natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is the case in the United Kingdom, in each part of which attainment targets have been established and are assessed at the end of each of the key stages (at ages 7 and 11 in England and Wales, 8 and 11 in Northern Ireland, and 8 and 12 in Scotland).
Näin tehdään Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa niissä aineissa, joissa saavutettavat tasot on määritelty, ne arvioidaan jokaisen avainvaiheen lopussa (Englannissa ja Walesissa 7 ja 11 vuoden iässä, Pohjois­lrlannissa 8­ ja 11­vuotiaana sekä Skotlannissa 8­ ja 12­vuotiaana).
In France, there is a national assessment test in reading, writing and mathematics, for monitoring purposes, at the beginning of the consolidation stage (age 8).
Ranskassa oppilaan kehitystä seurataan 8­vuotiaille pidettävällä kansallisella lukemisen, kirjoittamisen ja matematiikan arviointitestillä.
It is used to detect any weaknesses pupils may have and to enable them to be remedied.
Sitä käytetään oppilaiden mahdollisten puutteiden havaitsemiseen ja niiden korjaamiseen.
In Sweden, there are optional standardized assessment tests which pupils may take at the end of the fifth year (age 12) of the grundskola.
Ruotsissa on valinnaisia standardisoituja arviointitestejä, joihin oppilas voi osallistua grundskolanin viidennen vuoden lopussa (12­vuotiaana).
In Ireland, the annual report sent to parents is based in part on the pupil's results in standardized national tests.
Irlannissa vanhemmille lähetetään vuosiraportti, joka perustuu osittain oppilaan saamiin tuloksiin standardisoidussa kansallisessa testissä.
Schools use standardized national tests for guidance purposes during the transition from primary to secondary school in the Netherlands.
Alankomaissa koulut käyttävät standardisoituja kansallisia testejä ohjaustarkoituksessa oppilaiden siirtyessä perusasteelta toisen asteen kouluun.
A national examination is set at age 11 to select pupils for certain secondary schools (grammar schools in Northern Ireland and lycées in Luxembourg).
Pohjois­lrlannissa grammar schoolin ja Luxemburgissa lycéen oppilaat valitaan 11­vuotiaille pidettävillä kansallisilla kokeilla.
IN SOME COUNTRIES A CERTIFICATE IS AWARDED AT THE END OF THE PRIMARY STAGE
JOISSAKIN MAISSA ANNETAAN PERUSASTEEN PÄÄTTÖTODISTUS
In most Member States, there is no form of certification for pupils on completion of primary education, at about the age of 12, except in Belgium, Greece and Italy.
Useimmissa jäsenvaltioissa oppilaat eivät saa todistusta perusasteen koulutuksen suorittamisesta, Belgiaa, Kreikkaa ja Italiaa lukuun ottamatta.
In Belgium (apart from the Germanspeaking community), pupils can obtain a certificate on the basis of work done during the year, but they usually sit an examination set by the teacher, while in some schools they may sit a cantonal examination organized by the inspectorate.
Belgiassa (paitsi saksankielisellä alueella) oppilaat voivat saada todistuksen vuoden koulutyöstä, mutta he suorittavat yleensä opettajan laatiman kokeen. Joissakin kouluissa he voivat ottaa osaa maakunnan tarkastuspiirin järjestämään kokeeseen.
In Greece, a certificate is awarded on the basis of the pupil's work throughout the year.
Kreikassa todistus annetaan oppilaan koko kouluvuoden aikana tekemästä työstä.
In Italy, pupils receive a certificate (licenza elementare).
Italiassa oppilaat saavat todistuksen (licenza elementare).
A PATH SOMETIMES STREWN WITH OBSTACLES
AJOITTAIN KIVINENKIN POLKU
GRAPH D11 : AVERAGE DURATION OF PRIMARY EDUCATION, 1992/93
KAAVIO D11: PERUSASTEEN KOULUTUKSEN KESKIMÄÄRÄINEN KESTO, 1992/93
AVERAGE TIME TAKEN TO COMPLETE PRIMARY EDUCATION φ
PERUSASTEEN KOULUTUKSEN KESKIMÄÄRÄINEN SUORITUSAIKA
THEORETICAL DURATION
TEOREETTINEN KESTO
Belgium: These are only estimates.
