natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The political groups hold regular meetings during the week before the part-session and during the part-session week, as well as seminars to determine the main principles of their Community activity.
Poliittiset ryhmät pitävät säännöllisesti kokouk sia täysistuntoa edeltävällä viikolla ja täysistunnon ulkopuolella sekä suunnittelupäiviä, joissa he päättävät yhteisötoimintansa suurista periaatteista.
The creation of European political parties, expressly mentioned in Article 138a of the Treaty on European Union, was used by three political groups in the run-up to the first elections by universal suffrage in 1979.
Kolme poliittista ryhmää on käyttänyt hyväkseen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (138 a artikla) suomaa mahdollisuutta muodostaa poliittisia ryhmiä.
The Christian-Democratic parties of the Member States set up a new party, the European People's Party, while the Community's Liberal and Socialist parties formed them selves into a European Federation and a Confederation respectively.
Ensimmäisten, vuonna 1979 pidettyjen yleisten vaalisn alla jäsenvaltioiden kristillisdemokraattiset puolueet perustivat uuden puolueen, Euroopan kansanpuolueen ryhmän, kun taas yhteisön liberalistiset puolueet ryhmittyivät eurooppalaiseen federaatioryhmään ja sosialistiset puolueet eurooppalaiseen konfederaatioryhmään.
It considered that 'the decision on the seat of the European Parliament may not impinge on its powers to run its own affairs in accordance with the Treaties and the case-law of the European Court of Justice, and does not therefore consider it bound by measures which would be contrary to the Treaties'.
Parlamentti on julistanut, että päätös, jonka vaikutuksesta sen toiminta jakautuu lopullisesti kolmen eri jäsenvaltion välille, ei ole perustamissopimusten ja erityisesti ETY:n perustamissopimuksen 5, 142 ja 216 artiklan sekä yleisillä ja julkisilla vaaleilla valitun parlamentin luonnollisten oikeuksien mukainen, sillä parlamentilla on oikeus määrittää itse omat työskentelymenetelmänsä kyetäkseen vastaamaan mahdollisimman tehokkaasti tehtävistään.
PARLIAMENT'S PRESENT COMPOSITION/LIST OF POLITICAL GROUPS
PARLAMENTIN NYKYINEN KOKOONPANO/POLIITTISTEN RYHMIEN LUETTELO
Green Group in the European Parliament (V) Group of the European Radical Alliance (ARE) Group of Independents for a Europe of Nations (l-EDN)
EUROOPAN PARLAMENTTI · Pääsihteeristö Tutkimuksen pääosasto
Non-attached Members (NI) Total
Miten Euroopan unioni toimii?
PARLIAMENT'S COMPOSITION BY GROUP AND MEMBER STATE
PARLAMENTIN KOKOONPANO RYHMITTÄIN JA JÄSENVALTIOITTAIN
Union for Europe Group Green Group in the European Parliament Group of the European Radical Alliance Group of Independents for a Europe of Nations Non-attached Members
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä Euroopan kansanpuolueen ryhmä Euroopan liberaali­ ja demokraattipuolueen ryhmä Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä ­ Pohjoismaiden vihreä vasemmisto Unioni Euroopan puolesta ­ryhmä Euroopan parlamentin vihreä ryhmä Euroopan radikaaliallianssin ryhmä Kansakuntien Euroopan puolesta ­ryhmä sitoutumattomat
UPE V ARE l-EDN NI
Jäsenvaltiot
Sweden United Kingdom
Suomi Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta
Belgium Denmark Germany Greece Spain France Ireland Italy
Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia
THE EUROPEAN PARLIAMENT: ELECTORAL PROCEDURES
EUROOPAN PARLAMENTTI: VAALITAPA OIKEUDELLINEN PERUSTA
Election procedure
— Vaalimenettely
On 20 September 1976, on the basis of proposals put for ward by Parliament, the Council adopted the Act con cerning the election of representatives of the European Parliament by direct universal suffrage,.
Euroopan parlamentin suositusten perusteella neuvosto hyväksyi 20. syyskuuta 1976 asiakirjan, jossa määrättiin edustajakokouksen jäsenten valitsemisesta välittömillä ja yleisillä vaaleilla.
In the words of Article 138(3) of the EC Treaty, 'the European Parliament shall draw up proposals for elec tions by direct universal suffrage in accordance with a uniform procedure in all Member States.
