natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In all these Member States, expenditure per pupil is higher in secondary education than in primary, with differences which are sometimes quite marked.
Kaikissa näissä jäsenvaltioissa oppilaskohtaiset menot ovat suuremmat toisen asteen koulutuksessa, ja toisinaan ero on hyvin huomattava.
This is particularly evident in the case of Belgium, Germany, France and Austria.
Näin on esimerkiksi Belgiassa, Saksassa, Ranskassa ja Itävallassa.
GRAPH G3: EXPENDITURE PER PUPIL AS A PERCENTAGE OF PER CAPITA GDP PRIMARY AND SECONDARY EDUCATION (PUBLIC INSTITUTIONS), 1992
KAAVIO G3: OPPILASKOHTAISET MENOT BKT:STA PER CAPITA (%) PERUSASTEEN JA TOISEN ASTEEN KOULUTUS (JULKINEN SEKTORI), 1992
Belgium, Spain, France and Netherlands: Private grant­aided institutions dependent on public funding are included for primary and secondary education.
Belgia, Espanja, Ranska ja Alankomaat: Valtion rahoituksen piirissä olevat yksityiset oppilaitokset ovat tiedoissa mukana.
Private institutions grant­aided by the government are included for secondary education.
Toisen asteen tietoihin on laskettu mukaan valtion rahoituksen piirissä olevat yksityiskoulut.
The data on primary education relate only to the public sector.
Perusasteen tiedot koskevat vain julkista sektoria.
Greece, Luxembourg and Portugal: Data not available.
Kreikka, Luxemburg ja Portugali: Tietoja ei saatavissa.
Germany and Ireland demonstrate that a low percentage of GDP spent on education does not necessarily imply low expenditure per pupil, and vice versa.
Saksa ja Irlanti ovat esimerkkejä siitä, että koulutusmenojen pieni osuus bruttokansantuotteesta ei välttämättä merkitse sitä, että myös oppilaskohtaiset menot ovat pienet ja päinvastoin.
The percentage of GDP spent on primary and secondary education in Germany is quite modest (3.4%), but since the percentage of young people in Germany is also relatively low, the expenditure per pupil is in fact much higher.
Saksassa perus- ja toisen asteen koulutukseen käytetty osuus bruttokansantuotteesta on perin vaatimaton (3,4 %), mutta koska myös nuorten prosenttiosuus Saksassa on suhteellisen pieni, oppilaskohtaiset menot ovat paljon suuremmat.
In Ireland, where the proportion of young people is the highest, the share of GDP spent on education is in the middle of the European range (3.7%), but the expenditure per pupil is one of the lowest in the European Union at both primary and secondary level.
Irlannissa, jossa nuorten osuus väestöstä on suurin, koulutukseen käytetty osuus bruttokansantuotteesta on eurooppalaista keskitasoa (3,7 %), mutta oppilaskohtaiset menot ovat kummallakin asteella pienimpien joukossa Euroopan unionissa.
Several factors may account for the differences between countries in expenditure per pupil, but the pupihteacher ratio and teachers' salaries are among the most important ones, since staff costs account for the bulk of education expenditure in all Member States.
Monet tekijät saattavat vaikuttaa maiden välisiin eroihin oppilaskohtaisissa menoissa, mutta oppilasmäärän suhde opettajien määrään sekä opettajien palkat ovat tärkeimpiä tekijöitä. Henkilöstökulut muodostavat suurimman osan koulutusmenoista kaikissa jäsenvaltioissa.
NATURE OF EXPENDITURE: MOSTLY ON SALARIES
(sekä opetus- että muu henkilökunta),
Education expenditure has been divided into three categories: salaries (for both teaching and non­teaching staff), other revenue expenditure and capital expenditure.
Koulutusmenot on jaettu kolmeen toimintamenot ja pääomamenot.
GRAPH G4: THE NATURE OF EDUCATION EXPENDITURE RELATIVE PERCENTAGES OF STAFF SALARIES, OTHER REVENUE EXPENDITURE AND CAPITAL EXPENDITURE ON ALL LEVELS OF EDUCATION, PUBLIC AND PRIVATE GRANT­AIDED, 1992
KAAVIO G4: KOULUTUSMENOT HENKILÖKUNNAN PALKKOJEN, TOIMINTAMENOJEN JA PÄÄOMAMENOJEN SUHTEELLINEN PROSENTTIOSUUS wiiiñMiyi'iwi'ffiíqHiTOrw^
Denmark, Germany, Ireland, Italy and Portugal: Percentages relate to public education only.
