natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As part of the application of the reform of the common agricultural policy, they mark a radical change in the policy approach to agriculture.
Tämän vuoksi on tär­keää tarkastella läheltä tämän politiikan kehitystä ja uudistusta näiden asetusten mukanaan tuomien etujen arvioimiseksi sekä kuluttajien että tuottajien kannalta.
A closer look at the develop ment and the reform of the CAP will illustrate how these Regulations can benefit both consumers and producers.
YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP:N) UUDISTUSTA EDELTÄVÄ TILANNE
Among the priority aims underlying the reforms, the most important in terms of quality policy, of interest to both producers and consumers, were the adjustment of output to the needs of the market and the protection of the environment and of agriculture and natural resources.
Tätä uudistusta ohjanneista ensisijaisista tavoitteista tär­keimpiä ovat laatupolitiikan kannalta tuotannon mukautta­minen markkinoiden tarpeisiin sekä luonnon, maatalou­den ja luonnonvarojen suojelu, jotka vaikuttavat yhtä lailla kuluttajiin ja tuottajiin.
If supply is to adapt to demand, producers must take account of consumers' requirements.
Tarjonnan mukauttaminen kysyntään edellyttää tuottajilta kuluttajien toiveiden huomioonottamista.
Consumers are increasingly asking for quality.
Kuluttajat suosi­vat yhä enemmän hyvälaatuisia tuotteita.
They want wholesome products, care about environment-friendly production methods, and take an interest in specialized manufacturing processes; products whose origin is guaranteed are especially popular.
He etsivät ter­veellisiä tuotteita, arvostavat ympäristön huomioon otta­vaa tuotantotapaa ja ovat kiinnostuneita muista erikoistu­neista valmistusmenetelmistä; alkuperätakuun omaavat tuotteet ovat suuressa arvossa.
A Community quality policy helps adapt output to the needs of the market.
Euroopan laajuinen laatutuotannon edistämispolitiikka mahdollistaa tuotannon mukauttamisen markkinoiden tarpeisiin.
As this affects both supply and demand, it is sure to benefit both producers and consumers.
Tällainen lähesty­mistapa voi olla ainoastaan eduksi tuottajille ja kuluttajille, koska se vaikuttaa niin tarjontaan kuin kysyntäänkin.
Thirty years on, the initial objectives of the common agricultural policy had been achieved: agricultural productivity was considerably higher, farmers and farm workers enjoyed a decent standard of living, and consumers had a guaranteed food supply at prices they could afford.
Kun yhteistä maatalouspolitiikkaa oli toteutettu 30 vuotta, oli sille asetetut tavoitteet saavutettu. Maatalouden tuotta­vuus oli kasvanut huomattavasti; maatalousväestölle oli taattu kohtuullinen elintaso ja kuluttajille kohtuuhintainen tarjonta.
Europe was selfsufficient in many major foods, and even had surplus output of some.
Useiden tärkeiden tuotteiden osalta omavarai­suus oli saavutettu tai jopa ylitetty.
From the consumer's point of view, the most obvious benefit of the common agricultural policy was the increasingly abundant supply of products from all over Europe; but there was overproduction in some areas, with potentially harmful effects on economic activity.
Kuluttajien kannalta näkyvin tämän Euroopan maatalouspolitiikan mukanaan tuoma etu oli kaikkialta Euroopasta peräisin olevien tuot­teiden yhä suurempi tarjonta, joskin useilla aloilla syntyi myös taloudellisen toiminnan kannalta haitallista ylituotan­toa.
Consumers need to be able to identify quality products.
Kuluttajan on voitava tunnistaa laatutuotteet.
Standard markings throughout Europe and an effective control structure to preclude abuse will ensure that they have reliable information, and a genuine choice.
Yhtenäinen eurooppalainen merkintätapa, jonka asianmukainen käyttö varmistetaan tehokkaan valvontarakenteen avulla, takaa kuluttajille luotettavan tiedonsaannin ja sallii näin todellisen valintojen tekemisen.
The abundant supply of goods from all over Europe, which used to be disconcertingly diverse, is now a precious asset.
