natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There were already provisions for European citizenship in the Maastricht Treaty, in particular the right of all citizens of the Union to vote and to stand as a candidate in local elections in all the Member States.
Jo Maastrichtin sopimuksessa oli unionin kansalaisuutta edistäviä määräyksiä, etenkin kunnallinen äänioikeus ja vaalikelpoisuus kaikille unionin kansalaisille kaikissa jäsenvaltioissa.
The expression 'a citizens' Europe' has a broader dimension; it means that European integration is being carried through for the citizens and with them.
Ilmaisulla "kansalaisten Eurooppa" on laajempi ulottuvuus. Se merkitsee, että Euroopan yhdentyminen on kansalaisia varten ¡a että se tapahtuu kansalaisten kanssa.
It embraces the idea of bringing the European institutions closer to the public and greater participation by ordinary people in Union affairs.
Siihen kuuluu ajatus Euroopan unionin toimielinten ja kansalaisten lähentymisestä ja kansalaisten voimakkaammasta osallistumisesta unionin asioihin.
The politicians who negotiated the Amsterdam Treaty tried to keep this very proper concern in mind, firstly by avoiding the secrecy which surrounded the Maastricht Treaty preparations: this time, the Intergovernmental Conference took place in public and considerable effort went into keeping the public informed.
Amsterdamin sopimusta koskeneissa neuvotteluissa pyrittiin pitämään mielessä aiheellinen huoli tästä asiasta. Ensinnäkin yritettiin välttää Maastrichtin sopimuksen valmisteluun liittynyttä salaperäisyyttä: tällä kertaa hallitustenvälinen konferenssi pidettiin julkisesti ja siitä tiedotettiin runsaasti.
Secondly, provisions on citizenship were included in the Treaty.
Toiseksi perussopimukseen sisällytettiin unionin kansalaisuuteen liittyviä määräyksiä.
In order to avoid any misunderstanding, the Treaty stipulates explicitly that 'citizenship of the Union shall complement and not replace national citizenship', thus expanding on Article 8, which reads: 'Citizenship of the Union is hereby established.
Väärinkäsitysten välttämiseksi perussopimuksessa määrätään yksiselitteisesti, että "unionin kansa laisuus täydentää, mutta ei korvaa jäsenvaltion kansalaisuutta". Tällä täydennetään 8 artiklaa, joka kuuluu: "Otetaan käyttöön unionin kansalaisuus.
Every person holding the nationality of a Member State shall be a citizen of the Union.'
Unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus."
Every citizen has the right to petition the European Parliament and to apply to the European Ombudsman, and — a new provision in the Amsterdam Treaty — may write to any of the Union institutions and have an answer in the same language.
Jokaisella unionin kansalaisella on oikeus vedota Euroopan parlamenttiin, hän voi kääntyä oikeusasiamiehen puoleen ja — mikä on uutta Amsterdamin sopimuksessa — kirjoittaa unionin toimielimille ja saada vastauksen samalla kielellä.
Even more importantly, the Treaty states that 'the Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law, principles which are common to the Member States'.
Mikä vielä tärkeämpää, perussopimuksessa määrätään, että "unioni perustuu vapauden, kansan vallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteisiin, jotka ovat jäsenvaltioille yhteisiä".
If a Member State breaches these principles, it may be penalised.
Jos jäsenvaltio rikkoo näitä periaatteita, sitä voidaan rangaista.
Likewise, to become a member of the Union, a country must, of course, respect these principles.
Samoin unionin jäsenyyttä hakeneen maan on tietenkin noudatettava näitä periaatteita.
The Treaty addresses a whole series of problems which directly concern citizens in their everyday lives, including employment, health, the environment, consumer protection, security, public services and transparency (see the relevant questions).
Perussopimuksessa puututaan ongelmiin, jotka kiinnostavat kansalaisia suoraan heidän jokapäiväisessä elämässään: työllisyys, terveys, ympäristö, kulutus, turvallisuus, julkiset palvelut, avoimuus jne. (ks. näitä koskevat kysymykset).
