natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At a conference of the signatory states of the Montreal Convention in Copenhagen on 25 November 1992 the decision was adopted to ban chlorofluorocarbons (CFCs) as of 1 January 1996 and to gradually reduce the use of hydrochlorofluorocarbons (HCFCs) until the year 2020 and to ban them completely by 2030.
Metaanipäästöjä aiheuttavat pääasiallisesti maatalous (karja ja tietyt kasvilajikkeet), energia-ala (maakaasuvuodotjja kaatopaikat, kun taas CFC:n osuus on luettava kokonaan teollisen tuotannon syyksi, koska CFC:tä ei synny luonnossa.
In an owninitiative resolution on the resumption of nuclear testing by France, the EP strongly condemned this decision by the French President.
Ranskan ydinkokeiden jälleen käynnistämistä koskevassa päätöslauselmassaan EP on tuominnut jyrkästi ranskan presidentin päätöksen.
It called on the French Government, inter alia, to establish health and environmental monitoring arrangements and to collect the requisite data to enable the Commission and the EP to evaluate the longterm effects of the nuclear tests.
Se kehotti Ranskan hallitus ta mm. luomaan terveyden- ja ympäristönvalvontajärjestelmiä sekä keräämään tarvittavat tiedot, joiden avulla komissio ja EP voivat arvioida ydinkokeiden pitkäaikaisia vaikutuksia.
On 15 December 1994 the Council adopted Regulation (EC) No. 3093/94 on substances that deplete the ozone layer [8].
Montrealin sopimuksen allekirjoittajavaltioiden konferenssissa Kööpenhaminassa 25.11.1992 päätettiin kieltää klooratut fluorihiilet 1 päivästä tammikuuta 1996 lähtien ja vähentää kloorattujen fluorihiilivetyjen (CFC) käyttöä asteittain vuoteen 2020 mennessä sekä kieltää ne kokonaan vuoteen 2030 mennessä.
This amends Regulation (EEC) No. 594/91 to comply at Community level with commitments deriving from the second amendment to the Montreal Protocol.
Samaan aikaan "Montrealin rahaston" rahoittamisesta päästiin sopimuk seen, jonka nojalla kehitysmaille annetaan käyttöön vuonna 1993 113 ja vuonna 1994 113,4 miljoonaa dollaria , jotta nämä maat ottaisivat käyttöön vaihtoehtoisia aineita.
WATER POLLUTION
VESIEN SAASTUMINEN
General lead, from 50 to 10 micrograms per litre, would involve replacing existing water mains and would thus have major financial implications.
Yleistä la lyijyn raja-arvon alentamisella (viidestäkymmenestä kymmeneen mikrogrammaan/litra olisi tarvittavien vesijohtojen uusimisien vuoksi suuria taloudellisia vaikutuksia.
Given that many of the pollutants washed out of the soil over the past decade have not yet reached the water table, it will take between 25 and 50 years for nitrate levels in groundwater in the shallow wells of the Netherlands, Belgium, Denmark and Germany to fall to an acceptable figure, in accordance with the drinking water directive, despite recent cuts in the use of fertilizers in some Member States.
Koska suuri osa viime vuosikymmenen aikana maaperästä huuhtoutuneista saasteista ei ole vielä saavuttanut pohjavesikerrostumaa, Hollannin, Belgian, Tanskan ja Saksan matalien kaivojen pohjaveden nitraattipitoisuuden aleneminen yhteisön juomavesidirektiivin mukaiselle hyväksytylle tasolle kestää 25-50 vuotta, vaikka lannoitteiden käyttöä on vähennetty viime aikoina muutamissa jäsenmaissa.
Water, which is essential for physiological processes and is the staff of human, animal and plant life, is ever-present in the global cycles of precipitation, condensation, evaporation and runoff.
Vesi, joka on fysiologisille prosesseille välttämätön aine ja muodostaa perustan ihmisten, eläinten ja kasvien ravinnonsaannille, on jatkuvasti läsnä globaalisessa kiertokulussa, joka muodostuu sateesta, tiivistymisestä, haihtumisesta ja valumisesta.
Water is put to many and varied uses (drinking water supplies, as a means of production, for irrigation, for cooling, as a medium to carry waste matter, as a traffic carrier, for recreation and sport, embellishment of the landscape, etc.).