Koko Euroopasta peräisin olevien tuotteiden laaja tarjonta, joka aiemmin oli häm­mentävän moninaista, muodostaa nyt todellisen rikkau­den.
The development of specialities and quality products will lead to further diversity, which is just what the consumer wants.
Lisäksi erikoisuuksien ja laatutuotteiden kehittämi­nen lisännee tarjonnan monipuolisuutta ja vastaa siis kuluttajan toiveita.
Over the same period, the behaviour of European consumers changed.
Samaan aikaan kuluttajien käyttäytyminen Euroopassa kuitenkin muuttui.
They now required much higher dietary, hygienic and health standards in the products they bought.
Heistä tuli vaativampia tuotteiden ravin­tosisällön, terveellisyyden ja hygienian suhteen.
'Quality' had become the watchword.
"Laadusta" tuli uusi avainsana.
This heightened consumer awareness was reflected in the demand for products with individual characteristics, due to specific production methods, composition or origin.
Tämä uusi laatutietoisuus ilmeni erityisominaisuuksia omaavien tuotteiden kysyntänä, olipa kyse sitten jollain erityisellä tavalla val­mistetuista, erityiskoostumuksen omaavista tai tiettyä alkuperää olevista tuotteista.
Increased freedom of movement for goods certainly helped to make available a much wider variety of products from all over Europe; but it also generated confusion.
Tavaroiden vapaan liikku­vuuden kasvu lisäsi toki kaikkialta Euroopasta peräisin olevien tuotteiden tarjontaa, mutta se aiheutti myös häm­mennystä.
Indeed, consumers began to be wary, after certain unfortunate experiences aroused suspicions that producers might be trying to mislead them.
Muutamien huonojen kokemusten jälkeen tiet­ty epäluuloisuus valtasi kuluttajat, jotka pelkäsivät joutu­vansa laittomien käytäntöjen ja toimenpiteiden uhreiksi.
This led to the development of better consumer information.
Kuluttajanvalistus kehittyi entistä tarkoituksenmukaisem­maksi.
AND (EEC) No 2082/92:
ASETUKSET (ETY) N:o 2081/92 JA (ETY) N:o 2082/92 KIINTEÄNÄ
ESSENTIAL INSTRUMENTS OF EUROPEAN QUALITY POLICY
OSANA EUROOPAN LAATUPOLITIIKKAA
The demand for quality products also benefits producers.
Myös tuottajat hyötyvät tiukoista laatuvaatimuksista.
It is easy to find a market for quality output that takes full account of consumers' requirements, especially with the backing of an appropriate Community policy.
Laatutuotannolle, jossa otetaan kokonaisvaltaisesti huo­mioon kuluttajan odotukset ja jota vastaava Euroopan politiikka tukee, löydetään nopeasti markkinat.
Farmers will no longer make their money by producing large amounts of subsidized products, but by providing quality.
Enää ei maanviljelijää rikastuta tuetun tuotannon määrä vaan laatu.
To be successful in the marketplace, they will need to aim at quality or a diversified output.
Tuottajien ponnistelut tuotannon laadun ja moni­puolistamisen hyväksi ratkaisevat heidän menestymi­sensä markkinoilla.
Moreover, this policy approach will help to maintain the rural fabric, by enabling farmers to continue to make a living in their own home regions.
Tällä tavoin maanviljelijät säilyvät tuottajina osana alueen­sa elinkeinoelämää, mikä pitää osaltaan yllä maaseudun elinkeinorakennetta.
Alongside rules governing organic production methods, the two mainstays of European quality policy are the rules on the protection of geographical indications and designations of origin of agricultural products and foodstuffs (Regulation (EEC) No 2081/92) and the rules on certificates of specific character for agricultural products and foodstuffs (Regulation (EEC) No 2082/92).
Luonnonmukaisesta tuotantotavasta annetun asetuksen lisäksi Euroopan laatupolitiikan kaksi tukipylvästä ovat maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu asetus (2081/92) ja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden eri­tyisluonnetta koskevista todistuksista annettu asetus (2082/92).
