natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For that he has our approval.
Näissä asioissa hän saa kannatuksemme.
We share his concern about the French, German and Italian budget deficits which were forecast for 1995 and which amounted to 2% of GDP or more.
Yhdymme hänen huoleensa, joka koskee nykyisiä ja vuodelle 1999 ennustettuja julkistalouden alijäämiä, jotka ovat Saksassa. Ranskassa ja Italiassa joko 2% BKT: stä tai enemmän.
Given the economic power of those three countries, this could well have had serious consequences for their smaller partners in the event of a crisis.
Kriisitilanteessa olisi syytä pelätä vakavia pienille kumppaneille aiheutuvia seurauksia, kun otetaan huomioon näiden maiden taloudellinen painoarvo.
I support many of the proposals in the report, but time permits me to highlight only three, namely the wish to channel more investments into research, education and training for reasons of competitiveness, the wish to restrict the consumption of non-renewable resources while developing new forms of sustainable technology, and lastly the need to reduce labour costs without endangering the funding of social security systems.
Niiden monien ehdotuksien joukosta, joita itse puollan, haluaisin ajanpuutteen vuoksi tuoda esille ainoastaan kolme: toivomuksen, joka koskee investointien tehostettua ohjaamista tutkimuksen, koulutuksen, ammatillisen koulutuksen ja jatkokoulutuksen aloille kilpailukyvyn säilyttämiseksi, toivomuksen, joka koskee uusiutumattomien luonnonvarojen kulutuksen vähentämistä ja uusien teknologioiden samanaikaista kehittämistä sekä lopuksi tarpeen alentaa työstä aiheutuvia kustannuksia vaarantamatta sosiaaliturvajärjestelmän rahoitusta.
Katiforis (PSE). — (EL) Madam President, first of all I would like to make the following comment regarding the American economy In 1992, America was in a state of crisis, Mr Herman, and it did not recover from the crisis by relaxing regulations, since regulations in America were already rather loose, and there were no market controls which, you say, hamstring the European economy.
Katiforis (PSE). — (EL) Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin huomauttaa Yhdysvaltain taloudesta, että vuonna 1992 maa oli kriisissä, herra Herman, eikä se noussut kriisistä väljentämällä sääntöjä, koska Yhdysvalloissa säännöt olivat jo väljiä, eikä markkinoita säännöstelty tavalla, jonka sanotte haittaavan Euroopan taloutta.
America emerged from the crisis of 1992 and gathered'this momentum through the deficits created by Mr Reagan.
Yhdysvallat nousi vuo den 1992 kriisistä ja otti vauhtia kasvuun Reaganin budjettivajeen avulla.
These are just a few facts which you cannot ignore if you want to be realistic.
Tässä joitakin tosiasioita, joita ette voisi vuuttaa, jos haluatte olla niin kovin realistisia.
As for the rest, of course our differences are political.
Mitä muuhun tulee, meillä on tietenkin poliittisia eroja.
We want to pursue a policy to benefit workers, while you want to pursue a policy to benefit stockbrokers.
Me haluamme ajaa työväestön asiaa, te haluatte ajaa markkinavoimien asiaa!
Which is more difficult — to come into conflict with workers or with stockbrokers?
Kumpi on vaikeampaa, ottaa yhteen työväestön vai markkinavoimien kanssa?
Only time will tell.
Aika näyttää.
Our work is far from easy, as you were insinuating, and we are not looking for easy solutions.
Tehtävämme ei ole lainkaan helppo, niin kuin te vihjaatte, emmekä me etsi helppoa tietä.
We have a radically different social and political agenda.
Meillä on radikaalisti erilainen yhteiskunnallinen ja poliittinen kanta.
As regards the report, I would like to congratulate Mr Fourçans on the intellectual quality of his work, but unfortunately I cannot support his general position, which of course stems from his political approach.
Mitä tulee mietintöön, haluaisin onnitella herra Fourçansia korkealaatuisesta työstä, mutta valitettavasti en voi yhtyä hänen yleiseen kantaansa, joka on tietenkin seurausta hänen poliittisesta kannastaan.
