natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Spain, primary teachers have one week more of teaching than secondary teachers, but the working year is the same at both levels.
Espanjassa perusasteen opettajilla on viikko enemmän opetusta kuin toisen asteen opettajilla, mutta työvuoden pituus on sama molemmilla asteilla.
There is a particularly wide disparity between teachers' contract time and pupils' lesson time in Denmark, Germany and Portugal and in certain vocational schools in Finland, where the annual workload is contractually defined on the basis of the normal 52-week year, which of course includes the five or six weeks of annual holidays which have to be taken during the school holidays.
Opettajien sopimusajan ja oppilaiden kouluajan välillä on suuri ero Tanskassa, Saksassa ja Portugalissa sekä joissain ammatillisissa kouluissa Suomessa, jossa vuosittainen työaika on sopimuksessa määritelty normaalin 52­viikkoisen vuoden perusteella, johon kuuluu tietenkin koulun lomien aikana pidettävä viiden tai kuuden viikon vuosiloma.
It is proposed to introduce this pattern in the education system in the Netherlands; the number of working hours will be aligned with the annual working hours of national civil servants.
Tätä mallia on ehdotettu sovellettavaksi Alankomaiden koulujärjestelmään: työtuntien määrä asetetaan samalle tasolle kuin valtion viranhaltijoiden vuosittaiset työtunnit.
For those Member States in which contracts are based on the calendar year, Graph J2 shows the net number of working weeks, excluding annual holidays.
Niiden jäsenvaltioiden kohdalla, joissa sopimukset perustuvat kalenterivuoteen, kaavio J2 esittää työviikkojen nettomäärän, jossa vuosilomat on vähennetty.
GRAPH J2: CONTRACTUAL WORKING WEEKS AND TEACHING WEEKS IN THE YEAR (ALL LEVELS OF EDUCATION COMBINED), 1992/93
KAAVIO J2: SOPIMUKSEN MUKAISET TYÖVIIKOT JA OPETUSVIIKOT VUODESSA (KAIKKI KOULUTUSASTEET), 1992/93 s:
WORKING WEEKS
_BAR_ OPETUSVIIKOT
J TEACHING WEEKS
J TYÖVIIKOT ENINTÄÄN
TEACHERS
OPETTAJIEN
Denmark: Teachers work 52 weeks a year, less 5 weeks of annual holidays.
Tanska: Opettajat työskentelevät 52 viikkoa vuodessa, josta vähennetään 5 viikon vuosiloma.
Germany: Teachers have a 52-week working year, inclusive of holidays.
Saksa: Opettajilla on 52-viikkoinen työvuosi, josta vähennetään lomat.
They are obliged to take their holidays (6 weeks on the average) during the periods of the school holidays (12 weeks).
Heidän on pidettävä lomansa (keskimäärin 6 viikkoa) koulujen lomien aikana (12 viikkoa).
The remainder of the time (about 6 weeks), they must be available for planning teaching activities and preparing lessons.
Loppuaika (noin 6 viikkoa) heidän tulee suunnitella opetusta ja valmistella oppitunteja.
Greece: The number of working weeks varies according to the level of education — 38 in primary and 39 in secondary.
Kreikka: Työviikkojen lukumäärä vaihtelee koulutusasteen mukaan — 38 perusasteella ja 39 toisella asteella.
Spain: The number of teaching weeks varies according to the level of education — 36 in primary and 35 in secondary — but the number of working weeks defined in teachers' contracts is the same for all teachers.
Espanja: Työviikkojen lukumäärä vaihtelee koulutusasteen mukaan — 36 perusasteella ja 35 toisella asteella — mutta opettajien sopimuksissa määritelty työviikkojen määrä on kaikilla opettajilla sama.
The additional working weeks are used for timetabling, preparation of course work, staff meetings, meetings with parents, correcting pupils' work, marking of examinations etc.
Ylimääräiset työviikot käytetään lukujärjestysten laatimiseen, opetuksen valmisteluun, henkilökuntakokouksiin, vanhempien tapaamiseen, oppilaiden töiden korjaamiseen, kokeiden korjaamiseen yms.
Italy: The 12 weeks allocated to other non-teaching duties include the examination weeks.
Italia: Muihin kuin opettamiseen tarkoitettuihin 12 viikkoon kuuluvat myös koeviikot.
Austria: During the school holidays, teachers are in principle not obliged to teach.
Itävalta: Koulujen lomien aikana opettajilla ei yleensä ole opetusvelvollisuutta.
