natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The environmental effects of measures and actions will be assessed during implementation as necessary.
Toimenpidekokonaisuuksien ja toimenpiteiden ympäristövaikutukset arvioidaan tarvittaessa toimeenpanon yhteydessä.
The programme priorities are:
Ohjelman prioriteetit ovat seuraavat:
Anticipating changes in the labour market and vocational requirements
Työmarkkinoiden ja ammatillisten vaatimusten muutosten ennakointi — koulutus- ja kehittämistoimenpiteiden suuntaamiseksi kehitetään laadukas työ elämän ja kvalifikaatioiden analysointimetodiikka.
• training and development will be targeted at those with little training and older workers with health risks.
Ammatillinen koulutus ja uudelleenkoulutus, ohjaus ja neuvonta — järjestetään keskeisten, muuttuvien työtaitojen koulutusta — organisoidaan työssä oleville soveltuvaa koulutustiedottamista ja neuvontaa — kohdennetaan koulutus- ja kehittämistoimenpiteitä vähän koulutettuihin, ja sel laisiin ikääntyviin, joilla on terveysriskejä.
• methods, instruments and networks of learning and on-the-job training side-by-side training will be developed;
Osaamis- ja innovaatiorakenteiden kehittäminen — tuetaan uusien osaamiskeskusmallien kehittymistä — kehitetään työssä ja työn ohessa tapahtuvan oppimisen ja kouluttamisen meto diikkaa, välineitä ja verkostoja — avustetaan erityisesti pkyritysten henkilöstövastuullisia inhimillisten voimavarojen kehittämisessä ja tuetaan tähän liittyviä palveluja.
Altogether ECU 301.52 million will be spent during the planning period.
Toimenpiteisiin käytetään suunnittelukaudella 301,52 miljoonaa ecua.
Public expenditure will account for ECU 175.06 million of this (58% of the total).
Julkisten kustannus ten osuus on 175,06 miljoonaa ecua (58,1 % kokonaiskustannuksista).
The Social Fund will provide ECU 84.60 million (48.3% of the public expenditure figure).
Sosiaalirahaston osuus on 84,60 miljoonaa ecua (48,3 % julkisista kustannuksista).
The Objective 4 SPD ¡s decentralised in the regional sense, to bring action as close as possible to the ultimate target: people, human resources, workforce, jobs, work and working life.
Tavoitteen 4 yhdistetty ohjelma-asiakirja (SPD) on rakennettu alueellisesti hajautetusti, mahdollisimman lähellä toiminnan lopullista kohdetta; ihmistä, inhimillistä resurssia, työvoimaa, työpaikkaa, työtä, työelämää.
The 13 labour districts have been closely involved in planning from the start.
Ohjelman suunnittelussa on alusta pitäen ollut kiinteästi mukana 13 alueellista työvoimapiiriä.
Regionally, each labour district has been responsible for consulting the various interested parties and building up a system of cooperation.
Alueellisesti työvoimapiiri on vastannut eri tahojen kuulemisesta ja yhteistoiminnan rakentamisesta.
The main regional collaborators are the regional councils, the provincial State offices, the employment offices, the labour protection districts, the regional units of the Ministry of Trade and Industry, various organisations in
Keskeisiä alueellisia yhteistoimijoita ovat maakuntien liitot, lääninhallitukset, työvoimatoimistot, työsuojelupiirit, kauppa- ja teollisuusministeriön alueelliset yksiköt, elinkeino elämän, yrittäjien, palkansaajien, työnantajien ja tuottajien eri järjestöt, kunnat, koulutus, tutkimus- ja kuntoutuslaitokset ja -yksiköt.
Several planning seminars have been held with experts from the EU Commission at which strategies, priorities and measures were evaluated.
EU:n komission asiantuntijoiden kanssa on järjestetty useita suunnitteluseminaareja, joissa on arvioitu ohjelman strategioita, prioriteetteja ja toimenpidekokonaisuuksia.
EU representatives have also provided valuable help through correspondence and other means.
Komission edustajat ovat myös antaneet arvokasta tukea erilaisessa kirjeenvaihdossa ja muissa neuvonpidoissa. vonpidoissa.