EY:n perustamissopimuksen 138 artiklan (3 kohta) mukaisesti "Euroopan parlamentti laatii esityksiä yleisten, välittömien vaalien toimittamisesta yhdenmukaista menettelyä noudattaen kaikissa jäsenvaltioissa.
The Council shall, acting unanimously after obtaining the assent of the European Parliament, which shall act by a majority of its component members, lay down the appropriate provisions, which it shall recommend to Member States for adoption in accordance with their respective constitutions'. tions'.
Neuvosto antaa yksimielisesti, saatuaan Euroopan parla mentin sen kaikkien jäsenten ehdottomalla enemmistöllä antaman puoltavan lausunnon, säännökset, joiden hyväksymistä se suosittaa jäsenvaltioille jäsenvaltioiden valtiosäännön asettamien vaatimusten mukaisesti".
However, in spite of repeated efforts, Parliament has not yet succeeded in completing the task conferred on it by Article 138, the adoption of a uniform electoral system for all the Member States.
Parlamentti ei kuitenkaan lukuisista yrityksistä huolimatta ole vielä onnistunut täyttämään sille 138 artiklassa annettua tehtävää eli toteuttamaan yhdenmukaisen vaal¡menettelyn käyttöönottoa kaikissa jäsenvaltiossa.
Direct elections to the European Parliament have to date been organized in accordance with the different electoral laws of each country.
Toistaiseksi Euroopan parlamentin välittömät vaalit toteutetaan kunkin maan erilaisten vaalilakien mukaan.
elections to Parliament in the Member State in which they reside, under the same conditions as nationals of that State.
Euroopan unionista, II osasto 8 b artikla).
However, the concept of residence still varies from one national electoral system to another, requiring you either to have your domicile or customary residence on electoral territory (Finland and France), or to customarily to stay there (Germany, Luxembourg, Belgium, Greece, Spain, Portugal and Italy), orto be registered on the elec toral roll (Austria, Denmark, United Kingdom, Ireland, the Netherlands and Sweden).
Mitä tulee asumisen käsitteeseen jäsenvaltioiden vaalijärjestelmät ovat kuitenkin hyvin erilaisia ja edellyttävät joko kotipaikan tai tavanomaisen asunnon omistamista vaalialueella (Suomi ja Ranska) tai että maassa oleskellaan yleensä (Saksa, Luxemburg, Belgia, Kreikka, Espanja, Portugali, Italia) tai kuulumista väestörekisteriin (Itävalta, Tanska, Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti, Alankomaat, Ruotsi).
To be entitled to vote in Luxembourg Community citizens must also prove a minimum period of residence.
Voidakseen käyttää äänioikeutta Luxemburgissa, yhteisön kansalaisten on osoitettava asuneensa maassa vählmmäisajan.
On the right to vote of citizens resident abroad, in the United Kingdom this is confined to civil servants and members of the armed forces, and citizens who left the country less than 20 years before, provided they submit a declaration to the appropriate authorities.
Ulkomailla asuvien kansalaisten äänioikeus Yhdistyneessä kuningaskunnassa koskee virkamiehiä, armeijan jäseniä sekä kansalaisia, jotka ovat lähteneet maasta alle viisi vuotta sitten sillä edellytyksellä, että he ovat ilmoittaneet asiasta asianomaisille viranomaisille.
Austria, Denmark, Portugal and the Netherlands only grant the right to vote to their nationals living in a Union Member State.
Itävalta, Tanska, Portugali ja Alankomaat myöntävät äänioikeuden ainoastaan niille kansalaisilleen, jotka asuvat Euroopan unionin jäsenvaltiossa.
Sweden, Belgium, France, Spain, Greece and Italy grant their nationals the right to vote whatever their country of residence.
Ruotsi, Belgia, Ranska, Espanja, Kreikka ja Italia myöntävät äänioikeuden kansalaisilleen riippumatta heidän asuinmaastaan.
Germany grants the right to citizens who have lived in another country for less than ten years.
Saksan liittotasavalta myöntää äänioikeuden kansalaisille, jotka ovat asuneet toisessa maassa alle kymmenen vuotta.
In Ireland the right to vote is confined to European Union citizens domiciled on the national territory. tory.
Irlannissa äänioikeus on varattu Euroopan unionin kansalaisille, joiden kotipaikka on valtion alueella.
