natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to customs services and other law-enforcement agencies, intelligence information and actual cigarette seizures indicate that by far the most popular contraband brands are American.
Tullitoimipaikkojen ja muiden lainvalvontaelinten tekemät tiedustelut ja todelliset savuketakavarikot osoittavat, että ylivoimaisesti suosituimpia salakuljetuksen kohteita ovat amerikkalaiset savukkeet.
Seizures indicate that the cigarettes concerned were not normally originally packaged for the domestic EU market.
Takavarikoidut erät osoittavat, että kyseisiä savukkeita ei oltu yleensä alunperin pakattu myyntiin EU:n sisämarkkinoilla.
For example health warnings are either absent or in inappropriate languages, production codes show that they were produced in factories not normally supplying the EU market, etc.
Esimerkiksi terveyshaittavaroitukset puuttuivat tai ne oli painettu väärillä kielillä, tai valmistuskoodit osoittivat, että savukkeet oli valmistettu tehtaissa, jotka eivät yleensä myy tuotteita EU:n markkinoille ja niin edelleen.
The question therefore arises, how do these cigarettes arrive at their point of illicit sale?
Tämän vuoksi on aihetta kysyä, miten nämä savukkeet joutuvat salakauppaan.
In the 1990-1995 period, contraband cigarettes arrived by road using the transit system in the way described in earlier sections of this report.
Vuosina 1990-1995 savukkeet tuotiin salakauppaan passitusjärjestelmän alaisina maanteitse edellä kuvatulla tavalla.
They were transported under initially quite legitimate transit procedures which were subsequently not completed or fraudulently completed.
Niiden kuljetus aloitettiin laillisesti passitusmenettelyjen mukaisesti. Menettelyjä ei kuitenkaan koskaan päätetty tai ne päätettiin petollisesti.
Most of the large outstanding freight forwarders' debts reflect this boom in the abuse of the transit system.
Valtaosa huolintaalan yritysten suuresta velasta kuvastaa tätä passituspetosten äkillistä nousua.
Thanks to the defects in the transit procedure, this kind of fraud was very easy.
Passitusmenettelyn puutteiden vuoksi tällaisia petoksia oli hyvin helppo tehdä.
The introduction of the 100% guarantee, plus a growing consciousness of the problem among the legitimate business community, seems to have reduced this straightforward abuse of the transit system.
Sadan prosentin vakuuden voimaantuloja se, että lainkuuliaiset liikeyrittäjät alkoivat paremmin tiedostaa ongelman, tuntuvat vähentäneen passitusjärjestelmän välitöntä väärinkäyttöä.
But, to quote Mr Weatherburn of Rothmans:
Kuitenkin Rothmansin edustaja Weatherburnin mukaan:
"It [the 100% guarantee] has not eliminated fraud, it has simply created a monster called smuggling."10
"Se [sadan prosentin vakuus] ei ole poistanut petoksia vaan pelkästään luonut hirviön, jotka kutsutaan salakuljetukseksi"10.
Not everyone is of this opinion.
Kaikki eivät ole samaa mieltä.
In correspondence with the Committee, the cigarette producer Philip Morris, contested the assertion that there exists a causal link between levels of transit fraud and contraband activity, describing the displacement theory as "a confusion between two unrelated issues".11
Valiokunnalle toimittamissaan kirjeissä savuketehdas Philip Morris kiisti väitteen, jonka mukaan passituspetosten ja salakaupan välillä olisi olemassa yhteys. Hän kutsui siirtymävaikutusta "kahden erillisen asian sotkemiseksi toisiinsa"11.
However this may be, three mechanisms have been cited to the Committee by which fraudsters overcome the difficulties presented by the 100% guarantee.
Oli asia miten tahansa, valiokunnan tietoon on tullut kolme eri tapaa, joilla petostentekijät kiertävät sadan prosentin vakuuden aiheuttamia ongelmia.
The first is to continue to use the transit system under the cover of falsely declared goods.
Ensimmäinen tapa on jatkaa passitusjärjestelmän hyväksikäyttöä väärien passitusilmoitusten turvin.
If innocuous goods are declared, the 100% guarantee is not applied and the goods do not normally attract special attention on the part of customs officials.