Links with labour policy and other EU programmes
Kytkennät työpolitiikkaan ja muihin EU-ohjelmiin
The SPD ¡s based on Finland's national strategies and objectives for labour and educational and industrial policy over the next few years.
Ohjelma on laadittu Suomen kansallisen työ, koulutus- ja elinkeinopolitiikan lähivuosien strategioiden ja tavoitteiden pohjalta.
It covers practically the whole spectrum of labour and employment policy.
Se kattaa työpolitiikan lähes koko ulottuvuuden.
Note was also taken of the EU White Paper on growth, competitiveness and employment, and the White Paper on social policy.
Ohjelmatyössä on otettu huomioon myös Euroopan unionin valkoinen kirja kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä sekä valkoinen kirja sosiaalipolitiikan kehittämisestä.
The SPD thus supplements national policies.
Ohjelma on kansallista politiikkaa täydentävä.
In providing the workforce with opportunities to adjust safely and dynamically to changes at work and on the labour market, it is vital to integrate the Objective 3 and 4 programmes so as to yield the best possible overall result.
Järjestettäessä työvoimalle mahdollisuuksia sopeutua dynaamisesti ja turvallisesti työssä ja työmarkkinoilla tapahtuviin muutoksiin on välttämätöntä integroida tavoitteiden 3 ja 4 ohjelmia keskenään niin, että ne kokonaisuutena tuottavat optimaalisen lopputuloksen.
The two programmes have complementary alms, and work on them has taken care to ensure convergence and to prevent overlapping.
Rakennepolitiikan muutosohjelmissa on täydentäviä tavoitteita. Ohjelmatyössä näiden yhdensuuntaisuus ja päällekkäisyyden ehkäisy on varmistettu.
The programme for Objective 6 regions will also include lines of action related to the development of human resources under Objective 4.
Tavoitteen 6 alueita koskeva ohjelma sisältää myös tavoitteen 4 inhimillisten voimavarojen kehittämiseen liittyviä toimintalinjoja.
In ¡t, the amounts of aid from the Social Fund are based on the same principles as in the Objective 4 programme intended for regions not covered by Objective 6.
Sen sosiaalirahaston tukiosuudet perustuvat samoille periaatteille kuin tässä 6-alueiden ulkopuolelle tarkoitetussa tavoitteen 4 ohjelmassa.
In Objective 2 and 5b regions, the aim is for develop ment strategies and strategies for investment and human resources to be mutually supplementary.
Tavolteiden 2 ja 5b alueilla pyritään siihen, että alueiden kehittämisstrategiat, investointi- ja inhimillisten voimavarojen kehittämislinja tukevat toisiaan.
This is possible because Finland's Objective 3 and 4 programmes are being prepared and implemented in a regionally decentralised way.
Tämä on mahdollista, koska Suomessa tavoitteiden 3 ja 4 ohjelmien valmistelu ja toteutus tapahtuvat alueellisesti hajautettuina.
From the point of view of labour policy, all the abovementioned regions share the same feature: a lack of job-creating industry and business.
Työpolitiikan näkökulmasta tarkasteltuna kaikkien edellä mainittujen tavoite alueiden yhteinen ominaisuus on työllisyyttä lisäävän taloudellisen toiminnan puute.
The reasons may vary, but the end result is the same: industry is not strong enough to grow to any marked degree, and production conditions in the region do not attract investors from outside.
Syyt vaihtelevat, mutta lopputulos on sama: teollisuustuotanto ei ole riittävän vahvaa kasvaakseen merkittävästi ja alueen tuotanto-olosuhteet eivät houkuttele sijoittajia alueen ulkopuolelta.
As a result, special support measures are needed ¡f we are to be able to develop labour resources and create the preconditions for permanent jobs and the creation of new ones.
Tästä johtuen tarvitaan erityisiä tukitoimenpiteitä, jotta pystytään kehittämään työvoimavaroja ja luomaan edellytyksiä työssä pysymiselle ja uusien työpaikkojen syntymiselle.
The Community initiative ADAPT and the Leonardo training programme are linked with the Objective 4 programme through their integrated goals, and in practice they support each other.
Yhteisöaloite Adapt ja koulutusohjelma Leonardo kytkeytyvät tavoitteen 4 ohjelmaan integroitujen tavoitteiden avulla, ja käytännön toimeenpanossa ne tukevat toisiaan.