Entitlement to vote
Vaalikelpoisuus
Apart from the requirement of nationality of a Union Member State, which is common to all the Member States, conditions vary from one to another.
Lukuun ottamatta unionin valtion kansalaisuuden vaa timusta, joka on yhteistä kaikille jäsenvaltioille, vaalikelpoisuusehdot vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen.
Part Two, Article 8b(2) of the EU Treaty states: 'every citizen of the Union residing in a Member State of which he is not a national shall have the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament in the Member State in which he resides'.
Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa (II osasto 8 b artiklan 2 kohta) määrätään: "Jokaisella unionin kansalaisella on äänioikeus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamentin vaaleissa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu mutta jonka kansalainen hän ei ole".
The arrangements to implement this right were adopted on 6 December 1993 in Directive 93/0109/EC [1], which was transposed into national law by the Member States by 1 February 1994.
Tämän oikeuden harjoittamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistettiin 6 päivänä joulukuuta 1993 annetulla direktiivillä 93/0109/EY [1], jonka jäsenvaltiot siirsivät omaan lain säädäntöönsä ennen 1. päivää helmikuuta 1994.
18 in Finland, Sweden, Denmark, Germany, Spain, the Netherlands and Portugal, 19 in Austria, 21 in Belgium, Greece, Ireland, Luxembourg and the United Kingdom, 23 in France and 25 in Italy.
VAALILAKIEN PIIRTEITÄ a. Vähimmäisikä on 18 vuotta Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Saksan liittotasavallassa, Espanjassa, Alankomaissa ja Portugalissa, 19 vuotta Itävallassa, 21 vuotta Belgiassa, Kreikassa, Irlannissa, Luxemburgissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä 23 vuotta Ranskassa ja 25 vuotta Italiassa.
MAIN FEATURES OF ELECTORAL LAWS 1.
Vaalijärjestelmä b.
Nominations
Asuinpaikka
Fourteen Member States use various systems of proportional representation.
Neljätoista jäsenvaltiota käyttää suhteellista vaalitapaa.
Lists failing to obtain 5% of the vote in Germany or France, and 4% in Austria or Sweden, are excluded from the allocation of seats.
Luettelot, jotka eivät ole saaneet 5 prosenttia äänistä Saksan liittotasavallassa ja Ranskassa tai 4 prosenttia äänistä Itävallassa ja Ruotsissa, jätetään istuinten jaon ulkopuolelle.
One Member State (the United Kingdom) uses the first-past-the-post system (except in Northern Ireland, where proportional representation is used).
Yksi jäsenvaltio (Yhdistynyt kuningaskunta) käyttää enemmistöäänestysjärjestelmää (paitsi Pohjois-Irlanti, jossa myös käytetään suhteellista vaalitapaa).
In five Member States (Denmark, Germany, Greece and the Netherlands) only political parties and political organizations may submit nominations.
Yhdeksässä jäsenvaltiossa (Itävalta, Tanska, Espanja, Ranska, Kreikka, Luxemburg, Alankomaat, Portugali ja Ruotsi) valtion koko alue muodostaa yhden vaalipiirin.
In the other countries, nominations may be submitted if they are endorsed by the required number of signatures or electors, and in some cases (France, Ireland, the Netherlands and the United Kingdom) a deposit is also required.
Neljässä jäsenvaltiossa (Belgia, Irlanti, Italia, Yhdistynyt kuningaskunta) vaalialue on jaettu useisiin vaalipiireihin.
In Ireland and Italy candidates may nominate themselves if they are endorsed by the required number of signatures.
Saksan liittotasavallassa puolueiden on mahdollista esit tää ehdokasluettelonsa joko osavaltioiden tasolla tai kansallisella tasolla ja Suomessa joko vaalialueen tasolla tai kansallisella tasolla.
In nine Member States (Austria, Denmark, Spain, France, Greece, Luxembourg, the Netherlands, Portugal and Sweden) the whole country forms a single electoral area.
Viidessä jäsenvaltiossa (Tanska, Kreikka, Saksan liitto tasavalta, Alankomaat, Ruotsi) ainoastaan puolueet tai niiden kaltaiset järjestöt voivat asettaa ehdokkaita.
In four Member States (Belgium, Ireland, Italy and the United Kingdom) the national territory is divided into a number of constituencies.
Toisissa jäsenvaltioissa voi asettua ehdokkaaksi keräämällä tietyn määrän allekirjoituksia tai kokoamalla tietyn määrän äänestäjiä, ja joissakin tapauksissa (Ranska, Irlanti, Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta) edellytetään takuusumman maksamista.
