natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Now, the recommendation on Schengen that we have just adopted after the Amsterdam Treaty demands that an unthinkable number of new tasks be transferred to the Commission, from the international criminal networks in Naples to tracking down illegal immigrants in the suburban areas of France.
Schengen-yhteistyötä koskeva suositus, jonka juuri hyväksyimme Amsterdamin sopimuksen perusteella, edellyttää kuitenkin, että komissio saa hoidettavakseen uskomattoman määrän uusia tehtäviä Napoliin keskittyvistä kansainvälisen rikollisuuden verkostoista aina Ranskan esikaupunkialueilla harjoitettavaan salametsästykseen.
Do we not think, by any chance, that things are already going badly enough?
Onkohan joku sitä mieltä, että asiat eivät ole riittävän huonosti?
Lindqvist (ELDR), Hohn and Lindholm (V), in writing. — (SV) Justice and home affairs issues should be dealt with first and foremost by the national parliaments.
Lindqvist (ELDR), Holm ja Lindholm (V) kitfallinen. — (SV) Oikeus- ja sisäasiat kuuluvat ensi sijassa kansallisille parlamenteille.
We do not support the Schengen rales and their incorporation into the Union framework, which will deprive Member States of their right to take direct decisions on several justice and home affairs issues, such as those involving visas and asylum.
Emme tue Schengenin säännöstöä ja sen liittämistä unionin puitteisiin, jolloin jäsenvaltioilta poistettaisiin niiden suora päätöksenteko-oikeus useissa sisä- ja oikeusasioissa, turvapaikka- ja viisumiasioissa ja niin edelleen. leen.
This should primarily take place between the national police authorities and Interpol, and not by building up a competing European police organisation, Europol.
Sen on ensi sijassa oltava kansallisten polii­silaitosten ja Interpolin välistä, eikä se saa tapahtua niin, että rakennetaan kilpaileva eurooppalainen poliisiorgani­saatio, Europol.
The reason why cooperation in the field of justice and home affairs has not progressed more quickly probably lies in the fact that these issues are national ones and should therefore be decided at national level.
Syy siihen, että oikeudellisiin asioihin ja sisäasioihin liittyvä yhteistyö ei ole edennyt nopeammin, löytyy todennäköi­sesti siitä, että nämä asiat ovat kansallisia ja niihin liittyvät päätökset on tehtävä kansallisella tasolla.
However, cooperation in distributing flows of refugees in the event of crises is desirable.
Yhteistyö krii­sien aiheuttamien pakolaistulvien vastuunjaon osalta on myös toivottavaa.
Schengen is supposed to be about the free movement of persons.
Schengenin sopimuksen pitäisi käsitellä henkilöiden vapaata liikkuvuutta.
However, only a few articles deal with freedom of movement, while most of the Schengen rules are concerned with border and security controls.
Vain sen muutamat artiklat käsittelevät kuitenkin vapaata liikkuvuutta, kun taas suuri osa Schengenin säännöstöstä liittyy raja­ ja turvatarkastuksiin.
The register of persons which is being built up around Schengen is unacceptable, and violates personal integrity.
Schen­genin sopimuksen ympärille rakennettavia henkilöstörekistereitä ei voi hyväksyä, ja ne loukkaavat henkilökohtaista koskemattomuutta.
Schengen could also lead to a less generous refugee and asylum policy.
Schengenin sopimus saattaa aiheuttaa vähemmän jalomielisen pakolais­ ja turvapaikkapolitii­kan.
The whole Schengen system must be revised.
Koko Schengen­järjestelmää on tarkasteltava uudestaan.
Schengen could also have an adverse effect on the Nordic Passport Union, and we have therefore voted against the report.
Schengenin sopimus voi myös vaikuttaa kielteisesti pohjoismaiseen passiliittoon. Olemme sen vuoksi äänestäneet mietintöä vastaan.
President. — The next item is the report (A4-0004/99) by Mrs Hermange, on behalf of the Committee on Employment and Social Affairs, on the protection of families and children.