The goals of the EU's employment initiatives are also noted, e.g. 'Employment now' gives the equality objectives of the programme an international dimension.
Myös EU:n työllisyysaloitteiden kehittämispyrkimykset otetaan huomioon, esimerkiksi Employment-Now:n avulla saadaan ohjelman tasa-arvotavoitteille kansainvälinen ulottuvuus.
About 9 % of the Structural Funds' financial framework has been reserved for Community initiatives and 1 % for pilot projects.
Yhteisöaloitteisiin on varattu 9 prosenttia ja pilottihankkeisiin yksi prosentti rakennerahastojen rahoituskehyksestä.
The autonomy region of Aland has produced an Objective 4 programme in accordance with the Aland autonomy act (15556/94).
Ahvenanmaan maakunta on tehnyt tavoitteen 4 ohjelman Ahvenanmaan itsehallintolain (15556/94) mukaisesti.
The Social Fund contribution to the programme during the planning period is ECU 200000, which has been marked out from the overall frame work.
Ohjelman tavoitteen 4 sosiaalirahasto-osuus suunnitelmakaudella on 200000 ecua, joka on irrotettu kokonaiskehyksestä.
Structural change in the economy, labour market trends and action to guide and develop the workforce
Elinkeinoelämän rakennemuutos, työmarkkinoiden kehitys sekä toimet työvoiman ohjaamiseksi ja kehittämiseksi
Economic trends Long-term trends and the 1990-93 recession
Pitkän aikavälin trendit ja vuosien 1990—1993 lama
By international comparison, and before the recession in the early 1990s, economic and welfare growth in Finland this century was rapid.
Talouden ja hyvinvoinnin kasvu oli Suomessa koko itsenäisyyden ajan ennen 1990-luvun lamaa kansainvälisesti vertaillen nopeaa.
The strong growth trend was interrupted only by the slump in the 1930s and the Second World War, when production declined.
Vahvan kasvutrendin katkaisivat välillä vain 1930luvun lama ja toinen maailmansota, jolloin tuotanto aleni.
Soon after the war, however, another long expansion period, lasting three decades, began and during this time GDP rose about 5 % a year.
Pian sodan jälkeen käynnistyi taas pitkä, kolme vuosikymmentä kestänyt kasvukausi, jona aikana BKT kasvoi noin 5 % vuodessa.
Finland also survived the mid 1970s oil crisis well, though this damaged the economies of other industrial countries.
Suomi selvisi kohtalaisen hyvin myös teollisuusmaiden talouksia 1970-luvun puoli välissä koetelleesta öljykriisistä.
Output stopped rising for a while, but in 1978 a rapid economic upswing began and growth was steady throughout the 1980s, averaging nearly 4 % a year.
Tuotannon kasvu vain tilapäisesti pysähtyi, minkä jälkeen vuonna 1978 alkoi taas voimakas korkeasuhdanne. Koko 1980-luvun ajan tuotannon kasvu oli tasaista, keskimäärin lähes 4 % vuodessa.
Employment remained high and Finland joined the ranks of the leading welfare States.
Työllisyys pysyi korkeana ja Suomi kohosi hyvinvointivaltioiden kärkijoukkoon.
This rapid development was made possible by the fast expansion of, initially, the forest industry and, later, related sectors of industry in the post-war period.
Suomalaisen hyvinvointivaltion rakentamisen mahdollisti toisen maailmansodan jälkeen aluksi metsäteollisuuden sekä siihen kytkeytyneiden teollisuuden alojen nopea kasvu.
It was founded on a high investment rate, which remained one of the highest amongst the industrial countries throughout the 1980s, at over 25% of GDP.
Nopea talouskasvu perustui korkeaan investointiasteeseen, joka oli Suomessa vielä koko 1980-luvun teollisuusmaiden kärkiluokkaa, yli neljännes bruttokansantuotteesta.
Compared with old-established industrial nations, Finland's industrial structure remained rather one-sided, however.
Vanhoihin teollisuusmaihin verrattuna Suomen teollisuuden rakenne pysyi kuitenkin yksipuolisena.
By international comparison, too, the massive investments were not as effective as in other Industrial countries, because restrictions on competition and regulation of financial markets hampered their truly efficient use.