Veden käyttötarkoitukset ovat moninaiset (juomavetenä, tuotantovälineenä, kasteluun, jäähdytykseen, jäteaineiden kuljetukseen, liikenneväylänä, virkistykseen ja urheiluun, maiseman rikastuttamiseen jne.).
The earth's entire water resources are estimated at 1.5 billion km3; the seas cover 71% of the earth's surface.
Maapallon koko vesivarojen arvioidaan olevan 1,5 miljardia km3; valtameret peittävät 71 % maa pallon pinta-alasta.
However, 97% of the earth's water is sea water, i.e. salt water that humans cannot drink.
Kuitenkin 97 % vesivaroista on merivettä, eli ihmisen nautittavaksi kelpaamatonta suolavettä.
Usable fresh water accounts for 0.3% of total water resources.
Käytettäväksi kelpaavan makean veden osuus koko vesivaroista on 0,3 %.
Most fresh water is trapped in the vast icy expanses of the polar regions and the alpine glaciers.
Suuri osa makean veden varastoista on sitoutuneena napojen ja vuoristojen jäätiköiden valtaviin jäämassoihin.
Water use and consumption
Veden käyttö ja kulutus
Average annual water consumption in the Community rose from 600 to 800 m3per capita between 1970 and
— Puhdistamattomat tai riittämättömästi puhdistetut jätevedet ovat useilla alueilla ongelma: 50 % yhteisön väestöstä asuu alueilla, joissa vesiä ei puhdisteta.
— untreated or insufficiently treated sewage poses a problem in many areas: 50% of the Community's population live in areas where sewage is untreated, the situation being worse in less-developed regions (94% of Portugal's population live in areas without treatment plants, as against 2% of the population in Denmark);
Ongelmat ovat suurempia vähemmän kehittyneillä alueilla (94 % portugalilaisista asuu alueilla, joissa ei ole vedenpuhdistamoa, kun taas Tanskassa vastaava luku on vain 2 %.
— disadvantaged areas must be supported in their efforts to implement the recently adopted Community directive requiring that waste water treatment plants be provided for all towns with more than 15 000 inhabitants by the year 2000 and all other localities by 2005;
— Heikommassa asemassa olevia alueita on tuettava niiden pyrkimyksissä panna täytäntöön äskettäin annettu yhteisön direktiivi, jonka mukaan kaikissa yli 15 000 asukkaan kaupungeissa on vuoteen 2000 mennessä ja kaikissa muissa taajamissa vuoteen 2005 mennessä oltava jätevedenpuhdistamo.
— the constant increase in nitrate and phosphate levels in the Community's waters is leading to the growth of algae, which is adding to the cost of water treatment;
— Yhteisön vesistöjen jatkuva nitraatti- ja fosfaattipitoisuuden nousu aiheuttaa veden käsittelyn kustannuksia lisääviä leväkukintoja.
There are wide variations in water consumption depending on the scale of industry, the extent of agricultural irrigation, population structure and climate.
Veden kulutus vaihtelee hyvin paljon riippuen teollisuuden määrästä, kastelun asteesta maat aloudessa, väestörakenteesta ja ilmastosta.
Agriculture is the main water consumer in Denmark, Greece, Italy, Portugal and Spain, while this role is filled by industry in Belgium, France, Germany, Ireland, Luxembourg and the United Kingdom.
Tanskassa, Kreikassa, Italiassa, Portugalissa ja Espanjassa maat alous on suurin veden kuluttaja, kun taas Belgiassa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Luxemburgissa ja Englannissa teollisuus käyttää valtaosan vedestä.
Per capita con sumption in the dry regions of Spain is more than eight times as high as in Luxembourg.
Espanjan kuivilla alueilla vettä käytetään henkilöä kohden yli kahdeksan kertaa enemmän kuin Luxemburgissa.
Per capita consumption has remained relatively constant since 1980 in the major ity of Member States, but has risen significantly in Greece, Spain and Portugal, mainly due to a higher rate of consumption in agriculture.
Käyttö henkilöä kohden on ollut useimmissa jäsenmaissa vuodesta 1980 lähtien suhteellisen vakio, mutta Kreikassa, Espanjassa ja Portugalissa se on kuitenkin lisääntynyt merkittävästi, mikä johtuu suurimmaksi osaksi maatalouden kasvaneesta veden kulutuksesta.
Water quality a.
Vesistöjen laatu a.
