natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Germany's point that agriculture accounts for only 4% of EU GDP is too narrow-minded: we must not overlook related sectors, the agri-food industry, processing and farm machinery.
Harjoittamalla amerikkalaisen mallin mukaista laaja-alaista maataloutta Euroopassa suositun intensiivisen asemesta menetetään kotoisten tuotteittemme erikoislaatuisuus, joka niillä on monilla aloilla. Saksalla on rajoittunut näkemys, jonka mukaan maatalous tuottaisi vain 4% unionin BKT: stä.
But even if the contribution to GDP really were so minimal, let us not forget that farming in Europe also represents a civilisation, a way of life and tradition which it would be criminal to abandon in favour of canned foods from the hypermarket shelves and futuristic transgenic products.
Vaikka BKT: n osuuden suhteellisuus kuitenkin olisi totta, ei pidä unohtaa sitä, että Euroopan maatalous edustaa myös kulttuuria, elämäntapaa, perinnettä, jonka hävittäminen ja korvaaminen supermarkettien säilykkeillä tai uusilla geneettisesti muokatuilla tuotteilla olisi rikollista.
Why not set up a European agency to manage any surpluses generated, dispatching these to countries experiencing production shortfalls or lean years?
Miksemme antaisi jonkin eurooppalaisen viraston tehtäväksi hallita mahdollisia ylijäämiä, jotta se voitaisiin osoittaa nuhin valtioihin, joissa on tuotannollisia puutteita tai katovuosia?
By the same token, monetary donations to humanitarian associations could at ¡east partly take the form of foodstuffs, thereby indirectly compensating for market fluctuations.
Myös humanitaaristen yhdistysten toimittama rahallinen apu voitaisiin ainakin osittain muuttaa elintarvikkeiksi ja säädellä epäsuorasti markkinoiden epäsäännöllisyyttä.
Rehder (PSE). — (DE) Mr President-in-Office, Mr President of the Commission, ladies and gentlemen, a few days before the EU summit in Berlin, where a decision will also be taken on the future of policy in rural areas, it is timely to repeat two demands made by the European Socialists.
Rehder (PSE). — (DE) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, muu tama päivä ennen Berliinissä pidettävää EU-huippukokousta, jossa päätetään myös maaseudulla toteutettavan politiikan tulevaisuudesta, on aiheellista toistaa kaksi Euroopan sosiaalidemokraattien esittämää vaatimusta.
Firstly, Europe needs a socially responsible support policy which assists the weak and demands practical solidarity from the strong while also giving them the necessary freedom.
Ensinnäkin: Eurooppa tarvitsee sosiaalisesti vastuullista tukipolitiikkaa, joka tukee kaikkein heikoimpia, vaatii vahvoilta tuntuvaa solidaarisuutta, mutta antaa niille myös tarvittavan liikkumavaran.
Secondly, through its structural and support policies in rural areas, Europe must also make determined efforts to safeguard existing jobs and create new ones, because for Socialists throughout the Union, labour market policy must be the number one priority.
Toiseksi: Euroopan täytyy ponnistella tarmokkaasti myös maaseudun rakennepolitiikan ja tukipolitiikan hyväksi työpaikkojen turvaamiseksi ja uusien työpaikkojen luomiseksi, sillä työmarkkinapolitiikan on oltava sosiaalidemokraateille ensisijainen asia unionin kaikilla alueilla.
The decisions made in Berlin must and will be positive for the EU.
Berliinin päätösten on oltava ja ne ovatkin EU: n kannalta myönteisiä.
Given the diversity of the issues and the fact that they are crucial to the EU's future, compromises are obviously going to be necessary, as they are in any democratic system.
Kun ajatellaan, miten moninaisista ja myös olemassaolon kannalta ratkaisevista kysymyksistä on kyse, tarvitaan jokaisessa demokraattisessa järjestelmässä luonnollisesti myös kompromisseja.
Anyone announcing to the House here and now, for the benefit of the media, that they alone will come back a winner is certainly about to become painfully isolated.
Se, joka ilmoittaa jo tänään kotimaansa tiedotusvälineille, että hän on palaava sieltä kotiin ainoana voittajana, seisoo aivan varmasti kiusallisella tavalla tyhjän päällä.
