natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Supplies of products are valued at basic prices (see paragraph 3.48.).
Tuotteiden tarjonta arvotetaan perushintaan (perushinnat määritellään kohdassa 3.48.).
Uses of products are b) the ownaccount production of all goods that are retained by their producers for their own final consumption or gross fixed capital formation.
b) kaikkien sellaisten tavaroiden omaan käyt töön tapahtuva tuotanto, jotka niiden tuottaja pitää itsellään omaa kulutusta tai kiinteän pääoman bruttomuodostusta varten.
Own account production for gross fixed capital formation includes the
Omaan käyttöön tapahtuva tuotanto kiinteän pääoman bruttomuodostusta varten si-
THE EUROPEAN SYSTEM OF ACCOUNTS a) cleaning, decoration and maintenance of the dwelling as far as these activities are also common for tenants; b) cleaning, servicing and repair of household durables; production of fixed assets such as construction, the development of software and mineral exploration for own gross fixed capital formation (for the concept of gross fixed capital formation, see paragraphs 3.100. -3.127.).
sältää sellaisten kiinteiden varojen tuotannon kuin rakentaminen, ohjelmistojen ke hittäminen ja mineraalien etsintä oman kiinteän pääoman bruttomuodostusta varten (kiinteän pääoman bruttomuodostuksen käsitteestä, katso kohdat 3.100.3.127.);
c) preparation and serving of meals;
Esimerkkeinä voidaan mainita: ta:
Ownaccount production of goods by households pertains in general to: d) care, training and instruction of children;
Kotitalouksien omaan käyttöön tapahtuva tavaroiden tuotanto liittyy yleensä:
(1) ownaccount construction of dwellings; e) care of sick, infirm or old people;
(1) asuntojen rakentamiseen omaan käyt töön; a) asuntojen siivous, sisustaminen, kunnostus ja huolto, jos nämä toiminnat ovat ta vanomaisia vuokralaiselle;
(2) the production and storage of agricultural products; f) transportation of members of the house hold or their goods.
(2) maataloustuotteiden tuotantoon ja va rastointiin; b) kotitalouksien kestokulutustavaroiden puhtaanapito, huolto ja korjaus; c) aterioiden valmistus ja tarjoilu; d) lastenhoito, -valmennus ja -ohjaus; e) sairaiden, sairaalloisten ja vanhusten hoito;
(4) the production of other primary products, like mining salt, cutting peat and carrying water;
(5) muuhun jatkojalostukseen, kuten kan kaankudontaan, savenvalantaan ja huonekalujen valmistukseen.
The principal activity of a local KAU is the activity whose value added exceeds that of any other activity carried out within the same unit.
Paikallisen toimialayksikön (TAY) pääasiallisia toimintaa on toiminta, jonka arvonlisäys ylittää kaikkien muiden saman yksikön sisällä suoritettujen toimintojen arvonlisäyksen.
The classification of the principal activity is determined by reference to NACE rev. 1, first at the highest level of the classification and then at more detailed levels.
Pääasiallisen toiminnan luokitus määritellään viittaamalla NACE Rev. 1 :een, ensiksi luokituksen karkeimmalla tasolla ja sitten yksityiskohtaisemmilla tasoilla.
A secondary activity is an activity carried out within a single local KAU in addition to the principal activity.
Sivutoimintaa on toiminta, jota harjoitetaan yhden paikallisen TAY:n sisällä pääasiallisen toiminnan lisäksi.
The output of the secondary activity is a secondary product.
Sivutoiminnan tuotos on sivutuotantoa.
By convention, in the ESA, only ownaccount construction of dwellings and the production, storage and processing of agricultural products is included; all other ownaccount production of goods by households are deemed to be insignificant for EU countries.
EKTon luetaan sovitun käytännön mukaan ainoastaan omaan käyttöön tapahtuva asuinrakennusten rakentaminen ja maata loustuotteiden tuotanto, varastointi ja jalostus; kaiken muun kotitalouksien omaan käyttöön tapahtuvan tavaroiden tuotannon katsotaan olevan merkityksetöntä EU:n maille.
c) the ownaccount production of housing services by owner-occupiers;
c) itse asuttujen omistusasuntojen asumispalvelut omaan käyttöön; d) palkatun kotitaloushenkilöstön tuottamat kotitalouspalvelut ja henkilökohtaiset pal velut;
The output of an ancillary activity is not in tended for use outside the enterprise.
