natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They were involved in Parliament’s work without having the status of Members.
Tämä yhteisymmärryksen kulttuuri ei suinkaan ollut vähäisimpänä syynä sille, että Euroopan parlamentin onnistui saavuttaa poliittisesti välttämättömiä kompromisseja esimerkiksi jo mainituista palveludirektiivistä ja kemikaaliasetuksesta.
This was a great success, as it enabled them to familiarise themselves with the procedures of our institution and with the European Union as a whole at an earlier stage.
Poliittiselta ja kulttuuritaustaltaan erilaisten ihmisten päivittäinen yhteistyö parlamentissa ja jatkuva kokemustenvaihto ovat vuodesta 1958 olleet Euroopan parlamentin erityispiirre ja sen rikkaus.
Each President of Parliament has made his or her own contribution to the institution’s development.
Heidät otettiin mukaan parlamenttityöhön myöntämättä heille kuitenkaan jäsenen asemaa.
They set debates in train, act as mediators within Parliament, represent it both inside and outside the European Union and take its message to citizens.
Tämä oli suuri menestys, sillä näin toimielimemme ja koko Euroopan unionin toimintatavat tulivat heille nopeammin tutuiksi.
Later, this good experience was repeated twice more: firstly, in preparation for the accession of the ten new Member States, observers came to the European Parliament from May 2003 until enlargement on 1 May 2004 and then, in preparation for the accession of Bulgaria and Romania, from Septem-
Tällöin saadut hyvät kokemukset toistuivat myöhemmin vielä kahdesti: ensin Euroopan parlamentissa
During my term in oce I see important priorities as being promoting the values of the European Union both inside and outside and promoting intercultural dialogue, particularly with our partners in the Arab/Islamic world.
sysäyksiä keskusteluille, toimivat välittäjinä parlamentin sisällä, edustavat sitä Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella sekä tulevat kansalaisten luo.
In an age of globalisation, which inspires both hope and fear, we must unequivocally oppose all forms of intolerance and build bridges of understanding.
Parlamentin vaikutusvallan lisääntyminen ilmenee myös puhemiehen merkityksessä ja tehtävissä.
For it is only possible to realise our common values - freedom, democracy, human rights and the rule of law - and particularly to secure lasting peace by means of a dialogue between cultures.
Tänä globalisaation aikakautena, joka herättää samanaikaisesti sekä toiveita että pelkoja, meidän on vastustettava ponnekkaasti kaikkia suvaitsemattomuuden muotoja ja rakennettava ymmärryksen siltoja, sillä yhteisten arvojemme – vapauden, demokratian, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden – toteuttaminen ja erityisesti myös kestävän rauhan varmistaminen on mahdollista vain kulttuurien välisessä vuoropuhelussa.
In addition, he, as well as the President-in-Oce of the Council, signs legal acts adopted under the codecision procedure and the budget of the European Union.
Lisäksi hän allekirjoittaa yhdessä neuvoston kulloisenkin puheenjohtajan kanssa yhteispäätösmenettelyssä annetut säädökset ja Euroopan unionin talousarvion.
In external relations, he conveys the position of the European Parliament to his dialogue partners when he goes on ocial visits.
Ulkosuhteissa hän välittää virallisilla vierailuillaan keskustelukumppaneilleen Euroopan parlamentin kannan.
Together with his counterpart from one of the Mediterranean countries, the President of the European Parliament presides over the Euro-Mediterranean Parliamentary Assembly.
Parlamentaarisessa Euro–Väli-meri-edustajakokouksessa Euroopan parlamentin puhemies johtaa puhetta yhdessä jonkin Välimeren maata edustavan virkaveljensä kanssa.
