natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• the allocation of VAT revenues will be separated from the VAT system itself, and be carried out according to national consumption statistics;
• ALV-tulojen jakaminen erotetaan itse ALV-jär-jestelmästä ja toteutetaan kansallisten kulutustilastojen perusteella;
Sweden and Finland have the right to continue applying a zero rate where another Member State already applies it to the same products or transactions.
Tiettyjen tuotteiden ja palveluiden arvonlisäverosta vapauttamisen jatkamisesta on kiistelty runsaasti, eri tyisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa.
ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT 1. The VAT System
31. joulukuuta 1975 voimassa jo olleita vapautuksia voidaan edelleen soveltaa, mikäli
• steps will be taken to avoid differing national interpretations of VAT law; the role of the VAT Committee will be strengthened; and cooperation between tax authorities improved.
• kuudennetta direktiiviä tarkistetaan järjestelmän yksinkertaistamiseksi poikkeuksia, vapautuksia, vaihtoehtoja ja erityisjärjestelmiä vähentämällä;
Parliament has pointed out that ending tax controls at frontiers is not the same thing as abolishing fiscal frontiers.
— niille on selkeästi määritelty sosiaalinen peruste; — niistä hyötyvät loppukuluttajat; — alkuperäperiaatetta ei vielä sovelleta yleisesti.
For this to happen goods and services traded between Member States must be treated in the same way as those traded within Member States.
• toteutetaan toimenpiteitä arvonlisäverolain erilaisten kansallisten tulkintojen välttämiseksi.
In its resolution of 12.06.1991 [1], Parliament accepted the transitional regime "on the understanding that both Commission and Council are committed to the full abolition of fiscal frontiers at the earliest possible date".
Arvonlisäverokomitean asemaa vahvistetaan ja veroviranomaisten välistä yhteistyötä kehitetään.
There are still several other unresolved VAT issues: taxexemption thresholds for SMEs (COM(87)525), non deductible expenditure (draft 12th.
Ruotsilla ja Suomella on oikeus jatkaa vapautuksien soveltamista niissä tapauksissa, joissa toinen jäsenvaltio jo soveltaa niitä samoihin tuotteisiin tai liiketoimiin.
VAT Directive, COM(82)870), the taxation of gold (COM(92)441), of passenger transport (COM(92)416) and of various non-food agricultural products (e.g. wool, flowers, timber) (COM(94)584).
Useita asioita on vielä ratkaistava: pk-yritysten verovapautuksen raja (KOM(87)0525), kulut, jotka eivät ole vähennyskelpoisia (luonnos kahdenneksitoista ALV-direktiiviksi, KOM(82)0870), kullan verotus (KOM (92)0441), matkustajaliikenteen verotus (KOM(92)0416), ja joidenkin muiden maataloustuotteiden kuin elin tarvikkeiden (esimerkiksi villa, kukat, puutavara) verotus (KOM(94)0584).
Following the publication of the Commission's programme for a Common System of VAT, Parliament has given its own views in the RANDZIO-PLATH report (PE 221.256) [2].
Yhteistä ALV-järjestelmää koskevan komission ohjelman julkaisemisen jälkeen parlamentti on esittänyt kantansa Randzio-Plathin mietinnössä (PE 221.256) [2].
While supporting an eventual move to the system proposed by the Commission, the report gives higher priority to making immediate improvements to the system currently in force.
Vaikka mietinnössä kannatetaankin siirtymistä aikanaan komission ehdottamaan malliin, siinä asetetaan etusijalle nykyisin voimassa olevan järjestelmän välitöntä kehittäminen.
The Commission's original proposals on VAT rates (COM(87)321) were for "approximation" within two tax bands: a standard rate between 14% and 20%; and a reduced rate between 5% and 9%.
Parlamentti on tämän jälkeen äänestänyt ALV:on sovellettavan yleiseen verokantaan ehdotettua 25 prosentin enimmäismäärää vastaan.
However, the main provisions of Directive 92/77/EEC of 19.10.1992 were:
Parlamentti on myös kannustanut jäsenvaltioita soveltamaan alennettua verokantaa surutta, mikäli mahdollista, tiettyihin työvoimavaltaisiin tai ympäristöystävällisiin toimiin.
The EP Committee on Economic and Monetary Affairs and Industrial Policy broadly supported the Commission's original 1987 proposals for VAT rates.
Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta antoi laajan tukensa komission alkuperäisille vuonna 1987 tehdyille ehdotuksille ALV:on sovellettaviksi verokannoiksi.
But, as a result of the revisions that took place in the years that followed, Parliament was only able to give a final opinion on rates in June 1991.
Sen jälkeen tehtyjen tarkistusten vuoksi parlamentti pystyi antamaan lopullisen lausuntonsa ALV:on sovellettavista verokannoista vasta kesäkuussa 1991.
The METTEN Report supported a 15% minimum standard rate [3]; but proposed that the application of a reduced rate to certain essential goods and services should be mandatory rather than optional.
Mettenin laatimassa mietinnössä kannatettiin yleisen verokannan vähimmäismääräksi 15 prosenttia [3] mutta siinä myös ehdotettiin, että alennetun verokannan soveltaminen tiettyihin vält
It also proposed that "no reduced rate may be more than 9%": i.e. that zero might be considered a legitimate reduced rate.
[1] Päätöslauselma: A3-0136/91 [2] Ei-lainsäädännöllinen kuulemismenettely: COS0446 (LEG=4) [3] Kuulemismenettely: CSN0186 (LEG=3)
Parliament has since voted against the proposed 25% upper limit on the VAT standard rate.
JÄSENVALTIOISSA SOVELLETTAVAT ALV:N VEROKANNAT 1.
Page 98
Yleinen kanta
Member State
Tanska Suomi
Austria Belgium Denmark Finland France Germany Greece Ireland Italy Luxembourg Netherlands Portugal Spain Sweden United Kingdom
Yhdistynyt kuningaskunta
Source: Commission Services
Lähde: Komission yksiköt
EXCISE DUTIES: ALCOHOL AND TOBACCO
ALKOHOLIN JA TUPAKAN VALMISTEVERO
Article 99 of the original EEC Treaty provided for the Commission to "consider" the harmonization of "turnover taxes, excise duties and other indirect taxes in the inter ests of the Common Market".
Alkuperäisen ETY:n perustamissopimuksen 99 artiklassa määrättiin, että komission on "harkittava" liikevaihtoverojen, valmisteverojen ja muiden sisämarkkinoiden kannalta merkittävien välillisten verojen yhdenmukaistamista.
The Article was strength ened by the Single European Act to make such harmonization mandatory where it was "necessary to ensure the establishment and functioning of the Internal Market."
Kyseistä artiklaa lujitettiin Euroopan yhtenäisasiakirjassa, jossa yhdenmukaistaminen määrättiin pakolliseksi siltä osin kuin se oli tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi.
Communications in 1977 (COM(77)338) and 1979 (COM(79)261).
Neuvosto keskeytti asiaa koskevan työnsä vuoden 1974 lopulla ja tilanne on jatkunut samana huolimatta tiedonannoista, jotka annettiin vuonna 1977 (KOM(77)0338) ja 1979 (KOM(79)0261).
New draft legislation (COM(85)15) was also blocked.
Myös uusi lainsäädäntöluonnos (KOM(85)0015) jäädytettiin.
The Single Market programme of 1985, however, created a new impetus.
Vuoden 1985 yhtenäismarkkinaohjelma antoi kuitenkin uuden sysäyksen.
All the existing texts on structures were eventually replaced by a new proposal (COM(90)432); and this became Directive 92/83/EEC in October 1992.
Kaikki rakenteita koskevat tekstit korvattiin vähitellen uudella ehdotuksella (KOM(90)0432), josta tuli direktiivi 92/83/ETY lokakuussa 1992.
It defines the products on which excise is to be levied, and the method of fixing the duty (e.g. in the case of beer by reference to hi/degree piato or hl/alcohol content) [1].
Siinä määritellään tuotteet, joista on perittävä valmisteveroa, ja veron määräytymismenetelmä (esim. oluen tapauksessa Plato-asteen tai hehtolitran alkoholipitoisuuden perusteella) [1].
Both the rates and structures of excise duties vary between Member States, with possible effects on competition: tition:
Sekä valmisteverojen kannat että niiden rakenteet vai htelevat jäsenvaltioiden välillä, mikä vaikuttaa mahdollisesti kilpailuun: b. Verokannat
— levying duties on products from other Member States at higher rates than on those domestically-produced is discriminatory, and specifically forbidden by Treaty Article 95;
— korkeampien verojen kantaminen muiden jäsenvaltioiden tuotteista kuin kotimaisista tuotteista on syrjintää, joka kielletään nimenomaisesti perustamissopimuksen 95 artiklassa;
The Commission's initial proposals within the Single Market programme (COM(87)328) was that for each product there would be a single Community rate, fixed as the average of existing national rates.
