natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Learning through consumption — including entertainment — through communication, through interaction and more generally through social and other non-work activities has increasingly gained in importance and often encompasses those general learning skills which fundamentally complement the more specifically work-related skills acquired on the job.
Opitaan myös kuluttamalla — myös viihdettä — viestimällä, vuorovaikutuksen ja yleisemminkin sosiaalisen ja muuntyöhön liittymättömän toiminnan kautta.
Research should address questions such as: how do people 'learn how to learn' rather than just remembering facts?
Tällainen oppiminen on tullut yhä tärkeämmäksi, ja usein ne yleiset oppimistaidot, jotka perimmältään täydentävät yksilöidympiä työhön liittyviä ja työn kautta hankittuja taitoja, liittyvät juuri tällaiseen oppimiseen.
What are the best means of teaching and developing a command of 'cathodic' abstraction, virtual images, interactivity and fragility, including teaching those who fear new technology?
Tutkimuksessa olisi pohdittava esimerkiksi sitä, kuinka ihmiset "oppivat oppimaan" eivätkä vain muistamaan eri laisia tietoja.
We draw attention to the important distinction between these various forms of learning because we wish to emphasize that distance learn ing should not be a substitute f or the school environment at primary and secondary level.
Entä mitkä ovat parhaat tavat opettaa ja oppia hallitsemaan näyttöpäätteen aiheuttamaa "elektronista" abstrahoitumista, virtuaalisia kuvia, interaktiivisuutta ja katoavaisuutta?
Schoolsserve a social and cultural developmentf unction which distance learning cannot.
Mitkä ovat parhaat menetelmät uutta tekniikkaa pelkäävien opetuksessa?
General communication skills, social integration and learning to use ICTs requires the physical presence of most pupils and direct contact with teachers and classmates.
Haluamme kiinnittää huomiota näiden oppimisen eri muotojen tärkeään eroon, sillä tahdomme korostaa, ettei etäoppiminen saa perus-ja keskiasteella korvata kouluympäristöä.
Collective learning and teamwork are often as advantageous as individual study.
Kouluilla on oppilaan sosiaaliseen ja kulttuuriseen kehittymiseen liittyvä tehtävä, jota etäoppimisen kautta ei voi täyttää.
The expansion of the education and training market requires governments to provide political and financial incentives to new operators in the field.
Yleisten viestintätaitojen, sosiaalistumisen ja tietoja viestintätekniikan käyttötaitojen oppiminen edellyttää suurimman osan oppilaista olevan fyysisesti läsnä ja suorassa yhteydessä opettajiensa ja luokkatovereidensa kanssa.
This should combine a broad spectrum of learning and information materials, including news, entertainment, education, training and other cultural
Yhdessä oppimisen ja ryhmätyön edut ovat usein yhtä arvokkaita kuin omatoimisen opiskelunkin edut.
Accessio high-quality, low-priced self-study materials for all members of society is essential.
Oppi- ja tiedotusmateriaalikirjo on todennäköisesti hyvinkin laaja: aiheina mm. uutiset, viihde, koulutus sekä muu vapaa-ajan ja kulttuuritoiminta.
However, in every field of education and training, the costs associated with the design and development of such materials are high: it is only through mass production that affordable end products can emerge.
Kuitenkin koulutuksen kaikilla osa-alueilla tällaisen aineiston suunnitteluja kehittäminen maksaa paljon, joten riittävän huokeisiin lopputuotteisiin päästään vain suurtuotannon avulla.
Particular efforts must be made to avoid generating new forms of exclusion linked to the cost of access to self-study material.
Onkin ponnisteltava erityisen tarmokkaasti, ettei omatoimiseen oppimiseen käytettävän oppimateriaalin hinta luo uudenlaista syrjäytymistä.
As the previous case illustrates, the role of the public sector in the emerging IS is as guardian of competition, 'creating the conditions in which investment, markets and services can flourish'.