Aputoiminnan luotosta ei ole tarkoiteltu käy tettäväksi yrityksen ulkopuolella.
An an cillary activity is a supporting activity under taken within an enterprise in order to create the conditions within which the principal or secondary activities of local KAUs can be car ried out.
Aputoiminta on yrityksen sisällä harjoitettua tukitoimintaa sellaisten olosuhteiden luomiseksi, joiden val litessa paikallisen TAY:n pääasiallista tai sivutoimintaa yrityksessä voidaan harjoittaa.
Ancillary activities may be, e.g. purchasing, sales, marketing, accounting, data processing, transportation, storage, maintenance, cleaning and security services.
Aputoiminnoille on tyypillistä sellaisten tuotosten tuottaminen, jotka yleensä ovat panoksina melkein kaiken tyyppisessä tuotantotoiminnassa, yhtä hyvin pienessä kuin suuressa.
e) volunteer activities that result in goods, e.g. the construction of a dwelling, church or other building are to be recorded as production.
e) vapaaehtoinen toiminta, joka tuottaa tava roita, esim. asuinrakennuksen, kirkon tai muun rakennuksen, on kirjattava tuotanto na.
Volunteer activities that do not result in goods, e.g. caretakingand cleaning without payment, are excluded.
Vapaaehtoinen toiminta, josta ei ole seurauksena tavaroita, esim. huolenpito ja ilmainen siivous, rajataan ulkopuolelle;
Ownaccount capital formation is not con sidered to be an ancillary activity.
Kaikki sellainen toiminta luetaan mukaan siinäkin tapauksessa, että se on laitonta tai
All such activities are included even if they are illegal or not-registered at tax, social security, statistical and other public authorities.
Aputoiminnat voivat olla esim. ostoa, myyntiä, markkinointia, kirjanpitoa, tietojenkäsittelyä, kuljetusta, varastointia, huoltoa, siivousta ja turvallisuuspalveluita.
Ancillary activities are treated as integral parts of the principal or secondary activities with which they are associated. As a result: a) the output of an ancillary activity is not explicitly recognised and recorded separately.
Yritykset voivat valita, te kevätkö ne ¡tse aputoimintoja vai ostavatko sellaiset palvelut markkinoilta erikoistuneilta palveluiden tuottajilta.
TRANSACTIONS IN PRODUCTS eurostat more, the distinction is also used to classify institutional units by sector (see paragraphs 3.27. - 3.37.).
Aputoimintoja käsitellään niiden pääasiallisten tai sivutoimintojen kiinteänä osana, joihin ne liittyvät. Näin ollen: a) Aputoiminnan tuotosta ei suoraan tunnisteta ja kirjata erikseen.
b) all the inputs consumed by an ancillary activity- materials, labour, consumption of fixed capital, etc. are treated as inputs into the principal or secondary activity which it supports.
b) Kaikkia aputoiminnan kuluttamia panoksia - materiaalit, työ, kiinteän pääoman kulu minen ym. - käsitellään sen tukeman pää asiallisen tai sivutoiminnan panoksina.
Output consists of the products created during the accounting period.
Tuotos koostuu tilinpitojakson aikana tuote tuista tuotteista.
The distinctions are defined in a topdown way, i.e. the distinction is first defined for in stitutional units, then for local KAUs and then for their output.
Erot määritellään ylhäältä alaspäin-menettelyl-lä, toisin sanoen ensin eritellään institutionaaliset yksiköt, sitten paikalliset toimialayksiköt ja sitten niiden tuotos.
As a consequence, the exact meaning of the distinction on the product level (i.e. the definition of the concepts of market output, output for own final use and other nonmarket output) can only be understood by looking also at features of the institutional unit and the local KAU that produce that output.