Komission yhtenälsmarkkinaohjelman yhteydessä esit tämien alustavien ehdotusten (KOM(87)0328) mukaisesti kuhunkin tuotteeseen sovelletaan yhtä yhteisön verokantaa, joka vahvistetaan olemassa olevien kansallisten verokantojen keskiarvon perusteella.
For both wine and beer this would have been ECU 0.17 per litre, for spirits ECU 3.81 per 0.75 litre bottle.
Viinin ja oluen osalta se olisi ollut 0,17 ecua/litra ja väkevien alkoholi juomien osalta 3,81 ecua/0,75 litran pullo.
Unlike VAT, however, few national alcohol excises are close to the average rate.
Toisin kuin arvonlisävero, harvat kansalliset alkoholiin sovellettavat valmisteverot ovat kuitenkaan lähellä keskimääräistä kantaa.
No Member State found the proposals acceptable.
Yksikään jäsenvaltio ei pitänyt ehdotuksia hyväksyttävinä. tävinä.
— very large discrepancies in the duty on a particular product can result in tax-induced movements of goods, in loss of revenue and in fraud.
Toisaalta viini ja tupakka ovat joissakin jäsenvaltioissa tärkeitä maataloustuotteita.
The Commission then proposed a more flexible approach (COM(89)527).
Komissio ehdotti tämän jälkeen joustavampaa menettelyä (KOM(89)0527).
Instead of single, harmonized rates there would be minimum rates; and target rates, on which there would be longterm convergence.
Yksittäisten yhdenmukaistettujen verokantojen sijasta sovellettaisiin vähimmäiskantoja; ja tavoitekantoja, joiden osalta olisi tavoiteltava pitkän aikavälin lähentymistä.
In the end, only the minimum rates were retained in Directive 92/84/EEC.
Lopulta direktiiviin 92/84/ETY sisällytettiin ainoastaan vähimmäiskannat.
The levels agreed were:
Sovitut tasot olivat seuraavat:
— beer: ECU 0.748 per hL/degree piato or ECU 1.87 per degree of alcohol.
— olut: 0,748 ecua/Plato-aste/hl tai 1,87 ecua/alkoholipitoisuus. toisuus.
Under the terms of the Directive, Council should have reviewed these rates by the end of 1994, and adopted any necessary changes.
Direktiivin mukaisesti neuvoston olisi pitänyt tarkistaa nämä verokannat vuoden 1994 loppuun mennessä, ja tehdä tarvittavat muutokset.
No Commission proposals, how ever, had been published by the year's end.
Yhtään komission ehdotusta ei ollut kuitenkaan julkaistu kyseisen vuoden loppuun mennessä.
A draft text suggested raising the minimum rates on spirits, intermediate products and beer to maintain their real value; and raising the minimum for wine from zero to ECU 9.925 ECU per hi.
Luonnostekstissä ehdotettiin vähimmäiskantojen korottamista väkevien alkoholijuomien, välituotteiden ja oluen osalta niiden todellisen arvon säilyttämiseksi, ja viinin vähimmäiskannan korottamista nollasta 9,925 ecuun hehtolitralta.
However, this text was not eventually adopt ed.
Tätä tekstiä ei lopulta kuitenkaan hyväksytty.
In 1983 the Court ruled on the levels of duty in the UK on wine and beer (Case 170/78 ECR (1985)). The Court's view was that the products could be considered substitutes since 'lhe two beverages are capable of meeting identical needs".
Direktiivin 92/84/ETY 8 artiklassa (ks. jäljempänä) komission edellytettiin erityisesti raportoivan "eri alkoholijuomaluokkien välisestä kilpailusta".
The Commission has taken the view that "all alcoholic drinks are more or less in competition" (COM(79)261), and on a number of occasions has there fore proposed that all Member States should introduce a positive excise duty on wine, as well as on beer, spirits and other alcoholic products.
Eräs konsulttiyritys-ranskalainen A—julkaisi kesäkuussa 1994 raportin, jonka mukaisesti kaikkien alkoholijuomien välillä on todellakin kilpailua, vaikka hintoihin liittyvä joustavuusaste vai hteleekin jäsenvaltioiden välillä.
A Commission Report on the rates of excise duties was eventually published in September 1995 (COM(95)285 final).