Suomen mittavat investoinnit eivät kansainvälisten vertailujen mukaan olleet myöskään yhtä tehokkaita kuin teollisuusmaissa keskimäärin, koska kilpailurajoitukset ja rahoitusmarkkinoiden säännöstely haittasivat niiden tehokasta kohdentumista.
Sectors protected from competition — primarily agriculture, some of the related food industry and the tertiary sector — were able to make large Investments because they could transfer their costs to prices.
Kilpailulta suojatut sektorit — lähinnä maatalous, osa siihen kytkeytyvästä elintarviketeollisuudesta ja palvelusektori — saattoivat tehdä laajoja investointeja voidessaan siirtää kustannuksiaan hintoihin.
Structural change in industry and employment also took a somewhat different course in Finland from that in other industrial countries.
Myös tuotannon ja työllisyyden rakennemuutokset ovat ajoittuneet Suomessa jossain määrin eri tavoin kuin muissa teollisuusmaissa.
Whereas industrial employment elsewhere in Europe had already started falling in the 1970s when, for instance, the steel, shipbuilding, textile and clothing industries ran into difficulties, Finnish industry even then managed to avoid any crisis, thanks to growing exports to the Soviet Union and its up-to-date produc tion capacity.
Kun teollisuuden työllisyyskehitys muualla Euroopassa kääntyi laskuun jo 1970-luvulla mm. teräs-, telakka-, tekstiili- ja vaatetusteollisuuden kohdattua vaikeuksia, Suomen teollisuus välttyi vielä tuolloin kriiseiltä itäviennin lisääntymisen ja modernin tuotantokapasiteetin ansiosta.
Industrial jobs went on rising right up to the early 1980s.
Teolliset työpaikat lisääntyivät Suomessa aina 1980-luvun alkuun saakka.
In contrast, the growth ¡n employment during the rest of the decade was founded on expansion in the public sector.
1980-luvulla työllisyyden kasvu perustui sitä vastoin pääosin julkisen sektorin laajenemiseen.
About two thirds of the total increase were in public jobs, even if the declining agricultural sector is disregarded.
Koko työllisyyden kasvusta, vaikka supistuva maataloussektori jätetään tarkastelun ulkopuolelle, noin kaksi kolmasosaa tuli julkiselle sektorille.
This growth period came to an end in the early 1990s, however, with the start of a recession that hit Finland harder than other industrial countries.
Kasvukausi päättyi 1990-luvun alun lamaan, joka koetteli Suomea nyt muita teollisuusmaita kovemmin.
Domestic demand started to fall sharply at the end of 1990.
Kotimainen kysyntä kääntyi jyrkkään laskuun vuoden 1990 jälkipuoliskolla.
Exports, too, declined, because Finland was no longer so competitive on the Western markets and Soviet exports collapsed.
Myös vienti supistui, kun Suomen kilpailukyky länsimarkkinoilla oli rapautunut ja itävienti samanaikaisesti romahti.
In 1990-93, total output fell by some 13% altogether, and labour force sample surveys registered a peak unemployment rate of around 19% at the worse point of the recession, in 1994.
Vuosina 1990—1993 kokonaistuotanto laski yhteensä noin 13%, ja työ voimatutkimuksen mukainen työttömyysaste kohosi pahimmillaan vuonna 1994 noin 19%:iin.
Table 1 shows the main elements in supply and demand throughout the 1980s growth period and during the 1990-93 recession, and corresponding Ministry of Finance forecasts for recovery in 1994-95.
Kehityksen taustaa ja lähiajan näkymiä tarkemmin kuvaamaan on taulukkoon 1 koottu keskeisimmät kysynnän ja tarjonnan erät 1980-luvun kasvukaudelta, lamavuosilta 1990—1993 sekä vastaavat valtiovarainministeriön ennusteet elpymisestä vuosina 1994—1995.
Trends in supply and demand in the economy, 1979-93, and Ministry of Finance forecast for 1994 and 1995
Taulukko 1 Kansantalouden kysyntä- ja tarjontaerien kehitys vuosina 1979—1993 ja valtiovarainministeriön ennuste vuosille 1994 ja 1995
(Percentage change per year)
(määrän muutos vuodessa, prosenttia)
Present state of the economy and future expectations
Talouden nykytilanne ja odotukset
The most important task of economic policy has been to restore the external balance of the economy by boosting the competitiveness of the open sector.