Puhemies. — Esityslistalla on seuraavana Hermangen laatima työllisyys­ ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö (A4­0004/99) perheiden ja lasten suojelusta.
Hermange (UPE), rapporteur. — (FR) Madam President, Robert Debré, the renowned pediatrician, used to say that our children are our eternity.
Hermange (UPE), esittelijä. — (FR) Arvoisa puhemies, kuuluisalla lastenlääkärillä Robert Debréllä oli tapana sanoa, että lapsissamme elämme ikuisesti.
Now, in the construction of Europe, children and families are the ones who are most forgotten in the mechanisms that are being put in place for cooperation and solidarity.
Euroopan rakentamisen yhteistyö­ ja solidaarisuusmenettelyissä lapset ja perheet on kuitenkin suurelta osin unohdettu.
This is unacceptable, as our children face particular risks such as road accidents, drug addiction, sexual abuse, stress at school, illiteracy, instability, and paedophile networks.
Se on sietämätöntä, koska lapsiimme kohdistuu erityisiä uhkia, joita ovat lii­kenneonnettomuudet, huumausaineiden väärinkäyttö, seksuaalinen hyväksikäyttö, koulustressi, lukutaidottomuus, tasapainottomuus ja pedofiiliverkostot.
It is also unacceptable that 250 million children worldwide are at work, and that we in the developed countries buy, at a low cost, some of the products made by those same children.
Sietämätöntä on myös todeta, että maailmassa on 250 miljoonaa työtä tekevää lasta ja että me ostamme kehitty­neissä maissamme halvemmalla hinnalla tietyn määrän näiden samojen lasten valmistamia tuotteita.
It is unacceptable that more than a million children are used for prostitution and for the perverse satisfaction of western tourists.
On sietämä­töntä todeta, että yli miljoona lasta on pakotettu prostituutioon ja tyydyttämään länsimaisten matkailijoiden per­verssejä tarpeita.
It is also unacceptable that some families are tormented by distress.
Sietämätöntä on myös todeta, että tietty määrä perheitä on sekasortoisessa tilassa.
While we were having what is certainly an important political debate these last few days, a few Members among us have been considering a very delicate matter, that of the Lancelin-Tiemann affair in which children were kidnapped by their father because procedures are not harmonised between two countries. tries.
Ja samaan ai­kaan, kun parlamentissa käytiin —■ siis viime päivien aikana — tärkeää poliittista keskustelua, me tietyt parlamentin jäsenet paneuduimme hyvin arkaluontoiseen aiheeseen, Lancelinin ja Tiemannin tapaukseen, jossa isä kaappasi lap­sensa, koska menettelyjä ei ole yhdenmukaistettu kahden maan välillä.
This is why, on behalf of the committee, I am presenting to you today an own-initiative report which has the sole objective of instigating a real political will to create a global approach to family policy based on giving the priority to children and on four principles: taking account of the diversity of family models, placing children at the heart of the European debate, going beyond the socioeconomic approach of policies geared solely to benefits, and respecting equal opportunities for men and women.
Tästä syystä esittelen teille tänään valiokunta­aloitteisen mietinnön, jonka ainoana tavoitteena on herättää todellinen poliittinen tahto sellaisen yleisen perhepoliittisen strategian luomiseksi, jonka perustana on lapsille annettava etusija ja seuraavat neljä periaatetta: perhemallien moninaisuus on otettava huomioon, lapsi on asetettava keskeiselle sijalle EU: ssa käytävässä keskustelussa, on luotava pelkkiin avustuksiin perustuvaa sosioekonomista strategiaa laajempi politiikka ja otettava huomioon naisten ja miesten tasa­arvon asettamat vaatimukset.
Firstly, this approach means, as in the first measure in the report, drawing up family impact statements geared to the well-being of children to accompany all proposals for Community acts.
Mietinnössä ensimmäiseksi esitettävä toimenpide on se, että tämä lähestymistapa edellyttää ensinnäkin, että kaikkiin yhteisön säädösehdotuksiin liitetään selvitys säädöksen vaikutuksesta perheisiin, erityisesti lasten hyvinvointiin.