Jos passitusilmoituksessa ilmoitetaan lastina olevan harmittomia tuotteita, sadan prosentin vakuutta ei vaadita eivätkä tulliviranomaiset yleensä kiinnitä tavaroihin erityistä huomiota.
The beauty of this system from the point of view of the smuggler is that once past the port of entry the goods are on the open road in a borderless Europe and stand very little chance of being checked.
Tämän järjestelmän hyvä puoli on salakuljettajan kannalta se, että tavarat ovat vapaasti kuljetettavissa rajattomassa Euroopassa, eikä juuri ole vaaraa, että ne tarkastettaisiin, kun ne ovat lähteneet tulotullipaikasta.
Furthermore, as will be demonstrated in the next section, the chance of a physical check at the external border is slim.
Lisäksi, kuten seuraavassa jaksossa osoitetaan, fyysisen tarkastuksen mahdollisuus EU:n ulkoisella rajalla on pieni.
Even if the transit procedure is not completed, the guarantee to be paid will be far less than the real tax value of the goods and the customs authorities are unlikely in normal circumstances even to attempt to investigate the irregularity.
Vaikka passitusmenettelyä ei päätettäisi, maksettava vakuus on paljon tavaroiden todellista veroarvoa pienempi, eivätkä tulliviranomaiset todennäköisesti yleensä edes yritä tutkia säännönvastaisuutta.
The third way is to resort to clandestine transport of the cigarettes - old-fashioned smuggling.
Kolmas tapa on kuljettaa savukkeet luvatta eli turvautua vanhanaikaiseen salakuljetukseen.
It should be noted that the transit system is still often used to get the cigarettes to a location from which they can easily be smuggled, but that it is in these cases completed in a completely regular fashion.
On syytä panna merkille, että passitusjärjestelmää käytetään silti usein savukkeiden kuljettamiseen sellaiseen paikkaan, josta ne voidaan helposti salakuljettaa, ja että passitusmenettely päätetään näissä tapauksissa täysin tavanomaisella tavalla.
Lastly, mention should be made of the importance, at least for one EU Member State, of the direct smuggling of cigarettes from neighbouring territories which do not belong to the customs territory of the EU; this is the case with Gibraltar and Andorra in particular.
Lopuksi on mainittava EU:n tullialueeseen kuulumattomien naapurialueiden harjoittaman suoran savukkeiden salakuljetuksen merkitys ainakin yhdelle Euroopan unionin jäsenvaltiolle; näin on erityisesti Gibraltarin ja Andorran tapauksessa.
One of the more absorbing aspects of the Committee's work has been to learn of the complexity of the routes by which contraband cigarettes now enter free circulation in the Union.
Eräs valiokunnan työskentelyn kiehtovimmista osa-alueista on ollut tiedon saaminen monimutkaisista reiteistä, joita pitkin salakauppaan tarkoitetut savukkeet tulevat nykyisin vapaille markkinoille unionin alueella.
Besides the continuing direct abuse of the transit system (via false declaration or of the kind suffered by Rothmans in the example given above), the routes taken by smuggled cigarettes are numerous.
Jatkuvan passitusjärjestelmän välittömän väärinkäytön (valheellisten ilmoitusten tai edellä mainitun Rothmansin esimerkin mukaisesti) lisäksi savukkeiden salakuljetukseen käytetään useita reittejä.
Many routes exist - and single cases of several have been related to the Committee, but law enforcement agencies have however identified three principal flows.
Valiokunnalle on kerrottu lukuisiin eri reitteihin liittyvistä yksittäistapauksista. Lainvalvontaviranomaisten mukaan kolme reittiä on kuitenkin erityisen tärkeitä.
All begin around the ports of northern Europe, particularly Antwerp, Ostend and Rotterdam.
Ne kaikki alkavat Pohjois-Euroopan satamien lähettyviltä, erityisesti Antwerpenistä, Oostendesta ja Rotterdamista.
The port of Antwerp provides cigarette warehousing facilities unparalleled anywhere in Europe.
Antwerpenin satamassa on suuremmat savukevarastot kuin missään muualla Euroopassa.
At any one time, as the Committee itself observed14, some 5 billion cigarettes are stored in Antwerp in warehouses managed by two companies, each serving a major American cigarette manufacturer.
