natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is the case more particularly in Greece and Luxembourg, where women have for a long time accounted for approximately 50% of all primary teachers.
Näin on ollut erityisesti Kreikassa ja Luxemburgissa, joissa naisten osuus kaikista perusasteen opettajista on jo pitkään ollut keskimäärin 50 %.
The graph for the third group is also fairly level over time but it differs from that of the second group in that women are in the majority.
Kolmannen ryhmän muodostavat maat, joissa naisten määrä on pysynyt verrattain samana, mutta toisesta ryhmästä se eroaa siten, että näissä maissa enemmistö opettajista on naisia.
For the past 30 years, between 70 and 80% of teachers have been women in Belgium, Spain, Ireland, Portugal, Sweden and England and Wales, while in Scotland the figure almost reaches 90%.
Viimeisten 30 vuoden aikana naisten osuus opettajakunnasta on ollut 70-80% Belgiassa Espanjassa a n ni a
At the level of secondary education, there is no marked general movement except in Spain and Italy.
Toisen asteen koulutuksessa huomattavia muutoksia ei ole havaittavissa muualla kuin Espanjassa ja Italiassa.
No country presents a mainly female profile.
Yhdessäkään maassa ei ole selkeätä opettajien naisenemmistöä.
It should, however, be mentioned that in Belgium (French Community), France, Portugal and Finland, the proportion of women is slightly over 50%.
On kuitenkin mainittava, että Belgiassa (ranskankielisessä osassa), Ranskassa, Portugalissa ja Suomessa naisten osuus on hieman yli 50 %.
Some countries are remarkable for their very low proportions of women in this level of education — less than one third in Luxembourg and the Netherlands.
Joissakin maissa naisten erittäin pieni osuus opetushenkilöstöstä tällä koulutusasteella on huomattava — esimerkiksi Luxemburgissa ja Alankomaissa naisten osuus on alle kolmannes.
GRAPH 14: MOVEMENT IN PERCENTAGE OF WOMEN ON THE TEACHING STAFF (PRIMARY AND SECONDARY GENERAL EDUCATION, PUBLIC AND PRIVATE COMBINED), 1965­93 i 00%
KAAVIO 14: NAISTEN OSUUS OPETUSHENKILÖSTÖSTÄ, KEHITYS (PERUSASTE JA YLEISSIVISTÄVÄ TOINEN ASTE, JULKINEN JA YKSITYINEN SEKTORI YHDISTETTYNÄ), 1965—93
Source: Eurydice
Lähde: EURYDICE.
Belgium (B fr and Β ni): Primary includes the nursery level and secondary includes general, technical and vocational education in the public and private grant­aided sectors taken together.
Belgia (Β fr ja B ni): Perusasteeseen sisältyy esiopetus ja toiseen asteeseen yleissivistävä, tekninen ja ammatillinen koulutus. Mukana ovat sekä julkiset että valtion rahoituksen piirissä olevat yksityiset oppilaitokset.
Germany: Data tor 1985 and 1990 are for the old Länder.
Saksa: Tiedot vuosilta 1985 ja 1990 koskevat läntisiä osavaltioita.
Italy: Data relate only to the public sector.
Italia: Tiedot koskevat vain julkista sektoria.
Portugal: Data for the primary level in 1980 and 1985 do not include the Autonomous Region of the Azores.
Portugali: Perusasteen tiedoissa vuosina 1980 ja 1985 ei ole mukana Azorien autonomista hallintoaluetta.
United Kingdom (E/W): Data relate only to full­time teachers in maintained schools.
Yhdistynyt kuningaskunta (E/W): Tiedot koskevat vain päätoimisia opettajia valtion ylläpitämissä kouluissa.
Primary includes nursery.
Perusasteeseen sisältyy esiopetus.
United Kingdom (SC): The private sector includes only the private grant­aided schools.
Yhdistynyt kuningaskunta (SC): Yksityissektorissa ovat mukana vain valtion rahoituksen piiriin kuuluvat koulut.
FEW WOMEN WITH HEADSHIPS
NAISIA VÄHÄN JOHTOASEMISSA
Judging by the evidence, women are less frequently found than men in headships and this trend is particularly pronounced in secondary education.
Käytetyn aineiston perusteella näyttää siltä, että naisia on miehiä vähemmän johtavissa asemissa; tämä suuntaus on erityisesti huomattavissa toisen asteen koulutuksessa.
Only responsibility for nursery schools, where they are separate from primary schools and have their own headteacher, is largely in the hands of women.
Vain esiopetuksessa johtajat ovat pääasiassa naisia, jos koulu ei ole peruskoulun yhteydessä ja sillä on oma johtajaopettaja.
From 1985, a rate of 100% is found in France, with 99.9% in the Netherlands, 97% in Denmark and 91% in Sweden. This trend is so marked that the 9% of men in charge of nursery institutions in Sweden deserve mention.
Vuodesta 1985 lähtien prosenttiluvut ovat olleet naisten hyväksi seuraavanlaisia: Ranskassa 100%, Alankomaissa 99,9%, Tanskassa 97% ja Ruotsissa 91% Suuntaus on niin selvä, että miesten 9 %:n osuus esiopetuksen johtopaikoista Ruotsissa on jo mainitsemisen arvoinen.
These figures do not appear in Graphs I5 and I6.
Nämä luvut eivät näy kaavioissa I5 ja I6.
Although the teaching profession is largely feminine at the primary education level, the same cannot be said in relation to headships. The percentage of women amongst heads is always lower than that of women teachers.