Secondly, at an institutional level, a series of measures should be implemented as quickly as possible, notably the extraordinary European Council meeting in order to debate the consequences of the demographic, family and child protection policies pursued by the various Member States. There should also be regular debate on family affairs and children in the Council of Ministers, and the unit within the European Commission that is devoted to those policies should be restructured.
Toi­seksi institutionaalisella tasolla olisi toteutettava mahdollisimman pian joitakin toimenpiteitä: erityisesti ylimääräi­nen Eurooppa­neuvoston kokous, jossa käsitellään eri jäsenvaltioiden harjoittaman väestö­ ja perhepolitiikan ja las­tensuojelupolitiikan vaikutuksia; ministerineuvoston säännölliset kokoukset, joissa keskustellaan perheisiin ja lapsiin liittyvistä kysymyksistä; ja tätä politiikkaa käsittelevän yksikön uudelleen järjestäminen Euroopan komissiossa.
In this respect, I would very much like the European Commission's inter-departmental group on matters related to childhood to be revived, especially as there are particular problems with the legal basis for budgetary headings concerning children.'
Sen osalta toivon todella, että Euroopan komission yksiköiden yhteinen lapsiin liittyviä asioita käsittelevä ryhmä aloittaa uudelleen toimintansa, etenkin siksi, että oikeudellisia perustoja koskeva ongelma esiintyy erityisesti lapsia koskevissa budjettikohdissa.
I would also like to point out that, in order to implement this European strategy, I advocate the adoption of guidelines for action in favour of children drawn up with the partners in government after consultation with Parliament and in close collaboration with family organisations and solidarity organisations working directly or indirectly to improve the social integration of children in Europe.
Lisäksi haluaisin sanoa, että suosittelen tämän eurooppalaisen strategian toteuttami­seksi, että vahvistetaan lapsia koskevan toiminnan yleislinjat, jotka jäsenvaltioiden hallitukset parlamenttiamme kuultuaan laativat tiiviissä yhteistyössä perheasioita hoitavien yhdistysten ja sellaisten tukiyhdistysten kanssa, jotka työskentelevät suoraan tai epäsuorasti Euroopan lasten yhteiskunnallisen integraation edistämiseksi.
With regard to child protection policy, certain proposals should be highlighted.
Lastensuojelupolitiikassa on korostettava muutamia ehdotuksia.
In the field of health care policy, we want to set up a European perinatal epidemiological network composed of regional perinatal surveillance units for each set of data and a common European perinatal database, which is something that urgently needs to be put in place in order to combat infant and maternal mortality.
Hoitopolitiikassa haluamme luoda perinataalisten sairauksien epidemiologisen seurantaverkon, joka koostuu alueellisista jäsenvaltioissa toimivista seurantayksiköistä ja EU: n yhteisestä tietopankista; tämä politiikka olisi toteutettava pian lapsi­ ja äitikuolleisuuden torjumiseksi.
With regard to parenting and education, which is a serious problem nowadays, we must implement strategies for relations between mothers and children from a very young age. Also, the establishment of schools for parents and out-of-school associations, which will improve children's integration into social life, should be encouraged.
Vanhemmuuden ja koulutuksen osalta, joka on nykyisin vakava ongelma, on luotava strategioita, joilla kehitetään äitien ja lasten välistä suhdetta lasten varhaisimmasta iästä lähtien, ja tuettava vanhempainkoulujen ja sellaisten täy­dentäviä opintoja tarjoavien yhdistyksien perustamista, jotka auttavat lasta integroitumaan paremmin ympäröivään yhteiskuntaan.
In the field of prevention and of protection from danger in childhood, I would like to encourage the Member States to appoint children's ombudsmen with the task of reaching an amicable settlement in conflicts involving young people under the age of 18.
Vaarassa olevien lasten suojelua koskevan ja ehkäisevän politiikan alalla haluaisin kehottaa jäsenvaltioita nimittä­mään sovittelijoita, jotka pyrkivät saamaan aikaan sovitteluratkaisun alle 18­vuotiaita nuoria koskevissa konflik­teissa.