Valiokunnan omakohtaisten kokemusten mukaan14Antwerpenissä säilytetään kahden yrityksen hallinnoimassa vapaavarastossa koko ajan noin viittä miljardia savuketta.
All in all, 70-80 billion cigarettes pass through the port each year.
Yhteensä 70-80 miljardia savuketta kuljetetaan sataman läpi joka vuosi.
Aside from the relatively small proportion intended for duty free sale, none of these cigarettes are destined for the EU market, but are meant for export to third countries.
Lukuun ottamatta suhteellisen pientä verottomaan myyntiin tarkoitettua määrää, näitä savukkeita ei ole tarkoitettu myytäväksi EU:n markkinoilla, vaan ne viedään kolmansiin maihin.
At the time the Committee visited the warehouses, it was informed for example that "almost all" the cigarettes were to be on-sold to Russian clients.
Valiokunnan vieraillessa vapaavarastossa jäsenille kerrottiin esimerkiksi, että "lähes kaikki" savukkeet oli tarkoitus myydä venäläisille asiakkaille.
Cigarettes in storage in Antwerp are therefore already packaged for their intended markets, with health warnings in appropriate languages.
Tämän vuoksi Antwerpenin vapaavarastoissa säilytettävät savukkeet on jo pakattu myyntimaan askeihin ja niissä on terveyshaittavaroitukset asianmukaisilla kielillä.
As the large American producers supply their legitimate EU markets entirely out of EU production facilities, any person wishing to purchase American duty-free cigarettes for European black markets - including clandestine markets - is likely to purchase products warehoused in Antwerp.
Suuret amerikkalaiset valmistajat tuovat kokonaan EU:n tehtaissa valmistettuja savukkeita laillisesti EU:n markkinoille, ja tämän vuoksi kaikki ne, jotka haluavat ostaa amerikkalaisia verottomia savukkeita Euroopan mustan pörssin kauppaa varten, mukaan luettuna salaiset markkinat, ostavat todennäköisesti Antwerpenin vapaavarastoissa säilytettäviä savukkeita.
This is simply because that is where the cigarettes are.
Tämä johtuu yksinomaan siitä, että sieltä niitä löytyy.
From Antwerp, the first two major trade routes involve the transport of cigarettes into Eastern Europe and the former Soviet Union.
Antwerpenistä eteenpäin ensimmäiset kaksi tärkeintä kauppareittiä ovat savukkeiden salakuljetusreitit Itä-Eurooppaan ja entisen Neuvostoliiton alueelle.
- a first transit operation is used to transfer cigarettes by road from the low countries to a free zone in Switzerland.
Kuljetuksissa käytetään yhteisön passitusjärjestelmää tai TIR-menettelyä ja yleensä: savukkeet passitetaan maanteitse Alankomaista Sveitsin vapaa-alueelle.
The operation is concluded quite regularly there.
Kuljetus päätetään aivan säännönmukaisesti siellä.
Cigarettes then leave Switzerland under a new transit procedure for a destination in Central/Eastern Europe or one of the former Soviet Republics.
Tämän jälkeen savukkeet kuljetetaan Sveitsistä uuden passitusmenettelyn avulla päämääräänsä Keski- tai Itä-Eurooppaan tai johonkin entiseen Neuvostotasavaltaan.
This operation too is regular.
Myös tämä kuljetus on säännönmukainen.
- a transit operation is used to transfer cigarettes from port warehouses to regional airports in Belgium or the Netherlands.
tai passituskuljetusta käytetään savukkeiden kuljettamiseen vapaavarastoista Belgian tai Alankomaiden paikallisille lentokentille.
Cargo aircraft fly the cigarettes (up to five container loads per aircraft) to destinations to the East.
Savukkeet kuljetetaan lentorahtina (enintään viisi konttia yhtä lentokonetta kohden) päämääräänsä idässä.
Nothing illegal takes place while the cigarettes are under EU customs control.
Mitään laitonta ei tapahdu silloin, kun savukkeet ovat EU:n tullivalvonnan alaisia.
There is no way of knowing therefore, except by prior intelligence, which trade is wholly legitimate and which forms part of a criminal plan.