Gallery of portraits of the Presidents of the European Parliament since 1958
Euroopan parlamentin puhemiesten kuvagalleria vuodesta 1958 lähtien
Gallery of portraits of
Euroopan parlamentin
1958 the Presidents of the
1958 puhemiesten kuvagalleria vuodesta
European Parliament since 1958
1958 lähtien
ROBERT SCHUMANPRESIDENT FROM MARCH 1958 TO MARCH 1960
ROBERT SCHUMANPUHEMIES MAALISKUU 1958MAALISKUU 1960
HANS FURLERPRESIDENT FROM MARCH 1960 TO MARCH 1962
HANS FURLERPUHEMIES MAALISKUU 1960MAALISKUU 1962
PRESIDENTS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT BEFORE DIRECT ELECTIONS
EUROOPAN PARLAMENTIN PUHEMIEHET ENNEN VÄLITTÖMIÄ VAALEJA
GAETANO MARTINOPRESIDENT FROM MARCH 1962 TO MARCH 1964
GAETANO MARTINOPUHEMIES MAALISKUU 1962MAALISKUU 1964
JEAN DUVIEUSARTPRESIDENT FROM MARCH 1964 TO MARCH 1965
JEAN DUVIEUSARTPUHEMIES MAALISKUU 1964MAALISKUU 1965
VICTOR LEEMANSPRESIDENT FROM MARCH 1965 TO MARCH 1966 COUNCIL OF EUROPE TELEVISION RECORDING
VICTOR LEEMANSPUHEMIES MAALISKUU 1965MAALISKUU 1966 EUROOPAN NEUVOSTON TELEVISIOINTI
ALAIN POHERPRESIDENT FROM MARCH 1966 TO MARCH 1969
ALAIN POHERPUHEMIES MAALISKUU 1966MAALISKUU 1969
WALTER BEHRENDTPRESIDENT FROM MARCH 1971 TO MARCH 1973
WALTER BEHRENDTPUHEMIES MAALISKUU 1971MAALISKUU 1973
MARIO SCELBAPRESIDENT FROM MARCH 1969 TO MARCH 1971
MARIO SCELBAPUHEMIES MAALISKUU 1969MAALISKUU 1971
CORNELIS BERKHOUWERPRESIDENT FROM MARCH 1973 TO MARCH 1975
CORNELIS BERKHOUWERPUHEMIES MAALISKUU 1973MAALISKUU 1975
GEORGES SPÉNALEPRESIDENT FROM MARCH 1975 TO MARCH 1977
GEORGES SPÉNALEPUHEMIES MAALISKUU 1975MAALISKUU 1977
SIMONE VEILELECTED PRESIDENT IN JULY 1979
SIMONE VEILVALITTU PUHEMIEHEKSI HEINÄKUUSSA 1979
EMILIO COLOMBOPRESIDENT FROM MARCH 1977 TO JULY 1979
EMILIO COLOMBOPUHEMIES MAALISKUU 1977HEINÄKUU 1979
PRESIDENTS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AFTER DIRECT ELECTIONS
VÄLITTÖMILLÄ VAALEILLA VALITUT EUROOPAN PARLAMENTIN PUHEMIEHET
PIERRE PFLIMLINELECTED PRESIDENT IN JULY 1984
PIERRE PFLIMLINVALITTU PUHEMIEHEKSI HEINÄKUUSSA 1984
PIETER DANKERTELECTED PRESIDENT IN JANUARY 1982
PIETER DANKERTVALITTU PUHEMIEHEKSI TAMMIKUUSSA 1982
ENRIQUE BARÓN CRESPOELECTED PRESIDENT IN JULY 1989
ENRIQUE BARÓN CRESPOVALITTU PUHEMIEHEKSI HEINÄKUUSSA 1989
LORD PLUMBELECTED PRESIDENT IN JANUARY 1987
LORD PLUMBVALITTU PUHEMIEHEKSI TAMMIKUUSSA 1987
EGON A. KLEPSCHELECTED PRESIDENT IN JANUARY 1992
EGON A. KLEPSCHVALITTU PUHEMIEHEKSI TAMMIKUUSSA 1992
KLAUS HÄNSCHELECTED PRESIDENT IN JULY 1994
KLAUS HÄNSCHVALITTU PUHEMIEHEKSI HEINÄKUUSSA 1994
JOSÉ MARÍA GILROBLES GILDELGADOELECTED PRESIDENT IN JANUARY 1997
JOSÉ MARÍA GILROBLES GILDELGADOVALITTU PUHEMIEHEKSI TAMMIKUUSSA 1997
NICOLE FONTAINEELECTED PRESIDENT IN JULY 1999
NICOLE FONTAINEVALITTU PUHEMIEHEKSI HEINÄKUUSSA 1999
JOSEP BORRELL FONTELLESELECTED PRESIDENT IN JULY 2004