On rare occasions, the headteacher may require them to be available in school.
Joissakin harvoissa tapauksissa koulun johtajaopettaja voi vaatia opettajia olemaan käytettävissä.
Teachers are obliged to take inservice training courses, in particular during the school holidays.
Opettajien on osallistuttava henkilöstökoulutukseen, erityisesti koulujen lomien aikana.
Portugal: The terms of the contract in state education require teachers to work 52 weeks a year, inclusive of public and school holidays. There are 45 working weeks, apart from public and school holidays.
Portugali: Valtion sopimusehdot määräävät opettajien työajaksi 52 viikkoa vuodessa, josta vähennetään yleiset ja koulun määräksi tulee 45.
The 40 weeks of teaching apply only to vocational education.
Vain ammatillisessa koulutuksessa on 40 lomapäivät.
Finland: Certain vocational schools define the annual workload on the basis of a normal pattern of fulltime work.
Suomi: Jotkin ammatilliset oppilaitokset määrittelevät vuosittaisen työmäärän normaalin päätoimisen työn mallin mukaan.
Teachers there work for 52 weeks a year, less 5 weeks' holidays.
Sen mukaan opettajat työskentelevät 52 viikkoa vuodessa, josta lomaa on 5 viikkoa.
The annual number of working weeks is indicated as it appears in the contract.
Vuosittaisten työviikkoihin.
It may include public holidays.
määrä on sama kuin lukuvuosi.
The annual number of teaching weeks is the same as the school year.
Kaaviossa murto-osat on pyöristetty ylöspäin
In the graph, fractions have been rounded up to the next whole number.
Vuosittaisten seuraavaan opetusviikkojen kokonaislukuun.
TIME FOR NON-TEACHING DUTIES RARELY SPECIFIED
MUITA VELVOLLISUUKSIA HARVOIN MÄÄRITELTY
The extent of activities such as meetings with parents, staff meetings and inservice training is generally recognized.
Opettajan ammattiin kuuluu yleisesti monenlaisia opetuksen ulkopuolisia toimia, kuten vanhempien tapaamista, henkilöstökokouksia ja täydennyskoulutusta.
In addition to the time teachers devote to teaching, they are expected to carry out duties which help to forge home/school links, to promote the esprit de corps of the teaching team, and to improve the quality of teaching.
Opettamiseen käyttämänsä ajan lisäksi opettajien odotetaan hoitavan muita velvollisuuksia, jotka auttavat vahvistamaan koulun ja kodin välisiä suhteita, edistämään opettajien ryhmähenkeä ja parantamaan opetuksen laatua.
Nonetheless, the time to be spent on these varied duties is rarely specified.
Näihin toimiin käytettyä aikaa on kuitenkin harvoin eritelty tarkasti.
In the majority of countries, the number of hours to be allocated to training activities or meetings with parents is neither fixed nor imposed.
Useimmissa maissa ei ole määritelty tai määrätty, kuinka monta tuntia täydennyskoulutukseen tai vanhempien tapaamiseen on käytettävä.
These activities, like many others — staff meetings, absence cover etc. — are organised at local level.
Näistä päätetään monien muiden toimintojen (kuten henkilöstökokoukset, sijaisuudet ym.) tavoin paikallisesti.
In several Member States, the contract stipulates a number of hours during which the teacher must obligatorily be available in school to carry out various tasks.
Joissakin jäsenvaltioissa sopimuksessa määritellään, kuinka monta tuntia opettajan on oltava koulun käytettävissä erilaisten tehtävien hoitamiseksi.
In Greece and France, in primary education, it is one hour a week. In Finland, it is two hours.
Kreikassa ja Ranskassa tällaista aikaa on perusasteella tunti viikossa ja Suomessa kaksi tuntia.
In other Member States, the number of hours of obligatory availability is greater — five hours in Sweden, and five hours in Spain in primary education, and 12 hours in secondary education.
Muissa jäsenmaissa tämä tuntimäärä on suurempi — Ruotsissa se on viisi tuntia ja Espanjassa viisi tuntia perusasteella ja 12 tuntia toisen asteen koulutuksessa.
In Spain, teachers may use this time for their own work — preparation of lessons or correcting pupils' work.
Espanjassa opettajat voivat käyttää tämän ajan omiin töihinsä — tuntien valmisteluun tai oppilaiden töiden korjaamiseen.