The Treaty is particularly specific on creating a genuine European area of freedom, security and justice.
Perussopimuksessa on yksityiskohtaisia määräyksiä siitä, miten Euroopasta tehdään vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue.
It stipulates that the Community must respect and promote the diversity of its cultures.
Siinä määrätään, että yhteisön on kunnioitettava ja edistettävä kulttuurien moninaisuutta.
The principle of subsidiarity is also spelled out, stating that decisions should be taken at the level closest to the citizen whenever possible.
Läheisyysperiaatetta täsmennetään niin, että päätökset tehdään mahdollisimman lähellä unionin kansalaisia aina kun se on mahdollista.
Decisions at Union level will increasingly be taken by the people's representatives in the European Parliament (see question 20).
Unionitasolla tehtyjä päätöksiä valvovat entistä enemmän kansalaisten valitsemat Euroopan parlamentin jäsenet (ks. kysymys 20).
Citizens will also have political relays in the form of regional and local representatives on the Committee of the Regions.
Kansalaisten välittäjinä toimivat myös alueiden komiteassa toimivat alueelliset ja paikalliset edustajat.
Finally, the Treaty makes special provision for citizens in the outermost regions, the island regions (the Azores, Madeira, and the Canaries) and the overseas countries and territories, especially with a view to their economic and social development.
Sopimuksessa otetaan huomioon myös maantieteellisesti kaukaisimmat alueet eli Azorit, Madeira ja Kanariansaaret sekä Ranskan merentakaiset alueet ryhtymällä erityisjärjestelyihin näiden alueiden taloudelliseksi ja sosiaaliseksi kehittämiseksi.
European Commission Directorate-General X Priority information projects Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussels
"Ensisijaiset tiedotushankkeet" Rue de la Loi 200 B-1049 Bruxelles
Questions and answers to the Treaty ut
Kysymyksiä la vastauksia
What does the Treaty say about education, scientific research and culture?
Miten perussopimuksessa suhtaudutaan koulutukseen, tieteelliseen tutkimukseen ja kulttuuriin?
Contrary to received wisdom, European integration is not exclusively based on the private sector, important though this is for general prosperity and job creation.
Vastoin yleistä uskomusta Euroopan yhdentyminen ei perustu ainoastaan yksityiseen sektoriin, niin tärkeä kuin se onkin yleiselle hyvinvoinnille ja työpaikkojen luomiselle.
Scientific research is a strategic field for Europe's future and there is a common policy on it which goes right back to the Euratom Treaty of 1957.
Tieteellinen tutkimus on Euroopan tulevaisuuden kannalta strategisessa asemassa. Sitä koskee yhteinen politiikka, joka juontuu vuoden 1957 Euratom­sopimuksesta.
Currently, the Union is coordinating national research within a multiannual framework programme.
Nykyisin Euroopan unioni koordinoi kansallisia tutkimuksia monivuotisen puiteohjelman kautta.
It has research centres in several Member States.
Unionilla on tutkimuskeskuksia useissa jäsenval­tioissa.
However, while a 'researchers' Europe' may exist, the proportion of investment that the Union puts into research is still inadequate, causing it to fall further and further behind the United States of America.
Vaikka "tutkijoiden Eurooppa" onkin tosiasia, Euroopan unionin tutkimukseen sijoittama osuus on edelleen riittämätön, mikä lisää EU:n jälkeenjääneisyyttä Yhdysvaltoihin verrattuna.
The Amsterdam Treaty improves the decision-making system for framework programmes for research: instead of the Council of Ministers adopting them by unanimous vote (a familiar generator of obstruction), it will do so by qualified majority vote, which will increase efficiency and flexibility.
Amsterdamin sopimus parantaa tutkimuksen puiteohjelmien päätöksentekojärjestelmää. Sen sijaan, että ministerineuvosto hyväksyisi ne yksimielisesti (mikä tunnetusti voi jarruttaa päätök­sentekoa), se äänestää niistä määräenemmistöllä, mikä parantaa tehokkuutta ja joustavuutta.