Those who are already talking in terms of a crisis, dispensing advice in the manner of a schoolteacher and heavily criticising the way in which the German Presidency is conducting the negotiations should recall, Mr Brok, that many of the problems which are having to be tackled here have been put off for years, and that there are a good many who watched without a word of protest while two thirds of the agriculture budget of DEM 75 billion disappeared for entirely economic reasons and was not even
Niiden, jotka puhuvat jo tänään kriisistä ja antavat oppimestarin tavoin neuvoja ja esittävät puheenjohtajamaa Saksaa kohtaan voimallista kritiikkiä neuvottelujen johtamisesta, olisi muistettava, että monia niistä ongelmista, joihin nyt joudutaan tarttumaan, herra Brok, on lykätty vuosi toisensa jälkeen tähän asti, ja moni on vain lähinnä katsellut surutta sivusta, kun 75 miljardin markan maatalousbudjetista on hävitetty suorastaan kansantaloudellisesti merkittävät kaksi kolmasosaa, ja niille, joiden hyväksi olisimme halunneet ne käyttää, ei itse asiassa päätynyt näistä varoista yhtään, vaan ne kauhottiin vienti tukiin ja varastojen ylläpitoon.
Rehder spent as we intended, but was instead poured into export subsidies and storage costs. This is a policy which is unsocial, if not even antisocial!
Tämä on ollut vähemmän sosiaalista, jollei peräti ei-sosiaalista politiikkaa!
The evidence is clearer in agricultural policy than in any other EU policy that if the old support system is continued, smaller concerns will be — as they have been for years — the ones to suffer, not to say the foolish ones, and basically this is the way it will stay.
Millään muulla Euroopan unionin politiikan alueella kuin EU: n maatalouspolitiikassa ei pystytä todistamaan yhtä yksiselitteisesti sitä, että vanhaa tukijärjestelmää jatkettaessa vähäosainen on oleva, niin kuin on ollut jo vuosien ajan, kärsimään jäävä osapuoli, vai sanottaisiinko peräti viulujen maksaja, ja viime kädessä tämä myös sellaiseksi jää.
In the meantime — and this too needs to be stated in this House — lobbyists on the look-out for a convincing policy have hit upon a new idea.
Sillä välin eturyhmien edustajat — sanottakoon tämäkin täällä parlamentissa — päätyvät vakuuttavaa kokonaissuunnitelmaa etsiessään aivan uudenlaiseen ajatukseen.
Suddenly they are saying: away with all subsidies, away with all bureaucracy.
Äkkiä he sanovatkin: pois kaikenlaiset tuet, pois kaikenlainen byrokratia.
We only want a regulated market.
Me haluamme vain säänneltyjä markkinoita.
But if you take a look at this system or this new proposal, this regulated market turns out to be a European Union which is closed off to the outside world, managed, as it were, like a sandpit.
Kun tarkastelee tätä järjestelmää tai tätä uutta ehdotusta, nämä säännellyt markkinat paljastuvat kuitenkin ulkomaailmastaan erotetuksi Euroopan unioniksi, jonka sisäpuolella taloutta hoidetaan kuin hiekkalaatikossa.
However, a fortress state of this kind, in the 19th century style, would not only mean an end to the common market and the free movement of goods.
Tällaisen 1800-luvun esikuvan mukaisen ääriliberalistisen mallin toteuttaminen ei kuitenkaan merkitsisi vain yhteismarkkinoiden ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden loppua.
Those who advocate such utter foolishness — because they have run out of ideas and people are running away from them — are also, and with a.complete lack of responsibility, leaving the 6% who still work in rural areas to face the anger of the remaining 94% of Europeans, who then rightly point out that a 'philosophy' of this kind will not only cause jobs and social security to disappear for ever, but will eventually cause the downfall of the successful model which is the European Union, and which is unique in the history of Europe and the world.