Kuten edellä esitetystä käy ¡Imi, julkisen alan tehtävä muotoutuvassa tietoyhteiskunnassa on toimia rehdin kilpailun vartijana, joka luo investointien, markkinoiden ja palvelujen kukoistamiselle otolliset olot.
However, to leave the development of the IS to the private sector — an idea originally advocated in the Bangemann report (1994) and subsequently elaborated upon in numerous official EU reports — is, in our view, to take an excessively minimalist approach to the role of the public authorities in that process.
Kuitenkin ajatus tietoyhteiskunnan kehittämisen jättämisestä yksityiselle sektorille — alun perin Bangemannin kertomuksessa 1994suositeltu ajatus, jota on sittemmin kehitelty lukuisissa EU-ra-porteissa — merkitsee näkemyksemme mukaan liian minimalistista tapaa lähes tyä julkisviranomaisten osuutta tässä prosessissa.
Regulating the emerging information society markets
Tulevien tietoyhteiskuntamarkkinoiden sääntely
Governments undoubtedly play an essential role in safeguarding competition in the emerging IS.
Valtiolla on kiistatta olennainen tehtävä varmistettaessa kilpailun jatkuminen tietoyhteiskunnassa.
The digital convergence between the technologies for broad casting visual ¡mages (television) and transmitting data and voice messages (telephony) raises some fundamental new regulatory problems.
Digitaalialan tekniikka yhdenmukaistuu: kuvalähetyksiin (televisio) käytettävä tekniikka lähestyy data- ja ääniviestien lähettämiseen (puhelintekniikka) käytettävää tekniikkaa.
The rate of market failure in the development, distribution and commercialization of information is typically high, leading in particularto market dominance and attempts at vertical integration between incumbents and new entrants across and within each of the various market segments: content development, service provision, distribution networks and hardware production.
Tästä aiheutuu merkittäviä uusia sääntelyongelmia. Epäonnistuminen informaation kehittämisen, jakelun ja kaupallistamisen markkinoilla on hyvin tavallista, mikä johtaa erityisesti määräävien markkina-asemien syntyyn sekä asemansa vakiinnuttaneiden yritysten ja uusien tulokkaitten sulautumiseen eri markkinalohkojen välillä ja sisällä — näin ta pahtuu sisältötuotannossa, palveluissa, jakeluverkkoalalla ja laitetuotannossa.
Regulating such a complex and fast-moving field is a difficult business.
Näinkin monitahoisia ja nopealiikkeisiä markkinoita on vaikea säännellä.
The Commission has played an important role in the télécoms liberalization process by removing many of the privileges of the monopolistic national télécoms operators and allowing competition in the provision of services via these conventional telecommunication networks.
Komissio on toiminut merkittävällä tavalla televiestinnän vapauttamisessa poistamalla monia etuja kansallisilta monopoliasemassa olevilta teleoperaattoreilta ja sallimalla kilpailun näiden tavanomaisten televiestintäverkkojen kautta tapahtuvan palvelujen tarjonnassa.
However, there are g rounds for questioning whether the regulatory approach and available regulatory instruments at Community level1 are sufficiently broad, capable and flexible to respond to the current and future technological challenges of internetwork competition.
Voidaan kuitenkin perustellusti kysyä, ovatko yhteisön tasolla sovellettava lähestymistapa sääntelyyn ja käytettävissä olevat sääntelyn vä lineen1)
Directives based on Article 90(3) EC: once the exclusive and special rights which Article 90(3) directives are designed to deal with have been removed, traditional competition policy provisions and harmonization directives will have to be relied upon.