Seurauksena tästä erittelyn täsmällinen merkitys tuotetasolla (so. markkinatuotoksen, tuotoksen omaan loppukäyt töön ja muun markkinattoman tuotoksen kä sitteiden määritelmät) voidaan ymmärtää ainoastaan tarkastelemalla myös niiden institutionaalisten yksiköiden ja paikallisten toi mialayksiköiden ominaisuuksia, jotka tuottavat tuon tuotoksen.
a) the goods and services which one local KAU provides to a different local KAU belonging to the same institutional unit;
b) paikallisen TAY:n tuottamat tavarat, jotka jäävät varastoon sen ajanjakson lopussa, jona ne on tuotettu, olipa niiden myöhempi käyttö mikä tahansa.
After the general definitions of the three types of output and of the three types of producers (see paragraphs 3.1 7. - 3.26.), the distinction between market, for own final use and other nonmarket is presented in a top-clown way.
Sen jälkeen kun nuo kolme tuotoksen tyyppiä ja kolme tuottajatyyppiä (kohdat 3.17.-3.26.) on yleisesti määritelty, markkina-, oma loppu käyttö- ja muu markkinaton-jako esitetään ylhäältä alaspäin.
Market output consists of output that is disposed of on the market (see paragraph 3.18.) or intended to be disposed of on the market.
Niitä ei niin ollen kirjata osaksi tuon paikallisen TAY: n tuotosta tai välituotekäyttöä.
However, goods or services produced and con sumed within the same accounting period and within the same local KAU are not separately identified.
Markkinatuotos koostuu tuotoksesta, joka myydään markkinoilla (katso kohtaa 3.18.) tai on tarkoitettu myytäväksi markkinoilla.
When an institutional unit contains more than one local KAU, the output of the institutional unit is the sum of the outputs of its component local KAUs, including outputs delivered be tween the component local KAUs.
Kun institutionaaliseen yksikköön kuuluu useampia kuin yksi paikallinen TAY, institutionaalisen yksikön tuotos on sen osina olevien paikallisten TAY:iden tuotosten summa, mu kaanluettuna näiden paikallisten TAYiden vä lillä toimitetut tuotokset.
Three types of output are distinguished in the ESA: a) market output (R11); b) output produced for own final use (P12); d) products supplied by one local KAU to an other within the same institutional unit to be used as intermediate inputs or for final uses; c) other nonmarket output (P13).
EKTssä eritellään kolmentyyppisiä tuotoksia: b) vaihdetut tuotteet; a) markkinatuotos (R11); b) tuotos omaan loppukäyttöön (Rl 2); c) muu markkinaton tuotos (R13).
This distinction is also applied to local KAUs and institutional units: a) market producers; b) producers for own final use; e) products added to the inventories of fin ished goods and work-in-progress intended for one or other of the above uses (including natural growth of animal and vegetable products and uncompleted structures for which the buyer is unknown).
c) tuotteet, joita on käytetty luontoismuotoisiin korvauksiin (mukaanluettuna luontoismuotoiset palkansaajakorvaukset ja luontoismuotoiset sekatulot);
The distinction between market, for own final use and other nonmarket is fundamental, be cause it determines the valuation principles to be applied to output: market output, output produced for own final use and total output of market producers and producers for own final use are valued at basic prices, while the total output of other nonmarket producers (local KAUs) is valued from the costs side.
Tätä erittelyä sovelletaan myös paikallisiin toimialayksiköihin (TAY) ja institutionaalisiin yksi köihin: d) tuotteet, jotka yksi paikallinen TAY on toi mittanut toiselle saman institutionaalisen yksikön paikalliselle TAY:lle käytettäväksi välituotekäyttönä tai loppukäyttönä; a) markkinatuottajat; b) omaan loppukäyttöön tuottajat; c) muut markkinattomat tuottajat.
THE EUROPEAN SYSTEM OF ACCOUNTS
EUROOPAN KANSANTALOUDEN TILINPITOJARJESTELMA eurostat
Market producers are local KAUs or institu tional units the major part ot whose output is market output.
Mikä tahansa sektori voi tuottaa tuotteita, joita käytetään oman kiinteän pääoman brutto­muodostukseen.
Output produced for own final use consists of goods or services that are retained either for final consumption by the same institutional unit or for gross fixed capital formation by the same institutional unit.