Jos joku vaatii tällaista typeryyttä toteutettavaksi, koska on tullut filosofiassaan tiensä päähän ja saanut ihmiset kaikkoamaan luotaan, hän jättää suorastaan vastuuttomalla tavalla ne 6% Euroopan kansalaisista, jotka vielä harjoittavat maaseudulla aktiivista tuotantoa, suojattomina niiden vihan armoille, jotka edustavat loppua 94%: ia eurooppalaisista ja jotka sitten syystäkin huomauttavat, että tällaista "filosofiaa" noudattamalla eivät katoa ikiajoiksi vain työpaikat ja sosiaaliturva, vaan että viime kädessä myös menestymisen malliksi tarkoitettu Euroopan unioni, joka on ainutlaatuinen Euroopan ja koko maailman historiassa, jää tavoitteissaan puolitiehen.
Galeote Quecedo (PPE). — (ES) Mr President, two weeks before the Berlin European Council, I believe it is pointless to try to hide the pessimistic atmosphere that prevails.
Galeote Quecedo (PPE). — (ES) Arvoisa puhemies, kun Berliinin Eurooppa-neuvostoon on kaksi viikkoa aikaa, mielestäni on turha yrittää peitellä ilmassa olevaa pessimismiä.
Frankly, I cannot see what progress the Council representative was referring to.
Suoraan sanottuna en näe sitä edistystä, johon neuvoston edustaja on viitannut.
On the contrary, some of the proposals by the German Presidency have not exactly given us much cause for hope, not to mention the decision to resort to the unusual mechanism of presenting them in the name of the German delegation. I do not know if that is what the Council representative calls a happy medium.
Päinvastoin, jotkin puheenjohtaja maa Saksan ehdotukset eivät juuri ole antaneet aihetta toivoon, puhumattakaan siitä, että turvaudutaan siihen epätavalliseen keinoon, että ne esitetään Saksan valtuuskunnan kautta — en tiedä, onko tämä se, mitä neuvoston edustaja kutsuu ratkaisuksi.
But perhaps the most worrying thing is the confusion that exists, with constant changes of direction and a lack of impetus from those who are supposed to be in charge.
Ehkäpä kaikkein huolestuttavinta on kuitenkin harhailu ja jatkuva suunnan vaihtaminen sekä kimmokkeiden puuttuminen sillä taholla, jonka oletettavasti pitäisi johtaa unionia.
The European Parliament has the right, not to mention the duty, to demand that the debate be more focused.
Euroopan parlamentilla on oikeus ja myös velvollisuus vaatia keskustelun kohdistamista.
We must remember that what we are discussing is how to finance the European Union until 2006 and how to reform the Structural Funds and common policies in the light of enlargement.
On muistettava, että keskustelemme siitä, miten Euroopan unioni rahoitetaan vuoteen 2006 asti ja miten uudistamme rakennerahastoja ja yhteisiä politiikkoja laajentumista varten.
The debate is not about determining how a specific country might pay less, but rather how to finance a range of common policies in a fairer and more effective manner. The aim of this is, of course, to create more jobs and reduce inequalities.
Keskustelu ei koske sitä, miten jokin maa voi maksaa vähemmän, vaan sitä, miten rahoitetaan entistä oikeudenmukaisemmin ja tehokkaammin sellaisia yhteisiä politiikkoja, joiden tavoitteena on ilman muuta luoda lisää työpaikkoja ja vähentää eriarvoisuutta.
In my view, the Presidency would do well to set aside the debate on net fiscal balances and look for solutions to its problems that keep faith with the Treaty.
Mielestäni olisikin hyvä, jos puheenjohtaja maa vetäytyisi syrjään nettosummia koskevasta keskustelusta ja etsisi ongelmiinsa ratkaisuja perustamissopimusta noudattaen.
In other words, the automatic application of the system of majorities leads us to a dead end, to failure.
Mielestäni ei sitä paitsi ole tarpeen muistuttaa, että lopullinen sopimus edellyttää yksimielisyyttä.
And nobody — I would imagine — wants this Presidency to be remembered as one that failed.
Toisin sanoen enemmistön mekaaninen soveltaminen vie meidät umpikujaan, toisin sanoen silloin me epäonnistumme, eikä ku kaan — oletettavasti — halua, että tämä puheenjohtajamaa jäisi mieleen siitä, että silloin epäonnistuttiin.
It is up to the German Presidency to put forward proposals that bring us closer to a final agreement, that accommodate the different interests involved, but that also set out a future objective of integration that all the people of Europe can identify with.