Tanska, Saksa, Irlanti, Italia ja Portugali: Tiedot koskevat vain julkista sektoria.
Germany: Data relate exclusively to the old Länder.
Saksa: Tiedot koskevat vain vanhoja osavaltioita.
Greece, Luxembourg and Sweden: Data not available.
Kreikka, Luxemburg ja Ruotsi: Tietoja ei saatavissa.
Capital expenditure relates to spending on assets that last longer than one year, e.g. outlays for construction, renovation and, major repair of buildings and expenditure on new or replacement equipment.
Pääomamenojen kohde on pitkäaikainen, yli vuoden kestävä.
Other revenue expenditure is spending on goods and services consumed within the current year and which need to be continually renewed to sustain the production of education services.
Niitä ovat esimerkiksi rakennusten rakentamis-, korjaus- ja peruskorjauskustannukset sekä laitteiden hankinta- tai jälleenhankintamenot Toimintamenot ovat sellaisten vuoden aikana kulutettavien tavaroiden ja palveluiden hankintakustannuksia, joita on koulutuspalvelujen ylläpitämiseksi jatkuvasti hankittava lisää.
In all countries, salaries (for teaching and non­teaching staff combined) account for the bulk of education expenditure.
Kaikissa maissa palkat (sekä opetus- että muun henkilökunnan) muodostavat pääosan koulutusmenoista.
The proportions range from 61.2% in Austria to 86.0% in Portugal. Capital expenditure is the smallest category in all Member States, ranging from 1.1% in Belgium to 12.0% in Austria.
Osuus vaihtelee Itävallan 61,2%:sta Portugalin 86,0 %:iin Pääomamenot muodostavat kaikissa jäsenvaltioissa pienimmän osuuden vaihdellen Belgian 1 1 %-sta Itävallan 12 0%:nn.
These variations should be viewed with some caution, however, for they may be due partly to differences in definition between countries.
Eroihin tulisi kuitenkin suhtautua varauksellisesti, sillä ne voivat osittain johtua maiden välisistä erilaisista määrittelytavoista.
No breakdown by levels of education is shown in Graph G4, but the data available show that in most countries the share of salaries is smallest at higher education level and the share of capital expenditure largest.
Kaaviossa G4 menoja ei ole jaettu koulutusasteiden mukaan, mutta käytettävissä olevat tiedot osoittavat, etta useimmissa maissa palkkojen osuus on pienin korkea-asteella jossa taas pääomamenojen osuus on suurin.
PUBLIC INSTITUTIONS ACCOUNT FOR MOST OF THE EXPENDITURE ON EDUCATION
SUURIN OSA KOULUTUSMENOISTA JULKISELLE SEKTORILLE
In eight out of the nine countries for which data on all levels of education are available, the bulk of the expenditure on education is allocated to public institutions.
Kahdeksassa niistä yhdeksästä maasta, joista tietoja on saatu kaikista koulutusasteista, koulutusmenoista suurin osa kohdistuu julkiseen sektoriin.
Only in the Netherlands is most of the spending on education allocated to private, government­dependent institutions, reflecting the fact that most of the schools in that country are private grant­aided institutions.
Ainoastaan Alankomaissa suurin osa menoista kohdistuu yksityisiin, valtion rahoittamiin laitoksiin. Tämä kuvastaa sitä, että suurin osa Alankomaiden kouluista on valtion rahoituksen piiriin kuuluvia yksityisiä oppilaitoksia.
In five countries, less than 10% of the total expenditure on education is accounted for by private institutions.
Viidessä maassa yksityisten koulujen osuus on alle 10% koulutuksen kokonaismenoista.
In Germany, Spain, and France, private education accounts for a more substantial percentage of the total expenditure.
Saksassa, Espanjassa ja Ranskassa yksityiskoulujen osuus kaikista menoista ylittää 10 %.
GRAPH G5: EXPENDITURE DISTRIBUTION (%) ON PUBLIC AND PRIVATE INSTITUTIONS ALL LEVELS OF EDUCATION COMBINED, 1992
KAAVIO G5: MENOJEN JAKAANTUMINEN (%) JULKISTEN JA YKSITYISTEN LAITOSTEN VÄLILLÄ, KAIKKI KOULUTUSASTEET, 1992
PRIVATE GRANT­AIDED
YKSIT., VALT.
