natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Spending on the common agricultural policy, which accounts for more than half of the EU budget, would therefore increase dramatically as the applicant countries would become net beneficiaries.
Maatalous politiikan kulut, jotka kattavat yli puolet unionin budjetista, lisääntyisivät siten dramaattisesti, koska jäsenehdokasvaltioista tulisi nettosaajia.
Can the fragile, fledgling economies of the countries of central Europe withstand the shock of opened borders, when their competitive edge would be eroded?
Kykenisivätkö Keski-Euroopan uudestisyntymässä olevat, mutta heiveröiset taloudet kestämään rajojen avautumisen mukanaan tuoman shokin, kun kilpailukyvyn tasolla ole vat edut häviäisivät?
It is a pipedream to think that a few structural funds could keep down unemployment or immigration.
Olisi harhakuvitelmaa ajatella, että harvat käytössä olevat rakennerahastot rajoittaisivat työt tömyyden ja siirtolaisuuden nousua.
What are the figures mentioned earlier compared with the huge needs, when we know the huge amounts spent by Germany to help former east Germany?
Äsken mainitut mää rät vaikuttavat vähäisiltä verrattuna valtaviin tarpeisiin, kun otetaan huomioon ne huomattavat summat, joita Länsi-Saksa on käyttänyt Itä-Saksan auttamiseen?
Integration into the Maastricht Europe really means that the countries of central Europe are marching towards social regression and protectorate.
Christodoulou (PPE). - (EL) Arvoisa puhemies, komis sion tänään antama julkilausuma on todella merkittävä ja tärkeä. Se on oikeansuuntainen ja tuo ilmi seuraavien
We are suggesting association agreements which would, within a reasonable time frame, bring us all together to the kind of enlargement that we can live with and create a Europe that does not lack credibility.
Yhdentyminen Maastrichtin sopimuksessa luotuun Eu rooppaan merkitsee todellisuudessa Keski-Euroopan maille yhteiskunnallista taantumusta ja suojeluvaltiota.
Christodoulou (PPE). - (EL) Mr. President, the state ment made by the Commission today is indeed very important, it is substantive, it is a step in the right direction, and it provides a structure and framework for the coming years, which is essential if the European Union as such is to know which way it is going.
Christodoulou vuosien arkkitehtuurin ja puitteet, mikä on välttämätöntä suunnan antamisessa Euroopan unionille.
Since we have not been able to read the text, it is not of course possible to comment in detail, especially on matters related to the economy.
Ei varmaankaan ole mahdollista, kun kellään ei ole ollut mahdollisuutta lukea kyseistä asiakirjaa, kommentoida sitä ja erityisesti talousasioita yksityiskohtaisesti.
I will therefore do no more than make certain general observations, while welcoming the proposal made earlier to have a special meeting very soon after the recess so that we can properly analyse this very important text.
Tämän vuoksi rajoitan puheenvuoroni muutamaan yleiseen huomioon, yhtyen omasta puolestani aikaisempaan esitykseen erityisistunnosta pikaisesti lomien jälkeen, jotta voisimme käsitellä tämän merkittävän asiakirjan sen ansaitsemalla tavalla.
A brief mention of Cyprus, Mr. President. I listened with great interest to what Mr Van den Broek and Mr. Hänsch said, namely that the prospect of accession might be a catalyst for the solution of the problems there, but that must never be regarded as some way of holding the Republic of Cyprus hostage in relation to accession and political developments.
katalyyttina ongelmien ratkaisemisessa, mutta missään tapauksessa ei voida katsoa, että tämä on jokin ennakkoehto Kyproksen liittymiselle ja poliittiselle kehitykselle.
I would like to mention a new factor, which I ask you to think about.
Tahtoisin mainita yhden uuden asian ja pyydän teitä harkitsemaan sitä.
Nobody has thought about what to do with the Moslem population of Cyprus, in other words the population outside the Republic of Cyprus which, we see from the information analysed by the Commission, is in a state of very great poverty and wretchedness.