More broadly, the idea of a Europe of knowledge is making headway.
Yleisemmin ajatus tiedon Euroopasta on saanut jalansijaa.
From now on, the exchange of knowledge must not just be the business of academics, but of all citizens.
Tiedonvaihdon on tiedemiesten lisäksi koskettava kaikkia kansalaisia.
This affects culture, education and training.
Tämä koskee kulttuuria ja koulutusta.
Of course, these areas remain within the jurisdiction of national governments, in accordance with the subsidiarity principle.
Läheisyysperiaatteen mukai­sesti nämä kuuluvat edelleen kansalliseen toimivaltaan.
But European programmes concerning teachers and students (mobility, pooling of experience, etc.) have shown that the Union could help collectively enrich the field.
Opettajia ja opiskelijoita koskevat euroop­palaiset ohjelmat (liikkuvuus, kokemustenvaihto jne.) ovat kuitenkin osoittaneet, että Euroopan unioni on pystynyt kehittämään tätä alaa.
The European Year of Lifelong Learning (1996) also made broad segments of the population aware of this need.
Lisäksi Euroopan elinikäisen oppimisen vuoden (1996) avulla voitiin tiedottaa elinikäisen oppimisen välttämättömyydestä laajoille kansalaispiireille.
However, the level of illiteracy in Europe remains very worrying.
Lukutaidottomuus on Euroopassa kuitenkin edelleen huolestuttavan yleistä.
In the Amsterdam Treaty, the Member States declare that they are 'determined to promote the development of the highest possible level of knowledge for their peoples through a wide access to education and its continuous updating'.
Amsterdamin sopimuksessa jäsenvaltiot "ovat vakaasti päättäneet edistää kansojensa mahdollisimman korkeaa tiedontasoa laajoilla koulutuksensaantimahdollisuuksilla sekä koulutuksen jatkuvalla ajantasaista­misella".
European Commission Directorate-General X Priority information projects Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussels
"Ensisijaiset tiedotushankkeet" Rue de la Loi 200 B­1049 Bruxelles
Questions and answers to the Treaty ol
Kysymyksiä ja vastauksia
What about public services?
Miten on julkisten palvelujen laita?
Services of general interest were mentioned back in the EC Treaty (Articles 77 and 90).
Yhteistä etua koskevat julkiset palvelut on mainittu jo EY:n perustamissopimuksessa (77 ja 90 artikla).
The Amsterdam Treaty devotes a new article to them, worded as follows: 'Without prejudice to Articles 77, 90 and 92, and given the place occupied by services of general economic interest in the shared values of the Union as well as their role in promoting social and territorial cohesion, the Community and the Member States, each within their respective powers and within the scope of application of this Treaty, shall take care that such services operate on the basis of principles and conditions which enable them to fulfil their missions.'
Amsterdamin sopimuksessa on niille omistettu uusi artikla, joka kuuluu seuraavasti: "Ottaen huomioon yleishyödyllisten taloudellisten palvelujen tärkeän aseman unionin yhteisten arvojen joukossa ja niiden merkityksen sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä yhteisö ja jäsenvaltiot huolehtivat kukin toimivaltansa mukaisesti ja tämän sopimuksen soveltamisalalla siitä, että tällaiset palvelut toimivat sellaisella periaatteella ja sellaisin edellytyksin, että ne voivat täyttää tehtävänsä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 77, 90 ja 92 artiklan soveltamista."
In other words, this article of the Treaty offers a guarantee, a kind of general protection of public services.
Toisin sanoen tässä artiklassa taataan ja turvataan julkiset palvelut yleisesti.
Questions and answers to the Treaty el
Kysymyksiä la vastaaksla
Will the Treaty protect privacy?
Suojellaanko perussopimuksella yksityiselämää?
Many people are concerned that their right to privacy is being compromised as information about their private lives is being stored on computers and databases, and can easily be copied and transferred between people, organisations and government services without their permission.
