natgillin/translations-raw huggingface dataset:
From that point of view, the logic of the amendments is undoubtedly clear, but they must be seen in the context of Amendment No 9, to which we cannot subscribe, since the Commission — again in deference to the fundamental principles of the single market — is proposing that the Member States waive any right to reimbursement of recovery costs from the year 2005, whereas Amendment No 9 proposes only an optional waiver without a binding time-limit.
Niitä on kuitenkin tarkasteltava tarkistuksen 9 yhteydessä, jota emme voi hyväksyä', sillä komissio ehdottaa — taas sisämarkkinoiden perusperiaatteita noudattaen — että jä senvaltiot luopuvat perimiskulujen korvaamiseen liittyvistä saatavista vuodesta 2005 alkaen, kun taas tarkistuksessa 9 ehdotetaan pelkkää vapaaehtoista luopumista ilman sitovia määräaikoja.
On Amendment No 5, which also featured in the debate and which relates to the extension of the period of administrative assistance from three to five years in each case, let me say that this is not a question of statutory limitation, which is not affected here.
Tarkistuksesta 5, joka oli myös esillä keskustelussa: virka-avun pyytämisajan jatkaminen kolmesta viiteen vuoteen.
The specific purpose of the three-year period is to accelerate the recovery procedure wherever possible.
Siinä ei ole kyse vanhenemisesta, siitä ei ollenkaan kyse, vaan direktiivillä halutaan nimenomaan mahdollisuuksien mukaan nopeuttaa perimismenettelyä.
That is why we believe we must insist on the period proposed in the communication.
Sen vuoksi olemme sitä mieltä, että meidän on pidettävä kiinni ehdottamastamme ajasta.
And so to the question of cofinancing. I see that the Member who referred to that problem is no longer here...
Sitten yhteisrahoitukseen, näen, ettei jäsen, joka puhui siitä, ole enää paikalla...
(Protests) (FR) Ah, I couldn't seeyoufor the Member infront. front.
(FR) Ahaa, edessänne oleva parlamentin jäsen peitti teidät näkyvistä.
(DE) That, of course, is a hypothetical question, Mr Souchet, asyou too are aware, because cofinanáng is only one of the options under discussion.
(DE) — Se on tietysti hypoteettinen kysymys, hena Souchet, tekin tiedätte sen, sillä yhteisrahoitus on vain yksi käsiteltävänä olevista mahdollisuuksista.
As things stand at the moment, it will presumably not be implemented at all.
Asioiden näin ollen sitä ei myöskään luultavasti toteuteta laisinkaan.
To that extent, the question is hypothetical.
Sen vuoksi kysymys on hypoteettinen.
Even if a system of cofinanáng were to be devised and agreed upon, the answer to your question would naturally depend not only on whose budget the funds were to comefrom, but also on whose shoulders the responsibility for administering the funds would rest.
Vaikka yhteisrahoituksesta pitäisi sopia ja sitä pitäisi muotoilla, vastaus kysymyheenne riippuu luonnollisesti siitä, kuka on tarkemmin sanoen vastuussa tästä rahoituksesta, ei vain talousarvion osalta, vaan kenen on myös hoidettava sitä hallinnollisesti.
It might well be that budgetary responsibility alone would lie with the Member State, which would then have to pay a certain percentage to the Union, while the Union would take care of the rest.
Voihan olla aivan hyvin niin, että' vain budjettivastuu on jäsenvaltiolla, jonka pitäisi sitten siis maksaa tietty osa unionille, kun taas unioni hoitaisi loppuosan.
In such an eventuality, it would also make sense, of course, for the Union to have the recovery powers.
Tällaisessa tapauksessa olisi tietysti myös järkevää, että unionilla olisi perimismahdollisuudet.
If the converse applied, it would be equally logical that the Member States should have the power to recover claims.
Päinvastaisessa tapauksessakin olisi johdonmukaista, että jäsenvaltioilla olisi nämä perimismahdollisuudet.
Since none of that has been decided and probably never will be, because cofinancing is becoming an increasingly remote possibility, I believe that it is pointless to speculate on this.