JOSEP BORRELL FONTELLESVALITTU PUHEMIEHEKSI HEINÄKUUSSA 2004
PAT COXELECTED PRESIDENT IN JANUARY 2002
PAT COXVALITTU PUHEMIEHEKSI TAMMIKUUSSA 2002
HANS-GERT PÖTTERINGELECTED PRESIDENT IN JANUARY 2007
HANSGERT PÖTTERINGVALITTU PUHEMIEHEKSI TAMMIKUUSSA 2007
MARCH 1977 JULY 1979
MAALISKUU 1977HEINÄKUU 1979
I view the years from early 1977 to 1979 as being the most rewarding of my lengthy commitment to Europe.
Pitkällä eurooppalaisella urallani ajanjakso 1977–1979 oli minulle kaikkein antoisin.
Having been elected Member of the European Parliament for Italy in 1976, I was elected its President in 1977.
Toimin Euroopan parlamentin jäsenenä Italian parlamentin valitsemana vuodesta 1976, ja vuonna 1977 minut valittiin puhemieheksi.
I am grateful to the Members of the European Parliament during that parliamentary term, who three times in succession, from 1977 to 1979 (an uncommon occurrence under the regulatory framework of the time), decided to re-elect me in order to ensure the success, under my presidency and with their full cooperation, of the greatest of European democratic undertakings: election of the European Parliament by universal surage.
Kiitän kyseisen vaalikauden Euroopan parlamentin jäseniä, jotka halusivat valita minut puhemieheksi kolme kertaa peräkkäin (mikä ei ollut lainkaan tavanomaista sen aikaisten sääntöjen mukaan) ja jotka minun puhemieskaudellani ja täyttä yhteistyöhalukkuutta osoittaen halusivat taata suuren eurooppalaisen demokratiahankkeen onnistumisen: Euroopan parlamentin jäsenten valitseminen yleisillä, välittömillä vaaleilla.
It was an intense and exhilarating period: we were at last shouting our belief in Europe from every town square, in dierent languages, and when knowing the language was of no assistance, our belief in Europe served to convey our convictions on the future of Europe.
Ajanjakso oli hyvin intensiivinen: lopultakin saimme tuoda esille uskomme Eurooppaan kaikkialla ja monella eri kielellä. Silloin kun kielitaitomme ei auttanut, auttoi uskomme Eurooppaan viemään eteenpäin vakaumustamme Euroopan tulevaisuudesta.
When the elections results were announced, we saw that 114 375 367 voters, in nine Member States, had elected 410 Members.
Kun vaalien tulokset julkaistiin, saimme tietää, että yhdeksässä jäsenvaltiossa yhteensä 114 375 367 äänestäjää oli valinnut 410 parlamentin jäsentä.
However, alongside the already signicant advent of elections to the European Parliament by universal surage, there were also other events which helped to raise the political and economic importance of the process of European integration.
Tämän sinällään tärkeän tapahtuman – Euroopan parlamentin jäsenten valitsemisen yleisillä, välittömillä vaaleilla – lisäksi oli kuitenkin muita tärkeitä tapahtumia, jotka korostivat Euroopan integraatioprosessin poliittista ja taloudellista merkitystä.