Kun ne erityis- ja yksinoikeudet, joiden vuoksi 90 artiklan 3 kohtaan perustuvat direktiivit on annettu, on poistettu, on nojauduttava tavanomaisiin kilpailupolitiikkaa koskeviin määräyksiin ja yhdenmukaistamista käsitteleviin direktiiveihin.
that the Commission should be granted additional power (e.g. in promoting 'services of general interest') and that some transfer of regulatory power to Commu nity level will be required.
riittävän laaja-alaisia, tehokkaita ja joustavia vastaamaan verkkojen välisen kilpailun nykyisiin ja tuleviin teknisiin haasteisiin.
To tackle the many emerging regulatory issues associated with the digital convergence between information and communication technologies, there is an urgent need for a European regulatory agency covering the broad spectrum of audiovisual content and service provision, distribution networks and more conventional télécoms provision.
Tieto- ja viestintätekniikan lähentymiseen digitaalimarkkinoilla liittyy lukuisia sääntelykysymyksiä, ja niiden ratkaisemiseksi on kiireesti perustettava sääntelyasioista vastaava eurooppalainen valvontaelin, jonka laaja toimialue kattaa audiovisuaalisen sisältö-ja palveluteollisuuden, jakeluverkot ja tavanomaisten televiestintäpalvelujen tarjonnan.
This should be equipped with the regulatory instruments to make it a genuine guardian of competition across the alternative information and communication networks and throughout Europe.
Valvontaelimen käyttöön on annettava sei la iset säänteiyväl ¡neet, joiden avulla se voi todellisena vartijana valvoa kilpailua eri tietoja viestintäverkoissa ja koko Euroopan alueella.
We would argue for the immediate establishment of such an agency on three grounds: the rapidly growing threat of market dominance and abuse in particular ICT market segments; the way in which misconceived national regulation is putting a brake on technological development and ICT dissemination; and the way regulation directly affects the interaction between various IC market segments across the EU.
Tällaisen organisaation välitöntä perustamista tukee kolme seikkaa: uhka määräävän markkina-aseman syntymisestä ja väärinkäytöstä tie tyillä TVT-markkinoiden osa-alueilla kasvaa nopeasti, perustelematon kan sallinen sääntely jarruttaa teknistä kehitystä ja tietotekniikan leviämistä ja sääntely vaikuttaa suoraan EU:n TVT-markkinoiden eri osa-alueiden vuorovaikutukseen.
A European (FCC-type) agency of this kind would imply that some regulatory power would pass from national regulators to the Community.
Eurooppalaisen (Yhdysvaltain Federal Communications Commissionin tapaisen) valvontaelimen perustaminen merkitsisi sitä, että osa kansallisten sääntelyviranomaisten sääntelyvallasta siirtyisi yhteisölle.
Today, increasingly, regulation policy must fully reflect the new international agenda formed by the emerging global information infrastructure.
Sääntelypolitiikan on nyt yhä paremmin kuvastettava niitä seikkoja, jotka maailmanlaajuisen informaatioinfrastruktuurin vaikutuksesta ovat kan sainvälisesti esillä.
Public information services: the new engine of growth in the IS?
Julkiset tietopalvelut — kasvun uusi veturi tietoyhteiskunnassa
Developing an appropriate competitive and regulatory framework is certainly an essential 'enabling' role for governments.
Asianmukaisen kilpailu- ja sääntely-ympäristön luominen on selkeästi sellainen mahdollisuuksia luova tehtävä, joka valtion on olennaista suorittaa.
It is a prerequisite for an economically viable IS to emerge — as we argued above, the market will provide the essential conditions for the efficient economic integration of new ICTs.
Suotuisa ympäristö on taloudellisesti kestävän tietoyhteiskunnan syntymisen edellytys: kuten edellä pyrittiin osoittamaan, markkinat ovat olennainen ehto uuden tietoja viestintätekniikan tehokkaalle taloudelliselle integraatiolle.
It is not, however, a sufficient condition.
Riittävä ehto ne eivät kuitenkaan ole.
First, as alluded to above, public administration, whether at national or local level, isfirstandforemostan information service, often involving many private and public information functions.