For five years now, the Commission report has been following this method: it takes advantage of any slight, chance improvement in the economy to say to us: 'look, the policy we are implementing is working and Europe's economy is beginning to move forward'.
Komission kertomuksessa on jo viiden vuoden ajan noudatettu seuraavanlaista tekniikkaa: pieninkin sattumanvarainen talouden parantuminen käytetään hyväksi ja meille sanotaan: kas tässä, noudattamamme politiikka on onnistunutta, Eurooppa on lähtemässä liikkeelle.
Each time there is a setback, it is not our fault, it is the fault of others.
Aina kun talous menee huonompaan suuntaan, syy ei ole meidän itsemme vaan muiden.
The average growth rate of the European economy has stuck at 1.9%, which is 1% lower than is needed to reduce unemployment.
Euroopan talouskasvun keskiarvo on jäänyt 1, 9%: iin, joka on prosentin verran vähemmän kuin työttömyyden pienentymiseen tarvitaan.
This has been the case for some ten years now.
Näin on ollut noin kymmenen vuoden ajan.
Investments remain static, although profit from capital has reached 1960 levels. Neither Mr Fourçans nor the Commission has taken the trouble to ask why.
Sijoitukset ovat yhä pysähdyksissä, vaikka pää oman tuotto on noussut vuoden 1960 tasolle; herra Fourçans ja komissio eivät kumpainenkaan viitsi nähdä vaivaa pohtiakseen, miksi näin on.
Two years ago, the corresponding report to the one we are debating today stated that growth in Europe no longer depended on exports and instead was starting to depend on domestic demand and investments.
Kaksi vuotta aiemmin meille sanottiin tätä tänään käsiteltävää mietintöä vastanneessa mietinnössä, että Euroopan kasvu lakkaa tukeutumasta vientiin ja alkaa tukeutua sisäiseen kysyntään ja sijoituksiin.
What are we seeing now?
Miten asian laita on nyt?
As soon as an international economic crisis hits European exports, we are back in a recession.
Heti kun kansainvälinen talouskriisi pienentää Euroopan vientiä, lama alkaa jälleen.
Where is the internal dynamism you say we are starting to acquire?
Missä on sisäinen dynaamisuus, jonka väitätte meidän hankkineen?
We are taking a remarkable step and we refuse to accept that the policy the Commission is adopting has failed and that we must form a united front and totally reject it.
Me poljemme paikoillamme emmekä osaa myöntää, että komission omaksuma politiikka on epäonnistunut ja että meidän pitää hylätä se radikaalisti kokonaisuutena.
We have become like the Bourbons, Commissioner and Mr Fourçans, who never learned anything and never forgot anything.
Herra Fourçans, arvoisa ko missaari, meille on käynyt samoin kuin Bourboneille, jotka eivät oppineet mitään eivätkä unohtaneet mitään.
And you know very well what the fate of the Bourbons was as a result of the stance which they adopted.
Tie dätte varsin hyvin, mihin kohtaloon Bourboneiden omaksuma asenne johti.
Ilaskivi (PPE). — (FI) Madam President, now that the European Central Bank has begun operations, all the EU financial machinery is in place to meet the challenges of future economic development.
Ilaskivi tojen koordinoitu yhteistyö tulee olemaan keskeisessä asemassa pyrittäessä takaamaan suotuisa kehitys sekä EU-alu-eelle kokonaisuutena että jäsenmaille.
It must be stressed that currency stability, whose importance the ECB strongly emphasises, cannot be the only objective of economic policy.
On korostettava, että rahan arvon vakaus, jota EKP vahvasti alleviivaa, ei saa olla talouspolitiikan ainoa päämäärä.
Steady growth and the avoidance of recession must be seen as being equally important, since they are the only way to safeguard high rates of employment, which are of vital importance to our citizens.
Riittävä kasvu sekä suhdannehäiriöiden torjunta on nostettava samaan tärkeysasemaan. Vain tällöin voidaan turvata korkea työllisyys, joka kansalaisten kannalta on ensiarvoisen tärkeää.
The ECB bases its policy predominantly on the regulation of the money supply.
EKP nojaa politiikassaan voittopuolisesti rahamäärien säätelyyn.
It thus believes in the quantity theory of money.