In the late 1970s, during my presidency and as the European election process progressed, the Europe of six, and then of nine, trapped to the east and west between the ideologies of the 19th Century, not only witnessed but also precipitated, through its faith in democratic ideals, the fall of two right-wing dictatorships – first of Franco in Spain, and then of Salazar in Portugal.
Seitsemänkymmentäluvun lopulla minun puhemieskauteni ja eurooppalaisia vaaleja koskevan prosessin aikana ensin kuusi- ja myöhemmin yhdeksänjäseninen Euroopan talousyhteisö ei ainoastaan seurannut sivusta, vaan myös demokratiaan uskoen edesauttoi kahden oikeistodiktatuurihallinnon kaatumista: ensin Salazarin hallinto Portugalissa ja sitten Francon hallinto Espanjassa.
It was my honour, as the President of the European Parliament, to give the first pro-European speech in the Spanish Cortes, solemnly convened in Madrid, and later to the Portuguese Parliament which, appropriately, was meeting in Lisbon.
Minulla oli Euroopan parlamentin puhemiehenä kunnia pitää ensimmäinen eurooppalainen puhe Madridissa juhlaistuntoon kokoontuneelle Espanjan parlamentille ja myöhemmin Portugalin parlamentille, joka oli varta vasten kutsuttu koolle Lissaboniin.
Furthermore, although relations with the East remained impervious – given the tight grip maintained on the Soviet countries in application of the principle of limited sovereignty – our Europe, which was managing to forge itself into an area of peace, freedom, economic development, free markets and social solidarity, nevertheless held a fascination, or at an least attraction, for the countries of the East.
Vaikka suhteet itään olivatkin kaiken aikaa melko lailla jäissä Itä-Euroopan maiden rajoitetun itsemääräämisoikeuden takia, meidän Eurooppamme, josta oli onnistuttu rakentamaan rauhan, vapauden, taloudellisen kehityksen, vapaakaupan ja yhteiskunnallisen solidaarisuuden alue, näyttäytyi kuitenkin näille maille kiehtovana tai ainakin houkuttelevana.
One should not forget, however, that the on-going process of the construction of Europe periodically experienced major or minor crises attributable to the permanent conict between upholding the principle of nationality and extensive supranational initiatives.
Ei pidä kuitenkaan unohtaa, että yhä keskeneräinen Euroopan rakennustyömaa kohtasi tasaisin väliajoin pieniä tai suurempia kriisejä, jotka johtuivat kansallisperiaatteen puolustamisen ja pitkälle menevien ylikansallisten aloitteiden yhteentörmäyksistä.
I will conclude my inevitably hazy recollections at that point, noting that, under my presidency, Parliament triggered the process which led, on 13 December 1979, to the budget presented by the Council of Ministers being thrown out.
Päätän tähän pakostakin hiukan summittaiset muistelmani. Muistutan kuitenkin vielä, että minun puhemieskaudellani parlamentti käynnisti tapahtumat, jotka johtivat 13.12.1979 ministerineuvoston esittämän talousarvion hylkäämiseen.
In doing so, it wished not only to draw attention to aspects of the budget approach which it considered unacceptable, but also fully to assert its budget authority role within the Community financial system.
Näin tehdessään parlamentti ei halunnut ainoastaan nostaa esille talousarvion epäkohtia vaan myös ottaa täyden vastuun budjettivallan käyttäjänä yhteisön rahoitusmekanismin puitteissa.
EMILIO COLOMBOWELCOMES PIERRE PFIMLIN, MAYOR OF STRASBOURG, AT THE JULY 1979 INAUGURAL SESSION, FOLLOWING THE FIRST DIRECT ELECTIONS TO THE
EMILIO COLOMBOVASTAANOTTAA STRASBOURGIN KAUPUNGINJOHTAJAN PIERRE PFLIMLININ JÄRJESTÄYTYMISISTUNNOSSA HEINÄKUUSSA 1979 EUROOPAN PARLAMENTIN ENSIMMÄISTEN VÄLITTÖMIEN VAALIEN JÄLKEEN
In the spring of 1979 I was Minister for Health and Social Security when, a few months before the first elections to the European Parliament by universal surage, President Giscard d’Estaing asked me if I would be willing to head a list of candidates for this election.