Groundwater
Pohjavesi
Groundwater supplies 75% of drinking water in the Community as a whole, rising to 88% in Italy and 98% in Denmark.
Pohjaveden käyttöön perustuu yhteisössä 75 %, Italiassa 88 % ja Tanskassa jopa 98 % juomavesihuollosta.
— pollution by heavy metals is decreasing in many major rivers following Community measures to regulate the discharge of conventional water pollutants from industrial sites.
— Teollisuuslaitosten aiheuttamia vesiä saastuttavia tavanomaisia päästöjä sääntelevien yhteisön toimenpiteiden ansiosta raskasmetallien aiheuttama saastuminen vähenee monissa suurissa joissa.
For example, levels of lead in the Rhine were halved between 1975 and 1985.
Esimerkiksi Reinissä lyijykuormitus väheni puoleen aikavälillä 1975-1985.
International cooperation in this field has also played a part.
Tähän on vaikuttanut myös kansainvälinen yhteistyö tällä alalla.
Further examples are con ventions to protect the Danube, the Elbe and the Oder.
Muita esimerkkejä ovat Tonavan, Elben ja Oderin suojelemiseksi tehdyt sopimukset.
Unfortunately, agreements have yet to be concluded on protecting the Sambre/Meuse and Scheldt, which are highly polluted rivers traversing more than one country.
Valitettavasti ei vieläkään ole tehty sopimuksia Sambre/Maasin ja Schelden suojelemiseksi. Nämä joet virtaavat usean maan kautta ja ovat hyvin saastuneita.
Quality objectives
Laatutavoitteet
A large number of directives establish quality objectives in the form of lists of parameters and numerical values for water intended for particular uses such as bathing waters, fresh waters, drinking water and water intended for human consumption, as well as methods of measure ment and analysis of surface water intended for the abstraction of drinking water.
Lukuisissa direktiiveissä annetaan laatutavoitteet parametrejä ja lukuja sisältävien luetteloiden muodossa veden eri käyttötarkoituksia varten, esimerkiksi uimavedelle, makealle vedelle, juomavedelle ja ihmisen tarvitsemalle käyttövedelle, kuten myös juomaveden tuottamiseen käytetyn pintaveden mittausmenetelmiä ja analyysejä varten.
The pollution of groundwater from industry and waste dumps is a serious problem, particularly in the more developed countries.
Etenkin kehittyneimmissä maissa vakavan ongelman muodostaa pohjaveden saastuminen, jonka aiheuttajia ovat teollisuus ja kaatopaikat.
High concentrations of nitrates are the other main cause of groundwater pollution.
Sen ohella korkeat nitraattipitoisuudet ovat pääsyynä pohjavesien kuormitukseen.
The major source of nitrates, which pose a substantial risk to health, is the use of inorganic fertilizers and the disposal of farm yard manure in areas with intensive stock-rearing.
Ne johtuvat suureksi osaksi epäorgaanisten lannoitteiden käytöstä ja lietelannan levittämisestä alueilla, joilla harjoitetaan tehokarjataloutta, ja niissä piilee suuri terveysriski.
Concentrations are high in many areas of the Community.
Suuria pitoisuuksia on monilla alueilla yhteisössä.
In Denmark the average nitrate level of groundwater has tripled over the last 30 years and is increasing at a rate of about 3.3 mg/l per year, with the result that 8% of the water produced in Danish waterworks now has a nitrate concentration above the admissible Community limit of 50 mg/l.
Tanskassa on pohjaveden keskimääräinen nitraattipitoisuus kolminkertaistunut viimeisen 30 vuoden aikana ja se kasvaa vuosittain noin 3,3 mg/l. Tästä seuraa, että jo 8 % Tanskan vesilaitosten tuottamasta vedestä ylittää yhteisön salliman raja-arvon 50 mg/l.
It is estimated that 800 000 people in France, 850 000 in the United Kingdom and 2.5 million in Germany are drinking water with nitrate concentrations above the permitted Community limit (Directive 75/440/EEC on the quality required of surface water intended for the abstraction of drinking water in the Member States, as last amended by Directive 91/692/EEC).
Arviolta 800 000 ihmistä Ranskassa, 850 000 Englannissa ja 2,5 miljoonaa Saksassa juo vettä, jonka nitraattipitoisuus ylittää yhteisössä sallitun raja-arvon (direktiivi 75/440/ETY jäsenvaltioissa juomaveden valmis tamiseen tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksista, muutettu viimeksi direktiivillä 91/692/ETY).