Puheen johtajamaa Saksan tehtävänä on esittää sellaisia ehdotuksia, joiden ansiosta pääsemme lähemmäksi lopullista sopimusta ja joissa sovitetaan yhteen erilaiset intressit, mutta joiden ansiosta näköpiirissä häämöttää myös sellainen yhdentymistavoite, johon me Euroopan kansalaiset voimme samastua.
The European elections in June will allow us all to measure our representativeness through the exercise of democracy. Only then should the Council propose its candidate for the Presidency of the European Commission as provided for in the Treaty of Amsterdam.
Kesäkuussa järjestetään Euroopan parlamentin vaalit, joissa me kaikki voimme mitata edustavuutemme demokraattisesti, ja sen jälkeen, ei ennen sitä, neuvoston on aika esittää omaa ehdokastaan Euroopan komission puheenjohtajaksi Amsterdamin sopimuksen määräysten mukaisesti.
Moreau (GUE/NGL). — (FR) Mr President, on the eve of the year 2000, it is commonplace to hear of the need to breathe new life into Europe.
Moreau (GUE/NGL). — (FR) Arvoisa puhemies, vuoden 2000 lähestyessä on ajankohtaista kuulla mainittavan tar peesta puhaltaa uutta henkeä Eurooppaan.
The least that can be said, unfortunately, is that the Berlin Council is not part of this approach.
Voimme vähintäänkin todeta, että Berliinin Eurooppa-neuvosto ei valitettavasti ole paikka, jossa uudet tuulet voisivat puhaltaa.
There is no question of a more social, more democratic Europe, nor of a Europe of solidarity, as budgetary discipline and reduced contributions for some — and not the least important among us — are at the centre of the debates, and this at a time when we are preparing for enlargement.
Ei ole puhettakaan sosiaalisemmasta ja demokraattisemmasta Euroopasta. Ei myöskään solidaarisemmasta Euroopasta, sillä budjettikuri ja joidenkin jäsenvaltioiden, ei niiden heikoimpien, rahoitusosuuksien vähentäminen ovat keskeisellä sijalla keskusteluissa, kun unionin laajentumista parhaillaan valmistellaan.
This is very worrying, as any rejection of the notion of financial solidarity in Europe can only favour increased globalisation, dominated by American ambitions.
Tämä on äärimmäisen huolestuttavaa, sillä jos sivuutamme täysin solidaarisuuden käsitteen Euroopan rahoittamisessa, emme onnistu muuta kuin edistämään kiihtyvää maailmanlaajuistumista, jota amerikkalaiset vaatimuksillaan hallitsevat.
I note that there now seems to be movement on the question of cofinancing agricultural expenditure, demanded by some and rejected by others, including France.
Panen merkille, että määrärahojen irrottaminen on näköjään otettu mukaan maatalousmenojen yhteisrahoitusta koskevaan kysymykseen, sillä jotkin maat vaativat sitä, kun taas toiset, kuten Ranska, hylkäävät ajatuksen.
I welcome this, without being entirely reassured.
Olen tä hän viimeksi mainittuun tyytyväinen, vaikka se ei täysin minua rauhoitakaan.
In order to arrive at an agreement which is global, positive and acceptable to all, we must move beyond complicated calculations and develop financial solidarity on new bases in order to promote economic and social cohesion, which is under pressure from unemployment and growing poverty.
Kokonaisvaltaiseen, kaikkien kannalta myönteiseen ja hyväksyttävään sopimukseen pääsemiseksi on vältettävä sortumasta jaaritteluihin ja kehitettävä uudelta pohjalta solidaarisuutta rahoituskysymyksissä, jotta voidaan edistää taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, jonka toteuttamista työttömyysongelma ja köyhyyden leviäminen hankaloittavat.
The ceiling of 1.27% must therefore remain so as to respect the constraints of the stability pact, although it would be better to replace it with an employment pact and find new sources of finance, based on a corporation tax or a capital gains tax, for example.
Näin ollen 1, 27%:n budjettikattoon ei pidä koskea, jos haluamme noudattaa vakauttamissopimuksen vaatimuksia, vaikka olisi syytä korvata tuo sopimus työllisyyssopimuksella ja löytää uusia rahoituksen lähteitä, jotka perustuisivat esimerkiksi yhteiskuntaveroon tai osinkotulojen verottamiseen.