In the United Kingdom, teachers are required to remain in school throughout opening hours (except the lunch break) in both primary and secondary education.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa opettajien on oltava koulussa koko koulun aukiolon ajan (lukuun ottamatta lounastaukoa) sekä perus- että toisen asteen koulutuksessa.
In two countries, Luxembourg and Scotland, the number of hours to be allocated to meetings with parents is specified in relation to primary education.
Kahdessa maassa, Luxemburgissa ja Skotlannissa, perusasteella on määritelty se aika, joka opettajan on käytettävä vanhempien tapaamiseen.
There is no such provision at secondary level, except in Scotland.
Skotlannissa tämä aika on määritelty myös toisella asteella.
In Belgium and Luxembourg, timetable provision is made for the supervision of pupils both before and after classes.
Belgiassa ja Luxemburgissa lukujärjestykseen kuuluu oppilaiden ohjausta sekä ennen tunteja että niiden jälkeen.
The service expected from teachers in terms of time is thus far from finding precise expression on the face of their contracts.
Opettajien sopimuksista ei siten usein löydy täsmällistä selvitystä siitä, kuinka paljon heidän täytyy käyttää aikaa muihin velvollisuuksiin opetuksen lisäksi.
The disparity between the 'moral' obligation and the absence of precision regarding the time involved is particularly noticeable in relation to inservice training.
Täydennyskoulutuksen ollessa kyseessä muodostuu erityisesti ristiriita "moraalisesta velvollisuudesta" ja siitä, että koulutukseen käytettävää aikaa ei aina ole määritelty.
In fact, all Member States offer inservice training courses and thus respect the principle of the right to training.
Kaikissa jäsenvaltioissa on mahdollisuus täydennyskoulutukseen, joten niissä kunnioitetaan oikeutta koulutukseen.
On the other hand, very few of them have made it obligatory.
Toisaalta vain hyvin harvassa jäsenvaltiossa täydennyskoulutus on opettajille pakollista.
Amongst those which have, Scotland has a very complete formula, with 50 hours of training during the school year plus five days outside the school year, which taken together means that about 10% of working time is devoted to inservice training.
Skotlannissa koulutus on pakollista: siihen kuuluu 50 tuntia koulutusta lukuvuoden aikana ja viisi päivää lukuvuoden ulkopuolella.
In Finland, three days a year are allocated to inservice training.
Yhteenlaskettuna tämä merkitsee sitä, että Skotlannissa noin 10% työajasta käytetään täydennyskoulutukseen.
In Sweden, teachers have about five days.
Suomessa täydennyskoulutukseen on määrätty kolme päivää vuodessa ja Ruotsissa noin viisi päivää vuodessa.
In Greece, the preliminary training intended for new teachers is extended by inservice training in which teachers are obliged to take part every five or six years (i.e. three or four times in the course of a career).
Kreikassa uusien opettajien peruskoulutusta täydennetään täydennyskoulutuksella, johon opettajien on osallistuttava joka viides tai kuudes vuosi (eli kolme tai neljä kertaa opettajan uran aikana).
In the other Member States, training is generally on a voluntary basis, with some exceptions in the case of individual promotion or reforms requiring specific training.
Muissa jäsenmaissa koulutus on yleensä vapaaehtoista, ja poikkeuksen muodostavat tapaukset, joissa henkilökohtainen eteneminen tai uudistukset vaativat erityiskoulutusta.
Italy lays down a maximum number of hours and maintains the principle of optional training.
Italiassa kouluttautumiselle asetetaan yläraja, ja siellä periaatteena on täydennyskoulutuksen vapaaehtoisuus.
TABLE J1 : PROVISION OF IN-SERVICE TRAINING
TAULUKKO J1 : MÄÄRÄYKSET TÄYDENNYSKOULUTUKSESTA
COURSES ONLY OPTIONAL
VAIN VAPAAEHTOISTA KOULUTUSTA
COURSES OPTIONAL AND OBLIGATORY IN CERTAIN SPECIFIC CASES
VAPAAEHTOISTA JA PAKOLLISTA KOULUTUSTA
COURSES OPTIONAL AND OBLIGATORY
VAPAAEHTOISTA JA PAKOLLISTA KOULUTUSTA ERITYISTAPAUKSISSA
Belgium Germany Ireland Netherlands
— henkilökohtainen eteneminen:
GRAPH J3: ANNUAL HOURS OF OBLIGATORY NON-TEACHING DUTIES, 1992/93
— tarkastajan erityisestä aloitteesta tai uudistustoimenpiteiden takia:
= > o X
Kreikka
Source: see Annex.