Monet ovat huolissaan siitä, että heidän oikeutensa yksityisyyden suojaan vaarantuu, kun heidän yksityiselämästään tallennetaan tietokoneille ja tietokantoihin tietoja, joita voidaan ilman lupaa helposti kopioida ja siirtää paikasta toiseen.
It is true that international legislation on data protection and data privacy has fallen behind the rapid advances in information technology and the emerging information society.
On totta, että kansainvälinen tietosuojalainsäädäntö on jäänyt jälkeen tietotekniikan ja nousevan tietoyhteiskunnan nopeasta kehityksestä.
The new Treaty addresses this by including measures to protect every individual's right to privacy.
Uudessa perussopimuksessa puututaan tähän sisällyttämällä sopimukseen toimenpiteitä, joilla turvataan yksilön oikeus yksityisyyden suojaan.
A new article in the Treaty protects individuals from the processing of personal data and the free movement of such information by institutions and administrations that handle it.
Perussopimukseen on otettu uusi artikla, jolla yksilöitä suojellaan siten, että tietoja käsittelevät laitokset ja hallintoelimet eivät voi käsitellä ja siirtää henkilötietoja vapaasti.
Another example is the Treaty's new article on law enforcement and joint police cooperation — where the need to safeguard the privacy of people's personal data is specifically mentioned.
Toinen esimerkki on perussopimuksen uusi artikla poliisiasiain yhteistyöstä, jossa mainitaan eri tyisesti tarve turvata ihmisten henkilötietojen yksityisyys.
It says that reports on suspicious financial transactions should be exchanged and analysed, subject to appropriate provisions on protecting personal data.
Sen mukaan ilmoitukset epäilyttävistä liiketoimista olisi annettava tiedoksi ja analysoitava henkilötietojen suojaa koskevia säännöksiä noudattaen.
To comply with European legislation that was in force before the new Treaty was signed, an independent supervisory body is being set up to monitor the application by Union institutions and bodies of Community data privacy laws.
Ennen Amsterdamin sopimusta voimassa olleen Euroopan yhteisön lainsäädännön noudattamiseksi perustetaan tietosuojaa koskevien Euroopan yhteisön lakien soveltamista Euroopan unionin toimielimissä ja virastoissa valvova riippumaton valvontaelin.
Questions and answers to the Treaty ul
> Kysymyksiä Ja vastauksia
Amsterdat page
Amsterdamin snplmuksasti sivu
Does the Treaty cover sport?
Koskeeko perussopimus urheilua?
There is a section on sport which, though brief, is worth a mention.
Sopimuksessa on seuraava urheilua koskeva melko lyhyt mutta mainitsemisen arvoinen teksti:
'The Conference emphasises the social significance of sport, in particular its role in forging identity and bringing people together.
"Konferenssi korostaa urheilun yhteiskunnallista merkitystä, erityisesti sen merkitystä identiteetin luomisessa ja ihmisiä yhdistävänä tekijänä.
The Conference therefore calls on the bodies of the European Union to listen to sports' associations when important questions affecting sport are at issue.
Tämän vuoksi konferenssi kehottaa Euroopan unionin elimiä kuuntelemaan urheiluyhdistyksiä silloin, kun on kyse tärkeistä urheiluun vaikuttavista asioista.
In this connection, special consideration should be given to the particular characteristics of amateur sport.'
Tällöin on otettava erityisesti huomioon amatööriurheilun erityispiirteet."
This is a declaration to be inserted in the Final Act, not an article of the Treaty, and therefore does not have the same legal value.
Kyseessä ei ole perussopimuksen artikla, vaan päätösasiakirjaan liitettävä julistus, jolla ei ole samaa oikeudellista merkitystä.
However, the text indicates that sport is not an economic activity like any other and that there must be a more thorough dialogue between the institutions and the world of sport.
Kuitenkin tekstissä ilmoitetaan, että urheilua ei voida rinnastaa taloudelliseen toimintaan ja että EU:n toimielinten ja urheiluväen välistä vuoropuhelua olisi tiivistettävä. tettävä.