Belgia: Tiedot ovat arvioita.
Denmark, Portugal, Finland and Sweden: The theoretical duration corresponds to the six first years of 'basic education'.
Tanska, Portugali, Suomi ja Ruotsi: Teoreettinen kesto vastaa "peruskoulun" kuutta ensimmäistä vuotta.
Germany: Excluding Brandenburg.
Saksa: Brandenburg ei sisälly laskelmiin.
Greece, Italy, Luxembourg and Portugal: Data not available.
Kreikka, Italia, Luxemburg ja Portugali: Tietoja ei saatavissa.
Netherlands: Basisonderwijs lasts eight years whether the pupil starts at age 4 or age 5.
Alankomaat: Basisonderwijs kestää kahdeksan vuotta, vaikka lapsi olisi koulun aloittaessaan 4­ tai 5­vuotias.
United Kingdom: The theoretical duration of primary education differs between England and Wales (six years), and Scotland and Northern Ireland (seven years).
Yhdistynyt kuningaskunta: Perusasteen koulutuksen teoreettinen kesto vaihtelee Englannin ja Walesin (kuusi vuotta) sekä Skotlannin ja Pohjois­lrlannin (seitsemän vuotta) välillä.
These differences are not given.
Näitä eroja ei ole esitetty.
The data concern the United Kingdom as a whole.
Tiedot koskevat koko Yhdistynyttä kuningaskuntaa.
In some Member States, actual duration exceeds theoretical duration, indicating that, overall, pupils need more time to complete the curriculum and meet its requirements.
Joissakin jäsenvaltioissa varsinainen kesto ylittää teoreettisen keston, mikä osoittaa, että oppilaat tarvitsevat yleensä enemmän aikaa opetussuunnitelman mukaisten opintojen suorittamiseen ja vaatimusten saavuttamiseen.
This is particularly true in Spain and France.
Näin on erityisesti Espanjassa ja Ranskassa.
The average duration of education at primary level is obtained by adding the primary school enrolment rates by ages.
Keskimääräinen koulutuksen kesto perusasteella on saatu laskemalla yhteen peruskouluun ilmoittautuneiden osuudet iän mukaan.
The statistics do not include pupils in special education (outside mainstream schools) in Belgium, Denmark, Spain, France, Ireland, the United Kingdom; the rates may therefore be underestimated.
Tilastoihin ei sisälly yleiskoulujen ulkopuolisia erityisoppilaita seuraavissa maissa: Belgia, Tanska, Espanja, Ranska, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta. Siksi osuudet saattavat olla todellisia pienempiä.
MAP D1 : PROMOTION TO THE NEXT CLASS IN THE COURSE OF PRIMARY EDUCATION, 1994/95
KARTTA D1: SIIRTYMINEN SEURAAVALLE LUOKALLE PERUSASTEEN KOULUTUKSESSA, 1994/95
PUPILS ARE PROMOTED AUTOMATICALLY
OPPILAAT SIIRTYVÄT AUTOMAATTISESTI
OBLIGATORY REPEATING OF THE YEAR POSSIBLE EVERY YEAR OBLIGATORY REPEATING OF THE YEAR POSSIBLE AT THE END OF A CYCLE
Tanskassa, Irlannissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa siirtyminen luokalta toiselle on perusasteen koulutuksessa automaattista eikä siihen liity koetta.
OBLIGATORY REPEATING OF THE YEAR IS EXCEPTIONAL
Toisissa jäsenvaltioissa oppilaat, joilla on vaikeuksia, saattavat joutua kertaamaan luokan.
Promotion from one class to the next is automatic throughout primary education and is effected without examinations in some Member States (Denmark, Ireland, Sweden and the United Kingdom).
Kertaus on käytäntönä Belgiassa, Saksassa.
In the other Member States, pupils experiencing difficulty can be required to repeat the year.
Itävallassa, Italiassa.
Repeating is the practice in Belgium, Germany, Italy, Luxembourg, Austria and the Netherlands.