Keväällä 1979 olin terveys- ja sosiaaliturvaministeri, kun presidentti Giscard d’Estaing kysyi minulta muutamaa kuukautta ennen ensimmäisiä yleisiä Euroopan parlamentin vaaleja, suostuisinko johtamaan ehdokaslistaa näissä vaaleissa.
JULY 1979 JANUARY 1982
HEINÄKUU 1979TAMMIKUU 1982
I accepted this honour without hesitation, having been a militant supporter of European integration since the end of the war, regarding it as the only way to set the seal on reconciliation between France and Germany and avoid a recurrence of the tragedies of the past.
Otin tämän kunnian vastaan epäröimättä, koska olin sodan päättymisen jälkeen kannattanut ehdoitta Euroopan rakentamista, mitä pidin ainoana keinona sinetöidä Ranskan ja Saksan välinen sovinto ja välttää paluu menneisyyden draamoihin.
After the excellent result achieved by my list, President Giscard d’Estaing, who was sensitive to symbols of reconciliation and hence aware of the signicance of a former deportee, suggested to the other governments that I should be made President of the new Parliament, something that I had never imagined happening.
Vaalilistani erittäin hyvän tuloksen jälkeen presidentti Giscard d’Estaing, joka piti tärkeänä sovinnon symboleja ja arvosti sitä, mitä minä entisenä keskitysleirivankina edustin, ehdotti muille hallituksille, että minusta tehtäisiin uuden parlamentin puhemies, mitä en omalta osaltani ollut koskaan ajatellutkaan.
That is how, on 13 July 1979, by an absolute majority in the second round, I came to be elected President of the new assembly.
Niinpä minut valittiin 13. heinäkuuta 1979 uuden parlamentin puhemieheksi toisella äänestyskierroksella ehdottomalla enemmistöllä.
The task that now faced me was not without its problems.
Tehtäväni ei ollut kuitenkaan ongelmaton.
First of all, the nature of the new Members’ mandate had changed now that they were elected by universal surage, as opposed to the former situation in which members of the Assembly were representatives of the national parliaments.
Uusien parlamentin jäsenten toimen luonne oli muuttunut yleisten vaalien myötä, koska siihen asti edustajakokouksen jäsenet olivat edustaneet toisella tasolla kansallisia parlamentteja.
The democratic underpinning had now become more
Demokraattiset vaikuttimet tulivat suoremmiksi.
To this was added a geographical issue.
Tämän lisäksi oli maantieteellisiä ongelmia.
Up to then the European Assembly had usually met in Luxembourg, where most of its ocials also lived.
Tuohon asti edustajakokous oli kokoontunut useimmiten Luxemburgissa, jossa oli muuten suurin osa sen virkamiehistä.
In Strasbourg, the Parliament had neither its own chamber nor any oces, and therefore had to squat for one week each month in the premises of the Council of Europe, bringing all the necessary documents with it from Luxembourg.
Parlamentilla ei ollut Strasbourgissa omaa istuntosalia eikä toimistoja, vaan se valtasi Euroopan neuvoston tilat viikoksi kuukausittain ja kuljetti mukanaan Luxemburgista kaikki tarpeelliset asiakirjat.
One can imagine that this peripatetic existence was not to the liking of some of the parliamentarians, so that I had to contain a certain level of disgruntlement.
On ymmärrettävää, että tämä matkustaminen ei miellyttänyt kaikkia parlamentin jäseniä, ja minun oli hillittävä asian herättämää tyytymättömyyttä.
It took months for this new modus operandi to become second nature.