Lähde: katso liitteet.
Netherlands and Portugal: Data not available.
Alankomaat ja Portugali: Tietoja ei saatavissa.
Figures are arrived at by establishing, for each year, the ratio of the percentage increase in average salaries starting from a base year, to the rate of inflation over the period concerned.
Luvut on saatu suhteuttamalla kunkin vuoden keskipalkkojen prosentuaalinen nousu perusvuodesta alkaen kyseisen kauden inflaatioon.
The unbroken line shows the movement of this ratio.
Käyrä osoittaa tämän muutoksen.
The value shown for the inflation rate is the percentage increase in the general cost of living index (see Annex) between the base year and the year under consideration.
Inflaatioasteena esitetty arvo on perusvuoden ja tarkasteltavan vuoden välisen ajan prosentuaalinen nousu elinkustannusindeksissä (katso liite).
Depending on the data available, the base years are 1975 for Denmark, Germany and Greece, 1970 for Spain, Ireland and Finland, and 1965 for the other Member States.
Saatavissa olevista tiedoista riippuen perusvuodet ovat Tanskassa, Saksassa ja Kreikassa 1975, Espanjassa, Irlannissa ja Suomessa 1970 ja muissa jäsenvaltioissa 1965.
MOVEMENT OF SALARIES IN RELATION TO AVERAGE PER CAPITA WEALTH IN EACH MEMBER STATE
PALKKOJEN MUUTOKSET SUHTEESSA KESKIMÄÄRÄISEEN - VAURAUTEEN PER CAPITA KUSSAKIN JÄSENVALTIOSSA
A DOWNWARD TREND AND A CLOSING OF THE GAP BETWEEN MAXIMUM AND MINIMUM SALARIES
YLEINEN SUUNTAUS ON ALASPÄIN, JA ENIMMÄIS- JA VÄHIMMÄISPALKKOJEN VÄLINEN KUILU PIENENEE
The movement in teachers' salaries since 1965, calculated with reference to the ratio of maximum and minimum salaries to per capita GDP, is shown in Graph J5.
Kaaviossa J5 esitetään opettajien palkkakehitys vuodesta 1965 alkaen laskettuna enimmäis- ja vähimmäispalkkojen suhteena bruttokansantuotteeseen per capita.
The general direction of the curves is downwards, with some upturn since 1980 in the United Kingdom and since 1985 in Finland.
Käyrien suunta on pääsääntöisesti alaspäin, vaikkakin Yhdistyneessä kuningaskunnassa käyrä lähtee hienoiseen nousuun vuodesta 1980 ja Suomessa vuodesta 1985.
It therefore appears that the relative position of teachers in relation to average per capita wealth in their country has weakened over 30 years, in those countries for which data are available, although their salaries have increased consistently over this period.
Näyttääkin siltä, että opettajien asema suhteessa kunkin maan keskimääräiseen vaurauteen asukasta kohti on heikentynyt kuluneiden 30 vuoden aikana niissä maissa, joista tietoja on saatu, vaikkakin opettajien palkat ovat tänä ajanjaksona säännöllisesti nousseet.
There is generally a more marked fall in relation to maximum than to minimum salaries which, together with the general fall, indicates a gradual but more or less systematic narrowing of the gap between salaries at the beginning and end of the teaching career.
Huononeminen näkyy selvemmin enimmäispalkoissa kuin vähimmäispalkoissa, mikä yhdessä yleisen suunnan kanssa osoittaa, että opettajien alku- ja loppupalkat lähenevät toisiaan vähitellen mutta järjestelmällisesti.
Only Ireland, Luxembourg and Sweden have maintained or significantly increased this gap.
Vain Irlannissa, Luxemburgissa ja Ruotsissa kuilu on pysynyt ennallaan tai kasvanut mainitsemisen arvoisesti.
Italy is a perfect illustration of this double phenomenon which appears to a lesser degree in most of the other Member States of the European Union.
Italia on paras esimerkki tästä kaksoisilmiöstä, joka ilmenee jossain määrin useimmissa muissakin Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
It thus appears that, in the majority of Member States, the policies followed in relation to salary increases have improved starting salaries to the detriment of those at the end of the teaching career.
Näyttää siis siltä, että useimmissa jäsenvaltioissa palkankorotuskäytännöt ovat parantaneet opettajien aloituspaikkoja, kun taas uran loppupuolen palkkakehitys on ollut huonompaa.