Rajoittamalla julkisen alan osuus pelkkään taloudellisten edellytysten tarjoamiseen aliarvioidaan ryhmän käsityksen mukaan julkisten virastojen
Second, because it is often so substantial, the physical and human capital invest ment in such activities provides valuable opportunities for improved connectivity, standard-setting, etc.
ja palvelujen tehtävää ja merkitystä informaation tarjoajina ja käsittelijöinä hyvinkin monella talouden, sosiaaliasiain ja politiikan alueella.
Public administration might, in other words, take the lead in the IS given the high risks involved in investing in new, interactive information systems, and open up new market opportunities for private partnerships in the development, implementation and maintenance of such systems.
Julkisia palveluja olisi pikemminkin tarkasteltava niiden laajimmassa merkityksessä—jolloin niihin kuuluu myöskoulutus, jasilloin niitä voidaan ryhmän käsityksen mukaan pitää yhtenä lupaavimmista kasvun vetureista tietoyhteiskunnassa.
Such projects, in the antechamber of government so to speak, are likely to be much more promising in revealing more immediate solutions and insights into some of the practical organizational and local problems associated with the emerging IS.
— Ensinnäkin kuten edellä viitattiin, julkishallinto on niin kansallisella kuin paikallisellakin tasolla ennen kaikkea tietopalvelu, johon sisältyy usein monia luonteeltaan yksityisiä ja julkisia tiedotustehtäviä.
Again, this does not necessarily imply that these services must be provided by public authorities: they should simply supply the initiative, establishing, where possible, partnerships between public administrations and private sector firms.
Esiin nousee tärkeitä kysymyksiä yksityisyydestä, tietojen saannista ja toiminnan demokraattisesta valvonnasta. vonnasta.
Third, many of the areas we have focused upon — education, health, culture, the media, and so on, are dominated by public authorities and public service providers.
— Toiseksi koska toimintaan tehtävät aineelliset ja inhimilliset pääomasijoitukset ovat usein mittavia, niistä avautuu arvokkaita mahdollisuuksia kohentaa yhteysmahdollisuuksia, asettaa normeja jne.
Many others which we have not explicitly discussed, such as social services, immigration, police, libraries and many other local services, are all bound by the geographical limits of country, region and town.
Kun otetaan huomioon uusiin, interaktiivisiin tietojärjestelmiin tehtävien investointien suuret riskit, julkishallinto voisi siis ottaa tehtäväkseen raivata tietä tietoyhteiskuntaan ja tarjota yksityisten kanssa tehtävälle yhteistyölle uusia markkinoita järjestelmien kehittämisessä, käytännön toteutuksessa ja ylläpidossa.
Clearly, the lack of European, crossborder ¡nterconnectivity in such services is one of the greatest obstacles to the mobility of workers and citizens within Europe.
Organisatoriset pullonkaulat voitaisiin havaita pilottihankkeitten avulla ja samalla mahdollistaa toiminnoiltaan monipuolinen paikallishallinto.
At the same time, it is one of the most promising areas for European public procurement and new policy initiatives.1 Within this context, we draw attention to the Delors White Paper proposals fortrans-European networks, asthe information infrastructure backbone for such public information services at European level.2 Government as a leading-edge customer could become one of the hallmarks of the emerging European IS and the main contrast with US policy in the area.
Tällaisten tavallaan valtiovallan esikamarissa toteutettavien hankkeitten kautta voitaisiin muuta toimintaa todennäköisemmin saada nopeita ratkaisuja ja näkemyksiä joihinkin niistä käy tännön organisatorisista ja paikallisista ongelmista, joita tietoyhteiskuntaan liittyy. Tässäkään tapauksessa palvelujen tarjoajien ei välttämättä ole oltava julkisviranomaisia — niiden olisi vain tehtävä aloite julkisviranomaisten ja yksityisten yritysten yhteistyön aikaansaamiseksi mahdollisuuksien mukaan.