Kului kuukausia ennen kuin uuteen toimintatapaan totuttiin.
We still had to continue to hold a few sessions in Luxembourg.
Jouduimme vielä pitämään joitakin istuntoja Luxemburgissa.
It was there that I remember with emotion welcoming the Egyptian President Anwar El Sadat not long before he was assassinated.
Juuri siellä muistan ottaneeni vastaan Egyptin presidentin Anwar El Sadatin vähän ennen hänen salamurhaansa.
The Members of the European Parliament, as one may imagine, wanted to assert their new authority in budgetary matters.
Parlamentin jäsenet halusivat tietenkin korostaa uutta toimivaltaansa talousarvioasioissa.
The budget that had been drawn up for 1980 turned out to have slightly exceeded the ceiling allocated by the treaties to the European Parliament.
Vuoden 1980 talousarvio ylitti hieman enimmäismäärän, joka Euroopan parlamentille oli myönnetty sopimuksissa.
As the point at issue was combating world hunger, I unhesitatingly declared this budget to have been duly adopted.
Koska talousarvion ylityksessä oli kyse nälän torjumisesta maailmassa, julistin epäröimättä talousarvion asianmukaisesti hyväksytyksi.
The French Government immediately brought an action before the Court of Justice.
Ranskan hallitus jätti heti kanteen tuomioistuimeen.
I remember the real interest that the new European Parliament aroused outside the Community in those now distant days.
Muistan, että tuohon aikaan uusi Euroopan parlamentti herätti todellista kiinnostusta yhteisön ulkopuolella.
This interest and curiosity was all the greater because the Presidency of the Parliament had been given to a woman, which at that time was still looked upon with some disapproval.
Kiinnostusta ja uteliaisuutta lisäsi se, että puhemiehenä toimi nainen, mikä vielä tuolloin herätti hämmennystä.
I was able to observe this when I went to Lomé for the signing of the treaties with the African, Pacic and Caribbean countries.
Huomasin sen käydessäni Loméssa allekirjoittamassa sopimukset Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden kanssa.
I remember that both inside and outside the Community I always received a warm welcome, including in the United States, Canada, China and Japan.
Sekä yhteisön sisällä että sen ulkopuolella minut otettiin aina vastaan erittäin hyvin, etenkin Yhdysvalloissa, Kanadassa, Kiinassa ja Japanissa.
Whenever possible I involved the Commission permanent representatives in these visits.
Mahdollisuuksien mukaan vierailuihini osallistuivat myös komission pysyvät edustajat.
Throughout a presidency that lasted two and a half years, I never had any diculty in always being seen by myself and others as standing above party divisions and representing the whole of Parliament.
Koko kaksi ja puoli vuotta kestäneen puhemieskauteni ajan katsoin olevani puolueiden yläpuolella ja edustavani koko parlamenttia.
In short, this sometimes dicult, always fascinating presidency has remained the most rewarding period of my life.
Puhemieskausi, joka oli toisinaan hankala mutta aina innostava, oli elämäni rikkainta aikaa.
I look back on it with nostalgia, as I do on the subsequent years I spent at the European Parliament before returning to the French Government in 1993.
Muistelen puhemieskauttani haikeudella samoin kuin niitä vuosia, jotka vietin sen jälkeen Euroopan parlamentissa ennen paluutani Ranskan hallitukseen vuonna 1993.
JANUARY 1987 JULY 1989
TAMMIKUU 1987HEINÄKUU 1989
On reecting on the key moments of my presidency of the EP, my mind immediately went back to the election which preceded it, simply because it was an exciting, close-run thing.
Pohtiessani puhemieskauteni tärkeimpiä hetkiä Euroopan parlamentissa mieleeni palautui heti puhemiesvaali yksinkertaisesti siksi, että se oli jännittävä ja tiukka tilanne.
My rival – and eventual successor in post – Enrique Baron Crespo and I both ran campaigns which were energetic but which contained no element of personal rancour or invective.