Kukaan ei ajattele miten käy Kyproksen turkkilaisen väestön, joka siis on Kyproksen tasavallan ulkopuolella ja joka komission selvityksestä päätellen elää suuressa kurjuudessa ja köyhyydessä.
Their per-capita gross national product is about a quarter of that in the Republic of Cyprus.
Heidän bruttokansantuotteensa henkilöä kohti on vain noin neljännes Kyproksen tasavallan vastaavasta.
Besides, what with immigrants, the occupying forces and others, the composition of the population is anything but good for the permanent residents of Cyprus.
Toisaalta maahanmuuttajien liittyminen väestöön, miehitysarmeija jne, ovat kaikkea muuta kuin hyväksi Kyproksen pysyvälle väestölle.
Does nobody think about them?
Eikö kukaan ajattele heitä?
And what solution could be found if they were to accede normally as part of the Republic of Cyprus within the scope of accession to the European Union?
Ja minkä ratkaisun tarjoaisi, jos heidät liitettäisiin Kyproksen tasavaltaan, osana liittymistä Euroopan unioniin?
It is something we ought to bear in mind when taking political decisions of that kind.
Jotain tämänsisältöistä meidän tulisi ottaa huomioon, kun teemme tämänmuotoisia poliittisia päätöksiä.
First of all, one point on which I cannot understand the Commission's position is this choice of certain countries, with a kind of postponement for the others.
Mitä talouspuoleen tulee, en voi antaa yksityiskohtaista selvitystä. Pelkän pinnallisen vilkaisun jälkeen monia kysymyksiä nousee esiin.
In that connection, the European Parliament's position was com pletely clear.
Esimerkiksi talousarvion alarajojen tarkistaminen voi aiheuttaa tiettyjä ongelmia.
We said that everyone ought to be included in the negotiations from the start, regardless of how long it took to conclude them.
Ylei semmin, ehdotuksessa ei esitetä uusia poliittisia toimia, vaan asioita vain arvioidaan uudestaan.
And during that period it might be possible to satisfy all the prerequisites required in terms of the social acquis, the various institutional changes and the level of economic development, so that those countries can be properly included in the European Union.
Tietenkin myös jotain hyvää: tulonsiirtojen automaatio poistetaan, mikä on oikea asia, sillä tuloja tulee siirtää tarpeiden mukaan, eikä automaattisen mekanismin mukaan, joka usein jättää todelliset olot huomioimatta.
Now, however, as the issue is being presented, some problems are being created, because as President Santer and Mr Van den Broek have put it to us, the countries not involved in the first stage of negotiations essentially have everything except for formal approval of start of the negotiations.
Aluksi, eräs kohta, jossa en voi ymmärtää komission kantaa, on tämä tiettyjen maiden valinta ja muiden maiden eräänlainen hylkääminen.
They participate in the access on partnerships, they take part in all the general debates and in all the decisions, as listeners or observers.
Euroopan parlamentin kanta tä hän asiaan oli selvä.
In essence, therefore, countries not in the first stage of negotiations will be taking part as if they were normal participants, other than in the process of those negotiations as such.
Olimme sanoneet, että kaikkien tulee aloittaa jäsenyysneuvottelut alusta, riippumatta siitä, kuinka kauan neuvottelut vievät.
So far as the economic aspect is concerned, I cannot of course comment in detail.
Tänä aikana maat olisivat ehtineet täyttää kaikki edellytykset, joita yhteisön edut edellyttävät, erilaiset lainsäädäntöön tehtävät muutokset sekä taloudellisen kehitysasteen, jotta nämä valtiot voisi vat oikeasti liittyä Euroopan unioniin.
From an entirely superficial survey of the issues, many things emerge.
Nyt tässä syntyy tiettyjä ongelmia.
For example, this concept of repeated sub-levels in the budget may create certain problems.
Kuten puheenjohtaja Santer ja herra Van den Broek meille selvittivät, mailla, jotka eivät ole ensimmäisinä neuvotteluvuorossa, on itse asiassa kaikki paitsi muodollinen hyväksyminen neuvottelujen aloittamiseksi.
Besides, more generally the pro posal does not provide new policies.