In Germany political parties are entitled to present lists of candidates either at Länder or national level and in Finland they may do so either at electoral district or national level.
Ehdokkaat voivat asettua yksin ehdokkaiksi Irlannissa ja Italiassa, jos he saavat kokoon tietyn määrän allekirjoituksia.
Voting age is 18 in all the Member States.
Äänestysikä on kaikissa jäsenvaltioissa 18 vuotta.
Citizens of the Union residing in a Member State of which they are not nationals now have the right, under Article 8b, to vote in
Jokaisella unionin kansalaisella on äänioikeus Euroopan parlamentin vaaleissa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu mutta jonka kansalainen hän ei ole samoin edellytyksin kuin tuon jäsenvaltion omilla kansalaisilla (ks. sopimus
The last elections were held on: 9 June 1994 in Denmark, Ireland, the Netherlands and the United Kingdom (traditionally a Thursday); 12 June 1994 in Germany, Belgium, France, Italy, Luxembourg, Spain and Portugal (traditionally a Sunday); 17 September 1995 in Sweden; 13 October 1996 in Austria; and 20 October 1996 in Finland.
Euroopan parlamentin edelliset vaalit pidettiin 9. kesäkuuta 1994 Tanskassa, Irlannissa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (perinteisesti torstaina); 12. kesäkuuta 1994 Saksan liittotasavallassa,
Voters' option to alter the order of candidates on lists various candidates).
Ranska, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Portugali) vapautuneet paikat (eroamisen vuoksi avoimiksi jäävät) annetaan luetteloiden ensimmäisille ehdokkaille, jotka eivät tulleet valituiksi (mahdollisesti viranvaihdon jälkeen eri ehdokkaiden saamien äänten mukaan).
In Belgium, Ireland, Germany and Sweden vacant seats are allocated to substitutes.
Belgiassa, Irlannissa, Saksan liittotasavallassa ja Ruotsissa vapaat paikat annetaan varamiehille.
In Spain and Germany if there are no substitutes account is taken of the order of candidates on the lists.
Varamiesten puuttuessa Espanjassa ja Saksan liittotasavallassa otetaan huomioon ehdokkaiden järjestys vaaliluettelossa.
In the United Kingdom, by-elections are held.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestetään osittaisia vaaleja.
In Greece vacant seats are allocated to substitutes on the same list; if there are not enough substitutes, by-elections are held.
Kreikassa vapaat palkat annetaan saman luettelon varamiehille. Jos luettelossa ei ole riittävää määrää ehdokkaita, järjestetään osittaiset vaalit.
In five States (Germany, Spain, France, Greece and Portugal) voters cannot alter the order in which candidates appear on a list.
Viidessä valtiossa (Saksan liittotasavalta, Espanja, Ranska, Kreikka ja Portugali) äänestäjät eivät voi muut taa ehdokkaiden järjestystä luettelossa.
In eight States (Austria, Belgium, Denmark, Finland, Italy, Luxembourg, the Netherlands and Sweden) the order on the list may be changed using transferable votes; in Luxembourg voters may vote for candidates from different lists.
Kahdeksassa valtiossa (Itävalta, Belgia, Tanska, Suomi, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi) ehdokkaiden järjestystä voidaan muuttaa antamalla suosituimmuusääniä.
Elections in Ireland and the United Kingdom do not use the list system.
Luxemburgissa on mahdollista äänestää useata, eri luetteloon kuuluvaa ehdokasta.
ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT/NEED FOR A UNIFORM ELECTORAL PROCEDURE
Ruotsissa äänestäjät voivat lisäksi lisätä tai pyyhkiä pois nimiä luettelosta.
Allocating seats
Ääntenlaskumenetelmä
Since the 1960s Parliament has repeatedly voiced its opinion on issues of electoral law in reports, resolutions and in written and oral questions and has put forward proposals in accordance with Article 138 of the EEC Treaty.
Parlamentti on kuusikymmentäluvulta lähtien esittänyt useaan otteeseen mietinnöissään, päätöslauselmissaan sekä kirjallisissa ja suullisissa kysymyksissään vaalioikeutta koskevia kysymyksiä ja tehnyt ehdotuksia ETY:n perustamissopimuksen 138 artiklan nojalla.