Luxemburgissa, Alankomaissa ja Suomessa.
Repeating at the end of one of the two or three year stages is possible in Spain and France.
Kertaaminen kaksi tai kolme vuotta
In Greece, Finland and Portugal (during the first stage of 'basic education'), repeating is still possible, but exceptional.
Portugalissa kertaus on mahdollista mutta poikkeuksellista ensimmäisellä
DECISIONS ON CURRICULA AND SCHOOL TEXTBOOKS
PÄÄTÖKSET OPETUSSUUNNITELMISTA JA KIRJOISTA
Responsibility for drawing up curricula is exercised at different levels.
Vastuu opetussuunnitelmien laatimisesta vaihtelee tasoittain.
The highest level, the Ministerial, defines guidelines, principles or criteria as the basis for curricula.
Korkeimmalla eli ministeriön tasolla määritellään suuntaviivat, periaatteet tai kriteerit opetussuunnitelman pohjaksi.
The second level of decision-making is that of the actual development of the curriculum.
Toinen päätöksenteon taso sisältää opetussuunnitelman varsinaisen kehittämisen.
The attribution of responsibilities for the preparation of various aspects of the curriculum varies considerably from country to country.
Vastuunkanto opetussuunnitelman eri osien valmistelusta vaihtelee huomattavasti maasta toiseen.
In Greece, the national authorities carry the greatest part of it.
Kreikassa kansallisilla viranomaisilla on suurin vastuu.
Those in charge determine the subjects, the period of time each subject is to be taught and the content, and even go as far as to edit textbooks.
He määräävät oppiaineet, niiden sisällön ja kullekin aineelle varatun ajan ja jopa toimittavat oppikirjoja.
In England and Wales, there are no regulations on methods but guidelines are provided by the Office for Standards in Education (OFSTED).
Englannissa ja Walesissa ei ole määräyksiä menetelmistä, mutta suuntaviivat antaa koulutusstandardien virasto (the Office for Standards in Education, OFSTED).
In the Netherlands, the law and decrees of the Minister for Education and Science only define the list of compulsory subjects and the essential aims.
Alankomaissa opetus- ja tiedeministeriön lait ja määräykset määrittelevät ainoastaan pakollisten aineiden luettelon ja keskeiset tavoitteet.
In countries where official guidelines concentrate primarily on defining the objectives to be achieved (Netherlands, Finland, Sweden and the United Kingdom), it is the schools and teachers who are responsible for defining the means for achieving these objectives: the organization of course content, teaching materials, including the choice of textbooks, and teaching methods.
Maissa, joissa viralliset suositukset koskevat pääasiassa saavutettavia tavoitteita (Alankomaissa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa), koulut ja opettajat kantavat vastuun keinoista, joilla nämä tavoitteet saavutetaan: keinoihin kuuluvat kurssisisällön laatiminen, opetusmateriaali, johon kuuluu oppikirjojen valinta, sekä opetusmenetelmät.
Some countries focus their guidelines more on how courses are taught.
Jotkin maat keskittyvät suuntaviivoissaan enemmän opetukseen.
They specify teaching methods and timetabling, and they suggest what teaching materials are to be used.
Ne määrittelevät opetusmenetelmät ja aikataulun ja tekevät ehdotuksia käytettävästä opetusmateriaalista.
This is the case in Greece and to a lesser degree in Belgium, Denmark, Germany, Luxembourg and Austria, where greater flexibility is allowed in relation to practical implementation and choice of textbooks.
Tämä pätee Kreikassa ja jossain määrin Belgiassa, Tanskassa, Saksassa, Luxemburgissa ja Itävallassa, joissa opetuksen toteuttaminen käytännössä ja oppikirjojen valinta on joustavampaa.
Between these two extremes, there are countries like Spain, France, Italy and Portugal.
Näiden kahden ääripään välillä on maita kuten Espanja, Ranska, Italia ja Portugali.
Ireland makes recommendations on both aims and means without, however, defining the minimum objectives.
Irlannissa annetaan suosituksia sekä tavoitteista että keinoista, mutta minimitavoitteita ei määritellä.