European Commission Directorate General X Priority information projects Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussels
Euroopan yhteisöjen komissio Pääosasto X "Ensisijaiset tiedotushankkeet" Rue de la Loi 200 B-1049 Bruxelles
Will Europe have a real foreign policy, especially in the interests of keeping the peace and preventing a recurrence of the
Saako Euroopan unioni todellisen yhteisen ulkopolitiikan, jotta rauha säilyisi ja jotta
Yugoslav tragedy?
Jugoslavian tapaisen murhenäytelmän toistuminen vältettäisiin?
The European Union's greatest achievement is that there is peace between its members.
Euroopan yhdentymisen suurin saavutus on rauhan säilyminen jäsenvaltioiden välillä.
But the public also wants the Union to be able to guarantee peace across the whole continent of Europe and, if possible, all over the world — a challenge which cannot be met in a day.
Kansalaiset haluavat kuitenkin Euroopan unionin takaavan rauhan koko Euroopan mantereella ja jos mahdol­lista koko maailmassa. Tähän haasteeseen ei voida vastata hetkessä.
A great deal has already been done to make our countries, with their long individual diplomatic traditions and sometimes divergent geopolitical interests, work together.
Paljon on jo tehty, jotta Euroopan maat, joilla on erilaiset pitkät diplomaattiset perinteet ja toisinaan vastakkaisia geopo­liittisia intressejä, voisivat työskennellä yhdessä.
As a trading power, soon to be a monetary power, Europe needs to equip itself with the means of conducting a forward-looking, representative and effective foreign policy.
Euroopan unionin, joka on jo kauppapoliittinen mahti ja pian rahapoliittinen mahti, olisi varattava itselleen keinot ennakoivan, edustavan ja tehokkaan ulkopolitiikan harjoittamiseksi.
Steps also need to be taken to make the Union's various forms of external action more coherent, i.e. diplomatic action, commercial policy, humanitarian aid policy, and the strategy pursued by the Member States and the European Commission in international bodies.
Olisi tarpeen johdonmukaistaa unionin erilaisia ulkoisia toimia, kuten diplomatiaa, kauppapolitiikkaa, humanitaarista toimintaa sekä jäsenvaltioiden ja Euroopan komission strategiaa muissa kansainvälisissä elimissä.
Traditional forms of foreign policy action remain intergovernmental and subject to the principle of unanimity.
Ulkopolitiikan perinteiset toimet ovat edelleen ehdottomasti hallitustenvälisiä, ja niistä päätetään yksimielisesti.
This means that a single country can obstruct an action which all the other Member States of the Union would like to take.
Tämä merkitsee sitä, että yksi unionin jäsenvaltio voi estää kaikkien muiden jäsen­valtioiden haluaman toimen.
Obviously, there is no question of having a foreign policy that embraces every single detail of relations with the rest of the world, but the Member States should speak with one voice on specific matters and particular regions of the world where the vital interests of the Union are at stake, such as central and eastern Europe, the Mediterranean and Baltic regions, relations with the United States and relations with Russia.
Tietenkään tavoitteena ei ole kaikenkattava ulkopolitiikka. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin esiinnyttävä yksimielisinä sellaisia aloja ja maailmankolkkia koske­vissa yhteisissä kannanotoissa, joissa unionin olennaiset edut ovat kyseessä, esimerkiksi Keski­ ja Itä­Eurooppa, Välimeri ja Itämeri sekä suhteet Yhdysvaltoihin ja Venäjään.
The Maastricht Treaty sketched out a new framework for general action in the common foreign and security policy (CFSP), but with cumbersome, complicated and ineffective machinery.
Maastrichtin sopimuksessa luotiin yhteiselle uiko­ ja turvallisuuspolitiikalle (YUTP) uudet yleisen toiminnan puitteet, mutta niiden mekanismit ovat raskaita, monimutkaisia ja tehottomia.
The Amsterdam Treaty includes a series of quite innovative principles, but has not opened the way to a genuine common foreign policy.