The fact that today there is still no uniform electoral sys tem for European Parliament elections indicates how difficult it is to reconcile the different national traditions.
Se seikka, ettei Euroopan parlamentin vaaleissa vieläkään ole olemassa yhdenmukaista vaalimenettelyä, osoittaa, kuinka vaikeaa on yhdenmukaistaa erilaisia kansallisia perinteitä.
This is shown both by the controversy that has marked discussion of the subject within Parliament itself and by the Council's inability to reach a decision on Parliament's proposals to date.
Tämä ¡Imenee sekä tämän kysymyksen käsittelyn herättämissä erimielisyyksissä parlamentin sisällä että neuvoston kyvyttömyydessä tehdä päätöksiä parlamentin tähän asti muotoilemista ehdotuksista.
Of the 14 Member States which use proportional representation eight have adopted the d'Hondt rule for allocating seats (Austria, Belgium, Denmark, Spain, Finland, France, the Netherlands and Portugal).
Neljästätoista suhteellista vaalitapaa käyttävästä valtiosta kahdeksan käyttää d'Hondtin menetelmää äänten laskussa ja paikkojen jaossa (Itävalta, Belgia, Tanska, Espanja, Suomi, Ranska, Alankomaat, Portugali).
Germany uses the Hare-Niemeyer method and Luxembourg a variant of the d'Hondt method, the 'Hagenbach-Bischoff method'.
Saksan liittotasavalta käyttää Hare-Niemeyerin menetelmää ja Luxemburg erästä d'Hondtin menetelmän muunnosta, Hagenbach-Bischoff -menetelmää.
In Italy seats are allocated by the whole electoral quota and largest remainder method, in Ireland by the single trans ferable vote method, in Greece by the weighted method of proportional representation known as 'Eniskhimeni Analogiki', and in Sweden by the Sainte-Laguë method (division by successive odd numbers but modified to make the largest common divisor 1.4).
Italiassa paikat jaetaan kokonaisosamäärien ja korkeimpien jään nösten mukaisesti, Irlannissa yhden miehen suosituimmuusluettelojärjestelmän mukaisesti (ääniä siirretään), Kreikassa niin kutsutun vahvistetun suhteellisen "Enishimeni Analogiki" -järjestelmän ja Ruotsissa muutetun St.Lägue -järjestelmän mukaisesti (parittomien numeroiden menetelmä, jossa suurin yhteinen jakaja on 1,4).
Verification of the result and rules on election campaigns paigns
Äänestyksen tarkistus / Vaalikampanjan säännöt
Parliament adopted a resolution on the draft uniform elec toral procedure on 10 October 1991 [2].
Parlamentti teki 10. lokakuuta 1991 esityksen sen jäsen ten vaaleissa käytettävää vaalimenettelyä koskevasta ehdotuksesta [2].
This resolution included the following guidelines: the allocation of seats should be according to a system of proportional representation; a national system may be introduced for the redistribution of supernumerary votes between con stituencies.
Tässä päätöslauselmassa määrättiin muun muassa seuraavista suuntaviivoista: paikkojen jako tapahtuu suhteellisen vaalitavan mukaisesti ja paikkojen jakamiseksi voidaan luoda kansallinen tasausjärjestelmä vaalipiirien välille.
There is provision for Parliament to verify the election results in Denmark, Germany and Luxembourg, and for the courts to do so in Austria, Belgium, Finland, France, Italy, Ireland and the United Kingdom, while both are provided for in Germany.
Itävallassa, Belgiassa, Suomessa, Ranskassa, Italiassa, Irlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä Saksan liitto tasavallassa parlamentin tarkistuksen lisäksi oikeudellinen elin tarkistaa äänestyksen.
In Spain the result is verified by the 'Junta Electoral Central'; in Portugal and Sweden a verification committee does so.
Espanjassa äänestyksen tarkistaa "Junta Electoral Central". Portugalissa ja Ruotsissa tämä tehtävä on annettu tarkistuskomitealle.
Contrary to the practice in national elections, no special rules on election campaigns have been laid down, except for a restriction on campaign expenditure.
Toisin kuin kansallisissa vaaleissa Euroopan parlamentin vaaleja varten ei ole olemassa erityisiä sääntöjä lukuun ottamatta vaalikampanjan kustannusten rajoittamista.
Political parties receive no government allowances for election campaigns. paigns.