AND CHOICE OF METHODS AND TEXTBOOKS, 1994/95
TAULUKKO D1: PÄÄTÖKSENTEON TASOT, MINIMITASON MÄÄRITELMÄT SEKÄ MENETELMIEN JA OPPIKIRJOJEN VALINTA, 1994/95
Spain, France, Portugal, Sweden, United Kingdom
Espanja, Ranska, Portugali, Ruotsi, Yhdistynyt kuningask.
MINISTRY AND LOCAL RESPONSIBILITY
MINISTERIÖ JA PAIKALLISTASON VASTUU
LOCAL RESPONSIBILITY
PAIKALLISTASON VASTUU
Netherlands, Finland, Sweden, United Kingdom
Alankomaat, Suomi, Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta
Sweden, United Kingdom
Suomi, Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta
Germany: Textbooks are chosen by schools from lists recommended by the Ministries.
Saksa: Koulut valitsevat oppikirjansa ministeriön suosittelemasta luettelosta.
SECONDARY
ASTEEN
DIFFERENT EDUCATIONAL PATHWAYS IN THE MEMBER STATES: FROM A SINGLE COURSE TO SPECIALIZED BRANCHES
ERILAISIA KOULUTUSPOLKUJA JÄSENVALTIOISSA: — YHTENÄISISTÄ OPETUSSUUNNITELMISTA ERIKOISALOIHIN —
The organization of secondary education differs from one Member State to another, but usually includes a first and a second stage of varying lengths.
Toisen asteen koulutuksen järjestäminen vaihtelee jäsenvaltioittain, mutta tavallisimmin koulutus sisältää ensimmäisen ja toisen vaiheen, joiden pituus vaihtelee.
The end of the first stage, or the end of 'basic education' under the single structure system, often coincides with the upper age limit of full­time compulsory education.
Ensimmäisen vaiheen tai yhtenäisrakenteisessa järjestelmässä "peruskoulun yläasteen" päättyminen käy usein yksiin kokopäiväisen oppivelvollisuuden yläikärajan kanssa.
GRAPH E1 : AGES AT WHICH COMPULSORY FULL­TIME EDUCATION AND THE FIRST CYCLE OF SECONDARY EDUCATION ARE COMPLETED, 1994/95
ENSIMMÄISEN VAIHEEN SUORITTAMINEN IÄN MUKAAN, 1994/95
18 YEARS
18 VUOTTA
17 YEARS
17 VUOTTA
16 YEARS
1 6 VUOTTA ..
I 5 YEARS
15 VUOTTA -.
14 YEARS
1 4 VUOTTA - -
13 YEARS
I 3 VUOTTA - -
12 YEARS
12 VUOTTA ..
II YEARS
II VUOTTA ..
10 YEARS
10 VUOTTA ..
9 YEARS
9 VUOTTA
SINGLE STRUCTUIRE
YHTENÄISRAKENNE
FIRST STAGE SECONDARY EDUCATION
TOISEN ASTEEN KOUL. ENSIMMÄINEN VAIHE
END OF COMPULSORY FULL­TIME EDUCATION
KOKOPÄIVÄISEN OPPIVELVOLLISUUDEN PÄÄTTYMINEN
ADDITIONAL YEAR POSSIBLE
LISÄVUOSI MAHDOLLINEN
Germany: The duration of full­time compulsory education is nine years in 12 Länderand 10 years in four.
Saksa: Kokopäiväisen oppivelvollisuuden kesto on yhdeksän vuotta 12 osavaltiossa ja 10 vuotta neljässä osavaltiossa.
It therefore ends at age 15 orage 16.
Siten se päättyy 15 tai 16 vuoden iässä.
The start of secondary education varies from one Member State to another.
Toisen asteen koulutuksen alkamisajankohta vaihtelee jäsenvaltioittain.
It is generally set at age 11 or 12, and begins earliest in Germany and Austria, from age 10.
Se on yleisesti asetettu 11. tai 12. ikävuoteen, mutta alkaa aikaisimmin eli 10 vuoden iässä Saksassa ja Itävallassa.