Ne kuuluvat mukaan "access on partnerships'iin" ja osallistuvat tarkkailijoina kaikkiin yleisiin keskusteluihin ja päätöksiin.
It simply redefines targets and, of course, does something very good: it does away with automatic transfer of resources, and righdy so, because resources should be transfened according to need and not by some automatic mechanism which often takes no account of reality.
Asiallisesti ottaen siis ne maat, jotka eivät ole ensimmäisinä neuvotteluvuorossa, osallistuvat unionin toi mintaan aivan samoin kuin osallistuisivat neuvotteluja käydessään.
I do not understand why they too could not begin negotiations, granted indeed that it has been accepted -and very rightly so - that there are to be no presuppositions or preferences regarding accession depending on who is involved.
Minä en ymmärrä, miksei näitäkin neuvotteluita voitaisi aloittaa, olettaen että on aivan oikein hyväksytty, että edellytykset ja arvioinnit eivät riipu hakijamaasta.
Accession can take place at quite differ ent times, precisely because the rates at which countries develop during the coming years may be quite different.
Liittyminen voi tapahtua ajallisesti hyvin erilaisessa tahdissa, koska tulevina vuosina kehitys hakijamaissa voi olla täysin erilaista.
In other words, countries which seem to satisfy the prerequisites today may suddenly no longer do so, and others which do not at present may do so later on.
Voi siis käydä niin, että maat, jotka näyttävät täyttävän edellytykset, eivät äkkiä enää täytä kään, ja toiset, jotka eivät täytä, täyttävät.
So why should we not all begin together?
Miksi siis emme aloittaisi neuvotteluja kaikkien kanssa?
I say this for political reasons as well, which have been explained earlier, because the basic political platform of the democratic forces in many of those countries is access to the European Union and we must not sow the seeds of doubt among those peoples.
Sanon tämän jo aiemmin selvitetyistä poliittisista syistä, koska monissa hakijamaissa demokraattisten voimien tärkein poliittinen tukijalka on liittyminen Euroopan unioniin, eikä meidän tule luoda epävarmuutta niiden kansojen keskuuteen.
The change in PHARE is very important, making it in essence a new instrument as indeed the European Parliament had proposed, because it also covers investments, investments in infrastructure, and so departs from its original aim and becomes broader, as it righdy should.
Hyvin merkittävä on Phare-ohjelman muutos, josta tulee tosiasiallisesti uusi elin, niin kuin Euroopan parlamentti ehdotti, koska se kattaa myös investoinnit, investoinnit infrastruktuuriin, siis se laajenee alkuperäisestä tarkoituksestaan, mikä on aivan oikein.
However, the capital available does not seem sufficient, and I very much fear that we will run into problems.
Sen käytettävissä olevat pääomat eivät kuitenkaan näytä olevan riittäviä. Pelkään pahoin, että tästä syntyy ongelmia.
For that reason, I would like to ask whether we could consider extending the financial perspectives as far as 2006.
Tästä syystä pyytäisin teitä harkitsemaan, onko välttämätöntä ulottaa varainhoidon ennusteet vuoteen 2006 asti.
I listened to President Santer telling us that there will be a new IGC at which many issues would be decided and many new positions approved, or some of the cunent ones would be reviewed.
Kuulin puheenjohtaja Santerin sanovan, että on tulossa toinen hallitusten välinen kokous, joka päättää monista uusista asioista, tekee monia uusia kannanottoja tai arvioi uudestaan täällä tehtäviä kannanottoja.
Why not maintain the financial per spectives at 1.27 % until that Council, so that any changes in the meantime can be taken into account?
Miksei varainhoidon ennusteita voisi pitää voimassa siihen asti 1, 27:n tasolla, jotta tällä välin mahdollisesti tapahtuvat muutokset voitaisiin ottaa huomioon?
Nobody can foresee what the needs will be.
Kukaan ei pysty ennustamaan tulevia tarpeita.
From the way it looks now, things may well be satisfactory, but nothing is being allowed for the second pillar, nor for the third.