Finally, in order to prevent ill treatment and violence, I propose the creation of a European centre for children in danger, which would have the task of promoting the exchange of know-how and making available a European register of children who have disappeared and of culprits who have received sentences, drawn up in cooperation with the national police and judicial authorities and Europol.
Ehdotan lopuksi pahoinpitelyjen ja väkivallan ehkäisemiseksi, että perustetaan EU: n vaarassa olevien lasten keskus, jonka tehtävä olisi edistää tietojen ja kokemusten vaihtoa ja luoda yhteistyössä kansallisten poliisi- ja oikeusviranomaisten ja Europolin kanssa Euroopan laajuinen tiedosto, johon kerätään tietoja kadonneista lapsista ja tuomion saaneista rikollisista.
Also, events that are unfortunately too frequent highlight the need to design, on the basis of the consideration currently being given to the European judicial area, a coordinated mechanism among our countries in the area of family law, for the well-being of our children.
Lopuksi sanoisin, että nykyisin valitettavasti liian usein toistuva tilanne tuo korostetusti esille sen, että nykyisten Eu roopan oikeudellista aluetta koskevien ajatusten pohjalta on luotava valtioittemme yhteinen, koordinoitu perheoikeudellinen järjestelmä lastemme hyvinvoinnin varmistamiseksi.
These, Madam President, are the main measures that I would like to submit to the House.
Arvoisa puhemies, tässä ovat tärkeimmät toimenpiteet, jotka haluan esittää parlamentillemme.
Kestelijn-Sierens (ELDR), draftsman of the opinion of the Committee on Women's Rights. — (NL) On 24 November last year, the Committee on Women's Rights unanimously supported my opinion.
Kestelijn-Sierens (ELDR), naisten oikeuhien valiokunnan lausunnon valmistelija. — (NL) Arvoisa puhemies, viime marraskuun 24. päivänä naisten oikeuksien valiokunta hyväksyi lausuntoni yksimielisesti.
The committee feels that pursuing a family policy at European level is impossible and undesirable for the following reasons.
Valiokunnan mukaan perhepolitiikan toteuttaminen Euroopan unionin tasolla on mahdotonta eikä se ole toivottavaa seuraavista syistä.
Firstly, family policy is typically one of the areas where the principle of subsidiarity applies.
En siksi perhepolitiikka on tyypillisesti yksi niistä alueista, joilla sovelletaan toissijaisuusperiaatetta.
The Member States do not need the Community in order to have an efficient family policy.
Jäsenvaltiot eivät tarvitse yhteisöä toteuttaakseen tehokkaampaa perhepolitiikkaa.
Secondly, there is no definition of a European family, nor do we need one.
Toinen argumentti eurooppalaista perhepolitiikkaa vastaan on se, että määritelmää eurooppalaisesta perheestä ei ole olemassa eikä sellaista tarvita.
Differences in culture and tradition make it impossible to find a common basis for formulating proposals for such a policy.
Kulttuurien ja perin teiden erot eivät tee mahdolliseksi sellaisen yhteisen pohjan löytämistä, jonka perusteella tietyt perhepoliittiset ehdo tukset voitaisiin muotoilla.
The Committee on Women's Rights is therefore against the rapporteur's proposals calling for a European Council of Ministers on family policy, and all the other proposals for a special family policy at European level.
Siksi naisten oikeuksien valiokunta vastustaa sellaisia esittelijän esityksiä, joissa vaaditaan neuvostolta perhepolitiikkaa ja kaikkia muita esittelijän esityksiä, joissa tavoitellaan erityistä perhepolitiikkaa Euroopan unionin tasolla.
All that Europe can be responsible for is ensuring that, when new policy measures are introduced, account is taken of their effects on the situation of families in the Member States.
Eu roopan unionin tehtävä tässä voi olla korkeintaan valvoa sitä, että suunniteltaessa uusia perhepoliittisia toimia otetaan huomioon niiden vaikutus perheiden tilanteisiin jäsenvaltioissa.