In most Member States, the first stage is either three or four years long, except in Germany, where it is five or six years, and in Belgium where it is only two years.
Lähes kaikissa jäsenvaltioissa ensimmäinen vaihe kestää kolme tai neljä vuotta paitsi Saksassa, jossa se kestää viisi tai kuusi vuotta, ja Belgiassa, jossa se kestää vain kaksi vuotta.
In Denmark, Spain (pre­reform), Portugal, Finland and Sweden, there is no lower secondary education as such, 'basic education' being organized in one single structure over nine years.
Tanskassa, Espanjassa (ennen uudistusta), Portugalissa, Suomessa ja Ruotsissa ei ole varsinaista alempaa toisen asteen koulutusta, koska "peruskoulu" on järjestetty yhtenäiseksi, yhdeksän vuotta kestäväksi rakenteeksi.
The information included on these countries in this chapter relates to the last three years of this single structure.
Tässä kappaleessa esitetyt tiedot näistä maista koskevat tämän yhtenäisrakenteen kolmea viimeistä vuotta.
The International Standard Classification for Education (ISCED), developed by Unesco, is used by countries and international agencies as a means of compiling internationally comparable statistics on education.
Maat ja kansainväliset elimet käyttävät Unescon kehittämää kansainvälistä koulutusluokitusta perusteella voidaan kerätä kansainvälisesti vertailtavissa olevia koulutusta koskevia tilastoja.
In accordance with this classification, the last three years of 'basic education' in Spain (pre­reform) and the Folkeskole (Denmark), of the Ensino básico in Portugal, of the Peruskoulu/Grundskola (Finland), and of the Grundskola (Sweden) are considered to be of the same level as the first stage of secondary education (ISCED 2).
Tämän luokituksen mukaisesti "peruskoulun" kolme viimeistä vuotta Espanjassa (ennen uudistusta). Tanskassa (folkeskole), Portugalissa (Ensino básico), Suomessa (peruskoulu/grundskola) ja Ruotsissa (grundskola) katsotaan samaksi tasoksi kuin toisen asteen koulutuksen ensimmäinen vaihe (ISCED 2).
Graph E2 sets out the organization of these structures by Member State.
Kaaviossa E2 on esitetty näiden rakenteiden järjestäminen jäsenvaltioittain.
Different branches or types of courses and their position in this stage of education are indicated.
Siinä osoitetaan eri alat tai opintolinjatyypit sekä niiden asema koulutuksen tässä vaiheessa.
A majority of Member States have 'integrated' structures in lower secondary education, with all pupils following a general curriculum at the same level.
Enemmistössä jäsenvaltioita alemman toisen asteen koulutuksessa käytetään "yhdistettyä" rakennetta: kaikki samalla tasolla olevat oppilaat noudattavat yleistä opetussuunnitelmaa.
Only a few Member States (Belgium and Luxembourg) have different types of courses at this stage.
Vain muutamassa jäsenvaltiossa (Belgiassa ja Luxemburgissa) on erityyppisiä opintojaksoja tässä vaiheessa.
In Germany, after the Orientierungsstufe, and in Austria, lower secondary general education leads to different certificates according to the type of school.
Itävallassa sekä Saksassa Orientierungsstufenin jälkeen alempi toisen asteen yleissivistävä koulutus johtaa eri todistuksiin koulutyypin mukaan.
GRAPH E2: ORGANIZATION OF SECONDARY EDUCATION STRUCTURES IN THE EUROPEAN UNION, 1994/95
KAAVIO E2: TOISEN ASTEEN KOULUTUSRAKENTEIDEN JÄRJESTÄMINEN EUROOPAN UNIONISSA, 1994/95
Germany: The duration of full­time compulsory education is nine years in 12 Länder and 10 years in four Länder. It therefore ends at age 15 or 16.
Saksa: Kokopäiväisen oppivelvollisuuden kesto on yhdeksän vuotta 12 osavaltiossa ja 10 vuotta neljässä osavaltiossa Siten se päättyy 15 tai 16 vuoden iässä.
In certain Länder, the Orientierungsstufe (observation stage) is provided separately and in a specific type of school.