Amsterdamin sopimuksessa on melko uudistavia periaatteita, mutta ne eivät avanneet tietä todelli­selle yhteiselle ulkopolitiikalle.
It is not a basis from which the Union can make a qualitative leap forward.
Sopimuksen avulla unioni ei saavuta laadullista edistymistä.
Let us look in detail at the pros and cons.
Seuraavassa esitetään sopimuksen vahvuudet ja heikkoudet.
Positive innovations introduced by the Amsterdam
A. Amsterdamin sopimuksen myönteiset uudistukset
Firstly, the CFSP must be grounded in the principles of territorial integrity and must be in explicit conformity with the principles of the United Nations Charter.
Ensinnäkin yhteistä uiko­ ja turvallisuuspolitiikkaa on toteutettava alueellisen koskematto­muuden periaatteen hengessä, ja sen on oltava selkeästi Yhdistyneiden Kansakuntien perus­kirjan mukaista.
The Member States will have to step up cooperation between them and develop new forms of mutual political solidarity.
Lisäksi jäsenvaltioiden on lujitettava yhteistyötään ja kehitettävä uusia keskinäisen poliittisen yhteisvastuullisuuden muotoja.
The Union will also be able to carry out humanitarian aid and peacekeeping tasks (known as Petersberg tasks).
Unioni voi myös suorittaa humanitaarisen avun ja rauhanturvaamisen tehtäviä (ns. Petersbergin tehtäviä).
A very positive development is the fact that even the Union's traditionally neutral Member States (Ireland, Austria, Finland and Sweden) have agreed to contribute to these missions which do not call their status into question.
On erittäin myönteistä, että myös unionin perinteisesti puolueettomat valtiot (Suomi, Ruotsi, Itävalta ja Irlanti) ovat olleet valmiita ottamaan osaa näihin tehtäviin, jotka eivät aseta kyseenalaiseksi niiden puolueettomuutta.
The Treaty brings in some innovative decision-making methods.
Myös menettelyjä on uudistettu.
The types of act possible now include the working-out of common strategies, along with general foreign policy guidelines, joint actions and common positions.
Mahdollisuus laatia yhteisiä strategioita on lisätty toimintamah­dollisuuksiin ulkopolitiikan yleisten suuntaviivojen, yhteisen toiminnan ja yhteisten kantojen rinnalle.
These common strategies will be decided by the European Council.
Näistä yhteisistä strategioista päätetään yksimielisesti Eurooppa­neuvostossa.
They can then be put into effect by qualified majority vote of the Council of Ministers, to ensure the flexibility essential to any foreign policy operation.
Neuvosto voi panna ne täytäntöön jäsenvaltioiden määräenemmistöpäätöksellä ulkopoliittisten toimien välttämättömän joustavuuden varmistamiseksi.
I) o e s I i o n s and answers lo thi Treaty al
Kysymyksiä
A constructive abstention clause has been inserted into the new Treaty.
Uuteen perussopimukseen otettiin myös rakentava äänestämästä pidättyminen.
This will allow one or more Member States to abstain when certain decisions are adopted and implemented, without preventing the other Member States from acting.
Se antaa yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle mahdollisuuden pidättyä äänestämästä hyväksyttäessä eräitä päätöksiä ja pantaessa niitä täytäntöön ilman, että muita jäsenvaltioita estettäisiin toimimasta.
If a Member State opposes a decision for very important reasons of national policy, it can be referred to the European Council (made up of Heads of State or Government and the President of the Commission) by qualified majority vote of the Foreign Ministers' Council. The European Council will then have to decide on the issue by unanimous vote.
Jos jäsenvaltio vastustaa päätöstä tärkeistä kansalliseen politiikkaan liittyvistä syistä, ulko­asiainministerien neuvoston määräenemmistö voi saattaa asian valtion­ ja hallitusten päämie­histä ja komission puheenjohtajasta koostuvan Eurooppa­neuvoston käsiteltäväksi, joka päättää siitä yksimielisesti.