Komission kertomus valmisteverokannoista julkaistiin lopulta syyskuussa 1995 (KOM(95)285 lop.).
Instead of suggesting new levels of minimum excise rates, the report proposed that the whole Issue should be examined in the course of general consultations on excise duties with national administrations and with trade and other interest groups.
Uusien valmisteveroa koskevien vähimmäiskantojen ehdot tamisen sijasta kertomuksessa ehdotettiin, että koko asiaa olisi tarkasteltava yleisten valmisteveroneuvottelujen yhteydessä kansallisten viranomaisten, kaupan edustajien ja muiden eturyhmien kanssa.
Tobacco Products a.
Tupakkatuotteet a.
Article 8 of Directive 92/84/EEC (see below) specifically required the Commission to report on "competition between different categories of alcoholic drinks".
Rakenteet alv mukaan lukien) yhteismäärä.
A study published in June 1994 showed that there is, indeed, competition between all alcoholic drinks, though the extent of cross-price elasticities varies between Member States.
Loppujen lopuksi savukkeita koskevassa direktiivissä 92/79/ETY ja muita tupakkatuotteita koskevassa direktiivissä 92/80/ETY säädetään ainoastaan pienimmistä mahdollisista kannoista: noista:
The Commission's initial proposals to harmonize excises on beer, wine and spirits were made in 1972 (COM(72)225).
— Käsin käärittävä tupakka: 30 prosenttia veron sisältävästä vähittäismyyntihinnasta tai 20 ecua kilolta;
The basic structure of tobacco excises within the Community was established in 1972 by Directive 72/464/EEC.
Tupakan valmisteveron perusrakenne yhteisössä luotiin vuonna 1972 direktiivillä 72/464/ETY.
Between then and 1978 the Directive was modified 13 times.
Vuoteen 1978 men nessä kyseistä direktiiviä oli muutettu 13 kertaa.
A Second Directive, 79/32/EEC was adopted at the end of 1978.
Toinen direktiivi 79/32/ETY annettiin vuoden 1978 lopulla.
Finally, both Directives were modified in the light of the Single Market programme by Directive 92/78/EEC.
Lopulta molempia direktiivejä muutettiin yhtenäismarkkinaohjelman perusteella direktiivillä 92/78 /ETY.
The Commission has All these
Kaikki nämä direktiivit on nyt katettu yhdellä konsolidoidulla asiakirjalla (KOM(94)0355, 3.10.1994) [2].
Page 100
— savukkeet;
EUROPEAN PARLIAMENT · Directorate-General for Research
— Piipputupakka: 20 prosenttia veron sisältävästä vähittäismyyntihinnasta tai 15 ecua kilolta.
The single market a report from the Commission, to examine these rates -and adjust them if necessary - before the end of 1994.
Molemmissa direktiiveissä vaadittiin, että neuvoston on tarkasteltava näitä korkokantoja komissiolta saadun kertomuksen perusteella ja mukautettava niitä tarvittaessa ennen vuotta 1994.
The categories of manufactured tobacco subject to taxation are defined as:
— hienoksi leikattu tupakka savukkeiden käärimistä varten;
— cigarettes; — cigars and cigarillos; — smoking tobacco:
— muu piippu- ja savuketupakka.
• fine-cut tobacco for the rolling of cigarettes; • other smoking tobacco.
Savukkeiden tapauksessa veron on koostuttava suhteellisesta ("arvonlisä") valmisteverosta, joka lasketaan prosenttiosuutena suurimmasta mahdollisesta vähittäismyyntihinnasta, yhdistettynä erityisvalmisteveroon, joka lasketaan tuoteyksikön perusteella.
The final Commission report published in September 1995 (COM(95)285 final) noted that, in the case of cigarettes, a strict application of the 57% threshold risked widening rather than narrowing the divergencies between national excise rates [3]. However, where the earlier drafts had advocated the adoption of the solution recommended by the European Parliament (see below), the final report merely notes that "appropriate proposals will be brought forward" if necessary.
Syyskuussa 1995 julkaistussa komission lopullisessa kertomuksessa (KOM(95)0285 lop.) todettiin, että savukkeiden tapauksessa 57 prosentin kynnyksen tiukka soveltaminen uhkasi pikemminkin lisätä kuin kaventaa kansallisten valmisteverokantojen välisiä eroja [3], Kun aiemmissa luonnoksissa oli puolustettu Euroopan parla mentin suositteleman ratkaisun hyväksymistä (katso jäljempänä), lopullisessa kertomuksessa tyydyttiin ainoastaan toteamaan, että asianmukaisia ehdotuksia esitetään tarvittaessa.