Se uskoo täten kvantiteettiteoreettiseen ajatteluun.
This is associated with the doctrines of the early part of the century, not the thinking associated with a new millennium.
Tämä kuuluu vuosisadan alkupuolen oppeihin, ei uuden vuosituhannen ajatusmaailmaan.
It is not right either that the Commission should be forever stressing the importance of meeting overrated convergence criteria which do not take account of Keynesian views on economic and budgetary policy.
Oikein ei ole sekään, että komissio jatkuvasti alleviivaa konvergenssikriteereiden ylikorostunutta noudattamista. Tällöin ei oteta huomioon keynesiläisen talous-ja budjettipolitiikan näkemyksiä.
A surplus should be used to curb overheating; when a recession threatens, we should be prepared enter into deficit to achieve recovery.
Ylijäämän on jarrutettava ylikuumenemista, laman uhatessa on oltava valmis alijäämien turvin elvytykseen.
The budgetary deficit should be reviewed within the framework of the whole economic cycle.
Budjetin alijäämää olisi tarkasteltava koko suhdannekierron puitteissa.
The importance of this is particularly obvious now, when the public deficit forecast for the three largest Euroland countries for the current year is at least 2%, making flexibility and scope for recovery almost non-existent.
Tämä korostuu erityisesti nyt kun kolmen suurimman euromaan julkistalouden vaje-ennuste kuluvalle vuodelle on vähintään kaksi prosenttia eli liikkuma- ja elvytysvara lähes olematon.
Parliament should therefore monitor developments and, if necessary, speak up to advocate policies ot growth, employment and recoven', as well as structural policy.
Parlamentin on täten seurattava kehitystä ja tarpeen vaatiessa korotettava äänensä realistisen kasvu, työllisyys, rakenne- ja elvytyspolitiikan puolesta.
Etti (PSE). — (DE) Madam President, ladies and gentlemen, although the need to coordinate economic policies is emphasised at every available opportunity, practice has shown us that there is still a wide gap between analysing and evaluating the main indicators of the economic situation and initiating the necessary decisions.
Etti (PSE). — (DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, talouspolitiikkojen yhteensovittamisen tarpeellisuutta korostetaan tosin yhä uudelleen joka tilanteessa, mutta käytäntö osoittaa, että taloudellisen tilanteen tärkeimpien näkökohtien erittelystä ja arvioinnista on edelleenkin pitkä matka tarpeellisten päätösten vireillepanoon.
An action plan is therefore becoming essential if we are to close that gap.
Näin ollen kaivattaisiin jo vähitellen toimintasuunnitelmaa, jotta pääsisimme eteenpäin.
Even the present report by Mr Fourçans, the general thrust of which I welcome, still lacks the courage to draw the logical conclusions from its proposals and demand more and better coordination of economic and monetary policy.
Herra Fourçansin mietinnöstä, jonka pääpiirteisiin suhtaudun myönteisesti, hänen ehdotuksistaan puuttuu vielä rohkeutta edetä pidemmälle, toisin sanoen tehostaa talous- ja rahapolitiikan yhteensovittamista.
An economic landscape that is overclouded by investment fatigue will not bring forth the necessary growth or the necessary crop of jobs.
Kasvulle ja työllisyydelle välttämättömiä liikkeelle panevia voimia ei synny sellaisissa taloudellisissa olosuhteissa, joita varjostaa haluttomuus investoida.
In this context, let me say that fear is the only reason why we are now saving more, and worshipping the golden calf of budgetary consolidation — important though such consolidation may be — is surely a short-sighted and inadequate response.
Tässä yhteydessä haluaisin korostaa, että pelko pikemminkin saa meidät säästämään, eikä varmaankaan riitä, että pyritään kaikin keinoin talousarvion tervehdyttämiseen — niin tärkeää kuin se onkin —, vaan tarvitaan muutakin.
This has nothing to do with Keynesianism, which is often misunderstood.
Tällä ei ole mitään tekemistä usein väärin ymmärretyn Keynesin teorian kanssa.
As long as we cannot conduct a coordinated economic policy based on sound arguments, a policy in which monetary policy also plays a key role, both inside and outside the European Union, it will prove difficult to promote employment, growth and stability.