To arrive at a more balanced budget, the share of each Member State must be in proportion to its share in the Community's GNP.
Tasapainoisempaan talousarvioon pääsemiseksi jokaisen maan osallistuminen on suhteutettava siihen, mikä on sen osuus yhteisön bruttokansantuotteesta.
A limit must be placed on farming subsidies and they must be designed to be of more benefit to small and medium-sized farms, as well as to employment.
Maataloustuille on asetettava rajat, ja niitä on muutettava, jotta sekä pienet että suuret maatilat, samoin kuin työllisyys, saisivat niistä suuremman hyödyn. dyn.
Müller (V). — (DE) Mr President, Mr President-in-Office, I listened to your statement very carefully, Mr Verheugen.
Muller (V). — (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Verheugen, kuuntelin tarkasti, mitä sa noitte äskeisessä esityksessänne.
I have something to say on one point which may well be important for the negotiations.
Yhteen kohtaan minulla olisi sanottavana jotakin, mikä voisi olla hyvinkin tärkeää neuvottelujen johdolle.
Tomorrow, when the House votes on Mrs Haug's report on own resources, it may pronounce itself in favour of 50% cofinancing in agricultural policy.
Jutta Haugin laatiman omia varoja koskevan mietinnön pohjalta parlamentti asettunee huo menna kannattamaan maatalouspolitiikassa 50-prosenttista yhteisrahoitusta.
In view of both this decision tomorrow and the forthcoming elections, I think it is absolutely essential that we do actually have all the alternatives on the table for the final showdown.
Olen sitä mieltä, että kun otetaan huo mioon tämä huominen ratkaisu ja myös edessä olevat vaalit, pitäisin ehdottoman välttämättömänä, että meillä tosiaankin olisivat kaikki vaihtoehdot pöydällä tämän pitkien puukkojen yön varalle.
We all know that cofinancing of agricultural policy is actually the right way forward.
Me kaikki tiedämme, että maatalouden yhteisrahoitus on itse asiassa oikea tie.
It may not be accepted because of opposition from individual countries, but it is the only approach which leaves the way open for a genuine structural policy for rural areas.
Siinä saatetaan mahdollisesti törmätä joidenkin yksittäisten jäsenvaltioiden vastustukseen, mutta se on ainoa keino, joka avaa samalla tien aidolle maaseudun rakennepolitiikalle.
Should there not be a move towards cofinancing, however — which is of course likely — then we need, in any case, to develop corrective mechanisms or capping systems which come as close as possible to meeting the desired objective.
Ellei yhteisrahoitukseen siirtymiseen kuitenkaan päädytä — mikä sekin on mahdollista —, silloin olisi kehitettävä kaiken varalta sellaisia korjaavia mekanismeja, sellaisia ylärajoja koskevia malleja, joilla päästään mahdollisimman lähelle haluttua tavoitetta.
I would like a scheme, a capping system, which, once we have taken the first step, will inevitably lead on to further reforms.
Toivon, että saisimme aikaan sellaisen rakenteen, sellaisen ylärajoja koskevan mallin, joka toisi otettuamme asiassa ensimmäisen askeleen vääjäämättä vanavedessään seuraavia uudistusaskelia.
Were we not to succeed in doing this in the negotiations, then in my view we would be faced with a complete disaster on the first day of enlargement, because we all know that step-by-step reductions and capping alone are not much help to us when the question we really need to answer is how to restructure agricultural policy.
Ellei tämä meiltä neuvotteluissa onnistu, silloin meillä on nähdäkseni edessämme heti laajentumisen en simmäisenä päivänä täydellinen katastrofi, sillä tiedämme kaikki, että pelkkä tukien asteittainen vähentäminen ja pelkkä ylärajojen asettaminen eivät auta meitä eteenpäin, kun olisi löydettävä rakenteellinen vastaus maatalouspolitiikkamme muotoutumista koskevaan kysymykseen.
We also know that the real problem with agricultural policy does not lie in the agricultural policy of the 15 present Member States, but in the agricultural policy of those who are to join us, because that is where the heartland of European farming is to be found.