Talouspolitiikan tärkeimpänä tehtävänä on ollut palauttaa talouden ulkoinen tasapaino parantamalla avoimen sektorin kilpailukykyä.
Corporate competitiveness has, in fact, improved substantially, thanks to devaluation, the floating of the markka, moderate wage settlements and low inflation, and this has led to a strong upsurge in exports.
Toteutetun devalvaation ja markan kellutuksen sekä maltillisten palkkaratkaisujen ja matalan inflaation ansiosta yritysten kilpailukyky on tuntuvasti parantunut, mikä on kääntänyt viennin voimakkaaseen kasvuun.
Since 1992, total exports have risen at over 10 % a year, and as a result the current account finally went Into the black in mid 1994.
Viennin määrä on kasvanut vuodesta 1992 yli 10 prosentin vuosivauhtia, minkä ansiosta vaihtotase kääntyi viimein positiiviseksi vuoden 1994 puolivälissä.
As a result of the recession, Finland is one of the most deeply indebted industrial countries in Europe, however, a fact that will weigh heavily on the economy throughout the 1990s.
Laman seurauksena Suomi on Euroopan velkaisimpia teollisuusmaita, mikä tulee rasittamaan kansantaloutta koko 90-luvun ajan.
The public debt, in particular, ¡s considered to be the most serious problem faced by the macroeconomy.
Erityisesti julkinen velka arvioidaan vaikeimmaksi makrotalouden ongelmaksi.
To prevent total economic collapse, the government has also had to answer for the liabilities of the private banking sector, as well as dealing with rising unemployment, leading to a huge swelling of the national debt.
Estääkseen talouden romahduksen valtiovalta on joutunut kan tamaan työttömyyden ohella myös yksityisen pankkisektorin vastuita, minkä seurauksena valtion velka on kasvanut räjähdysmäisen nopeasti.
The gross public debt relative to GDP, which was about 10 % before the recession hit, soared to about 63 % in 1994.
Julkisen sektorin bruttovelka suhteessa bruttokansantuotteeseen, joka ennen lamaa oli noin 10%, nousi vuonna 1994 noin 63 pro-
The export-driven growth strategy began to show clear results In early 1994, when total output started to rise.
Vientivetoinen kasvustrategia alkoi tuottaa näkyvää tulosta vuoden 1994 alussa, jolloin kokonaistuotanto kääntyi kasvuun.
In the home market sector, too, expectations of a revival strength ened during the year, and in 1995 the entire economy is expected to be experiencing recovery.
Myös kotimarkkinasektorin osalta edellytykset talouden kohentumiselle vuoden mittaan vahvistuivat, ja elpymisen ennustetaan vuonna 1995 laajenevan koko kansantalouteen.
Output alone rose nearly 4% in 1994.
Tuotanto kasvoi vuonna 1994 jo lähes 4%.
Businesses' expectations are extremely optimistic and both Investment and labour recruitment are anticipated to experience a sharp upward movement in 1995, thanks to EU membership.
Yritysten suhdanneodotukset ovat erittäin korkealla, ja myös investointien sekä työvoiman rekrytointien odotetaan myönteisen EU-päätöksen ansiosta lähtevän nopeasti liikkeelle vuonna 1995.
The Ministry of Finance forecasts that output will expand about 5% in 1995, and certain research institutes have put forward even higher figures.
Valtiovarainministeriö ennustaa tuotannon kasvun kiihtyvän vuonna 1995 noin 5 prosenttiin. Eräät tutkimuslaitokset ovat esittäneet korkeampiakin kasvuennusteita.
The recession, then, seems to be lightening its grip, but the restoration of high employment and preservation of the foundations of the welfare State will continue to demand correction of the economy's structural weaknesses.
Lama on näin selvästi väistymässä, mutta korkean työllisyyden palauttaminen ja hyvinvointivaltion perustan säilyttäminen edellyttävät jatkossa kansantalouden rakenteellisten heikkouksien korjaamista.
Regulatory systems in sheltered sectors need to be dismantled and the structure of the economy overhauled to allow resources to be reallocated to the open sector.
Tarvitaan sääntelyn purkua suojatuilla sektoreilla ja talouden rakenteen uudistamista siten, että resursseja siirtyy suljetusta avoimeen sektoriin.