Jos asiallisen väittelyn keinoin ei on nistuta harjoittamaan yhteensovitettua talouspolitiikkaa, jossa rahapolitiikallakin on ratkaiseva merkitys — sekä Eu roopan unionissa että sen ulkopuolella —, on hankala edistää työllisyyttä, kasvua ja vakautta.
A gratifying feature of the Fourçans report is the very responsible way in which it deals with the question of incomes and competition.
Fourçansin mietinnössä myönteistä on se, että tuloja ja kilpailua koskevaa kysymystä on käsitelty vastuuntuntoisesti.
I believe this approach will guarantee that the present rather complex economic situation will not be exacerbated by an erosion of purchasing power.
Tällä tavoin taataan mielestäni se, että nykyisessä kiperässä taloudellisessa tilanteessa ostovoimaan ei enää kohdistu hillitseviä vaikutuksia.
That would stifle any additional growth, which is the last thing we want at this precise time.
Tämä tukahduttaisi kasvun elpymisen, mikä olisi meille juuri nyt kaikkein haitallisinta.
Impetus is what we need now, fresh impetus and a bolder approach, for more employment and more growth.
Tarvitsemmekin nyt nimenomaan virikkeitä ja lisää rohkeutta työllisyyden ja kasvun edistämiseen.
Porto (PPE). — (FT) Madam President, the 1999 annual economic report, covering the first year of the introduction of the euro, duly mentions the progress that has been made in firmly rooting a culture of stability and an established framework of stability in the European Union.
Porto (PPE). — (FT) Arvoisa puhemies, taloudellisessa vuosikertomuksessa vuodelle 1999, euron voimassaolon en simmäiselle vuodelle, korostetaan asianmukaisesti edistystä, joka on ollut mahdollista saavuttaa, koska "vakauden kulttuuri ja hallittu vakauden kehys ovat nyt saaneet unionissa lujan sijan".
The report — on which I must congratulate the Commissioner — also talks about a revolution in attitudes in all the Member States.
Siten on saatu aikaan "kaikkien jäsenvaltioiden mentaliteetissa tapahtunut vallankumous", kuten kertomuksessa — josta onnittelen herra komissaaria — todetaan. detaan.
This has occurred because the nominal convergence demanded by the Maastricht Treaty for entering the euro — achieving an historically low level of inflation and interest rates and an improvement in the budgetary balance — did not jeopardise economic growth rates: 2.7% in 1997 and 2.9% in 1998. The result was an improvement in the employment situation compared with the previous 5-year period, with 5.1 million jobs created between 1996 and 2000 whereas 4.6 million were lost between 1991 and 1995.
Tähän tilanteeseen on voitu päästä siitä syystä, että nimellinen lähentymiskehitys, joka on Maastrichtin sopimukseen kirjattu edellytys euron käyttöönotolle (ja joka on mahdollistanut historiallisen alhaisen inflaation ja korkokannan sekä tervehtyneen talousarviotilanteen), ei ole kuitenkaan vaarantanut taloudellista kasvua, joka oli 2, 7% vuonna 1997 ja 2, 9% vuonna 1998; lisäksi työllisyys on parantunut edelliseen viisivuotiskauteen verrattuna, sillä vuosina 1996-2000 on luotu 5,1 miljoonaa uutta työpaikkaa, kun taas edellisellä kaudella, vuosina 1991-1995, työpaikat vä henivät 4,6 miljoonalla.
This success was despite the background of considerable instability worldwide, especially in Asia, Russia and more recently in Latin America, with 20% of the world economy in recession and 10% nearing it.
Tämä kehitys on tapahtunut vieläpä aikana, jolloin tilanne on ollut erittäin epävakaa muualla maailmassa, etenkin Aasiassa, Venäjällä ja myöhemmin myös Latinalaisessa Amerikassa (20% maailman talouksista kärsii taantumasta ja 10% on lähellä taantumaa).
This has led to a downward revision of the economic growth forecasts for 1999 but, given the overall results so far achieved, there can be no doubt that we are on target for economic and monetary union.