Esimerkkejä ovat: a) konepajateollisuuden yritysten tuottamat erikoiskonetyökalut; b) kotitalouksien rakentamat asunnot tai asun­tojen laajennukset; c) omaan käyttöön tapahtuva rakentaminen, mukaanluettuna kotitalouksien ryhmän yh­teinen rakentaminen.
Typical examples are: a) agricultural products retained by farmers;
Määritelmä:
It should be noted that if a local KAU or institutional unit is a market producer its main output is by definition market output, as the concept of market output is defined after hav¡ngapplied the distinction market, for own fi nal use and other nonmarket to the local KAU and institutional unit that have produced that out put.
Sovitun käytännön mukaisesti esimerkiksi kotitalouksien omista­mien yhtiöimättömien yritysten tuotos, joka myydään muille institutionaalisille yksiköille, myydään taloudellisesti merkittävään hintaan, toisin sanoen sitä on pidettävä mark­kinatuotoksena.
Producers for own final use are local KAUs or institutional units the major part of whose out put is for own final use within the same institu tional unit.
Muu markkinaton tuotos kattaa tuotannon, joka toimitetaan muille yksiköille ilmaiseksi tai taloudellisesti merkityksettömiin hintoihin.
Other nonmarket producers are local KAUs or institutional units whose major part of output is provided free or at not economically significant prices.
Tuotos omaa loppukäyttöä varten koostuu tavaroista ja palveluista, jotka sama institutio­naalinen yksikkö pitää itsellään joko omaa lop­pukulutusta tai kiinteän pääoman bruttomuo­dostusta varten.
c) ownaccount construction, including communal construction undertaken by groups of households.
Markkinatuottajat ovat paikallisia toimialayksi­köitä (TAY) tai institutionaalisia yksiköitä, joi­den tuotoksesta suurin osa on markki natuotan­toa.
The implications for the classification by sectors are also shown.
Ainoastaan kotitaloussektori voi tuottaa tuot­teita omaa loppukulutusta varten.
The table shows that in order to determine whether an institutional unit should be classi-
Tyypillisiä esimerkkejä ovat: a) maanviljelijöiden itsellään pitämät maata­loustuotteet
Other nonmarket output covers output that is provided free, or at prices that are not economically significant, to other units.
On huomattava, että jos paikallinen TAY tai institutionaalinen yksikkö on markkinatuotta­ja, sen päätuotos on määritelmän mukaan markkinatuotosta, koska markkinatuotoksen käsite määritellään sen jälkeen kun on määri­ b) omistusasuntojen asuntopalvelut
Type of institutional unit
Institutionaalisen yksikön tyyppi
Classification
Luokittelu Tuottajatyyppi
Private or public?
Voittoa tavoittelema­ton yhteisö vai ei?
Sales cover more than 50% of production costs?
Myynti kattaa yli 50% tuotantokustan­nuksista
1.1 Unincorporated enterprises owned by households (excluding quasicorporate enter prises owned by households)
Yksityiset 1.1 Kotitalouksien tuottajat omistamat yhtiöi­mättömät yritykset (poislukien kotitalouksien omistamat yritysmäiset yhteisöt) 1.2 Muut yksityiset
1.2.1.1 Yes
1.2.1.1 Kyllä
1.2.1.1 = Market
1.2.1.1 = Markkina
1.2.1.2 No
1.2.1.2 Ei
1.2.1.2 = Other non- quasicorporate enterprises owned by households) market 1.2.2= Market
Kotitalouksia palvelevat voittoa ta­voittelemattomat yhteisöt
1.2.2 Other private producers that are not NPI
1.2.2 = Markkina
Public producers
Julkiset tuottajat
2.1 = Market 2.2 = Other nonmarket
2.1 Kyllä 2.2 Ei
a) if more than 50% of the production costs are covered by sales, the institutional unit is a market producer and classified to the nonfinancial and financial corporations sectors;
TUOTETALOUSTOIMET telty, onko tuotoksen tuottanut paikallinen TAY tai institutionaalinen yksikkö markkinatuottaja, omaa loppukäyttöä varten tuottava vai muu markkinaton tuottaja.
b) if less than 50% of the production costs are covered by sales, the institutional unit is an other nonmarket producer and classified to the sector N PISH.