Vastaehdokkaani – ja seuraajani tehtävässä – Enrique Baron Crespo ja minä kävimme molemmat kiivaan vaalikampanjan, joka ei kuitenkaan sisältänyt henkilökohtaista kaunaa tai loanheittoa.
After my victory, by the slim margin of five votes, we could remain friends, holding diering views on the details of ‘Europe‘, but with a common commitment to making its institutions work in the service of the peoples of our continent.
Voittoni, joka tuli pienellä viiden äänen erolla, jälkeen pysyimme ystävinä. Vaikka meillä oli erilaiset näkemykset Eurooppaa koskevista yksityiskohdista, olimme samalla tavalla sitoutuneet saamaan sen toimielimet toimimaan maanosamme kansojen hyväksi.
I believe that is the way our politics, at whatever level, should always function, and regret that they seldom do.
Uskon, että politiikkamme pitäisi toimia kaikilla tasoilla aina tällä tavalla, mutta valitettavasti asia on harvoin näin.
Every President of the EP since 1979 can say that their period in oce coincided with a time of important change.
Jokainen Euroopan parlamentin puhemies vuodesta 1979 lähtien voi todeta, että hänen puhemieskautensa sattui tärkeän muutoksen aikaan.
That is a reection of the fact that our institution, and indeed political Europe as a whole, has been constantly evolving.
Tämä kuvastaa sitä, että toimielimemme, samoin kuin poliittinen Eurooppa kokonaisuudessaan, on kehittynyt jatkuvasti.
Critics may argue over the ideal balance between the deepening and widening aspects of that process, but what is undeniable is that both have taken place and, however imperfect each stage has been, great progress has been achieved.
Kriitikot voivat kiistellä tämän prosessin syventämisen ja laajentamisen ihanteellisesta tasapainosta, mutta sitä ei voida kiistää, että näin
My key moments as President were linked to one of those crucially important evolutionary stages in the history of the Parliament and of the Union, namely the Single European Act (SEA).
Puhemieskauteni tärkeimmät hetket liittyivät yhteen näistä olennaisen tärkeistä kehitysvaiheista parlamentin ja unionin historiassa, nimittäin Euroopan yhtenäisasiakirjaan.
After a period of comparative stagnation in the early 1980s, the ‘Big Idea’ which pulled Europe forward was the development, via the Single European Act (SEA) from a common market towards an integrated economy, which in turn led in the direction of the Union and the subsequent evolutionary stages.
1980-luvun alun suhteellisen pysähtyneen ajan jälkeen suuri ajatus, joka vei Eurooppaa eteenpäin, oli yhteisten markkinoiden kehittäminen Euroopan yhtenäisasiakirjan avulla integroiduksi taloudeksi, joka puolestaan johti unionin syntymiseen ja sitä seuranneisiin kehitysvaiheisiin.
I am proud that the Parliament had played a signicant role in making the case for the single market and when the SEA came into force, just six months after I became President, I knew that a new era had begun in Parliament.
Olen ylpeä siitä, että parlamentilla on ollut merkittävä asema yhtenäismarkkinoiden toteuttamisessa. Kun yhtenäisasiakirja tuli voimaan, vain kuusi kuukautta puhemieskauteni alkamisen jälkeen, tiesin, että parlamentissa oli koittanut uusi aikakausi.
Within a very short time, draft legislation under the new two-readings dispensation would begin to arrive and would have to be dealt with expeditiously and eciently, if our institution was not to lose the opportunity of demonstrating our growing maturity.
Hyvin lyhyen ajan kuluttua lainsäädäntöehdotukset alettiin tehdä uuden, kaksi käsittelyä sisältävän menettelyn mukaisesti.
This required swift re-organisation at both political and administrative levels.
Ehdotukset oli käsiteltävä nopeasti ja tehokkaasti, jotta toimielimemme ei menettäisi tilaisuutta osoittaa kasvavia valmiuksiaan.