Tä mänhetkisestä tilanteesta päätellen asiat näyttävät olevan tyydyttävällä tavalla. Mitään arvioita ei kuitenkaan esitetä toisesta eikä kolmannesta pilarista.
The political and other developments may be completely different and we may end up with far greater needs.
Poliittinen ja muu kehitys voi olla täysin toisenlaista kuin odotamme, ja meillä voi olla paljon enemmän tarpeita.
In view of this, there are two solutions in my opinion: one is to leave the financial perspectives where they are until the next IGC, and the second is to set the limit at a higher level, without the obligation to implement it but with prior approval.
Tämä huomioon ottaen minulla on tarjota kaksi ratkaisumallia: joko jättää varainhoidon ennusteet hallitusten väliseen kokoukseen tai asettaa raja korkeammalle, ilman että niitä on pakko soveltaa, mutta kuitenkin arviointi on syytä tehdä.
Unless one or the other of these is done to avoid having to impose new sanctions by national parliaments in case of need, I very much fear that we will find ourselves in financial difficulties.
Jos kumpaakaan ei tapahdu, voi olla että tarvitsemme pakottavissa tilanteissa uusia ratifiointeja kansallisilta parlamenteilta, ja pelkään että joudumme vaikeuksiin varainhoidossa. dossa.
The second factor is a much more practical one.
Toinen aihe on paljon käytännöllisempi.
I do not see why we have to punish those countries by imposing, for example, financing conditions for their public debt worse than those applicable to the other countries.
Minä en ymmärrä, miksi meidän pitää rangaista näitä maita asettamalla ehtoja rahoitukselle, jotka ovat, sanokaamme, ankarampia julkisia tarpeita kohtaan kuin muita.
Be cause let there be no doubt in your minds that when a country has started negotiations with the European Union, the perception of its credibility in international markets will be higher.
Miksei teillä voi olla edes pientä epäilystä siitä, että kun jokin maa on aloittanut jäsenyysneuvottelut Euroopan unionin kanssa, sen arvo ja uskottavuus kansainvälisillä markkinoilla ko hoavat.
Why should the others, whose needs are in any case greater, be left behind?
Miksi siis jätetään jälkeen toiset, joilla olisi suuremmat tarpeet?
I would like to believe that we will reconsider that issue.
Haluaisin uskoa, että harkitsemme tätä vielä uudelleen.
I listened with great interest to what the Commission said, namely that their mandate was to carry out an objective analysis.
Kuuntelin suurella mielenkiinnolla komission puheenvuoroa, että heidän tehtävänsä oli siis laatia objektiivinen selvitys.
The political element remains within the scope of the decisions by the Council of Ministers, and dare I say, the European Parliament.
Poliittinen päätös jää ministerineuvoston harteille, ja rohkenen sanoa, Euroopan parlamentille.
So I would like to hope that the Council of
Muutama sana Kyproksesta, arvoisa puhemies.
possible under certain conditions for Latvia to be included in the first round? I would very much like to have an answer to that from the Commissioner.
Miranda (GUE/NGL). - (PT) Arvoisa puhemies, pyydän hieman huomiota talousarvion viime vuosien kehitykselle.
And I would ask him to confirm to Parliament and the applicant countries that this grouping is only a forecast which does not exclude changes, if some countries develop rapidly, and that the final aim is that all the countries should be helped on their way in and that we should avoid new divisions.
Rajoittavat suuntaukset, jotka sitä määrittelevät, ja myös tietyt säännöt, joista on pikku hiljaa tullut määräyksiä, edeltävät melko tarkkaan sitä, mitä komissio nykyään esittää muodollisesti taloudellisella tasolla.
Miranda (GUE/NGL). - (PT) Mr President, you only need to take a cursory glance at the budgetary develop ments in recent years, the restrictive tendencies resulting therefrom and certain rules that have been imposed, to be able to predict what has now been formally announced by the Member States in terms of finances.
haasteita poliittisesta, taloudellisesta ja sosiaalisesta näkökulmasta. Taloudellisen ja sosiaalisen koheesion periaat teesta tulee siten yhä merkittävämpi ja ajankohtaisempi siinä jatkuvan muutoksen piirissä, jota Euroopan unionin tuleva laajentuminen tietää.