Under Regulation (EEC) No 2081/92, certain geographical names can be registered as protected designations of origin or geographical indications.
Asetuksen (ETY) N:o 2081/92 mukaisesti tietyt maantie­teelliset nimikkeet voivat olla "suojattujen alkuperänimitys­ten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekiste­rissä".
The Regulation defines these two categories of geographical names..
Asetuksessa määritellään nämä kaksi maantieteel­listen nimitysten ryhmää.
Another new CAP objective that is vitally important to quality policy is the protection of the environment, agriculture and natural resources, implemented by Regulation (EEC) No 2078/92 on agricultural production methods compatible with the requirements of the protection of the environment and the maintenance of the countryside.
Luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa annetulla asetuksella (ETY) N:o 2092/91 (3) edistettiin tie­
Regulation (EEC) No 2082/92 establishes a system of certificates for agricultural products produced using traditional raw materials or characterized by a traditional composition or mode of production or processing, which are clearly distinguished from other similar products belonging to the same category.
Asetuksella (ETY) N:o 2028/92 otetaan käyttöön todistus­järjestelmä perinteisistä raaka-aineista valmistetuille tai perinteistä koostumusta tai tuotanto- tai jalostustapaa edustaville tuotteille, jotka erottuvat selvästi samaan ryhmään kuuluvista vastaavista tuotteista.
Products meeting these requirements bear a Community indication and symbol to indicate their specific character.
Nämä vaati­mukset täyttävissä tuotteissa voi olla yhteisön maininta ja tunnus, joista selviää niiden erityisluonne.
Regulation (EEC) No 2092/91 on the organic production of agricultural products also makes a major contribution to promoting environmental considerations, of course, because of the production methods used (in particular severe restrictions on the use of fertilizers and pesticides); but it is relevant to quality objectives too, since it provides the market with products guaranteed not to contain artificial chemical residues, thus responding to a pressing customer requirement.
tysti huomattavasti ympäristön huomioonottamista käytet­tyjen tuotantomenetelmien (erityisesti lannoitteiden ja tor­junta-aineiden hyvin tiukkojen käyttörajoitusten) ansiosta, mutta siinä otetaan myös huomioon edellä mainittu laatu­tavoite synteettisten aineiden jäämiä sisältämättömien elintarvikkeiden kaupan pitämisen osalta: tähän kohdistuu parhaillaan voimakkaita kuluttajien odotuksia.
Green Europe 2/9# on organic farming gives more details on this aspect.
"Vihreä Eurooppa" N:o 2/94(') antaa asiasta yksityiskoh­taisempaa tietoa.
Although these Regulations contribute to the develop ment of quality, they do not establish objective quality standards; by guaranteeing the origin or the specific character of a product, however, they arouse the consumer's expectations about quality.
Laatupolitiikalla on siis suuri merkitys YMP:n uudistukses­sa asetettujen tärkeiden tavoitteiden toteuttamisessa. Se palvelee sekä kuluttajia että tuottajia.
They provide a general framework, but no detailed rules on the actual features of the product.
Vaikka nämä asetukset edistävät laadun kehittämistä, ei niissä määritellä minkäänlaista puolueetonta laatuvaati­musta.
Product quality is defined solely by the producers.
Takaamalla tuotteen alkuperän tai erityisluonteen ne kuitenkin herättävät kuluttajissa laatuun liittyviä odo­tuksia.
Quality policy is therefore a useful instrument in achieving some of the major objectives of the reform of the CAP.
Nämä asetukset muodostavat vain yleisen kehyk­sen antamatta sitovia ohjeita tuotteiden laadusta.
It serves the interests of both consumers and producers.
Tuottaja yksin määrää tuotteensa laadun.
These two Regulations in combination have three main objectives.
Yhdessä nämä kaksi asetusta kattavat kolme tärkeää tavoitetta.
First, the development of regional and special ity products, making for more diversified agricultural out put and promoting the development of rural areas.
Ensinnäkin niihin kuuluu alueellisten sekä eri­tyisluonteen omaavien tuotteiden tuotannon kehittäminen, jonka avulla on määrä monipuolistaa maataloustuotantoa ja edistää maaseudun kehitystä.