Tämän vuoksi viranomaiset eivät voi mitenkään ilman ennakkotietoja tietää, mikä kuljetus on täysin laillinen ja mikä osa rikollista suunnitelmaa.
This said, abnormal volumes of traffic destined for countries which cannot absorb such quantities of cigarettes could give grounds for some reasonable suspicion, though this is unlikely to provide grounds for customs action.
Normaalia suuremmat savukemäärät, joita viedään maihin, jotka eivät voi kuluttaa niin paljon savukkeita, voivat kohtuudella herättää epäilyjä, vaikka tämä ei todennäköisesti riitä perusteeksi tullin toiminnalle.
From their destinations in Eastern Europe, cigarettes return to the EU in a number of ways.
Päämäärästään Itä-Euroopassa savukkeet tuodaan takaisin EU:iin useilla tavoilla.
The two countries most affected are Germany and Italy.
Maat, jotka liittyvät eniten tähän ongelmaan, ovat Saksa ja Italia.
In Germany, the problem has been described as "ant-smuggling" ("Ameisenschmuggel"): the clandestine transport of cigarettes across the eastern border in a vast number of small consignments, carried in private cars and small vans.
Saksassa ongelmaa on kuvattu nimellä "muurahaiskuljetus" ("Ameisenschmuggel"). Savukkeita tuodaan laittomasti itärajan yli useissa pienissä erissä yksityisautoissa ja pienissä pakettiautoissa.
In the light of the huge number of border crossings made every day, this form of smuggling is practically impossible to prevent.
Kun otetaan huomioon, että rajanylityksiä tapahtuu suunnaton määrä päivittäin, tällaista salakuljetusta on käytännössä mahdoton estää.
In Italy, the route is a slightly more conventional one.
Italiassa käytetään perinteisempää reittiä.
Cigarettes are transported in vast quantities from the Republics of the former Yugoslavia and Albania13across the Adriatic in fast boats and landed along the long coastline.
Savukkeita tuodaan suuria määriä entisen Jugoslavian ja Albanian tasavalloista15 Adrianmeren yli nopeilla laivoilla ja ne lastataan maihin jossakin maan pitkällä rannikolla.
From there, they supply not only the Italian market, but also other EU countries beyond.
Sieltä niitä viedään paitsi Italian, myös muiden EU-maiden markkinoille.
The third route, to some extent replacing traditional routes through Gibraltar and Andorra, involves sea transport from Northern European ports.
Kolmas reitti, joka jossakin määrin korvaa Gibraltarin ja Andorran kautta kulkeneet perinteiset reitit, käsittää merikuljetukset Pohjois-Euroopan satamista.
Documents are prepared indicating the delivery of cigarettes to destinations in North Africa.
Asiakirjoihin merkitään, että savukkeet viedään Pohjois-Afrikkaan.
The route taken involves passing close to Spanish territorial waters, across which a short trip in a fast boat suffices to land the cigarettes on the Spanish coast.
Valittu reitti kulkee läheltä Espanjan aluevesiä ja tässä tapauksessa ei tarvita muuta kuin nopea laiva kuljettamaan savukkeet läheiselle Espanjan rannikolle.
Information from the Spanish authorities indicates that this route represents a return to traditional methods employed before the transit system offered an easier alternative:
Espanjan viranomaisilta saatujen tietojen mukaan tämä reitti on osoitus paluusta perinteisiin salakuljetusmenetelmiin, joita käytettiin ennen kuin passitusjärjestelmä helpotti petosten tekemistä:
"fraud relating to the transit of tobacco and other sensitive products has declined over the past year and there are signs of a return to traditional tobacco smuggling by sea".16
" tupakan ja muiden herkkien tuotteiden passitukseen liittyvien petosten määrä laski viime vuonna ja [...] laskua havaittiin myös tupakan perinteisessä salakuljetuksessa meritse"16.
This route was illustrated by the interception on the high seas by Spanish customs in January 1997 of a Honduran-registered ship Wendy-I under operation "Columbus".
Esimerkki tästä reitistä saatiin, kun Espanjan tulli pysäytti tammikuussa 1997 avomerellä Hondurasiin rekisteröidyn aluksen Wendy-I operaatiossa "Columbus".
The vessel, which was carrying cigarettes from warehouses in the port of Antwerp but which had departed from Ostend, was boarded 100 miles of the Spanish coast.