PRIVATE NON­GRANT AIDED
YKSIT., EI VALT.
Belgium, Greece, Italy, Luxembourg, Portugal and United kingdom: Data not available.
Belgia, Kreikka, Italia, Luxemburg, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta: Tietoja ei saatavissa.
Germany: The data relate exclusively to the old Länder.
Saksa: Tiedot koskevat ainoastaan vanhoja osavaltioita.
It should however be recognized that the share of expenditure on private institutions may be underestimated to some extent because an estimate of private expenditure on the training of apprentices is available for only one country, namely Germany, in which initial vocational training is highly developed under the duales System.
On kuitenkin huomattava, että yksityisten laitosten osuus menoista saattaa olla jonkin verran suurempi kuin esitetty, sillä koulutukseen liittyvään harjoitteluun kuluvista yksityisistä menoista on saatu arvio ainoastaan Saksasta. Saksassa ammatillinen peruskoulutus on hyvin järjestelmällisesti kehittynyttä niin sanotussa duaalijärjestelmässä (duales System).
VARYING DEGREES OF FINANCIAL DECENTRALIZATION
RAHOITUKSEN JAKAUTUMISESSA EROJA
An important aspect of education policy is the attribution of both responsibility for, and control over, financial resources to central, regional and local authorities.
Yksi koulutuspolitiikan tärkeä alue on se, kuinka rahoitusvastuu ja rahoituksesta päättäminen jaetaan keskus-, alue- ja paikallisviranomaisten kesken.
Considerable differences exist between Member States with respect to the way they divide public sector responsibility for financing education.
Jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja siinä, kuinka koulutuksen rahoitusvastuu jaetaan julkisella sektorilla.
Graph G6 shows the distribution of public funds among central, regional and local levels of government both before and after transfers between these levels of government.
Kaaviossa G6 näkyy julkisten 'varojen jakaantuminen keskus-, alue- ja paikallishallinnon kesken sekä ennen että jälkeen hallintotasojen välisten siirtojen.
It should be noted that the graph relates exclusively to funds specifically designated for education.
Kaaviossa otetaan huomioon vain erityisesti koulutukseen osoitetut varat.
In some countries, however, much education expenditure is financed from block grants which regional and local authorities receive from central government.
Joissakin maissa suuri osa koulutusmenoista rahoitetaan kuitenkin alue- ja paikallisviranomaisten keskushallinnolta saamilla yleisavustuksilla.
This is, in particular, the case in the United Kingdom (except Northern Ireland) as regards primary and secondary education.
Näin tapahtuu erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Pohjois-lrlantia lukuun ottamatta) perus- ja toisella asteella.
The local authorities are the main managers and users of final education expenditure in Denmark, Finland and the United Kingdom.
Tanskassa, Suomessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa lopullisista koulutusmenoista päättävät ja niitä käyttävät pääasiallisesti paikallisviranomaiset.
In Belgium, Germany (the old Länder) and Spain, it is the regional governments that determine and allocate the final expenditure, whereas in France, Italy, Ireland and the Netherlands it is the central government that takes the decision on most of the final expenditure on education.
Belgiassa, Saksassa (vanhoissa osavaltioissa) ja Espanjassa aluehallinnot päättävät menoista ja niiden kohdentamisesta, kun taas Ranskassa, Italiassa, Irlannissa ja Alankomaissa koulutusmenoista päättää pääasiassa keskushallinto.
In Austria, both the central and regional levels of government provide a considerable share of the final expenditure, while the local authorities manage nearly one quarter of it.
Itävallassa hallinnon keskus- ja aluetasot rahoittavat suuren osan lopullisista koulutusmenoista ja paikallisviranomaiset ovat vastuussa noin neljäsosasta.
Only in Ireland do funds from international sources make a substantial contribution to education expenditure.
Vain Irlannissa kansainvälisillä avustuslähteillä on merkitystä koulutusmenojen rahoituksessa.
There are notable differences in the situation before and after transfers between levels of government in Ireland, the Netherlands, Austria, Finland and the United Kingdom.