The Regulations also back up marketing efforts by producers; they make it possible to individualize products, but also to protect them from abuse and unfair appropriation.
Asetuksilla myös tuetaan tuottajien kaupallisia toimia; nämä välineet ovat heidän käytettävissään, jotta he voivat paitsi yksilöidä tuotteensa myös suojella niitä kaikelta väärinkäytöltä.
The third broad aim of these Regulations is consumer protection.
Asetusten kol­mas tärkeä tavoite liittyy kuluttajansuojaan.
For consumers who care about the origin of a product, or the method of processing used, reliable information is vitally important.
On ensiarvoi­sen tärkeää antaa tuotteen alkuperästä tai sen valmistus­tavasta kiinnostuneille kuluttajille luotettavaa tietoa.
Regulation (EEC) No 2081/92 on the protection of geographical indications and designations of origin and Regulation (EEC) No 2082/92 on certificates of specific character for agricultural products and foodstuffs are thus important instruments of European quality policy.
Asetukset (EY) N:o 2081/92 ja 2082/92 maataloustuottei­den ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta sekä niiden erityisluonnetta koskevista todistuksista ovat tärkeitä laatupolitiikan väli­neitä Euroopan tasolla.
There are two major aspects to these measures.
Siinä mielessä ase­tus merkitsee uudistusta.
First of all, the Regulations are intended to contribute to achieving one of the main aims of CAP reform, which is to bring production into line with market demand.
Näistä toimenpiteistä ilmenee selvästi kaksi näkökohtaa: Yhtäältä asetusten päätavoitteet muodostavat välivaiheita yhden YMP:n uudistuksen tärkeimmän tehtävän, eli tuo­tannon ja markkinoiden tarpeiden lähentämisen, täytäntöönpanossa.
They are thus fully consistent with European quality policy, whose role is henceforth to be enhanced.
Toimenpiteillä toteutetaan käytännössä Euroopan laatupolitiikkaa, jonka merkitys kasvaa myös tulevaisuudessa.
Secondly, the Regulations take account of the needs of both consumers and producers.
Toisaalta asetetuissa tavoitteissa otetaan samanaikaisesti huomioon kuluttajien ja tuottajien tarpeet.
Lasting success can be achieved only with a system which ensures that the interests of these two groups coincide. cide.
Ainoastaan järjestelmä, jossa otetaan huomioon nämä molemmat ryhmät, voi sovittaa yhteen niiden edut ja taata näin pysyvän onnistumisen.
The Regulation on the protection of geographical indications and designations of origin, on the other hand, is based on existing national arrangements in the Member States.
Asetus maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitys­ten suojasta puolestaan perustuu jäsenvaltioiden jo käytössä oleviin itsenäisiin menettelytapoihin.
To sum up, CAP reform assigns a major role to European quality policy, in the interests of both consumers and producers.
YMP:n uudistus korostaa Euroopan laatupolitiikan tärkeää asemaa kuluttajien ja tuottajien eduksi.
Regulations (EEC) No 2081/92 and No 2082/92 serve to further quality policy, and form an integral part of CAP reform; they are the outcome of the new approach to agricultural policy.
Asetukset (ETY) N:o 2081/92 ja (ETY) N:o 2082/92 palvelevat tätä politiik­kaa ja ovat olennainen osa YMP:n uudistusta: ne edusta­vat uutta näkemystä maatalouspolitiikasta.
Given the very different approaches of northern and southern Member States, it is clear that a set of uniform European rules was needed to create a common base on which to build an effective quality policy.
Silmäys pohjoisten ja eteläisten jäsenvaltioiden toisistaan huomattavasti poikkeaviin käsitteisiin tällä alalla osoittaa, että ainoastaan yhtenäisen eurooppalaisen sääntelyn avulla voidaan luoda yhteinen perusta laatupolitiikalle ja sitä kautta taata sen tehokkuus.
Below, we describe the arrangements applied in France, as a representative example of the southern European approach, and those applied in Germany, to illustrate the northern approach.