This policy is doubly advantageous to governments in that on the one hand it makes entry to the profession more attractive while on the other it lightens the pension burden.
Tällainen palkkapolitiikka on valtiolle kaksinverroin hyödyllinen, sillä se houkuttelee hakeutumaan ammattiin ja toisaalta eläketaakka pienenee.
NARROWING OF THE DIFFERENTIALS BETWEEN LEVELS OF EDUCATION
KOULUTUSASTEIDEN VÄLISTEN EROJEN KAPENEMINEN
Graph J6 shows the movement of the salaries of teachers in different levels of education in terms of the ratio of the average salary to the per capita GDP.
Kaaviossa J6 näkyy opettajien palkkojen muutokset eri koulutusasteilla esitettyinä keskipalkan suhteena bruttokansantuotteeseen per capita.
It appears that the fall in the ratio salary:per capita GDP looked at over some 30 years has affected teachers at all levels.
Tämä suhde on näyttänyt pienentyvän noin 30 vuoden aikana kaikilla koulutusasteilla.
The downward trend is, however, generally more pronounced at secondary than at primary level.
Suuntaus alaspäin on kuitenkin selvempi toisen asteen koulutuksessa kuin perusasteella.
In fact, the salary differentials between different levels of teaching are tending to be eroded in most Member States of the European Union.
Itse asiassa palkkaerot eri koulutusasteiden välillä ovat kuroutumassa umpeen useimmissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
Whereas in 1965 a considerable difference was found fairly generally between primary and secondary teachers' remuneration, in 1993 this difference was much less (Belgium, Spain and Austria) or tending to disappear (Greece, France, Italy, Finland, Sweden and Scotland).
Vuonna 1965 perusasteen ja toisen asteen opettajien palkkauksen välillä oli yleensä selkeä ero, mutta vuonna 1993 tämä ero oli selvästi pienempi (Belgia, Espanja ja Itävalta) tai häviämässä (Kreikka, Ranska, Italia, Suomi, Ruotsi ja Skotlanti).
On this point, primary and secondary teachers have been consistently paid on the same basis since 1968 in Ireland and since 1945 in the United Kingdom (except in Scotland).
Kummankin koulutusasteen opettajien palkat ovat kehittyneet johdonmukaisesti saman periaatteen mukaan vuodesta 1968 Irlannissa ja vuodesta 1945 Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlantia lukuun ottamatta).
For two decades at least, five Member States (France, Luxembourg, Austria, Finland and Sweden) had separate scales of remuneration for upper secondary vocational school teachers.
Ainakin kahden vuosikymmenen ajan viidessä jäsenvaltiossa (Ranskassa, Luxemburgissa, Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa) ylemmän toisen asteen ammatillisessa koulutuksessa toimivilla opettajilla oli eri palkkataulukko.
In all these countries, the same hierarchy of salaries prevailed, in ascending order — primary, upper secondary vocational, lower secondary and upper secondary general, with the exception of Luxembourg, where the salaries of teachers in upper secondary vocational education tended to be much higher than all the others.
Kaikissa näissä maissa vallitsi samanlainen nouseva palkkahierarkia — perusaste, ylemmän toisen asteen ammatillinen koulutus, alempi toinen aste ja ylemmän toisen asteen yleinen koulutus. Tästä poikkeuksena on Luxemburg, jossa opettajien palkat ylemmän toisen asteen ammatillisessa koulutuksessa ovat olleet yleensä huomattavasti muita korkeampia.
In 1993, Austria alone still retained a separate salary scale for teachers in upper secondary vocational education.
Vuonna 1993 vain Itävallassa oli enää erillinen palkkajärjestelmä ylemmän toisen asteen ammatillisen sektorin opettajille.
UPPER SECONDARY GENERAL
YLEMPI TOINEN ASTE, YLEISSIVISTÄVÄ
UPPER SECONDARY VOCATIONAL
YLEMPI TOINEN ASTE, AMMATILLINEN
COMBINATION OF CERTAIN LEVELS (SEE NOTES)
ASTEIDEN YHDISTELMÄ (KS. HUOM.)
The black curve indicates those cases in which teachers at different school levels receive the same basic salary.
Musta käyrä osoittaa, että opettajien peruspalkka on sama eri koulutusasteilla.
The notes below explain for each Member State concerned which school levels are taken together.
Seuraavissa huomioissa selitetään kunkin jäsenvaltion kohdalla, mitkä koulutusasteet on yhdistetty.