Eri hallintotasojen välisten siirtojen jälkeen tilanne on hyvin erilainen Irlannissa, Alankomaissa Suomessa, Itävallassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
In the first three countries, the role of the local authorities is considerably more important after transfers than before. In Austria, it is the regional level whose share increases after transfers.
Kolmessa ensin mainitussa maassa paikallisviranomaisten osuus on selkeästi suurempi siirtojen jälkeen kuin ennen niitä Itävallassa aluetason osuus kasvaa siirtojen jälkeen.
In the United Kingdom, the education authorities at local level are largely financed from funds provided by the central government in the form of block grants.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa paikallistason koulutusviranomaisia rahoittaa suurelta osin keskushallinto yleisillä avustuksilla.
If these block grants were included in Graph 6, the share of the central government, before transfers, would be much larger in the United Kingdom.
Jos nämä avustukset näkyisivät kaaviossa 6, keskushallinnon osuus ennen siirtoja olisi paljon suurempi Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
In all Member States except Ireland, the central government share is greater for higher education than for primary and secondary education, both before and after transfers between levels of government.
Kaikissa jäsenvaltioissa Irlantia lukuun ottamatta keskushallinnon osuus on sekä ennen että jälkeen eri tasojen välisten siirtojen suurempi korkeaasteen koulutuksessa kuin alemmilla koulutusasteilla.
In Denmark and the United Kingdom, although by far the greatest part of expenditure on higher education is borne by central government and the balance by local government, the reverse is true for primary and secondary education. In Austria and Finland, the central level provides less than 50% of expenditure on primary and secondary education after transfers between levels but it provides most of the final expenditure on higher education.
Tanskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa korkeaasteen rahoituksesta vastaa pääasiassa keskushallinto ja lopusta paikallishallinto, mutta alemmilla koulutusasteilla asia on päinvastoin Itävallassa ja Suomessa keskushallinnon osuus perus- ja toisen asteen koulutuksen menoista on alle 50 % en tasojen välisten siirtojen jälkeen, mutta korkeaasteen lopullisista menoista keskushallinnon osuus on suurin.
EDUCATION
RAHOITUS
GRAPH GG: SOURCES OF PUBLIC FUNDS PERCENTAGES OF EDUCATION FUNDS BY LEVEL OF GOVERNMENT BEFORE AND AFTER TRANSFERS ALL LEVELS OF EDUCATION COMBINED, 1992
KAAVIO G6: JULKISEN RAHOITUKSEN LÄHTEET RAHOITUKSEN JAKAUTUMINEN HALLINTOTASOILLE ENNEN JA JÄLKEEN SIIRTOJEN KAIKKI KOULUTUSASTEET, 1992
Initial Final
Ennen Jälkeen
Initial Final
Ennen Jälkeen ι ι 1 1
Initial Final
ALUEHALLINTO
REGIONAL GOVERNMENT
KESKUSHALLINTO
CENTRAL GOVERNMENT
PAIKALLISHALLINTO
LOCAL GOVERNMENT
KANSAINVÄLISET LÄHTEET
CENTRAL/REGIONAL GOVERNMENT
KESKUS/ALUEHALLINTO
LOCAL GOVERNMENT
PAIKALLISHALLINTO
Greece, Luxembourg, Portugal and Sweden: Data not available.
Kreikka, Luxemburg, Portugali ja Ruotsi: Tietoja ei saatavissa.
The data relate exclusively to expenditure specifically designated for education.
Tiedot koskevat vain nimenomaan koulutukseen suunnattuja menoja.
General-purpose transfers between levels of government have not been included.
Eri hallintotasojen välisiä yleisluontoisia siirtoja ei ole laskettu mukaan.
Final expenditure relates to the amount of resources spent directly on education services and does not include transfers to families or other private entities.
Siirtojen jälkeisiin menoihin on laskettu suoraan koulutuspalveluihin suunnatut varat, mutta ei siirtoja esimerkiksi perheille tai muille yksityisille kohteille.
FINANCIAL SUPPORT FOR STUDENTS IN HIGHER EDUCATION IN THE EUROPEAN UNION
OPISKELIJOIDEN TALOUDELLINEN TUKEMINEN KORKEA-ASTEELLA EUROOPAN UNIONISSA -
The democratization of higher education implies that all pupils with the necessary aptitude should be able to go on to higher education.