In the case of handrolled tobacco, the report observes that the "situation is giving rise to considerable fraud"; but that the cause "does not lie exclusively in the taxation domain".
Käsin käärittävän tupakan osalta kertomuksessa huomautetaan, että tilanne antaa aihetta huomattavalle määrälle petoksia, mutta että syypää ei ole yksinomaan verotusala.
Parliament's Economic Committee examined the struc ture and rates of alcohol and tobacco excises in great detail, consulting widely with the various interests con cerned.
Parlamentin talousasioita käsittelevä valiokunta tarkasteli alkoholin ja tupakan valmisteverojen rakenteita ja kantoja yksityiskohtaisesti, kuullen laajalti eri eturyhmiä.
A public hearing was held in April 1988 (report PE 123.347 of 26.5.88).
Vuonna 1988 järjestettiin julkinen kuulemistilaisuus (PE:n mietintö 123.347,26.5.1988).
Establishing clear criteria has nevertheless proved an intractable problem.
Selkeiden perusteiden vahvistaminen on osoittautunut kuitenkin vaikeaksi ongelmaksi.
The Directive states that "at the final stage of harmonization of structures" the balance between the specific element and the proportional element (including the VAT charged on top of the excise) should be the same in every Member State.
Direktiivissä säädetään, että rakenteiden yhdenmukaistamisen viimeisessä vai heessa erityisen ja suhteellisen verokannan välisen suhteen (mukaan lukien valmisteveron lisäksi perittävä alv) olisi oltava sama kalkissa jäsenvaltioissa.
The ratio should also "reflect fairly the differences in the manufacturers' delivery prices".
Suhteen olisi lisäksi heijastettava oikeudenmukaisesti valmistajien luovutushintojen eroja.
The most that has so far been achieved, however, is that the specific element "may not be lower than 5% nor higher than 75% of the aggregate amount of the proportional excise duty and the specific excise duty..", nor more than 55% of the total tax burden (i.e. after VAT is added).
Suurin saavutus on tähän men nessä kuitenkin se, että erityinen verokanta ei voi olla alempi kuin 5 prosenttia eikä korkeampi kuin 75 prosenttia suhteellisen valmisteveron ja erityisen valmisteveron yhteismäärästä, eikä suurempi kuin 55 prosenttia kokonaisverotaakasta (eli sen jälkeen kun alv on lisätty).
— spirits: ECU 559.25 per hl./alcohol; — intermediate products: ECU 37.4 per hi.;
Direktiiviluonnoksia koskevassa par lamentin lopullisessa lausunnossa ehdotettiin seuraavia veron vähimmäiskantoja:
The difficulty of reaching a fixed ratio reflects the struc ture of the Community tobacco industry.
Kiinteän verokannan vahvistamisen vaikeus johtuu yhteisön tupakkateollisuuden rakenteesta.
A specific tax -so many ECU per thousand cigarettes - benefits the more expensive products by narrowing price differences.
Erityisverotietty määrä ecuja tuhatta savuketta kohden-hyödyttää kalliimpia tuotteita kaventamalla hintaeroja.
A proportional tax, particularly when combined with VAT, has the opposite effect, multiplying up price differences.
Suhteellisen veron, erityisesti kun se on yhdistetty alv:hen, vaikutus on päinvastainen eli se lisää hintaeroja.
Within the broad ratio so far laid down, some Member States have chosen a minimum specific element, others have chosen a maximum, so contributing to variations in retail prices.
Tähän mennessä sovellettujen erilaisten verokantojen puitteissa jotkut jäsenvaltiot ovat valinneet pienimmän ja toiset suurimman mahdollisen erityisveron, edistäen näin vähittäishintojen vaihtelua.
The Commission's original proposals on excise duties within the context of the Single Market programme (COM(87)0325 and COM(87)0326) were for the absolute harmonization of rates.
Komission yhtenäismarkkinaohjelman yhteydessä esit tämissä alkuperäisissä valmisteveroja koskevissa ehdotuksissa (KOM(87)0325 ja KOM(87)0326) kannatettiin korkokantojen täydellistä yhdenmukaistamista.