The wide variety of public information services provides a number of opportunities for information-led growth, with such services as the potential 'killer applications' for new demand-led expansion.
Tämän osalta haluamme viitata Jacques Delorsin valkoiseen kirjaan ja siinä tehtyihin ehdotuksiin Euroopan laajuisista verkoista julkisten infor maatiopalvelujen eurooppalaisena selkärankana(2).
At the same time, the public sector can help to guarantee comprehensive and reliable informa tion with a high degree of accessibility, user-friendliness and affordability for all sections of society.
Valtiosta eturivin asiakkaana saattaisikin tulla yksi eurooppalaisen tietoyhteiskunnan tunnusmer keistä ja tärkein ero Yhdysvaltain alalla harjoittamaan politiikkaan.
We look forward to the Green Paper on access to and the exploitation of public sector information in the Information society.
(') Odotamme kiinnostuneina julkisen tiedon saatavuutta ja käyttöä tietoyhteiskunnassa koskevan vihreän kirjan ilmestymistä.
The telecommunication TENs 1996-99 earmarks ECU 250 million under B5 and some ECU 720 million for content.
(2) Televiestinnän TEN-verkkoihin 1996—1999 on varattu 250 miljoonaa ecua budjettikohdassa B5 ja sisältöön noin 720 miljoonaa ecua.
Shifting public services from infrastructure to content
Julkiset palvelut kasvun uutena veturina tietoyhteiskunnassa nassa
We view the role of the public authorities in this area less as infrastructure providers than as content providers, opening up new market opportunities for private sector partnerships in the development, distribution and main tenance of new information systems while at the same time ensuring that information is both understandable and also available in non-electronic for mat, providing insights into concepts of user-friendliness and addressing particular fears with regard to electronic communications among the public at large or specific groups.
Julkisten informaatiopalvelujen moninaisuus tarjoaa mahdollisuuksia in formaatioon perustuvalle kasvulle, jolloin nämä palvelut saattavat toimia jopa markkinoiden kysyntäpohjaista laajentumista vauhdittavina "turbosovelluksina".
We view the provision of such 'public' services as the potential engine for new, local, information-led, employment-intensive demand growth, on the one hand creating the minimum efficient scale for some of the new, upgraded, affordable information and communication infrastructures, while on the other, paving the way for more market-driven 'private'servicestoemerge.This ICT-drivenprocessof local employment creation could be said in many ways to be the electronic pendant of the person al services-led job creation proposed in the Delors White Paper and now in operation in many EU countries; with the difference that the electronic version advocated here is likely to lead to more significant learning and reselling opportunities.
Samalla julkinen ala voi osaltaan varmistaa kattavien ja luo tettavien tietojen tarjonnan siten, että niiden käyttömahdollisuudet ovat laajat ja käyttö helppoa ja että ne ovat yhteiskunnan kaikkien osien saavutettavissa myös taloudellisesti.
Making public services more effective: improved productivity for a better service
Infrastruktuurista sisältöön julkisissa palveluissa
The public sector, as one of the most information handling and processingintensive sectors, provides considerable scope for new insights into some of the organizational problems involved in the introduction of new ICTs, and into possible solutions.
Ne voisivat tarjota yksi tyisten kanssatehtävälleyhteistyölle uusia markkinoita uusien informaatio järjestelmien kehittämisessä, jakelussa ja ylläpidossa ja samalla varmistaa, että tarjottava informaatio on ymmärrettävää ja sitä tarjotaan myös muu toin kuin sähköisessä muodossa.
These include internal organizational issues about how to handle the traditional bureaucratic control and accounting functions, as well as more general questions about information handling across different services and geographical borders.
Lisäksi viranomaiset paneutuisivat infor maation helppokäyttöisyyteen ja kansalaisten tai yksittäisten ryhmien sähköistä viestintää kohtaan tuntemiin pelkoihin.