Public expenditure must be both gradually reduced and retargeted Into investments that will sustain growth.
Samalla kun julkisia menoja asteittain alennetaan, on niitä suunnattava uudelleen kasvua ylläpitäviin investointeihin.
The period of expansion based on a high investment rate seems to be over, and we must get used to a level lower than ¡n recent decades.
On odotettavissa, että korkeaan investointiasteeseen perustuva kasvukausi on ohitse ja investointiaste tulee jäämään viime vuosikymmeninä totuttua tasoa matalammaksi.
The alternative here is felt to be a shift to a technology- and know-how-driven phase of development.
Tälle vaihtoehtona nähdään siirtyminen teknologia- ja osaamisvetoiseen kehitysvaiheeseen.
Growth and competitiveness would then be guided more by corporate innovativeness, the ability to develop new products and production methods, and the capacity to organise operations in a completely new way.
Kasvua ja kilpailukykyä ohjaa tällöin entistä enemmän yritysten innovatiivisuus, kyky kehittää uusia tuotteita ja tuotantomenetelmiä ja kyky organisoida toiminta uudella tavalla.
Labour supply
Työvoiman tarjonta
The age breakdown of the population and trends in labour supply are largely dictated by the large age groups born after the Second World War.
Väestön ikärakenne ja työvoiman tarjonnan kehitys määräytyvät pitkälti sotien jälkeen syntyneiden suurten ikäluokkien mukaan.
As these people get older, the over all population will age and the supply of labour will start to dry up.
Näiden vanhetessa väestö vanhenee ja työvoiman tarjonta alkaa ehtyä.
Demographic prognoses suggest that the Finnish population will go on increasing up to the end of this century, when the age breakdown will still be favourable ¡n terms of the labour market.
Väestöennusteiden mukaan Suomen väestön määrä kasvaa aina vuosituhannen lopulle saakka, jolloin sen ikärakenne on työmarkkinoiden kannalta vielä edullinen.
Over the longer term, however, over 20000 more people a year will have to come into the country than leave it if the population is not to start falling.
Pitemmällä aikavälillä muuttovoiton pitäisi kuitenkin olla yli 20000 henkeä vuodessa, jotta väestön määrä ei alkaisi pienentyä.
The estimate for the end of this decade is about 10000.
Kuluvan vuosikymmenen jälkipuoliskolla vuotuiseksi muuttovoitoksi on arvioitu noin 10 000 henkilöä.
In the next few years, the labour supply will be increased by the large number of people who became unemployed during the recession and now await a return to the labour market.
Lähivuosina työvoiman tarjontaa on lisäämässä suuri määrä laman aikana työvoiman ulkopuolelle siirtyneitä, jotka odottavat pääsyä takaisin työmarkkinoille.
At an average of 2480000 in 1994, the labour supply declined by well over 70000 (-2.7%) during the recession, with young people in particular taking further training because of the lack of job opportunities.
Työvoiman tarjonta, vuonna 1994 keskimäärin 2480000 henkeä, supistui laman aikana runsaalla 70000:lla (-2,7%), kun etenkin nuoria vetäytyi työtilaisuuksien puuttuessa työmarkkinoilta koulutukseen.
Similarly, the mothers of small children also tended to go back to being housewives.
Vastaavasti myös pienten lasten äitejä siirtyi kotitaloustyöhön.
If the economic trend remains favourable, the labour supply could increase by a further 4 to 5 % by the year 2000 for demographic reasons.
Jos talouden kehitys jatkuu suotuisana, työvoiman tarjonta voisi demografisten tekijöiden vaikutuksesta vielä kasvaa vuoteen 2000 mennessä noin 4—5 %.
However, additional training opportunities will restrain growth in supply and the workforce is only expected to Increase by about 70000 by 2000, even if economic growth ¡s fast; this will put the total at around the prerecession level.
Koulutustoimenpiteiden lisääminen hillitsee kuitenkin tarjonnan kasvua, ja työvoiman ennustetaan lisääntyvän nopean taloudellisen kasvunkin vallitessa vuoteen 2000 vain noin 70000:lla, jolloin työvoiman määrä kohoaisi taas lamaa edeltäneelle tasolle.