Koska tätä kaikkea ei ole kuitenkaan vielä ratkaistu eikä todennäköisesti ratkaistakaan — tämä mahdollisuus loittonee nimittäin jatkuvasti — uskon, että sen arvaileminen on turhaa.
Lulling (PPE). — (DE) Madam President, this is indeed a very important report.
Lulling (PPE). — (DE) Arvoisa puhemies, tämä on kyllä erittäin tärkeä mietintö.
I have to say that I am not a member of the Committee on Budgetary Control, but I am certainly rather confused after everything I have heard.
Minun on sanottava, että en ole tosin talousarvion valvontavaliokunnan jäsen, mutta olen kyllä nyt hieman sekaisin kaikesta siitä, mitä olen kuullut.
Now I must ask Mr Bangemann this question: if the system is extended, can it happen that, for instance in the case of value-added tax, excise duty? — well, just give us some examples of charges that might be covered here.
Minun pitäisi oikeastaan kysyä komission jäsen Bangemannilta: jos sitä laajennetaan näin, voiko sitten myös tapahtua niin, että esimerkiksi arvonlisäveron, valmisteverojen... — esittäkää toki esimerkkejä siitä, mitä kaikkea se voisi sältää.
If we were then to have a withholding tax on interest and dividends — which heaven forbid — what would the situation be with regard to recovery by one country on behalf of another?
Jos meillä pitäisi sitten olla vielä joskus lähdevero — herra varjelkoon meitä siitä — miten periminen maasta toiseen silloin tapahtuu?
Please tell us what this monstrous title covers.
Sanokaa toki meille, mitä kaikkea tämä ennenkuulumaton otsikko todella sisältää!
I am not at all sure any more whether I can support this proposal.
En ole nyt enää ollenkaan varma, voinko minäkin kannattaa tätä ehdotusta.
President, — Is Commissioner Bangemann prepared to answer that question?
Puhemies. — Onko arvoisa komission jäsen Bangemann valmis vastaamaan tähän kysymykseen?
Bangemann, Commission. — (DE) Madam President, I shall answer any question from Mrs Lulling, since she voted in favour of the Commission.
Bangemann, komission jäsen. — (DE) Arvoisa puhemies, vastaan kaikkiin rouva Lullingin kysymyksiin, sillä hän äänesti komission puolesta.
Debates of the European Parliament
Vastaan myös niiden parlamentin jäsenten kysymyksiin, jotka äänestivät komissiota vastaan, mutta hieman lyhyemmin. min.
Well, Mrs Lulling, the areas covered by the draft directive are indicated in the proposal.
Siis, rouva Lulling, ehdotuksestahan selviää, mitkä alueet siihen sisältyvät.
Claims for value-added tax can certainly be subject to the recovery procedure.
Arvonlisäverosaatavat voivat tietenkin myös kuulua perimisperiaatteen piiriin.
It is indeed possible, and the proposal refers explicitly to that possibility.
Se on luonnollisesti mahdollista, se mahdollisuushan mainitaankin.
At the present time, of course, we cannot include a reference to a withholding tax on interest and dividends, because it does not exist.
Tällä hetkellä ei voi tietenkään puhua vielä lähdeverosta, sillä sehän ei ole vielä käytössä.
Should such a tax be introduced, a separate provision on its recovery would have to be inserted, because that type of tax is not covered by the proposed legislation.
Jos lähdevero otettaisiin käyt töön, tällaista perimissäädöstä pitäisi täydentää, koska sitä ei tietenkään mainita tekstissä.
Since there is no with holding tax on interest and dividends, there are no provisions for its recovery.
Koska lähdevero ei ole käytössä, ei ole myöskään perimismahdollisuuksia.
Should it be introduced — against your ardent wishes, which are naturally inspired by your concern for the future of Europe and for justice and are totally unconnected to the situation in your own Member State — the directive would have to be supplemented so that any outstanding amounts of withholding tax could be recovered.