Korkea­asteen koulutuksen demokratisoiminen tarkoittaa osaltaan sitä, että jokaisella riittävän kyvykkäällä tulisi olla mahdollisuus päästä korkea­asteen koulutukseen.
There are several ways in which this can be made possible including free courses, indirect assistance and a variety of social benefits, including financial support.
Tähän voidaan pyrkiä useiden eri keinojen avulla, kuten maksuttomalla koulutuksella, välillisillä avustuksilla ja erilaisilla sosiaalisilla eduilla kuten opintotuella.
Every Member State of the European Union has some form of grants and/or loans scheme, with grants being the commonest form of assistance.
Jokaisella Euroopan unionin jäsenvaltiolla on jonkinlainen apuraha­ ja/tai lainaohjelma, ja tavallisin rahoitusmuoto on apuraha.
In most Member States, the award of a grant is related to the student's financial circumstances, except in Denmark and the Netherlands, where all students may receive government funding.
Useimmissa maissa avustuksen saanti riippuu opiskelijan taloudellisesta tilanteesta. Poikkeuksia ovat Tanska ja Alankomaat, joissa kaikilla opiskelijoilla on mahdollisuus saada valtion avustusta.
GRAPH G7: STUDENT GRANTS IN THE EUROPEAN UNION PERCENTAGES OF STUDENTS RECEIVING DIRECT ASSISTANCE , 1992/93
KAAVIO G7: OPINTOTUKI EUROOPAN UNIONISSA fe^iMMfiii'ja^ii^YiRiMawíi*"!·»^^
Denmark: The figure is an estimate, provided by the Ministry of Education.
Tanska: Luku on opetusministeriöstä saatu arvio.
Germany: (a) Old Länder, (b) new Länder.
Saksa: (a) läntiset osavaltiot; (b) itäiset osavaltiot.
Netherlands: The figure is an estimate but must be close to 100%.
Alankomaat: Luku on arvio, mutta on lähes 100 %.
Finland and Sweden: Data relate to 1993/94.
Suomi ja Ruotsi: Tiedot vuodelta 1993/94.
The income levels up to which financial assistance is granted vary in the different Member States and influence the numbers of students supported in each of them. In Germany (the new Ländeή <
Avustusten tulorajat vaihtelevat eri jäsenvaltioissa ja vaikuttavat siten kussakin maassa tukea saavien opiskelijoiden määrään.
Luxembourg, the Netherlands, Sweden and the United Kingdom, more than half of the students receive financial support. The smallest proportions — less than 10% — are found in Greece and Italy.
Saksassa (itäisissä osavaltioissa), Luxemburgissa, Alankomaissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa yli puolet opiskelijoista saa taloudellista tukea Vähiten tukea saavia opiskelijoita — alle 10 % — on Kreikassa ja Italiassa.
This dossier has been compiled from information and statistics provided by the national units in the Eurydice network.
Tämä aineisto on koottu EURYDICE­tietoverkon kansallisilta yksiköiltä saaduista tiedoista ja tilastoista.
Responsibility for the analysis and the graphic design rests entirely with the Eurydice European Unit and the national units in the network carry no responsibility for these aspects.
Euroopan EURYDICE­yksikkö on laatinut kaikki tulkinnat ja graafiset esitykset, eivätkä tietoverkon kansalliset yksiköt ole niistä missään vastuussa.
The four million teachers in the European Union are the focal point of the discussions on education in all the Member States.
Euroopan unionin neljä miljoonaa opettajaa ovat jokaisen jäsenmaan koulutuspoliittisen keskustelun keskipisteessä.
Similarly, they are omnipresent in all the Community initiatives undertaken since the launch of the first actions in the field of education in 1976 and currently under the Treaty of
Lisäksi he ovat mukana kaikissa yhteisöjen koulutuksellisissa aloitteissa, joita on tehty ensimmäisten koulutustoimien esittelyn jälkeen vuonna 1976 ja sittemmin Maastrichtin sopimuksen jälkeen.
They have been given a special place in the various Community actions and programmes.
Opettajilla on ollut erityisasema lukuisissa yhteisön ohjelmissa ja toiminnoissa.
Thus, throughout these years of cooperation, the mobility of teachers has been increased and the importance of their training and their contribution to the development of quality in education has been stressed on several occasions.