For tobacco products, the proposed rate was the arithmetic average - in the case of cigarettes the average specific rate (ECU 19.5 per thousand) plus the average proportional rate (53% including VAT). In the end, the Directives on cigarettes, 92/79/EEC, and other tobacco products, 92/80/EEC, set only minimum rates:
Tupakkatuotteiden osalta ehdotettu verokanta oli laskennallinen keskiarvo-savukkeiden tapauksessa keskimääräisen eri tyisveron kannan (19,5 ecua tuhatta savuketta kohden) ja keskimääräisen suhteellisen veron kannan (53 prosenttia
In the case of alcoholic beverages Parliament reaffirmed that there should be no distortion of competition between different beverages, and suggested guidelines for future action:
Parlamentti vaati, että vuoden 1994 tarkistuksen yhteydessä kullekin alkoholijuomien luokalle vahvistetaan valmisteveron kanta, joka on oikeassa suhteessa alkoholipitoisuuteen, minkä lopullisena tavoitteena on saada aikaan kaksi verokantaa alkoholiyksikköä kohden: toinen juomille, joiden alkoholipitoisuus on vähemmän kuin 15 prosenttia ja toinen väkevämmille alkoholijuomille.
— new forms and mixtures of alcohol to be taxed;
Se pyysi komissiota tarkastelemaan erityisesti:
— the smuggling of tobacco products;
— "automaattisen laukaisun" ongelmaa, joka lisäsi verokantojen eroja jäsenvaltioiden välillä;
— an assessment of the positive and negative health and social effects of alcohol consumption.
— sosiaalikustannuksia, terveysriskejä, nikotiiniriippuvuutta ja monopolistisia menettelyjä;
— the relationship between duty on cigarettes and that on handrolled tobacco;
Parlamentti antoi lausuntonsa komission kertomuksesta KOM(95)0285 von Wogaun mietinnössä (PE 218.610), joka annettiin syyskuussa 1997 [4].
— the effect on employment of higher levels of duty.
— tupakkatuotteiden salakuljetusta;
In the case of cigarettes and manufactured tobacco Parliament called in principle for an "upward harmonization" of rates, but also for further studies before any changes were made.
— savukkeista perittävän veron ja käsin käärittävästä tupakasta perittävän veron välistä suhdetta;
In particular it asked the Commission to examine:
Alkoholijuomien osalta parlamentti vahvisti uudelleen, että eri juomien välillä el saisi esiintyä kilpailun vääristymistä, ja ehdotti suuntaviivoja tulevaisuuden toim intaa varten:
— the "automatic trigger" problem, which widened disparities in rates between Member States;
— alhaisemmat verokannat pienten tislaus- ja panimoyritysten tuotteille;
— social costs, health risks, nicotine addiction and monopolistic practices;
— komission on laadittava täydellinen kertomus viini markkinoista, verotus mukaan lukien;
[3] Non-legislative consultation procedure: COS0310 (LEG=4) [4] Report: A4-0253/96
[1] Kuulemismenettely: CSA3929 (LEG=3) [2] Kuulemismenettely: CNS94204 (LEG=4) [3] Ei-lainsäädännöllinen kuulemismenettely: COS0310 (LEG=4) [4] Mietintö: A4-0253/96
The legal basis for Community action in the field of taxes on hydrocarbon oils has hitherto been Article 99 of the EEC Treaty.
Oikeudellisena perustana yhteisön toiminnalle mineraalivoiteluöljyjen alalla on tähän asti ollut ETY:n perus tamissopimuksen 99 artikla.
This provides for the harmonization of excise duties "to the extent that (this) is necessary to ensure the establishment and functioning of the internal market."
Siinä määrätään valmis teverojen yhdenmukaistamisesta "siltä osin kuin (se) on tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi.." perusrakenne vahvistettiin direktiivillä 92/81/ETY [1].
The duties are specific: i.e. calculated per 1000 litres of the product, or per 1000 kilogram.
Verot ovat erityisvalmisteveroja, eli ne on laskettu 1 000 litraa tai 1 000 kiloa kohden.
For the purposes of excise duties, mineral oils are defined as covering: lead ed petrol; unleaded petrol; gas oil; heavy fuel oil; liquid petroleum gas (LPG); methane; and kerosene.
Valmisteveron perimiseksi kivennäisöljyjen on määritelty kattavan lyijypitoisen bensiinin, lyijyttömän bensiinin, dieselöljyn, raskaan polttoöljyn, nestekaasun, metaanin ja petrolin.