Jos se otettaisiin käyttöön — teidän hartaiden toiveidenne vastaisesti, jotka perustuvat tietysti pelkästään europoliittisiin ja oikeudenmukaisuusmotiiveihin eivätkä johdu esimerkiksi oman jäsenvaltionne tilanteesta — tätä direktiiviä pitäisi täydentää, jotta myös mahdolliset tällaiset rästit voitaisiin periä.
President. — Thank you, Mr Bangemann.
Puhemies. — Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Bangemann!
(Parliament adopted the legislative resolution)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöshuselmaehdotuksen.)
President. — The next item is the report (A4-0501/98) by Mrs Kestelijn-Sierens, on behalf of the Committee on Economic and Monetary Affairs and Industrial Policy, on the report from the Commission to the Council and the European Parliament 'Efficiency and Accountability in European Standardisation under the New Approach' (COM(98)0291 — C4-0442/98).
mentille uuden lähestymistavan mukaisen eurooppalaisen standardoinnin tehokkuudesta ja avoimuudesta (KOM(98)0291 — C4-0442/98).
Kestelijn-Sierens (ELDR), rapporteur. — (NL) Madam President, Commissioner, ladies and gentlemen, what we have here is a Commission report on efficiency and accountability in European standardisation under the new approach.
KesteUjn-Sierens (ELDR), esittelijä'. — (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esillä onko mission kertomus uuden lähestymistavan mukaisen eurooppalaisen standardoinnin tehokkuudesta ja avoimuudesta.
The new approach for the field of technical harmonisation was introduced in 1985 and is based on four principles.
Uusi lähestymistapa on otettu käyttöön teknisen standardoinnin alueella vuonna 1985 ja se perustuu neljään periaatteeseen. aatteeseen.
Firstly, the European legislator sets out the essential health and safety conditions which products must meet before they can be placed on the market.
Ensiksi eurooppalaisessa lainsäädännössä määritellään tärkeimmät turvallisuus- ja terveysvaatimukset, jotka tuotteiden tulee täyttää ennen kuin ne voidaan tuoda markkinoille.
The standards institutes then draw up the technical specifications which the manufacturer needs in order to manufacture products to those requirements.
Sen jälkeen standardointielimet laativat ne tekniset laa tuvaatimukset, joita valmistaja tarvitsee voidakseen valmistaa vaatimukset täyttäviä tuotteita.
There is, however, no obligation on the producer to produce on the basis of the standards.
Yrittäjällä ei kuiten kaan ole velvollisuutta normien mukaiseen tuotantoon.
Lastly, the authorities are required to associate products that comply with the harmonised standards with a 'presumption of conformity with the essential conditions.
Lopuksi valtion velvollisuutena on antaa hyväksyntänsä yhdenmukaistetut normit täyttäville tuotteille.
The Economic Affairs Committee judges the new approach to be a good one, above all because the harmonisation of legislation is restricted to the essential conditions.
Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta pitää uutta lähestymistapaa myönteisenä.
This is a policy matter and separate from the compilation of technical specifications, which is the business of the standards people.
En siksikin siksi, että lainsäädäntöjen yhdenmukaistamisessa rajoitutaan tärkeimpiin vaatimuksiin.
In other words, every man to his own trade.
Toisin sanoen, suutari pysyköön lestissään.
The market-oriented character of the new approach contrasts too with the mandatory nature of the legislation.
Uuden lähestymistavan markkinoille suuntautuva luonne on myös vastakohta pakonomaiselle lainsäädännölle.
No one is forcing the manufacturer to comply with the technical specifications.
Ku kaan ei pakota valmistajaa noudattamaan teknisiä laatuvaatimuksia.
A new approach makes flexible legislation possible, which can be rapidly adapted to keep pace with technological progress.
Uusi lähestymistapa mahdollistaa joustavan , lainsäädännön, jota voidaan soveltaa teknologiseen kehitykseen.
More efficient and more transparent standardisation work is the province of the independent institutes CEN, CENELEC and ETSI, but the reviewing of progress and the process of checking that the institutes take account of deadlines remains a crucial responsibility of the Commission.