'Alus kuljetti savukkeita Antwerpenin satamassa olevasta varastosta, mutta tullin edustajat nousivat Oostendesta lähteneeseen alukseen 100 meripeninkulman päässä Espanjan rannikosta.
It was estimated that this ship had been responsible for the illicit importation of 27 million cartons of cigarettes with a tax value of Ptas 7.5 billion (Ecu 44.8 million) in 1996.17
Tämän aluksen arvioitiin olevan vastuussa 27 miljoonan savukekartongin luvattomasta tuonnista; näiden savukkeiden verotusarvo oli 7,5 miljardia pesetaa (44,8 miljoonaa ecua) vuonna 1996.1'
Importantly in connection with this mode of cigarette smuggling, Operation Colombus relied on the successful application of Article 23 of the 1958 Geneva Convention, which allows national authorities to waylay shipping on the high seas in suitably justified cases.
Tähän savukkeiden salakuljetusmuotoon liittyy tärkeällä tavalla se, että operaatiossa "Columbus" sovellettiin menestyksekkäästi vuoden 1958 Geneven yleissopimuksen 23 artiklaa, joka antaa kansallisille viranomaisille oikeuden keskeyttää kuljetus avomerellä sopivasti perustelluissa tapauksissa.
As this was the first time that this article had been used in Spain, the previous experience of the Italian Guardia di Finanza in applying the Convention proved invaluable in assisting the Spanish customs service to carry out an effective operation.
Koska tämä oli ensimmäinen kerta, kun tätä artiklaa käytettiin Espanjassa, Italian Guardia di Finanzan aikaisemmat kokemukset yleissopimuksen soveltamisesta olivat Espanjan tullilaitoksen kannalta korvaamattomia tehokkaan operaation toteuttamisessa.
This case therefore also demonstrates the
Tämä tapaus havainnollistaa myös tehokkaan yhteistyön merkitystä ja erityisesti UCLAFin roolia, sillä se toimi tullilaitosten välisenä yhteydenpitäjänä sekä antoi omia tietojaan.
Sophisticated organisation
Kehittynyt järjestäytyminen
The importance of well organised networks has already been mentioned.
Edellä on jo mainittu, miten tärkeitä ovat hyvin organisoidut verkostot.
The logistics of large-scale smuggling imply a relatively sophisticated distribution system even at ground level.
Laaja-alaisessa salakuljetuksessa tuotteiden levitystä varten on perustettu suhteellisen pitkälle kehitelty jakelujärjestelmä jopa ruohonjuuritasolla.
Local criminal organisations are able to provide this service in most countries, though the degree of organisation and the capacity for absorbtion obviously varies.
Paikalliset rikollisjärjestöt tarjoavat näitä palveluja useimmissa maissa, vaikkakin järjestäytymisen aste ja jakelumahdollisuudet ilmeisesti vaihtelevat.
Numerous witnesses have pointed to a worrying rise in the phenomenon of organised crime in Eastern Europe.
Useat lausunnonantajat ovat viitanneet Itä-Euroopan järjestäytyneen rikollisuuden huolestuttavaan kasvuun.
In combination with their more established counterparts in the West, they have enthusiastically exploited the new opportunities offered by the opening of the iron curtain.
Yhdessä vakiintuneempien länsimaisten järjestöjen kanssa ne ovat innokkaasti hyödyntäneet rautaesiripun avautumisen tarjoamia uusia mahdollisuuksia.
The players behind the scenes are also closely connected with organised crime, though there is some indication that the association is often a loose one between opportunistic "Mr Bigs", ad hoc international organisations and locally implanted criminal organisations.
Verkostojen taustalla toimivat osapuolet ovat myös läheisesti mukana järjestäytyneessä rikollisuudessa, vaikka on olemassa joitain merkkejä siitä, että omaa etuaan tavoittelevien "pomojen", tilapäisten kansainvälisten järjestöjen ja paikallisten rikollisjärjestöjen välinen yhteys on usein löyhä.
The important point about the organisers, from the point of view of the Committee, is their location.
Valiokunnan kannalta merkittävää on järjestäjien sijainti.
In cases unearthed by the authorities, one of the most interesting aspects of the frauds has been the financial arrangements.