The Commission has since proposed amending the drinking water directive and making extensive changes (COM(94)0612).
Komissio on tällä välin antanut ehdotuksen juomavesidirektiivin laajaalaisista muutoksista (KOM(94)612).
Regarding dangerous substances discharged into the aquatic environment by industrial plants, Community leg islation has introduced a system of binding limit values, while at the same time leaving Member States free to choose the system of quality objectives, with the corresponding obligation to show that these objectives are being complied with.
Teollisuuslaitosten vesistöihin päästämien vaarallisten aineiden osalta yhteisön lainsäädännössä on päädytty sitoviin raja-arvoihin; jäsenmaat voivat valita laatutavoitteet, jolloin niiden on tosin osoitettava, että näitä tavoitteita noudatetaan.
The 'basic directive', Directive 76/464/EEC adopted in 1976, contains a blacklist of 129 substances declared dangerous by virtue of their toxicity
Vuonna 1976 annettu "perusdirektiivi" sisältää "mustan listan" 129 aineesta, jotka ovat vaaral-
Common policies term development of fisheries, the prevention of pollution, particularly by ships, drilling platforms, the discharge of hazardous substances and the disposal of radioactive waste.
Yhteiset politiikat joka pidettiin 879. kesäkuuta 1995 Esbjergissä (Tanskassa), tärkeimmät aiheet olivat lajien ja luonnollisten elintilojen suojelu Pohjanmeressä, kalastuksen kestävä kehitys, etenkin laivoista, porauslautoista ja vaarallisten aineiden päästöistä aiheutuvan saastumisen ehkäiseminen sekä radioaktiivisista jätteistä huolehtiminen.
The conference ended with the adoption of a declaration setting new targets for the protection of the North Sea and measures to combat its pollution.
Konferenssi antoi lopuksi selonteon, jossa asetettiin uudet tavoitteet meren suojelemiseksi ja sen saastuttamista vastaan toimimiseksi.
The conservation of the Baltic Sea is an obligation under the Convention on fishing and conservation of the living resources of the Baltic Sea and the Belts - also known as the Warsaw Convention.
Itämeren suojelusta on sovittu Itämeren ja Beltien elävien luonnonvarojen kalastusta ja suojelua koskevassa sopimuksessa-niin sanotussa Varsovan sopimuksessa.
Parliament set out a list of demands in its resolution of 19 January 1993 on measures to regenerate and prevent the pollution of the Baltic.
Päätöslauselmassaan 20 päivänä tammikuuta 1993 EP esitti luettelon vaatimuksistaan Itämeren uudistamiseksi ja puhtaana pitämiseksi.
and bio-accumulation; it was supplemented in December 1979 by Directive 80/68/EEC on the protection of ground water against pollution caused by certain dangerous substances.
lisia myrkyllisyytensä ja luontoon kerääntymisen vuoksi, ja sitä täydennettiin joulukuussa 1979 direktiivillä 80/68/ETY, joka koskee pohjaveden suojelemista tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta saastumiselta.
Pursuant to these directives, specific directives were introduced prescribing limit values and quality objectives for the discharge of cadmium, hexachlorocyclohexane (HCH) and mercury.
Tämän lainsäädännön täytäntöönpanoa varten annettiin erityis­direktiivejä raja­arvoista ja laatutavoitteista, jotka koske­vat kadmium­, heksakloorisykloheksaani­ (HCH) ja elo­hopeapäästöjä.
The directive on proce dures for harmonizing the programmes for the reduction and eventual elimination of pollution caused by waste from the titanium dioxide industry (Directive 89/428/EEC) was adopted in June 1989.
Kesäkuussa 1989 annettiin direktiivi menettelytavoista titaanioksiditeollisuuden jätteiden aiheuttaman saastumisen vähentämistä ja myöhempää poistamista koskevien ohjelmien yhtenäistämiseksi (direktiivi 89/428/ETY).
This directive prohibits the discharge into any waters of the most dangerous waste, in particular solid and strong acid waste from older industrial plants, after 31 December 1989.
Tämän direktiivin mukaan kiel­letään 31 joulukuuta 1989 lähtien vaarallisimpien jättei­den laskeminen vesistöihin, etenkin vanhoista teollisuus­laitoksista tulevien kiinteiden ja hyvin happopitoisen jät­teiden laskeminen.