Joissakin osavaltioissa Orientierungsstufe (suuntautumisaste) on erikseen ja se on vain tietyntyyppisessä koulussa.
Depending on the Land, integrierte Klassen für Haupt­ und Realschüler are provided in a different type of school.
Osavaltiosta riippuen erityyppiset koulut tarjoavat integrierte Klassen für Haupt­ und Realschüler.
Vocational training after full­time compulsory education (9 or 10 years) is provided in the Berufsschule (part­time vocational school) and in firms (duales System).
Ammattikoulutusta kokopäiväisen oppivelvollisuuden päättymisen jälkeen (9 tai 10 vuotta) tarjoavat Berufsschule (osa­aikainen ammattikoulu) ja yritykset (duales System, oppisopimuskoulutus).
Different types of courses are provided in all Member States in upper secondary education.
Kaikissa jäsenvaltioissa on ylemmällä toisella asteella tarjolla erilaisia opintolinjoja.
Although they are all known by different names, it is possible to distinguish two major categories: general, providing education leading to entry to higher education, and vocational, providing qualifications in preparation for working life.
Vaikka ne ovat erinimisiä, voidaan erottaa kaksi pääkategoriaa: yleissivistävä, joka tarjoaa koulutusta korkeakoulutukseen pääsemiseksi, ja ammatillinen, joka antaa ammattipätevyyden.
LOWER SECONDARY EDUCATION — VOCATIONAL
YHTENAISRAKENTEEN VIIMEINEN VUOSI
LOWER SECONDARY EDUCATION — GENERAL
ALEMPI TOISEN ASTEEN KOULUTUS — YLEISSIVISTÄVÄ
UPPER SECONDARY EDUCATION — VOCATIONAL
YLEMPI TOISEN ASTEEN KOULUTUS — AMMATILLINEN
UPPER SECONDARY EDUCATION — GENERAL en
YLEMPI TOISEN ASTEEN KOULUTUS — YLEISSIVISTÄVÄ
POST­SCHOOL VOCATIONAL EDUCATION f7771
KOULUNJÄLKEINEN AMMATILLINEN KOULUTUS
TRANSFER TO ANOTHER SCHOOL
SIIRTYMINEN TOISEEN KOULUUN
A QUARTER OF ALL PUPILS IN THE EUROPEAN UNION ARE IN UPPER SECONDARY EDUCATION
NELJÄSOSA KAIKISTA OPPILAISTA EUROOPAN UNIONISSA ON YLEMMÄN TOISEN ASTEEN KOULUTUKSESSA
During the academic year 1992/93, 18.8 million pupils were enrolled in upper secondary education in the European Union. The school population at this level represents 26% of all pupils in schools in the European Union.
Lukuvuonna 1992/93 Euroopan unionissa opiskeli ylemmän toisen asteen koulutuksessa 18,8 miljoonaa oppilasta eli 26 % kaikista oppilaista Euroopan unionin kouluissa.
TABLE E1 : PUPILS IN UPPER SECONDARY EDUCATION (ISCED 3),
TAULUKKO E1 : OPPILAAT YLEMMÄN TOISEN ASTEEN KOULUTUKSESSA (ISCED 3) TUHANSINA JA HEIDÄN PROSENTTIOSUUTENSA KOKO KOULUAKÄYVÄSTÄ VÄESTÖSTÄ, 1992/93
Source: Eurostat. Belgium: This is an estimate.
Lähde: EUROSTAT.
The relative proportion of pupils in upper secondary education varies from 21 to 33%.
Ylemmän toisen asteen koulutuksessa olevien suhteellinen osuus vaihtelee 21 :n ja 33 %:n välillä.
These variations reflect different types of organization, including the age at the end of compulsory education and the duration of upper secondary education (from two years in Ireland to five years for certain branches in Spain, Italy and Austria).
Nämä vaihtelut heijastelevat erilaisia rakenteita sekä oppivelvollisuuden päättymisikää ja ylemmän toisen asteen koulutuksen kestoa (Irlannin kahdesta vuodesta joidenkin alojen viiteen vuoteen Espanjassa, Italiassa ja Itävallassa).