Saksassa käyttöön otettu suojajärjestelmä näyttää edustavalta esimerkiltä Pohjois-Euroopan valtioiden järjestelmistä ja Ranskan suojajärjes­telmä Etelä-Euroopan valtioiden järjestelmistä.
PROTECTION OF GEOGRAPHICAL NAMES: THE EXAMPLES OF FRANCE AND GERMANY
ESIMERKKEINÄ RANSKAN JA SAKSAN TI UN N E
NATIONAL SYSTEMS OF PROTECTION OF GEOGRAPHICAL
KATSAUS MAANTIETEELLISTEN NIMITYSTEN KANSALLISIIN SUOJAJÄRJESTELMIIN, ESIMERKKEINÄ RANSKAN
The expression appellation d'origine has a long tradition in France, so much so indeed that it has become a household word.
Termillä "alkuperänimitys" on Ranskassa niin pitkät perin­teet, että se on juurtunut jokapäiväiseen kielenkäyttöön.
The French system therefore involves national registration and recognition of the conditions for using the designation of origin: the designation of origin does not simply guarantee a given geographical origin, it implies national recognition of a specific mode of preparation inseparable from a strictly defined region.
Lopuksi viinialalla saavutetun menestyksen jälkeen vuo­den 1990 uudistuksella yhtenäistettiin ranskalaisten alku­peränimitysten tunnustamismenettely. Siitä lähtien tuoma­rit eivät enää ole päättäneet alkuperänimityksistä.
This means that there is a connection between the special features of a product and its place of origin.
Kaikkien elintarvikkeiden, joille haetaan alkuperänimi­tystä, on käytävä läpi INAO:n tunnustamismenettely, ja nimityksestä säädetään asetuksella.
Historical background
Historiallinen katsaus
Designation of origin as a component of quality policy in France
Ranskan järjestelmää voi siis luonnehtia alkuperänimitys­ten käyttöehtojen kansalliseksi kirjaamis- ja tunnustamis­järjestelmäksi.
The Sale of Goods Law of 1 August 1905 was intended to protect consumers from fraud; it marked the beginning of official work to define major regions for the purposes of designation of origin; the resulting list was given legal status in 1919.
Tässä järjestelmässä alkuperänimityksellä ei tarkoiteta pelkästään maantieteellistä alkuperää, vaan siinä on kyse tarkkaan rajatulle alueelle tunnusomaisen valmistusmenetelmän kansallisesta tunnustamisesta.
The system of designation of origin in France is intended to guarantee the commercial success of speciality wines and cheeses, and to safeguard the reputation of French food and drink.
Oikeuskäytännössä laadittiin tämän perusteella "alkuperä­nimitysten järjestelmä".
The authenticity and originality of products is guaranteed by compliance with strict conditions of production and control; in this way, the designation of origin acts as a seal of quality.
Sen mukaan vain tuotteella, jonka tietyt ominaisuudet ovat yksinomaisesti määrätyn tuotan­toalueen ansiota, on oikeus tällaiseen nimitykseen.
On that basis, case law developed a doctrine of 'designations of origin' whereby only a product having certain qualities due exclusively to its origin in the region concerned could carry such a designation.
Tuomioissa, joista tuli yhä pidempiä ja yksi­tyiskohtaisempia, määrättiin valmistusta koskevat ehdot kulloinkin kyseessä olevalle alueelle tyypillisten ja perin­teisten valmistustapojen mukaan.
As a logical consequence of this body of case law, the courts had powers to lay down rules about conditions of production in their judgments on designations of origin.
Ranskassa alkuperänimitysjärjestelmän katsotaan takaa­van ranskalaisten viini- ja juustoerikoisuuksien taloudelli­sen menestymisen sekä ranskalaisen gastronomian mai­neen maailmalla.
These judgments, increasingly lengthy and detailed, specified the conditions of manufacture in accordance with 'honest unvarying practices' in the region concerned.
Tiukkojen tuotanto- ja valmistusehtojen noudattaminen takaa tuotteiden aitouden ja alkuperäisyy­den. Ne saavat ikään kuin arvoa nostavan leiman.