The central question for us is that the ceiling on ownresources decided in Edinburgh will be maintained beyond 1999 and will have to meet the aims set not only for the fifteen present Member States but also for the preaccession and first years of an enlarged Union, and it is certain that those costs will be high.
Kun on siis säädetty, että koheesion tavoite pysyy yhtenä Euroopan kehittämisen perusperiaatteena, suhtaudun tietenkin suosiollisesti ko mission ehdotuksiin, jotka tähtäävät hallinto, rahoitus- ja valvontatoimenpiteiden yksinkertaistamiseen, koska ne epäilemättä helpottaisivat pääsyä rahoituksen piiriin, no peuttaisivat menettelyn kulkua ja - toivottavasti - toimi sivat ulkoisena yllykkeenä niille maille, jotka kärsivät vielä huomattavista viivytyksistä.
Given the future challenges the Union will have to meet, there is no doubt that the Structural Funds will have to be reformed after 1999; the challenges we have set ourselves will be many and demanding in political, economic and social terms.
Meille keskeinen kysymys on, pysyykö Edinburghissa varoille asetettu katto muuttumattomana vuoteen 1999 asti, ja niiden täytyy riittää viidentoista jäsenmaan pää määriin ja sen lisäksi niiden täytyy riittää laajennetun unionin valmisteluihin ja ensimmäisiin vuosiin laajennetussa unionissa.
We have no special objections in principle to enlargement.
Meillä ei ole mitään erityisvastalauseita laajentumisperi-· aatteen suhteen.
Obviously, we cannot accept it in these conditions. Inevitably it would mean substantial cuts in objectives and priorities and put at risk cunent imperatives.
Kuitenkaan emme voi tietenkään hyväksyä näitä ehtoja, koska tällaisesta seuraa väistämättä pää määrien ja tämänhetkisten prioriteettien budjettileikkauksia ja nämä ehdot asettavat tämänhetkisten tärkeiden asioiden rahoituksen vaaraan.
One example is that of Cohesion, inscribed in the Treaty as a fundamental pillar of the Union but now put on the back burner, along with proposals now made for the Structural and Cohesion Funds.
Yhtenäisyys on tyyppiesimerkki. Yhtenäisyys on kirjoitettu sopimukseenkin sen peruspilarina, mutta se on näin tinkimättömästi lähetetty hamaan tulevaisuuteen niin kuin rakennerahaston ja koheesiorahaston ehdotuksetkin.
As for the latter, the cunent beneficiaries will see their access considerably reduced.
Koheesiorahaston edunsaajille tulee olemaan vaikeampaa saada rahoitusta.
It is certain that the average annual budgetary amounts for the new period, for the fifteen Member States, will be cut back.
On myös varmaa, että rakennerahaston vuosittainen apu tulevina budjettikausina on pienempi kuin nykyisellä kaudella.
That is the reality.
Tämä on todellisuutta.
It seems that the cunent 'cohesion countries' will not only cease to be beneficiaries, but they will even be condemned to pay for the accession as a result of their virtual success.
Näin siis näyttää siltä, että nykyiset koheesion maat eivät ole sitä enää, eikä myöskään tiedetä, millaisia nämä varat ovat ja minkä taikasauvan ansiosta.
Who can seriously agree with that?! My parting question is: 'What has happened to the means for our ambitions?'.
Virtuaalisen menestymisen takia olemme tuomittuja maksamaan unionin laajenemisesta. sesta.
I am similarly receptive to the proposals on geographical concentration and limiting subject-areas.
Suhtaudun niin ikään avoimin mielin maantieteelliseen ja temaattiseen keskittämiseen.
But, as a member. of the Committee on Regional Policy and a Member of Parliament for an Objective 1 region, I have to reiterate my concerns and warn both the Commission and honour able Members of the risks involved in projects that are at once very ambitious and costly for the Union.