Kaikki kotitalouksien omistamat yhtiöimättömät yritykset luokitellaan kotitaloussektoriin. Poikkeuksen muodostavat ainoastaan kotitalouksien omistamat yritysmäiset yhteisöt.
But other nonmarket NPIs that are controlled and mainly fin anced by general government are classified to the general government sector.
Ne ovat mark kinatuottajia ja luokitellaan yrityksiin ja rahoi tuslaitoksiin.
In distinguishing market and other nonmarket producers by means of the 50% criterion, sales and production costs are defined as follows:
Omaan loppukäyttöön tuottajat ovat paikallisia toimialayksiköitä (TAY) tai institutionaalisia yksiköitä, joiden tuotoksesta suurin osa on sa man institutionaalisen yksikön sisällä tapahtuvaa omaa loppukäyttöä varten.
In case of NPIs, a public producer is an NPI that is controlled and mainly financed by the general government. All other producers are private producers.
Muut yksityiset tuottajat tulee eritellä yksityisiin voittoa tavoittelemattomiin yhteisöihin ja muihin yksityisiin tuottajiin.
As Table 3.1 shows, private producers are found in all sectors except the sector general government. In contrast, public producers are only found in the corporations sectors (non-financial corporations and financial corporations) and in the general government sector.
Muut markkinattomat tuottajat ovat paikallisia toimialayksiköitä tai institutionaalisia yksiköitä, joiden tuotoksesta suurin osa tarjotaan ilmaiseksi tai taloudellisesti merkityksettömiin hin toihin.
a) sales cover the sales excluding taxes on products but including all payments made by general government or the Institutions of the European Union and granted to any kind of producer in this type of activity, i.e. all payments linked to the volume or value of output are included, but payments to cover an overall deficit are excluded.
Institutionaaliset yksiköt: jako markkinatuottajiin, omaa loppukäyttöä varten tuottaviin ja muihin markkinattomiin tuottajiin
(1) output at basic prices is only defined after it has been decided on whether the output is market or other non-market: sales are only used in valuing market output; other nonmarket output is valued at costs;
Käytännössä niiden tuotantotoiminnot tuottavat joko ylijäämää tai alijäämää, multa muut institutionaaliset yksiköt eivät voi ottaa haltuunsa niiden mahdollisesti tuottamaa yli jäämää.
These are always market producers or producers for own final use. The latter occurs in case of the production of services of owneroccupied dwellings and the ownaccount production of goods.
Taulukossa 3.1 tarkastellaan institutionaalisten yksiköiden luokittelua tuottajina mark kinatuottajiin, omaa loppukäyttöä varten tuottaviin ja muihin markkinattomiin tuottajiin.
All unincorporated enter prises owned by households are classified to the household sector.
Myös sektoreitta i sta luokittelua varten esitetään johtopäätökset.
An exception should only be made for quasicorporate enterprises owned by households.
Kaikki muut yksityiset tuottajat, jotka eivät ole voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä, ovat markkinatuottajia.
These are market producers and classified to the nonfinancial and financial corporations sectors.
Ne luokitellaan yrityssektoriin ja rahoituslaitossektoriin.
For the other private producers, a distinction should be made between private nonprofit institutions and other private producers.
Tuottajan tyyppiä ja yksityisen voittoa tavoittelemattoman yhteisön sektoria määriteltäessä tulisi soveltaa 50%:n kriteeriä:
(2) the payments made by general govern ment to cover on overall deficit of public corporations and quasicorporations are part or other subsidies on products as defined in paragraph 4.35. c.
a) jos myyntitulot kattavat yli 50% tuotanto kustannuksista, institutionaalinen yksikkö on markkinatuottaja ja luokitellaan yritys sektoriin ja rahoituslaitossektoriin; b) jos myyntitulot kattavat alle 50% tuotanto kustannuksista, institutionaalinen yksikkö on muu markkinaton tuottaja ja luokitellaan kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen sektoriin.
As a consequence, market output at basic prices includes also the payments made by general government to cover an overall deficit.
