and to foster positive cooperation with the companies concerned and the national authori ties. Block exemptions apply to any agreements that fulfil the objectives laid down in the Treaty and are identified in regulations adopted by the Commission, the main ones being:
Sopimuksille myönnetään vapautus ainoastaan asianomaisten yritysten ennakkoilmoituksen perusteella riippuen niiden taloudellisesta tuloksesta: niiden täytyy osoittaa, että niillä on myönteisiä taloudellisia vaikutuksia ilman että ne kuitenkaan rajoittaisivat tai haittaisivat kilpailua suuremmassa määrin kuin mikä on katsottavissa hyväksyttäväksi.
— the agreement does not impose unnecessary restrictions, or aim to eliminate competition for a substantial part of the products concerned.
Vapautus on väliaikainen, sillä kilpailu järjestelmästä poiketessaan se on väistämättä luonteeltaan poikkeuksellinen; sen kesto riippuu sopimuksen kohteesta sekä olosuhteiden kehityksestä.
— exclusive distribution agreements 1983/83 replacing Regulation 67/67);
— kuluttajille jää kohtuullinen osuus näin saatavasta hyödystä; b.
— exclusive purchasing agreements, in particular brewers' and service station contracts (Regulation 1984/83 replacing Regulation 67/67);
Ryhmävapautuspäätökset Näiden vapautusten tarkoitus on taata nopeampi käsitte-
— patent licensing agreements (Regulation 2131/95 and 70/96 replacing Regulation 2349/84);
— ne eivät aseta tarpeettomia rajoituksia eivätkä johda
— motor vehicle distribution and servicing agreements (Regulation 1475/95 replacing Regulation 123/85);
— autojen valikoivaa jakelua koskevat sopimukset (asetus 1475/95, joka korvaa asetuksen 123/85);
— specialization agreements (Regulation 417/85, replacing Regulation 3604/82 and Regulation 2779/72);
— erikoistumissopimukset (asetus 417/85, joka korvaa asetukset 3604/82 ja 2779/72);
— research and development agreements (Regulation 418/85);
— tutkimusta ja kehittämistä koskevat sopimukset (asetus 418/85);
— agreements in the air transport sector (Regulations (Regulations 1284/91, 2410/92) [1];
— ilmakuljetuksia koskevat sopimukset (asetukset 1284/91 ja 2410/92) [1];
— know-how licensing agreements (Regulation 556/89); — franchise agreements (Regulation 4087/88);
Tietynlaiset sopimukset on kielletty käytännöllisesti katsoen poikkeuksetta.
— maritime shipping agreements (Regulation 479/92 and 870/95) [2]; offices, market-sharing, the exchange of data on prices and supplies, involving discrimination between trading partners, or imposing extra obligations ('tying'), collective boycotts, collective exclusive contracts and collective vertical price-fixing.
Tämä koskee perinteisesti horisontaalisia sopimuksia, jotka sallivat hintojen suoran tai epäsuoran säätelyn; yhteisiä myyntipisteitä; markkinoiden jakamissopimuksia; sopimuksia, jotka koskevat yksityiskohtaisten hintoihin ja toimituksiin liittyvien tietojen vaihtamista; sopimuksia, jotka syrjivät kauppakumppaneita; sitomista; yhteisboikotteja; syrjiviä yhteisiä markkinoita sekä määrättyjen hintojen yhteistä ja vertikaalista asettamista.