Viranomaisten paljastamissa tapauksissa petosten kiinnostavimpia puolia ovat olleet niiden taloudelliset järjestelyt.
The key point for a fraudster is not to be discovered.
Tärkeintä petoksentekijälle on se, ettei hän jää kiinni.
One mechanism employed to render investigation as difficult as possible is to arrange for a consignment of cigarettes to pass through a bewildering range of owners in a short space of time.
Tutkintaa on pyritty vaikeuttamaan mahdollisimman paljon muun muassa järjestämällä kuljetus siten, että savukekuljetuksella on lyhyen ajan sisällä hyvin monta omistajaa.
The object is to make the final owner untraceable, and to make the links between successive owners as obscure as possible.
Tarkoituksena on, että lopullista vastaanottajaa ei onnistuta jäljittämään ja että omistajien välisistä yhteyksistä tulisi niin sotkuisia kuin mahdollista.
Transactions therefore typically involve rapid changes of ownership, usually between shell companies set up for the purpose and generally based in countries providing legislation inimical to later investigation.
Tämän vuoksi liiketoimille on luonteenomaista se, että tavara myydään nopeasti yhdeltä osalliselta toiselle yleensä tätä varten perustettujen peiteyritysten kautta. Nämä yritykset sijaitsevat yleensä maissa, joiden lainsäädäntö ei suosi myöhempiä tutkimuksia.
Payment often also originates from such locations.
Myös maksut ovat usein peräisin tällaisista maista.
It is not unusual for payment for cigarettes to be made on cash terms (i.e. in immediately liquid instruments - not credit) and arrives via intermediaries18from well-known tax havens and countries favouring bank secrecy.
Ei ole epätavallista, että savukkeista maksetaan käteisellä (eli välittömästi maksuvalmiilla pääomalla eikä luotolla) ja että yleensä tunnetuista veroparatiiseista peräisin oleva maksu tapahtuu välittäjien kautta18 ja että maksu on peräisin maista, joiden lait turvaavat pankkisalaisuuden.
Even therefore if the ultimate organisers of the cigarette fraud business are known to the authorities (and some are), it is near-impossible to investigate their activities, let alone prosecute them.
Vaikka viranomaiset tietäisivät, ketkä ovat loppujen lopuksi vastuussa savukepetoksista (jotkut rikolliset ovat tunnettuja), heidän on tämän vuoksi lähes mahdotonta tutkia näiden rikollisten toimintaa puhumattakaan heidän saattamisestaan syytteeseen.
The role of the cigarette producers
Savukkeiden valmistajien asema
An unavoidable question
Välttämätön kysymys
The cigarette industry is dominated by a relatively small number of major corporations.
Savuketeollisuutta hallitsee suhteellisen pieni määrä suuria yrityksiä.
The largest of them is the eighth-largest company in the world, and commands 30% of the European market.
Näistä suurin on maailman kahdeksanneksi suurin yritys ja se hallitsee Euroopassa 30 prosenttia markkinoista.
It is impossible not to ask, in cases where companies' products are subject to widespread and large-scale fraud, to what extent those companies are aware of what is
Kun yritysten tuotteet joutuvat lukuisten suurten petosten kohteiksi, on mahdotonta olla kysymättä, miten hyvin nämä yritykset ovat tietoisia siitä, mitä tapahtuu, miten ne suhtautuvat petoksiin ja ovatko ne aktiivisesti tai passiivisesti mukana toiminnassa.
Do manufacturers gain from smuggling?
Hyötyvätkö valmistajat salakuljetuksesta?
A good place to start is to ask what possible interest a cigarette producer might have in the existence of smuggling.
Voidaan aloittaa kysymällä, millaista etua savukevalmistajat voivat saada salakuljetuksesta.
A strong argument can be made that they do derive some benefit from it.
On perusteltua väittää, että niille on siitä hyötyä.
As one witness put it:
Eräs lausunnonantaja sanoi:
"They benefit from smuggling in several ways.
"Ne hyötyvät salakuljetuksesta usealla tavalla.
First they gain their normal profit by selling the cigarettes (legally) to distributors.
Ensiksi ne saavat tavanomaisen voittonsa myymällä savukkeet (laillisesti) jakelijoille.