Kaiken kaikkiaan on kuitenkin saavutettu tuloksia, joiden perusteella ei voi olla pienintäkään epäilystä siitä, että talous- ja rahaliiton toteuttamiseksi valittu tie on ollut oikea.
Rigorous and realistic policies are now called for, as is suggested in the Fourçans report, on which 1 congratulate our colleague.
Tulevaisuudessa on varmastikin tarpeen noudattaa tiukkoja ja realistisia politiikkoja, kuten kollega Fourçansin mietinnössä, josta haluan onnitella häntä, aivan oikein todetaan.
Of the other aspects, I should like to pick out just one: the role of public investment is going to call for special attention without a doubt, especially since the requirements of the stability and growth pact mean that the budget deficit cannot be increased.
Haluan mainita ainoastaan yhden näkökohdan: on epäilemättä syytä kiinnittää erityistä huomiota julkisten sijoitus ten merkitykseen, sillä budjettivajetta ei vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten vuoksi voida kasvattaa.
In paragraphs 25 and 26 of his report, the rapporteur stresses the desirability of performing 'an analysis with a view to a harmonised and consistent definition of public investment throughout the European Union' since 'rises therein may entail a reorganisation of public spending'.
Esittelijä korostaa 25 ja 26 kohdassa, että "olisi hyödyllistä tehdä analyysi, jonka seurauksena julkiset investoinnit määriteltäisiin yhdenmukaisesti ja yhtenäisesti koko Euroopan unionissa", ja niiden lisääminen "voi johtaa julkisten menojen uudelleenjärjestelyyn".
Like other equally important — but perhaps less delicate — measures, such as making markets more flexible or training people, public investment is a difficult objective to achieve.
Julkiset investoinnit ovat vaikeasti toteutettava tavoite, kuten eräät muutkin yhtä merkittävät, mutta kenties vähemmät hienovaraiset väliintulon muodot mm. markkinoiden joustavuuden ja työvoiman koulu tuksen alalla, ja sen tähden unionin ja erityisesti komission ja jäsenvaltioiden olisikin yritettävä pohtia, millaisiin konkreettisiin toimenpiteisiin olisi ryhdyttävä jäsenvaltioiden talouksien rationalisoimiseksi.
That justifies the need for the European Union — and, in particular, the Commission and the Member States — to discuss practical measures that could be taken in order to rationalise the very notion of public investment.
Metten (PSE). — (NL) Arvoisa puhemies, taloudellinen vuosikertomus tarjoaa parlamentille erinomaisen mahdolli suuden antaa osansa talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin.
Metten (PSE). — (NL) Mr President, the annual economic report is an excellent opportunity for Parliament to have some input in the overall economic policy guidelines.
Metten budjettipolitiikasta, rahapolitiikasta ja palkkakehityksestä, sillä ne ovat tärkeimmät makrotaloudelliset tekijät, joihin voimme unionissa itse vaikuttaa.
External factors play only a limited role, since external trade accounts for only 10% of the Union's GNP.
Ulkoisilla tekijöillä on rajoitettu rooli, koska ulkomaankaupan osuus on vain 10% unionin BKT: stä.
So what policy mix is appropriate in the current situation?
Millainen politiikkojen yhdistelmä sitten sopii nykyiseen tilanteeseen?
Economic growth is declining and the Commission is already warning of a further readjustment downwards.
Talouskasvu hidastuu, ja komissio ilmoittaa jo uudesta korjauksesta alaspäin.
The official inflation figure has fallen below 1%, which means that the real inflation figure, allowing for miscalculations, must be almost zero.
Virallinen inflaatioaste on painunut alle l%:n, joten todellinen inflaatio, kun otetaan huomioon mittausvirheet, on lähes nollassa.
If price stability is under threat from anything, it is from deflation.
Mikäli hintojen vakautta uhkaa jokin, niin se on deflaatio.
With the employment threshold at 2 to 2.5% and growing, unemployment is unlikely to fall any further.
Koska työt­tömyyden vähentyminen vaatii 2­2, 5%:n kasvua, nyt uhkaa myös se, että työttömyys ei enää vähene.
Something must be done to reverse the slowdown in growth.
Nyt täytyy ta­pahtua jotain kasvun hidastumisen pysäyttämiseksi.
But what?