Näiden yhteistyövuosien aikana opettajista on tullut liikkuvampia, ja heidän kouluttamisensa ja asemansa tärkeyttä koulutuksen laadun kehitykselle on usein painotettu. Opettajat sekä välittävät että tulkitsevat koulutuspolitiikkaa, ja heidän tehtävänsä on muuntaa se käytännön toimenpiteiksi.
Teachers are not only transmitters but also interpreters of the education policies which they translate into action, and the success of the measures taken in various fields depends on them, whether in relation to the advancement of equality of opportunity, intercultural education, language teaching or health education, or of the promotion of the
Useilla koulutuksen alueilla on ryhdytty toimenpiteisiin, joiden onnistuminen riippuu opettajista, olipa sitten kyseessä yhtäläisten mahdollisuuksien parantaminen, kulttuurienvälinen koulutus, kieltenopetus, terveyskasvatus tai eurooppalaisen ulottuvuuden kehittäminen koulutuksessa.
Amongst the specific actions mounted for teachers, mention should be made of:
Opettajia koskevista erilaisista ohjelmista voidaan mainita seuraavat:
• the organisation of some 500 exchanges of secondary school teachers annually since 1989, following an initiative of the European Parliament;
— vuosittainen noin 500 toisen asteen opettajan vaihto-ohjelma, joka alkoi vuonna 1989 Euroopan parlamentin aloitteesta
• the development of a European network of teacher training institutions as a pilot project between
— Euroopan opettajakoulutuslaitosten välisen verkoston kehittäminen pilottihankkeena vuosina
• mobility for almost 14 000 university teaching staff to go to another Member State in 1994, thanks to support from the Erasmus programme;
— lähes 14 000 yliopisto-opettajan vaihto jäsenvaltioiden välillä vuonna 1994 Erasmus-ohjelman ansiosta
• inservice training schemes for foreign language teachers under the Lingua programme, in which
Lingua-ohjelmassa, johon osallistui
18 000 teachers took part between 1991 and 1994.
18 000 opettajaa vuosina 1991 ja 1994.
The Community's new education programme, Socrates, approved in March 1995, is further increasing the scope for Community action in relation to teachers since primary and secondary education
Yhteisön uusi koulutusohjelma, Sokrates, hyväksyttiin vuonna 1995. Sokrates laajentaa osaltaan yhteisön opettajia koskevaa toimintaa, sillä siihen kuuluvat myös perus- ja toinen aste (Comenius).
(Comenius) are now integral parts of it. Under Socrates, the number of teacher exchanges increased to almost 600 in 1995.
Sokrateksen opettajavaihto-ohjelmiin osallistuneiden määrä kasvoi lähes kuuteensataan vuonna 1995.
About a hundred exchanges were also arranged in 1995 under the Teacher
Vuonna 1995 järjestettiin myös noin sata vaihtoa opettajien yritysvierailuohjelman kautta (Teacher
Placement Scheme, enabling teachers to undertake placements in firms for periods of one to three weeks.
Placement Scheme), jossa opettajat voivat sijoittua yrityksiin 1—3 viikon pituisiksi kausiksi.
In that year too, there were about 14 000 exchanges of university teaching staff, as in 1994.
Samana vuonna yliopisto-opettajien vaihtoon osallistui noin 14 000 opettajaa, samoin kuin vuonna 1994.
In addition, about 7 500 teachers took part in inservice training schemes under Lingua in 1994/95.
Lisäksi noin 7 500 opettajaa osallistui täydennyskoulutusohjelmiin Linguan puitteissa vuosina 1994—95.
Several European conferences and seminars have dealt with the question of teachers and their role. These have frequently taken place with European Commission support.
Opettajia ja heidän rooliaan on käsitelty useissa eurooppalaisissa konferensseissa ja seminaareissa, jotka on usein järjestetty Euroopan komission tuella.
From these events and from the studies undertaken, a selection of which appears at the end of this dossier, a picture emerges revealing great diversity in the training and working conditions of the teaching profession in the European Union.
Nämä tapahtumat ja tehdyt tutkimukset, joista osa on tämän aineiston lopussa, paljastavat suuria eroja opettajankoulutuksessa ja työolosuhteissa
This dossier on teachers at the nursery, primary and secondary levels of education is based in part on this work.
Tämä esiasteen, perusasteen ja toisen asteen opettajia koskeva aineisto perustuu osaksi edellä mainittuihin hankkeisiin.