Mutta muut markkinattomat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, jotka ovat julkisyhteisöjen valvomia ja pääasiallisesti rahoittamia, luokitellaan julkisyhteisöjen sektoriin.
A NPI is defined as a legal or social entity created for the purpose of producing goods and services whose status does not permit them to be a source of income, profit or other financial gains for the units that establish, con trol or finance them.
Ensimmäinen erittely on erittely yksityisiin ja julkisiin tuottajiin. Julkinen tuottaja on tuottaja, jota julkisyhteisöt valvovat.
In practice, their productive activities are bound to generate either surpluses or deficits but any surpluses they happen to make cannot be appropriated by other institutional units.
Silloin, kun on kysymys kotitalouksia palvelevista voittoa tavoittelemattomista yhteisöistä, julkinen tuottaja on sellainen voittoa tavoittelematon yhteisö, jota julkisyhteisöt valvovat ja pääasiallisesti rahoittavat. Kaikki muut tuottajat ovat yksityisiä tuottajia.
b) production costs are the sum of intermediate consumption, compensation of em ployees, consumption of fixed capital and other taxes on production.
Valvonta määritellään mahdollisuudeksi päättää institutionaalisen yksikön yleisestä (yritys) politiikasta tai toimintaohjelmasta nimittämällä tarpeen vaatiessa sopivat johtajat.
For this criterion other subsidies on production are not de ducted.
Se, että omistaa yli puolet yhtiön osakekannasta on riittävä, mutta ei välttämätön ehto valvonnalle (katso kohtaa 2.26.).
To ensure consistency of the con cepts sales and production costs when applying the 50% criterion, the production costs should exclude all costs made for ownaccount capital formation.
Eriteltäessä markkinatuottajia ja markkinattomia tuottajia 50%:n kriteerin perusteella myyntitulot ja tuotantokustannukset määritellään seuraavasti:
All the other private producers that are not NPIs are market producers.
Kuten taulukko 3.1 osoittaa, yksityisiä tuottajia on kaikilla sektoreilla lukuunottamatta julkisyhteisöjen sektoria.
They are classified to the nonfinancial and financial corporations sectors.
Sitävastoin julkisia tuottajia on vain yrityssektorilla (yritykset ja rahoi tuslaitokset) ja julkisyhteisöjen sektorilla.
The 50% criterion should be applied by looking overa range of years: only if the criterion holds for several years or holds for the present year and is expected to hold for the near future, it should be applied strictly.
a) Myyntitulot kattavat myyntitulot vähennettynä tuoteveroilla ja lisättynä kaikilla julkisyhteisöjen tai Euroopan Unionin laitos ten kaikille tämän tyyppistä toimintaa harjoittaville tuottajille suorittamilla ja myöntämillä maksuilla.
In order to determine the type of producer and the sector for the private NPIs, a 50% criterion should be applied:
Kotitalouksien omistamat yhtiöimättömät yri tykset ovat yksityisten tuottajien erityisryhmä.
not necessitate a reclassification of institutional units (and their local KAUs and output).
Ainoastaan muita tuotantotukipalkkioita ja saatuja lahjoja (esim. hyväntekeväisyydestä) ei lueta myyntituloihin.
Public producers can be market producers or other nonmarket producers. If the 50% criterion decides that the institutional unit should be regarded as a market producer, it is classified in the nonfinancial and financial corporations sectors.
Samoin yrityksen suorittama kuljetuspalvelujen myynti saattaa vastata tuottajien välituotekäyttöä, työnantajien tarjoamia luontoismuotoisia tuloja, julkisyhteisön tarjoamia luontoismuotoisia sosiaalietuuksia ja kotitalouksien ostoja ilman korvauksia.
Local KAUs and their outputs: distinction between market, for own final use and other nonmarket d) purchases by households without reimbursement (final consumption expenditure).
(1) tuotos perushintaan määritellään vasta sen jälkeen kun on päätetty, onko tuotos markkinatuotosta vai muuta markkinatonta tuotosta: myyntituloja käytetään ainoastaan markkinatuotosta arvo tettaessa; muu markkinaton tuotos arvotetaan kustannusten perusteella.