Mutta mitä?
There is not yet much slack in the Member States' budgets, particularly in the bigger Member States that should really be making progress by now.
Jäsenvaltioiden talousarviot eivät jätä vielä paljoakaan liikkumavaraa, ja näin on erityisesti suuremmissa maissa, joi­den täytyisi tosiaan ryhtyä toimiin.
There is some scope in wage trends, but very little, since wages are still lagging behind productivity, which is really not necessary when Europe's businesses are so well off.
Palkkakehityksessä on vielä jonkin verran liikkumavaraa, mutta rajoitetusti. Pal­kat jäävät kuitenkin tuottavuuden kehityksestä jälkeen, mikä ei ole oikeastaan tarpeen Euroopan liike­elämälle, joka kylpee rahassa.
So wages could be a way of giving a much-needed boost to consumer spending, which is currently what is keeping the European economy afloat.
Kannustin kulutuskysyntään voi siis tulla palkoista. Se on tarpeen, koska yksityinen kulutus pitää vielä tällä hetkellä Euroopan talouden käynnissä.
However, it is. vital here that the ECB should lower interest rates further to make investment cheaper and encourage consumers to spend more and save less.
Tässä yhteydessä on kuitenkin oleellista, että EKP laskee edelleen korkoa, jotta investoinnit halpenevat ja jotta kuluttajat alkavat käyttää enemmän rahaa säästämisen sijasta.
The present state of near-deflation means that this can be done, and in view of the slump in Europe's economy it needs to be done.
Deflaa­tion myötä se on nyt myös lähes mahdollista, ja se on tarpeen Euroopan talouden laman vuoksi.
With such low inflation the interest rates are too high, and the ECB must carry out its duty to support the Union's economic policy.
Matalan inflaation vuoksi reaalikorko on liian korkea, ja EKP: n täytyy toimia velvoitteidensa mukaisesti unionin talouspolitiikan tuke­miseksi.
Garosci (PPE). — (IT) Madam President, the presentation of the annual economic report always reminds me of the presentation of a list of grievances about what is not working properly in the European Union.
Garosci (PPE). — (ΓΓ) Arvoisa puhemies, taloudellisen vuosikertomuksen esittely merkitsee aina valitusten luetteloa siitä, mikä Euroopan unionissa ei toimi.
This year, however, the picture is very different.
Tänä vuonna tilanne on kuitenkin aivan uusi.
We have an instrument, the euro, which is binding and compelling and is forcing us towards a new kind of cohesion as compared with the past.
Meillä on pakollinen, velvoit­tava väline, euro, joka velvoittaa aiempia vuosia tiiviimpään yhdentymiseen.
We know that the autumn 1998 growth forecasts of all the Member States have been revised downwards, and we also know that France, Germany and Italy alone now account for three quarters of GDP in the euro zone.
Tiedämme, että kaikki jäsenvaltiot tar­kistivat syksyn 1998 kasvuennusteita alaspäin ja että yksin Ranskan, Saksan ja Italian osuus euroalueen bruttokan­santuotteesta on nykyään kolme neljäsosaa.
If just one of those countries were to find themselves in crisis, the whole picture would be'affected.
Jos yksikin näistä maista joutuisi kriisiin, koko tilanne muuttuisi.
We are therefore faced with three new elements for which there are at least three responses.
Meillä on siis kolme uutta ulottuvuutta, joihin jokaiseen on löydettävä ratkaisu.
The three new elements are: firstly, a new kind of homogeneity based on the euro, that is to say fiscal, taxation and banking harmonisation — and only last night, at midnight, we were discussing and criticising the banks which have yet to accept the euro — in order to continue the process of achieving budgetary stability in individual Member States.
Uudet ulottuvuudet ovat seuraavat: ensin­näkin eurosta johtuva uusi yhdenmukaistaminen, eli verotus­, rahoitus­ ja pankkijärjestelmien yhdenmukaistaminen — juuri eilen illalla, keskiyöllä, käsittelimme ja arvostelimme niitä pankkeja, jotka eivät vieläkään hyväksy euroa — jolla pyritään jatkamaan yksittäisten jäsenvaltioiden talousarvioiden tervehdyttämistä.