Standardoinnin saaminen tehokkaammaksi ja avoimemmaksi on riippumattomien CEN-, CENELEX- ja ETSI -elinten tehtävä, mutta edistyksen arvioiminen ja sen valvonta, että standardointielimet ottavat määräajat huomioon, on ehdottomasti komission vastuulla.
At regular intervals, the Commission has to remind the standards institutes of their duty of responsibility, using cost-benefit analyses.
Sen on muistutettava säännöllisesti kustannus- ja hyötyanalyysien pohjalta standardointielimiä niiden vastuuvelvollisuudesta.
It can also benchmark the standardisation process vis-à-vis our main trading partners and study market effects.
Komissio voisi tehdä esikuva-analyysin Euroopan standardointiprosessista suhteessa merkittäviin kauppakumppaneihimme ja tehdä tutkimuksen sen vaikutuksesta markkinoihin.
Lasdy, and we attach great importance to this, it can take the Member States to task when it comes to transposing the European standards into national standards if they record a poor performance on the internal market scoreboard.
Lopuksi, ja tämä on mielestämme erittäin tärkeää, se voisi näpäyttää jäsenvaltioita sormille, mikäli ne unohtavat ilmoittaa edistyksestä yhtenäismarkkinoiden tulostaululla sisällyttäessään eurooppalaisia normeja kansalliseen lainsäädäntöön.
We are against a merger of the three institutes, for the simple reason that this would dramatically impair efficiency.
Vastustamme kolmen instituutin yhdistämistä siitä yksinkertaisesta syystä, että se vaikuttaisi valtavasti tehokkuuteen.
Nor am I sure that the use of formal voting is desirable at an early stage of the standardisation work with the aim of speeding up the process.
En tiedä myöskään, että onko toivottavaa järjestää standardoinnin alkuvaiheessa virallisia äänestyksiä, joiden tavoitteena on prosessin nopeuttaminen.
After all, the new approach requires the involvement and mutual trust of all the partners, namely the national standards institutes, small businesses, employers, employees, consumers and the environmental groups.
Uusi lähestymistapahan perustuu kaikkien kumppaneiden, eli kansallisten standardointielinten, pk-yritysten, työnantajien, työntekijöiden, kuluttajien ja ympäristöjärjestöjen mukanaoloon ja molemminpuoliseen luottamukseen.
Another important factor is the extent to which national bodies recognise each others' technical approval or declarations of conformity.
Toinen tärkeä asia on valvoa sitä, kuinka pitkälle kansalliset elimet tunnustavat toistensa tekniset hyväksynnät tai yhdenmukaisuusselvitykset.
For many manufacturers this is a real problem, especially in the building materials sector.
Tämä on vaikea asia etenkin monille rakennusalan tuotteiden valmistajille.
In effect, they cannot export their products to all the Member States.
Ne eivät voi käytännössä viedä tuotteitaan kaikkiin jäsenvaltioihin.
So the Commission needs to tighten up the procedures for dealing with infringements of the principle of mutual recognition.
Siksi komission on tiukennettava menettelyjä, jotka liittyvät molemminpuolisen hyväksynnän laiminlyöntiin.
More generally, firms need to have a clearer idea of whom to contact if they have complaints about the mutual recognition of test results.
Yleisesti ottaen yrittäjille on oltava selkeämpää, kenen puoleen heidän tulee kääntyä, mikäli heillä on valituksia testitulosten molemminpuolisesta hyväksymisestä.
A unit at the Commission? Or is there another solution, Commissioner?
Vastaako asiasta jokin komission yksikkö, vai onko tähän olemassa toinen ratkaisu, arvoisa komission jäsen?
The European Parliament has already said that the parties concerned, namely small businesses, employers, employees, consumers and environmental groups do not have the funds or staff to keep abreast of everything happening in the standard isation field.
Euroopan parlamentti on todennut jo aikaisemmin, että asianomaisilla ta hoilla, eli pk-yrityksillä, työnantajilla, työntekijöillä, kuluttajilla ja ympäristöjärjestöillä, ei ole riittävästi välineitä ja henkilökuntaa seurata kaikkea standardointityötä.