In many public services (immigration, police, social security and pensions, local services, etc.), the lack of ¡ntra-European information handling appears to be one of the greatest obstacles to increased labour mobility and migration.
Näkemyksemme mukaan tällaiset "julkiset" palvelut saattaisivattoimia uuden, paikallisen, ¡nformaatiopohjaisen ja työllisyyspainotteisen kysyntään kohdistuvan kasvun veturina.
Here too ICTs would seem, at least at first sight, to offer a host of new opportunities.
Ne voisivat järjestää osan uudesta, ajantasaisesta ja huokeasta tietoja tietoliikenneinfrastruktuurista sellaisessa laajuudessa, jota sen tehokas toiminta vähintään edellyttää, ja toisaalta raivata tietä pikemminkin mark kinavetoisille, "yksityisille" palveluille.
We propose that a number of pilot projects be established across a range of typical public services, each focusing on one particular issue and shedding light on some of the practical organizational and local problems associated with the introduction of new ICTs.
Tällainen tietoja viestintätekniikkaan pohjautuva uusien työpaikkojen luominen paikallistasolla olisi monellakin tapaa elektroninen vastine sille ihmisten suorittamiin palveluihin perustuvalletyöpaikkojen lisäämiselle, jota ehdotettiin Delorsin valkoisessa kirjassa ja jota nyt toteutetaan monessa EU-maassa.
These could illustrate practical ways in which public services might work together with enterprises to incorporate other private sector services such as electronic commerce or electronic data interchange (EDI).
Erona on se, että nyt suositeltu elektroninen malli saa todennäköisesti aikaan huomattavampia oppimis-ja uudelleenkoulutusmahdollisuuksia kuin vastineensa.
At the same time, we propose that the productivity gains made in public services through the introduction of ICTs be reinvested in developing and upgrading other public, preferably local services, especially in education, health, the environment and culture.
Julkinen sektori, joka on yksi informaationkäsittelyn voimakkaimmin leimaamista a loista, tarjoaa huomattavat mahdollisuudet tuottaa tuoreita näkemyksiä joihinkin uuden tietoja viestintätekniikan käyttöönottoon liittyviin ongelmiin ja niiden mahdollisiin ratkaisuihin.
Public services as a model of service provision
Julkiset palvelut palvelujen tarjoamisen malleina
The public service sector should bea model of service provision for the general public, particularly in combining remote access by means of communication technologies with the option of human contact for those citizens who so desire.
Julkisten palvelujen olisi toimittava esimerkillisenä kansalaisille suunnattujen palvelujen tarjoajana. Tällaista toimintaa olisi erityisesti viestintätekniikan avulla tapahtuvan palvelujen etäkäytön rinnalla tarjottava mahdollisuus asioida ihmisen kanssa tällaista palvelua haluaville.
Information access systems must be developed to be geared to the needs of the entire population.
Informaatiopalvelujen käytön järjestelmät on laadittava koko väestön tarpeiden mukaisiksi.
In other words, remote-access information systems must be user-friendly, guarantee universal access, including to public records, and enable individual enquiries, etc.
Toisin sanoen informaatiopalvelujen etäkäytön on oltava vaivatonta, palvelujen on oltava yleisesti saavutettavissa — myös julkisten rekisterien osalta, yksittäisten tiedonhakujen on oltava mahdollisia jne.
In addition, maintaining the possibility of direct access through human contact is vital to ensure that no one is excluded.
Lisäksi on olennaista taata mahdollisuus asioida suoraan ihmisen kanssa, jottei ketään jätetä palveluja vaille.
When implementing such technologies in the health sector, the feasibility, safety and cost-effectiveness of ICTs should be assessed and ensured, and with it the ability and competence of health sector personnel and other users to employ the new technology.
Tietoja viestintätekniikasta sekä siihen liittyvästä muusta tekniikasta odotetaan koituvan runsaasti hyötyä terveyspalvelujen kehittämiselle.