Velvollisuuteni aluepoliittisen valiokunnan jäsenenä ja tavoitteen 1 kohdealueeseen valittuna on kuitenkin toistaa huoleni ja vartioida niin komissiota kuin kollegojanikin riskiltä, jonka sekä epäile mättä kunnianhimoiset että unionille työläät suunnitelmat sisältävät.
Because of the financial restrictions, the percentage of funding allocated to the Funds cannot be increased and will therefore remain equal to 0.46 % of the Union's GNP, in line with the decisions taken at Edinburgh.
Rahoituksellisten rajoitusten vuoksi rahastoille suunnattujen määrärahojen prosenttimäärää ei voida lisätä, ja se jää näin ollen vastaisuudessa samalle 0, 46 prosentin tasolle kuin unionin bkt Edinburghissa aikanaan tehtyjen päätösten mukaisesti.
Given future enlarge ment, that funding will in fact be lower in percentage terms for every Member State, while the principle of concentration, although it does have procedural benefits, leaves me rather confused in relation to the geographical aspect and the limiting of subject-areas.
Itse asiassa tavoitteiden vähentäminen kuudesta kolmeen, joista ainoastaan kaksi on alueellisia, ja nykyään valittavissa olevien alueiden määrän vähentäminen näyttävät minusta olevan vai keasti toteutettavissa, sillä en ole täysin selvillä, miten se voitaisiin toteuttaa.
Indeed, cutting the number of objectives from six to three, with only two of those being regional, and completely reducing the number of zones cunently eligible, seems to me to be difficult in practice, as it is not clear to me how this is to be done.
Olen itse asiassa vakuuttunut, että se johtaisi vääjäämättömästi liiallisiin yksinkertaistuksiin, mitä tulee erilaisiin alueellisiin, kehityksen, taloudellisiin ja sosiaalisiin todellisuuksiin, jotka tarvitsevat spesifisempiä toimenpiteitä.
I actually believe this will inevitably result in excessive simplification where there are real territorial, developmental, economic and social differences that require specific measures.
Lopetan kehottaen komissiota esittämään parlamentille täsmällisempiä-uudistusehdotuksia ja erittelemään niistä kunkin. Omasta puolestani sitoudun opiskelemaan lomani aikana kaiken meille tarjotun materiaalin ja varaudun palaamaan asiaan lukuisten yksityiskohtien kera.
Schroedter (V). - (DE) Mr President, ladies and gentiemen, while the candidates for accession are being given more and more homework to do, the European Union has not yet succeeded in finishing its own.
Schroedter (V). - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet!
The urgent need for ecologically and socially sustainable development has been disregarded.
Samanaikaisesti kun jäsenyyttä hakevat valtiot saavat yhä uusia kotitehtäviä, Euroopan unioni ei ole vieläkään hoitanut omiaan.
The reforms, especially the reforms of the agricultural and economic policies, do not go far enough.
Ekologisesti ja sosiaalisesti pitkäkestoisen kehityksen tarpeellisuus on arvioitu väärin.
Let me end by asking the Commission to put to the House more specific proposals for reform, broken down as necessary.
Erityisesti maatalous- ja talouspolitiikan uudistukset ovat riittämättömiä.
I meantime undertake to study during the holidays all the material that has been provided and reserve the right to return to this issue with a wealth of detail.
Euroopassa vallinnut risti riita voitettiin, koska kamppailimme väsymättömästi idässä sen puolesta, että demokratia ja vaikuttaminen olisivat todellisuutta koko Euroopassa. '
It is a historic challenge, too, that now calls upon us to develop a democratic Europe, a Europe with no dividing lines.
Historiallinen velvollisuutemme on nyt luoda demokraattinen Eurooppa, jossa ei ole rajoja.
Which is why I once again ask the Commission why it has shelved the option of involving all candidates in the accession talks.
Niinpä kysynkin uudelleen komissiolta: miksi se hylkäsi mahdollisuuden ottaa kaikki ehdokasmaat jäsenyysneuvotteluihin mukaan?
Is this not a form of reclassification, separating those that are in from those that are out?
Eikö nyt vain olla luomassa uusjakoa siitä, ketkä pääsevät mukaan ja ketkä jäävät ulkopuolelle?