Tiedämme myös, että maatalouspolitiikan tosiasiallinen ongelma ei ole nykyisten 15 EU-maan maatalouspolitii kassa, vaan vasta tulossa olevien jäsenmaiden maatalouspolitiikassa, sillä Euroopan varsinaiset maatalousalueet sijaitsevat niiden alueilla.
That is why I would emphasise once again that it is important for absolutely all of the alternatives to be on the table.
Korostankin siksi vielä kerran, että on tärkeää, että kaikki vaihtoehdot todella otetaan käsi teltäväksi.
Only then will it be possible to find a genuine compromise, which the German Presidency can then pull out of the hat with the kind of flourish which people like to see at a summit of this sort.
Vasta silloin on mahdollista päästä aitoon kompromissiin, joka sitten loisi myös puheenjohtajamaa Saksalle juuri sellaista hohtoa, jota tällaiselta huippukokoukselta niin haluttaisiin.
For this I hope you have a good hand!
Toivotan teille siinä parhainta menestystä! tystä!
Nicholson (I-EDN). — Mr President, I listened with great interest to the President-in-Office of the Council when he said that central questions have not been resolved.
Nicholson (I-EDN). — (ENjArvoisa puhemies, kuuntelin neuvoston puheenjohtajaa erittäin kiinnostuneena, kun hän sanoi, että tärkeimpiä kysymyksiä ei ole ratkaistu.
I think that will go down as the understatement of the day.
Olen sitä mieltä, että tuota voi pitää tämän päivän voimakkaimpana vähättelynä.
Quite clearly the Council and Commission have been able to make no progress in the whole area of the reform and everything that goes with it.
Neuvosto ja komissio eivät ole selvästikään kyenneet etenemään laisinkaan koko uudistuksessa eivätkä missään siihen liittyvässä asiassa.
Everybody talks about reform and says that reform is needed and required.
Kaikki puhuvat uudistuksesta ja sanovat, että uudistusta tarvitaan.
I think we all accept that change is always necessary and we have evolved with that change.
Luulen, että hyväksymme kaikki sen, että muu toksia tarvitaan aina ja että olemme kehittyneet muutoksen myötä.
What I want to make very clear to both the Commission and the Council here today is that if they are going to have reform it must not be at the price of destruction of our rural communities throughout the European Union.
Haluan tehdä sekä komissiolle että neuvostolle aivan selväksi, että jos he haluavat toteuttaa uudistuksen, se ei saa tapahtua Euroopan unionin maaseutuyhdyskuntien hävittämisen hinnalla.
There is a grave danger as we go forward that is what will happen.
Edetessämme on olemassa vakava uhka, että näin voi tapahtua.
We must defend European Union farmers against the threats of the Americans and everyone else in the world who want to destroy the European agricultural industry.
Meidän on puolustettava Euroopan unionin maanviljelijöitä uhilta, joita aiheuttavat amerikkalaiset ja ketkä tahansa muut ihmiset, jotka tahto vat tuhota Euroopan maatalouselinkeinon.
If you destroy the European agricultural industry you will destroy vast parts of the whole rural community and the whole infrastructure throughout Europe.
Jos tuhoamme Euroopan maatalouselinkeinon, tuhoamme suuren osan koko maaseutuyhdyskunnista ja koko infrastruktuurin kaikkialla Euroopassa.
This reform will be like all the reforms in the past.
Tämä uudistus on kaikkien menneiden uudistusten kaltainen.
It will not save one ECU.
Sillä ei säästetä yhtäkään ecua.
It will not save one D-mark or one pound.
Sillä ei säästetä yhtä kään D-markkaa tai yhtäkään puntaa.
In fact, by the time it is finished, it will cost more.
Se aiheuttaa itse asiassa lisää menoja, sitten kun se on toteutettu.
The real truth is that the time has come for some of these countries who have benefitted very well over the past years from membership of the European Union, and who tell us that they are great Europeans, to begin to delve into their pockets and pay their way.
Totuus on se, että joidenkin niistä maista, jotka ovat hyötyneet selvästi Euroopan unionin jäsenyydestä viime vuosina ja jotka sanovat meille olevansa kunnon eurooppalaisia, on aika alkaa kaivella rahakirstujaan ja maksaa oma osuutensa.
1 think that is the challenge.
Minusta siinä on haasteemme.