In the comparative section of the table, the total numbers of pupils do not include those in preschool institutions.
Oppilaiden kokonaismäärä taulukon vertailuosuudessa ei sisällä esiopetusta saavia.
VOCATIONAL EDUCATION PREDOMINATES AT UPPER SECONDARY LEVEL
AMMATILLINEN KOULUTUS HALLITSEVA YLEMMÄLLÄ TOISELLA ASTEELLA —
Graph E3 depicts, for each Member State, the distribution of upper secondary pupils between general and vocational education.
Kaavio E3 esittää oppilaiden jakautumisen yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen kaikissa jäsenvaltioissa ylemmällä toisella asteella.
(ISCED 3), 1992/93
KAAVIO E3: OPPILAIDEN PROSENTTIOSUUS YLEMMÄN TOISEN ASTEEN YLEISSIVISTÄVÄSSÄ JA AMMATILLISESSA KOULUTUKSESSA (ISCED 3), 1992/93
VOCATIONAL
J AMMATILLINEN
Luxembourg: Data provided by the Ministry of Education.
Luxemburg: Tiedot on antanut opetusministeriö.
United Kingdom (E/W and NI): There is no separate upper secondary vocational education. This represents post-compulsory vocational education.
Yhdistynyt kuningaskunta (E/W ja NI): Ei ole olemassa erillistä ylemmän toisen asteen ammatillista koulutusta Luku koskee oppivelvollisuuden päättymisen jälkeistä ammatillista koulutusta.
In the European Union as a whole, there are more pupils in vocational than in general upper secondary education.
Euroopan unionissa on kokonaisuudessaan enemmän oppilaita ylemmän toisen asteen ammatillisessa kuin yleissivistävässä koulutuksessa.
This is the case in 11 Member States.
Tämä pätee 11 jäsenvaltioon.
This trend is particularly marked in Germany, Italy, the Netherlands, Austria and Sweden. Conversely, there are more pupils in general education in Greece, Spain, Ireland and Portugal.
Suuntaus on erityisen selvä Saksassa, Italiassa, Alankomaissa, Itävallassa ja Ruotsissa Oppilaita on yleissivistävässä koulutuksessa kuitenkin enemmän Kreikassa, Espanjassa, Irlannissa ja Portugalissa.
Upper secondary education corresponds to ISCED level 3.
Ylempi toinen aste vastaa ISCED­tasoa 3.
In Graph E3, the distribution of pupils between the two types of education is based on the total numbers of pupils in education.
Kaaviossa E3 oppilaiden jakautuminen kahteen erityyppiseen koulutukseen perustuu koulutuksessa olevien oppilaiden kokonaismäärään.
From the data available, it is not possible to take into account students undertaking vocational training within businesses.
Saatavissa olevien tietojen perusteella ei ole mahdollista ottaa huomioon opiskelijoita, jotka suorittavat ammatillista koulutusta yrityksissä.
PREDOMINANCE OF GENERAL EDUCATION IN CERTAIN MEMBER STATES AND CERTAIN REGIONS
YLEISSIVISTÄVÄN KOULUTUKSEN OSUUS — JÄSENVALTIOITTAIN JA ALUEITTAIN —
Map E1 depicts the proportion of upper secondary pupils in general education in each of the NUTS 1 regions.
Kartta E1 esittää yleissivistävässä koulutuksessa olevien ylemmän toisen asteen oppilaiden osuuden kullakin NUTS 1 ­alueella.
MAP E1 : PROPORTIONS OF PUPILS IN GENERAL UPPER SECONDARY EDUCATION BY NUTS 1 REGION, 1992/93
NUTS 1 -ALUEITTAIN, 1992/93
Belgium and Greece: Data not available.
Belgia ja Kreikka: Tietoja ei saatavissa.
United Kingdom (E/W and NI): There is no separate upper secondary vocational education.
Yhdistynyt kuningaskunta (ΕΛ/V ja NI): Ei ole olemassa erillistä ylemmän toisen asteen ammatillista koulutusta.
This represents post-compulsory vocational education.
Luku koskee oppivelvollisuuden päättymisen jälkeistä ammatillista koulutusta.