Bathing water
Uimavesi
Directive 76/160/EEC on the quality of bathing water was introduced to prevent the spread of infectious disease.
Direktiivi uimaveden laadusta (76/160/ΕΤΎ) on annettu infektiotautien leviämisen ehkäisemiseksi.
Ecological quality of water
Vesien ekologinen laatu
The Commission's 13th report on bathing water, published in May 1996, indicates that 3 000 of 18 000 coastal areas sampled within the Union do not satisfy the criteria laid down in the directive; for inland areas the picture is even worse: 1 700 (i.e. 30%) of such areas do not satisfy the criteria.
Toukokuussa 1996 julkaistussa komission uimavesiä koskevassa 13. kertomuksessa todetaan, että 3000 uimarantaa EU:n alueella tutkitusta 18000:sta meren äärellä olevasta rannasta ei täytä direktiivissä asetettuja vaatimuksia; sisävesien rantojen kohdalla tilanne on vielä huonompi: 1700 (eli 30 %) näistä rannoista ei täytä vaa timuksia.
Coastal waters and seas c.
Rannikkovesistöt ja meret c.
The Mediterranean is the subject of a number of agreements signed by the Community, dealing for example with the prevention of pollution caused by dumping from ships and aircraft (Barcelona Convention of 16 February 1976) and the Mediterranean specially protect ed areas.
Välimeri on kohteena muutamissa yhteisön allekirjoittamissa sopimuksissa, esimerkiksi sopimuksessa, joka koskee Välimeren suojelemista laivojen ja lentokoneiden tuottamien jätteiden aiheuttamalta saastumiselta (Barcelonan sopimus 16 päivältä helmikuuta 1976) sekä Välimeren erityisesti suojeltavia alueita.
At the Mediterranean conference held in Barcelona from 6 to 10 June 1995, the parties agreed to make changes to the Barcelona Convention.
Barcelonassa 6-10 päivänä kesäkuuta 1995 pidetyssä Välimeri-konferenssissa sopimusosapuolet sopivat siitä, että Barcelonan sopimukseen tehdään muutoksia.
The confer ence also adopted a resolution on environmental protection and sustainable development in the Mediterranean region, which set targets for a reduction in toxic emissions by 2005 and laid down the second stage of the action plan for the Mediterranean.
Konferenssissa annettiin myös päätöslauselma Välimeren alueen ympäristönsuojelusta ja kestävästä kehityksestä, jossa asetettiin tavoitteet myrkyllisten aineiden päästöjen vähentämiseksi vuoteen 2005 men nessä sekä sovittiin Välimerta koskevan toimintasuunnitelman toisesta vaiheesta.
The action plan is particularly concerned with the protection of coastal regions, sustainable management of natural resources and regard for environmental considerations in economic development and regional planning.
Tässä toimintasuunnitelmassa on kyse erityisesti rannikkoseutujen suojelemisesta, luonnonvarojen hoitamisesta kestävällä pohjalla sekä ympäristönäkökohtien ottamisesta huomioon taloudellisessa kehityksessä ja kaavoituksessa.
In many cases, it is not until far from the actual source that the effects of marine pollution become visible.
Usein meren saastumisen vaikutukset näkyvät vasta kaukana varsinaisesta lähteestä.
It is estimated that almost half of all marine pollutants are discharged into the sea from the land, either directly through pipes or via rivers, while around a third stems from atmospheric fallout and only about a quarter stems from sea-based sources.
Arviolta vajaa puolet kaikista meren saasteista päästetään siihen maasta käsin joko suorina päästöinä tai jokien kautta, noin kolmannes tulee ilmakehän saastekertymistä, ja vain vajaa neljännes on peräisin mereen pohjautuvista lähteistä.
Future action to curb the pollution of the marine environment is therefore largely dependent on measures to restrict land-based sources of pollutants, most of which arise in coastal areas.
Näin ollen tulevaisuuden toiminta merien saastumisen hillitsemiseksi riippuu ensi sijassa toimenpiteistä, joilla rajoitetaan maalla olevia, yleensä rannikkoseuduilla sijaitsevia saastelähteitä.