Belgium: (a) Upper secondary general and vocational; (b) see note on Graph J5.
Belgia: (a) Ylempi toinen aste, yleissivistävä ja ammatillinen; (b) katso kaavion J5 huomautuksia.
Denmark: (a) Upper secondary general and vocational; (b) primary and lower secondary constitute one level of education.
Tanska: (a) Ylempi toinen aste, yleissivistävä ja ammatillinen; (b) perusaste ja alempi toinen aste kuuluvat samaan asteeseen.
Germany: (a) Upper secondary general and vocational; (b) see note on Graph J5.
Saksa: (a) Ylempi toinen aste, yleissivistävä ja ammatillinen; (b) katso kaavion J5 huomautuksia.
Greece: Lower secondary and upper secondary general and vocational.
Kreikka: Alempi toinen aste ja ylempi toinen aste, yleissivistävä ja ammatillinen.
Spain: (a) Lower secondary and upper secondary general and vocational; (b) certain secondary teachers attain the position of Catedráticos and they receive a higher salary than that indicated here.
Espanja: (a) Alempi toinen aste ja ylempi toinen aste, yleissivistävä ja ammatillinen; (b) jotkut toisen asteen opettajat saavat Cafedráf/cos­aseman ja saavat parempaa palkkaa kuin tässä on esitetty.
France: The salary indicated for primary teachers in 1993 is that of the instituteurs, who form the majority.
Ranska: Vuoden 1993 perusasteen opettajille ilmoitetut palkat koskevat opettajia, joita kutsutaan nimellä instituteurs ja joita paaosa opettajista on.
However, since 1992, teachers recruited to primary teaching' have been designated professeurs des écoles and they receive a higher salary than the instituteurs.
Vuodesta 1992 perusasteen opettajat ovat kuitenkin olleet professeurs des écoles, ja he ovat saaneet parempaa palkkaa kuin instituteurs.
Ireland: (a) Primary, lower secondary and upper secondary general; (b) there is no separate vocational secondary sector.
Irlanti: (a) Perusaste, alempi toinen aste ja ylempi toinen aste, yleissivistävä; (b) ammatillista toista astetta ei ole olemassa erikseen.
Italy: Upper secondary general and vocational.
Italia: Ylempi toinen aste, yleissivistävä ja ammatillinen.
Netherlands: Upper secondary general and vocational.
Alankomaat: Ylempi toinen aste, yleissivistävä ja ammatillinen.
Austria: Salaries in upper secondary vocational education are equivalent to the average of the maximum and minimum points for this level of education in which there are several scales in force.
Itävalta: Ylemmän toisen asteen ammatillisen koulutuksen opettajien palkat ovat kyseisen asteen minimi­ ja maksimipalkkojen keskiarvo, koska käytössä on monia palkka­asteita.
Portugal: Data not available.
Portugali: Tietoja ei saatavissa.
United Kingdom: (a)There is no separate technical secondary sector; (b) see note on Graph J5.
Suomi: Perusaste ja alempi toinen aste (yläaste) kuuluvat samaan koulutusasteeseen.
United Kingdom (E/W and NI): (a) Primary, lower secondary and upper secondary general; (b) see note on Graph J5.
Yhdistynyt kuningaskunta: (a) Toisen asteen teknistä koulutusta ei ole erikseen; (b) katso kaavion J5 huomautuksia Yhdistynyt kuningaskunta (E/W ja NI): (a) Perusaste, alempi toinen aste ja yleissivistävä ylempi toinen aste; (b) ks. kaavio J5
UPPER SECONDARY (VOCATIONAL)
(YLEISSIVISTÄVÄ)
UPPER SECONDARY (GENERAL)
(AMMATILLINEN)
MAXIMUM
ENIMMÄISPALKKA
Belgium (B fr): The salaries given for upper secondary vocational education are those of teachers of general subjects.
Belgia (B fr): Ylemmän toisen asteen ammatillisen sektorin palkat ovat yleisssivistävien aineiden opettajien palkkoja.
Belgium (B nl): Salaries shown for upper secondary vocational education are the average of the salaries of the three categories of teachers at this level, which are defined in terms of type of training and qualification.
Belgia (B nl): Ylemmän toisen asteen ammatillisen sektorin palkat ovat keskiarvo tämän asteen kolmesta palkkakategoriasta. jotka määräytyvät opettajan koulutuksen ja pätevyyden mukaan.