So I suggest the Commission looks at whether they might get more help from Europe.
Esitänkin, että komissio tutkii, että voivatko ne saada enemmän tukea Euroopan unionilta.
But there is not just a problem at European level; consumers are involved, for example, in only seven Member States.
Ongelmia ei ole ainoastaan Euroopan unionin tasolla, kuluttajat on otettu mukaan vain seitsemässä jäsenvaltiossa.
I think something needs to change there.
Tähän on tultava mielestäni muutos.
Kestelijn-Sierens independent assessment made of the way in which the European standardisation process is funded.
Komissio on pyytänyt CEN-, CENELEC- ja ETSI-elimiä toteuttamaan riippumattoman tutkimuksen eurooppalaisen standardointiprosessin rahoituksesta.
I support it on that.
Tuen komissiota tässä.
Lastly, we must ensure that standards institutes in the countries of Central and Eastern Europe are involved more closely in the work of the European institutes, and that the parties concerned in those countries are able to count on aid from the European Commission.
Lopuksi meidän on huolehdittava siitä, että Keski- ja Itä-Euroopan standardointielimet otetaan tiiviimmin mukaan eurooppalaisten elinten toimintaan ja että asianosaiset kyseisissä maissa voivat luottaa komission tukeen.
These are the main observations of Parliament's Committee on Economic and Monetary Affairs and Industrial Policy.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tässä olivat talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan tärkeimmät huomautukset.
My thanks to honourable Members for their interesting and useful contributions to this report.
Kiitän kollegoitani heidän tervejärkisestä ja hyödyllisestä avustaan tämän mietinnön laatimisessa.
I have two more questions for Commissioner Bangemann.
Haluaisin esittää komission jäsen Bangemannille vielä kaksi kysymystä.
The first concerns closer involvement of the parties involved in standardisation.
Ensimmäinen kysymys koskee eri osapuol' ten ottamista paremmin mukaan standardointiin.
As I said earlier, it is a matter of money.
Kuten jo sanoin, tässä on kyse rahasta.
I should like to ask the Commissioner if he has any concrete proposals which will allow small businesses and other organisations to take a more active part in shaping the European standards.
Haluaisin kysyä komission jäseneltä, onko hänellä konkreettisia ehdotuksia pk-yritysten ja muiden järjestöjen ottamisesta tiiviimmin mukaan eurooppalaisten standardien laatimiseen.
My second question concerns the problem of harmonising plugs and sockets.
Toinen kysymykseni koskee pistokkeiden ja pistorasioiden yhdenmukaistamista.
I deliberately did not cover that in my report.
Jätin sen tietoisesti pois mietinnöstäni.
But the question comes up regularly and questions are asked about this.
Asia nousee kuitenkin säännöllisesti esiin ja siitä esitetään kysymyksiä.
As we all know, the debate has been going on for 30 years.
Me kaikki tiedämme: keskustelua on käyty jo yli 30 vuotta.
I would like to hear from Commissioner Bangemann if there is actually a solution — is it a matter of money, or technology?
Kuulisin mielelläni komission jäsen Bangemannilta, onko asiaan olemassa jo ratkaisu, onko kyse rahasta vai tekniikasta?
Is there actually the political will to do anything about this?
Onko olemassa poliittista tahtoa tehdä asialle jotakin?
These are my two questions to the Commissioner.
Nämä olivat kaksi kysymystäni komission jäsenelle.
Rübig (PPE). — (DE) Madam President, ladies and gentlemen, we want to move from an internal market to a domestic market, and for that we need principles, and an important determining factor here is standardisation.
Rübig (PPE). — (DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluamme sisämarkkinoilta kotimarkkinoille, ja sii hen tarvitaan periaatteita, ja aivan ratkaiseva tekijä niiden osalta on standardointi.
Standardisation is an economic instrument which will guarantee us freedom of movement for goods and services in future too.
Standardointi on talouspoliittinen väline, joka varmistaa meille tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden myös tulevaisuudessa.