Poliittiset puolueet eivät saa minkäänlaista valtiontukea vaalikampanjaansa varten.
In June 1992 Parliament adopted a further resolution on a uniform electoral procedure based on proportional representation [3], while taking the view that 'the develop ment of a federal type of European Union has not reached a sufficiently advanced stage for proportional representation in the European Parliament to be introduced', and reaffirmed its wish for a uniform procedure to be introduced by 1994.
Kesäkuussa 1992 annettiin uusi yhdenmukaista vaalimenettelyä koskeva päätöslauselma, joka perustui suhteellisuuteen [3], mutta jossa arvioitiin kuitenkin, että "liittovaltion kaltaisen Euroopan unionin rakentaminen ei ole vielä riittävän pitkällä, jotta parlamentissa voitaisiin ottaa käyttöön suhteellinen vaalitapa" ja jossa vakuutettiin uudelleen, että yhdenmukainen menettely halutaan ote taan käyttöön ennen vuotta 1994.
Such changes formed part of the institutional development of Parliament towards a genuine balance of power with the Council, which was now a matter of urgency in order specifically to make good the Community's democratic deficit.
Nämä muutokset ovat kiireellinen osa parlamentin institutionaalista kehitystä kohti todellista vallan tasapainoa neuvoston kanssa, jotta yhteisön demokratiavaje täytetään. Tähän päivään men nessä ei kuitenkaan ole onnistuttu ottamaan käyttöön yhdenmukaista vaalimenettelyä.
However, the uniform electoral procedure has still not yet come about.
Kunkin vaalitoimiston puheenjohtaja on vastuussa ääntenlaskusta ja tulosten julkistamisesta.
Filling of seats vacated during the electoral term
Parlamenttikauden aikana vapautuvien paikkojen täyttäminen
[1] Consultation procedure: CSA4643 (LEG=3) [2 jResolution: A3-0152/91 [3] Resolution: A3-0186/92
[1] Kuulemismenettely: CSA4643 (LEG=3) [2] Päätöslauselma: A3-0152/91 [3] Päätöslauselma: A3-0186/92
THE EUROPEAN PARLIAMENT: RELATIONS WITH THE NATIONAL PARLIAMENTS
EUROOPAN PARLAMENTTI: SUHTEET KANSALLISIIN PARLAMENTTEIHIN TAVOITTEET
ACHIEVEMENTS: THE INSTRUMENTS OF COOPERATION
TOTEUTUS: YHTEISTYÖN VÄLINEET
Conferences of presidents of the parliamentary assemblies of the European Union a.
Euroopan unionin parlamenttien puhemiesten kokoukset a.
The very process of European integration involves transferring some responsibilities that used to be exercised by the national governments to joint institutions with decisionmaking powers, thus diminishing the role of the national parliaments (NPs) as legislative, budgetary and controlling authorities.
Siirtäessään yhteisille päätösvaltaa omaaville toimie limille toimivaltaa, joka tähän asti on kuulunut jäsenvaltioille, Euroopan yhdentyminen aiheuttaa kansallisten parlamenttien aseman heikkenemistä niin lainlaatijana, budjettivallan käyttäjänä kuin virkamiesten valvojanakin.
The NPs have gradually become concerned at this loss of influence and have come to see closer relations with the European Parliament (EP) as one of the ways of reducing its effect.
Parlamentit ovat alkaneet vähitellen huolestua tästä vaikutusvallan menetyksestä ja ovat katsoneet, että lähentyminen Euroopan parlamentin kanssa on eräs keino vähentää tätä heikkenemistä.
On its side, the EP has generally taken the view that substantial relations with the NPs would help to strength en its legitimacy and bring Europe closer to the citizen.
Euroopan parlamentti on puolestaan ollut yleisesti sitä mieltä, että olennaiset suhteet kansallisten parlamenttien kanssa auttaisivat sitä voimistamaan sen laillisuutta ja lähentämään kansalaisten Eurooppaa.
Following meetings held in 1963 and 1973, the Conferences were introduced in 1981.
Vuosina 1963 ja 1973 järjestettyjen tapaamisten jälkeen, vuodesta 1981 alkaen, kokoukset ovat vakiintuneet.
Comprising the Presidents of the NPs and the EP, they are held every two years.
Joka toinen vuosi kansallisten parlamenttien puhemiehet ja Euroopan parlamentin puhemies ovat tavanneet toisensa näissä kokouksissa.