The main problems are caused by:
Suurimpia ongelmalähteitä ovat:
In 1995, 1 157 beaches and 407 ports in the Community were awarded the 'Blue Flag', an operation coordinated by the Foundation for Environmental Education in Europe, sponsored by the Commission, and first launched in 1987 as part of the European Environment Year.
Euroopan ympäristökasvatuksen säätiön koordinoimassa ja komission tukemassa "sininen lippu" -operaatiossa, joka toteutettiin ensimmäisen kerran vuonna 1987 Euroopan ympäristövuoden yhteydessä, palkittiin yhteisössä vuonna 1995 1157 rantaa ja 407 satamaa.
This seal of approval Is awarded to beaches and ports meeting certain criteria such as cleanliness, rescue and sanitary facilities and public information.
Tämä tunnustusmerkki myönnetään rannoille ja satamille, jotka täyttävät tietyt kriteerit, joita ovat esimerkiksi siisteys, pelastusvälineet ja saniteettitilat sekä julkisen informaation antaminen.
It is hoped that this will influence tourists in their choice of destination and thus provide an incentive for those responsible to achieve the quality objectives.
Sen toivotaan toimivan valintakriteerinä turisteille ja olevan kannustimena vastuuhenkilöille laatutavoitteiden saavuttamiseksi.
Integrated management of coastal areas
puuttuminen, etenkin
— the lack of sewage treatment plants, particularly in the Mediterranean region;
— jätevesipuhdistamojen Välimeren alueella, d. Rannikkoalueiden integroitu hoitaminen
— heavy metals and organic compounds from industrial plants.
— teollisuuslaitosten raskasmetallit ja orgaaniset yhdisteet. teet.
In the light of the deteriorating state of European coastal areas, the Commission has published a communication (COM(95)0511) which was criticized by the European Parliament for its vagueness and the inadequacy of the proposed programme.
Komissio on julkaissut Euroopan rannikkoalueiden huononevan kunnon huomioon ottaen tiedotuksen (KOM(95)511), joka on saanut osakseen EP:n kritiikkiä liian epätarkan sisällön ja liian vähäisen ohjelman takia.
Various international agreements were signed in the 1970s aimed at curbing direct sea-based sources of pol lution (the dumping, burning and discharge of waste, oil spillages, etc.).
Suorien merellä olevien saastelähteiden (jätteen kaato, polttaminen ja mereen laskeminen, öljyvahingot jne.) hillitsemiseksi tehtiin 1970-luvulla erilaisia kansainvälisiä sopimuksia.
Oil pollution in the Mediterranean caused by accidents, spillages, tank cleaning, collisions and groundings may reach 1 million tonnes per year.
Välimerellä öljypäästöt öljyvahinkojen, vuotojen, tankkien puhdistuksen ja haaksirikkojen seurauksena nousevat 1 miljoonaan tonniin vuodessa.
Parliament has frequently taken the initiative in the field of water protection.
EP on ollut usein aloitteentekijänä vesiensuojelun alalla.
In addition to the situation in general, it is concerned at the recurring environmental damage caused by oil spills from ships.
Yleisen vesistöjen tilan ohella se on huolestunut yhä uudestaan esiintyvistä ympäristövahingoista, jotka aiheutuvat laivoista veteen pääsevästä öljystä.
In its resolution of 16 September 1992 it called on the Commission, inter alia, to draw up specific proposals to:
Päätöslauselmassaan 16 päivältä syyskuuta 1992 se vaatii komissiota laatimaan erityisehdotukset
— promote a code of conduct for oil companies outlawing the cleaning of oil tanks at sea; a.
— öljy-yhtiöitä koskevien sääntöjen edistämiseksi, jotta öljytankkien puhdistus merellä kiellettäisiin, a.
The protection of the North Sea has given rise to the Bonn Agreement for cooperation in dealing with pollution of the North Sea by oil and other harmful substances, a convention to which the Community as an entity is a party.
Pohjanmeren suojelu on aiheena Bonnin sopimuk sessa, joka koskee yhteistyötä kamppailussa öljyn ja muiden vahingollisten aineiden aiheuttamaa Pohjanmeren saastumista vastaan, ja jossa yhteisö on sellaisenaan osapuolena.
At the fourth international conference on the protection of the North Sea, held in Esbjerg (Denmark) on 8 and 9 June 1995, the main topics were the protection of species and natural habitats in the North Sea, the long-
Neljännessä kansainvälisessä Pohjanmeren suojelua käsittelevässä konferenssissa,