But we want modern legislation.
Haluamme kuiten kin nykyaikaisen lainsäädännön.
We want the new approach, and specifically in the area of standards we ' have seen that it is necessary to reflect together on how we can secure better procedures.
Rübig tautunut, että on välttämätöntä pohdiskella yhdessä sitä, miten saamme aikaan parempia menettelyjä.
The story of the tractor seat has shown that it makes better sense to opt for the new approach, that is to say to let the standards institutes in the individual countries operate independently of one another.
Traktorin istuimen kohtalo on osoittanut, että on järkevämpää valita uusi lähestymistapa, mikä merkitsee siis sitä, että yksittäisten maiden standardointielinten annetaan työskennellä toisistaan riippumatta.
I think it is important nevertheless to have legislation
Uskon, että on tärkeää, että tällä alalla on siitä huolimatta lainsäädäntö, direktiivi, jotta tälle alalle voidaan tarjota poliittiset rajat.
— a directive — for this area in order to provide a political framework.
Vallitsee kuitenkin tämä selkeä kaksijakoisuus, nimittäin yhtäältä lainsäätäjä, jonka ei pidä kirjoittaa säädöksistä paksuja kirjoja, jotka ovat usein käsittämättömiä, sillä me haluamme sen sijaan kevyen ja tehokkaan lainsäädännön.
But there is a clear division here between the legislator on the one hand, who does not want to have to compose weighty tomes full of rules which are often difficult to understand — we want legislation which is lean and efficient — while on the other hand there are the voluntary and independent standards organisations where manufacturers and users quite simply meet and discuss areas which they know extremely well and where they can decide very precisely what it is they want.
Toi sen tason muodostavat vapaaehtoiset ja riippumattomat standardointijärjestöt, joissa kohtaavat aivan yksinkertaisesti valmistajat ja käyttäjät ja joissa puhutaan aloista, jotka ne hallitsevat erittäin hyvin ja joilla ne kykenevät määrittelemään tarkoin, mitä haluavat.
We had a good example here in the House with the bus directive, the so-called European bus.
Meillä on ollut parlamentissa hyvä esimerkki siitä: linja-autodirektiivi, niin sanottu eurooppalainen linja-auto.
We had 142 pages of proposals, and Parliament managed to trim this proposal down to three pages.
Meillä oli 142 sivua ehdotuksia, ja parlamentti onnistui lyhentämään direktiivin kolmen sivun mittaiseksi.
There is no reason why buses in Europe should all look the same, from a hot and dusty village in Sicily to the rash hour in London or the distant wastes of Finland.
En voi nimittäin ymmärtää, että linja-auton pitäisi näyttää samalta Sisilian kuumassa kylässä, Lontoossa ruuhka-aikana ja Suomen laajoilla aukeilla.
We think the legislator should really confine himself to specific points here, to a few requirements which have to be observed throughout Europe, while the rest should be decided on freely within standards organisations, so that here too there can be competition which does not hamper innovation but ensures that good products get on to the market safely and fast.
Uskomme, että lainsäätäjän pitää todella rajoittua konkreettisiin asioihin, joihinkin tärkeisiin mää räyksiin, joita pitää sitten noudattaa Euroopan laajuisesti, ja loppu pitäisi määrittää vapaaehtoisesti standardointijärjestöissä, niin että tälläkin alalla syntyy kilpailua, joka ei estä innovaatioita vaan takaa; että hyvät tuotteet tulevat no peasti ja varmasti markkinoille.
A further part of the system is the CE symbol.
Järjestelmää täydentää CE-merkintä.
I think the CE symbol gives us a guarantee that existing legal provisions are not being flouted.
Uskon, että CE-merkintä takaa, että käytössä olevia säännöksiä ei rikota.
But in addition we need to have voluntary symbols of conformity which are designed to ensure that subsequent production is monitored by independent bodies.
Tarvitsemme kuitenkin sen lisäksi vapaaehtoisia tyyppimerkintöjä, jotka takaavat sen, että riippumattomat elimet voivat valvoa tuotantoa.