More European interference in the family could mean that families would suffer.
Mikäli Euroopan unioni puuttuisi enemmän perheen asioihin, perhe voisi joutua huonoon asemaan.
The Committee on Women's Rights agrees with the rapporteur's proposals regarding the protection of children and their rights, provided that they are consistent with the existing international legal framework and that they are crossborder measures.
Naisten oikeuksien valiokunta hyväksyy kylläkin esittelijän esitykset, jotka koskevat lasten ja lasten oikeuksien suojelua niiltä osin kuin ne liittyvät nykyiseen kansainväliseen lainsäädäntöön ja rajat ylittäviin asioihin.
The Liberal Group is against any European interference in family matters, and will therefore support only those paragraphs that are aimed at providing better protection for children.
Liberaaliryhmä vastustaa myös Euroopan unionin puuttumista perheasioihin ja tukee siksi vain sellaisia kohtia, joiden tavoitteena on parempi lastensuojelu.
Weiler (PSE). — (DE) Madam President, ladies and gentlemen, at the start of my speech I should like to thank the rapporteur for her willingness to compromise, because that is the only reason why the House has now been presented with a report that we in the Socialist Group are able to support. We undoubtedly had problems in the
Weiler (PSE). — (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, puheenvuoroni alussa haluaisin kiittää esittelijää halukkuudesta tehdä kompromisseja, sillä vain hänen kompromissihalukkuutensa ansiosta meille täällä täysistunnossa on nyt esitetty mietintö, jota myös me sosialistit voimme tukea.
Weiler initial stages, because I need hardly say that many things have already been decided here by Parliament in a similar manner.
Meillä oli kyllä alussa melkoisesti ongelmia, koska tie tenkin parlamentti on päättänyt jo monista asioista samaan tapaan.
But we also had problems because Mrs Hermange's first version incorporated many elements of social policy that were completely unacceptable to us, such as the expression 'Europe without Europeans' or the suggestion that Europe was committing suicide by letting its birth rate fall.
Meillä oli kuitenkin ongelmia myös siksi, että rouva Hermangen laatimaan ensimmäiseen versioon oli sisällytetty paljon yhteiskuntapoliittisia ilmauksia, jotka eivät olleet meistä millään tavalla hyväksyttäviä, esimerkiksi ilmaus "Eurooppa ilman eurooppalaisia" tai muotoilu "eurooppalaiset ovat tekemässä itsemurhaa syntyvyyden laskulla".
These and other misleading statements certainly made us have serious doubts at the start of the process.
Nämä ja muut epäselvät muotoilut saivat meidän alussa hyvin epäileväisiksi.
There was also the fact, of course, that our committee became embroiled in an decidedly impassioned discussion on the enshrining of the traditional family model.
Tietenkin siihen liittyi myös se, että me olimme valiokunnassa käyneet erittäin tiiviin keskustelun perinteisen perhemallin määrittämisestä.
I shall return to that in a moment.
Palaan siihen kohta uudestaan.
And then suddenly we had a number of amendments from other committee members which would have totally distorted the report; moreover, I have to say that the committees asked for an opinion did not exactly make things any easier for us.
Yhtäkkiä meillä oli sitten vielä valiokunnan muiden jäsenten useita tarkistusehdotuksia, jotka olisivat vääristäneet mietinnön täysin; sen lisäksi minun on vielä todettava, että lausunnon valmistelleet valiokunnat eivät juurikaan helpottaneet elämäämme.
The Committee on Civil Liberties and Internal Affairs even changed draftsmen, one draftsman having tried to refer the entire matter back on the subsidiarity issue.
Kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunta vaihtoi sen lisäksi valmistelijaa, mutta hän yritti palauttaa koko asian uudelleen käsiteltäväksi toissijaisuusperiaatetta koskevan kysymyksen vuoksi.
That was not the position of the Committee on Employment and Social Affairs.
Se ei ollut työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan kanta.
It is our view that the family is definitely a matter which the European Union is competent to deal with politically at European level.