The system of designations of origin thus meets the consumer's wish for reliable information on origin and quality, while increasing the incomes of those producers who are attentive to the quality of their products.
Alkuperänimitysjärjestelmä vastaa siis yhtäältä kuluttajien haluun saada luotettavaa tietoa tuotteiden alkuperästä ja laadusta sekä tarjoaa toisaalta tuottajille, jotka haluavat parantaa tuotteidensa laatua, mahdollisuuden kasvattaa tulojaan.
It is therefore an important factor in France's conception of an agricultural sector aspiring to high-quality output, on the basis of typical regional products that can meet very demanding standards for food and drink.
Alkuperänimitys on siis tärkeä osa ranskalaista näkemystä laatua painottavasta maataloudesta, joka pe­rustuu eri alueille tyypillisiin tuotteisiin ja tasokkaaseen näistä tuotteista riippuvaiseen gastronomiaan.
The system of designations of origin is thus a firmly established and durably protected concept by which the nature of a product is defined in terms of its origin.
Alkuperänimityksestä on näin ollen tullut vakiintunut ja kestävällä tavalla suojattu käsite, joka määrittää tuotteen ominaisuudet sen alkuperän perusteella.
From 1935 onwards, starting with wines and spirits, des ignations of origin were defined by legislation.
Vuonna 1935 siirryttiin alkuperänimitysten määrittämiseen lainsäädännöllisin keinoin, ensimmäiseksi viinin ja muiden alkoholijuomien osalta.
The Institut national des appellations d'origine (National Institute for Designations of Origin: INAO) was set up, to prepare decrees establishing the conditions for using a designation of origin, with the help of those concerned.
Tätä tarkoitusta varten perustettiin kansallinen alkuperänimitysten instituutti (INAO), jonka tehtävänä on valmistella yhdessä niiden tahojen kanssa, joita asia koskee, asetuksia alkuperänimitysten käyttöeh­doista.
This led to the introduction of the appellation d'origine contrôlée, or AOC (registered designation of origin), well known not just inside France but outside as well.
Tästä sai alkunsa tarkistettu alkuperänimitys (AOC — appellation d'origine contrôlée), joka tunnetaan laajasti myös Ranskan ulkopuolella.
Since 1955, the same procedure has been used for cheese; a special committee was set up for the purpose of drawing up conditions of production and establishing them by Decree. Court judgments were still applicable for other products, but gradually lost any practical relevance.
Vuonna 1955 sama menette­ly valittiin sovellettavaksi juustoalalla, ja sitä varten perus­tettiin komitea laatimaan tuotantoa koskevia edellytyksiä, jotka laillistettiin asetuksilla.
The courts are no longer competent to reach a decision on recognition; whatever the product concerned, applications go through a recognition procedure with the INAO, and the designation of origin is established by Decree.
Samanaikaisesti tuomioistui­men päätöskäytäntö oli edelleen mahdollinen muilla aloilla, mutta se menetti käytännössä merkitystään yhä nopeammin.
The situation in Germany is quite different.
Saksassa maantieteellisten nimitysten tilanne on aivan toinen.
National practice
Kansallinen käytäntö
With some exceptions, the protection of geographical denominations in Germany ¡s governed by case law.
Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta maantieteellisten nimitysten suoja kuuluu Saksassa oikeuskäytännön alaan.
In Germany, the only criterion for protecting a geographical name is relevant public opinion, ascertained by means of consumer surveys to assess knowledge of and reaction to a particular name.
Saksassa ainut maantieteellisen nimityksen suojasta määräävä peruste on kyselytutkimuksilla mitattu kohde­ryhmän mielipide eli kuluttajan tietämys ja suhtautuminen.
A name will be eligible for protection if there is evidence that those concerned assume that the product bearing the name has been produced in the place of that name.
Maantieteellisen nimityksen suojaamiseen riittää syyksi, että tahot, joita asia koskee, hyväksyvät, että kyseinen tuote on valmistettu määrätyssä paikassa, jonka mukaan se on nimetty.
Unlike the French system, the German approach to protection is totally independent of product quality.
Tällainen alkuperänimitys on, toisin kuin Ranskassa, riippumaton laadusta.