Olemme sitä mieltä, että on todellakin myös Euroopan tehtävä harjoittaa perhepolitiikkaa Euroopan tasolla.
What is more, we in the European Parliament are a more suitable forum than national parliaments for the discussion of this issue, since everywhere in the Member States there are ideological battles about the concept of the family, about what does and does not constitute a family.
Sen lisäksi me nimenomaan Euroopan parlamenttina olemme sopivampia keskustelemaan tästä, sillä kaikissa kansallisissa jäsenvaltioissa on ideologisia taisteluja perheen käsitteestä, keskusteluja siitä, mikä on perhe ja mikä ei.
We in the European Parliament, with the mutual tolerance and respect we practise, are undoubtedly in a position to reach agreement on a modern family model, thereby setting an example for this debate in the Member States.
Meillä Eu roopan parlamentissa on sen suvaitsevaisuuden ja kunnioituksen vuoksi, jota osoitamme toisiamme kohtaan, todellakin mahdollisuus sopia nykyaikaisesta perhemallista ja siten antaa myös esimerkki jäsenvaltioissa käytävälle kes kustelulle.
Before I move on, let me examine some aspects of subsidiarity. I do not share the previous speaker's view that the subject under discussion has nothing at all to do with our area of responsibility.
Lopuksi muutamia näkökohtia toissijaisuusperiaatteesta: en ole samaa mieltä minua edeltäneen puhujan kanssa siitä, että tämä aihe ei kuulu meidän toimialaamme.
Of course, I would not wish to interpret our remit too broadly, because the family should naturally be first and foremost a matter of national and preferably local government policy.
Tietenkään minäkään en käsittelisi sitä liian laajasti, sillä perhepolitiikka pitäisi tietenkin hoitaa ennen kaikkea kansallisesti ja vielä mieluummin kunnallisesti.
But as we know, policies on the family are also invariably associated with issues of sexual equality, which makes them a partly European responsibility.
Mutta kuten tiedämme, perhepolitiikka on aina yhteydessä naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaan politiikkaan ja siten myös Euroopan tehtävään.
Let us recall the guidelines for 1999, which include a new pillar specifically dedicated to equal opportunities, and the call for modern forms of work organisation.
Muistelkaamme vuoden 1999 suuntaviivoja — niissä luotiin uusi pilari yhtäläisiä mahdollisuuksia varten — ja vaatimusta nykyaikaisesta työn organisoinnista.
What else does that mean but giving women and men, fathers and mothers, new opportunities to combine work with family responsibilities through changes in the organisation of workplaces and social structures?
Mitä muuta se merkitsee kuin sitä, että järjestetään perheen ja työn yhteensovittaminen naisia ja miehiä, äitejä ja isiä varten työelämässä ja yhteiskunnassa?
This position, incidentally, has also been adopted by the European Court of Justice, which has delivered several relevant judgments on subjects such as part-time work and equal pay.
Tätä kantaa edustaa muuten myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuin. Se on antanut muutamia asiaa koskevia tuo mioita, jotka koskevat esimerkiksi osa-aikaisuutta tai samaa palkkaa.
This is another argument in favour of the European dimension.
Myös se puhuu tämän puolesta.
We jointly adopted the European legislation on parental leave, which is another contribution to a modern, enlightened policy on the family.
Olemme yh dessä hyväksyneet vanhempainloman Euroopan tasolla, myös se edistää nykyaikaista ja järkevää perhepolitiikkaa.
The fact that the amount of parental leave taken is so unevenly distributed between men and women in Europe should, I believe, provide some important food for thought in the Member States.
Se, että vanhempainlomaa pidetään Euroopassa niin eri tavoin, on mielestäni tärkeä virike keskusteluille jäsenvaltioissa.
Let me mention just three statistics: 30% of all parental leave in Sweden is taken by fathers, in Germany the figure is 3%, and when the data were collected in Greece, only three men — yes, three men — were on parental leave.
Esitän vain yhden luvun: Ruotsissa 30% isistä pitää isyysloman, Saksassa 3% ja Kreikassa sen pitää suurin piirtein 3 miestä.