Vaikka opettajisto on perusasteella yleensä kovin naisvaltainen, johtajatasolla asia on aivan toisin Naisten osuus johtajaopettajista on kaikkialla pienempi kuin naisten osuus opettajista.
Moreover, this proportion never exceeds 50% except in Scotland.
Naisten osuus johtajaopettajista on lisäksi alle 50 % kaikkialla muualla paitsi Skotlannissa.
The percentage of women heads is particularly low in the Member States with least women in teaching — Denmark, the Netherlands and Finland.
Erityisen pieni naisten osuus on niissä jäsenvaltioissa, joissa naisia on vähiten myös opettajinaTanskassa, Alankomaissa ja Suomessa.
Comparison of the movement between 1985 and 1993 indicates some increase in all countries for which data are available with the exception of Belgium, where the rate is falling.
Vertailtaessa vuosien 1985 ja 1993 välillä tapahtunutta kehitystä voidaan huomata, että kaikissa tutkituissa maissa on havaittavissa jonkin verran kasvua lukuun ottamatta Belgiaa, jossa naisten osuus johtajista on putoamassa.
This movement is remarkable in Sweden.
Erityisesti Ruotsissa naisten osuus on kasvanut huomattavasti.
In secondary education, the trends are identical and even more marked. The percentage of women headteachers is distinctly lower than that of women on the teaching staff.
Toisen asteen koulutuksessa suuntaukset ovat samanlaisia ja vieläkin selvemmin havaittavia Johtajista on naisia prosentuaalisesti selkeästi vähemmän kuin opettajista.
In all Member States except Ireland, less than one third of heads are women.
Kaikissa muissa jäsenvaltioissa paitsi Irlannissa alle kolmannes johtajaopettajista on naisia.
However, the proportion is on the increase everywhere except in Belgium and Scotland, where it is falling.
Osuus on kuitenkin kasvamassa kaikkialla lukuun ottamatta Belgiaa ja Skotlantia, joissa naisten osuus on pienenemässä.
Comparison between Member States is not easy.
Jäsenvaltioiden välinen vertailu ei ole yksinkertaista.
It would also be interesting to establish the extent to which co-education — relatively recent in some Member States — has been able to alter the proportion of women holding headships.
Olisi mielenkiintoista selvittää myös missä määrin yhteiskoulut - jotka joissakin jäsenvaltioissa ovat suhteellisen uusi asia - ovat vaikuttaneet naisten osuuteen johtoasemissa.
All-girls schools were in fact more often run by women.
Tyttökouluja johtivat enimmäkseen naiset.
The data appearing here do not however allow any such analysis to be made.
Tässä esitetyt tiedot eivät kuitenkaan riitä tällaisten analyysien tekemiseen
GRAPH 16: PERCENTAGE OF WOMEN TEACHERS AND WOMEN HOLDING HEADSHIPS IN SECONDARY SCHOOLS, PUBLIC AND PRIVATE SECTORS COMBINED, 1985/86 AND 1992/93
KAAVIO I6: NAISTEN PROSENTTIOSUUS OPETTAJISTA JA JOHTAJAOPETTAJISTA TOISELLA ASTEELLA, JULKINEN JA YKSITYINEN SEKTORI YHDESSÄ, 1985/86 JA 1992/93
% WOMEN WITH HEADSHIPS IN 1985/86
% JOHTOASEMASSA OLEVAT NAISET 1985/86
% WOMEN TEACHERS IN 1985/86
% NAISOPETTAJAT 1985/86
% WOMEN WITH HEADSHIPS IN 1992/93
% JOHTOASEMASSA OLEVAT NAISET 1992/93
% WOMEN TEACHERS IN 1992/93
% NAISOPETTAJAT 1992/93
Denmark: The primary level includes the nine years of the folkeskole.
Tanska: Perusasteeseen lasketaan folkeskole, joka kestää 9 vuotta.
The secondary level refers to upper secondary education.
Toisella asteella tarkoitetaan ylempää toisen asteen koulutusta.
Ireland: Data given here relate to secondary schools and community and comprehensive schools.
Irlanti: Tiedot viittaavat toisen asteen kouluihin sekä yhteisö­ ja peruskouluihin (community and comprehensive schools). Luxemburg: Vertailuvuosi on 1995.
Primary schools do not have headteachers.
Peruskouluissa ei ole johtajaopettajia.
Supervision of teachers is a matter for the inspectors.
Opettajien ohjaus on tarkastajien tehtävä.
Finland: Data have been provided on the basis of the Finnish school system, the primary level including the nine years of the all­through peruskoulu/grundskola and the secondary level including the three years of the upper secondary school.
Suomi: Tiedot perustuvat Suomen koulujärjestelmään, jossa perusasteeseen kuuluu yhtenäisrakenteinen yhdeksänvuotinen peruskoulu/grundskola ja toiseen asteeseen kolmivuotinen lukio.
Sweden: The primary level includes the nine years of the all­through grundskola.
Ruotsi: Perusasteeseen lasketaan yhdeksänvuotinen grundskola.
The secondary level refers to upper secondary education.
Toisella asteella viitataan ylempään toiseen asteeseen.
United Kingdom (E/W): The primary level includes nursery.
Yhdistynyt kuningaskunta (E/W): Peruskouluasteeseen sisältyy esiopetus.
The data refer only to full­time teachers in maintained schools.
Tiedot koskevat vain päätoimisia opettajia valtion ylläpitämissä kouluissa.
POPULATION
AMMATTIKUVA
TEACHERS — AN AGEING PROFESSION
OPETTAJAT — IKÄÄNTYVÄ AMMATTIKUNTA
The teaching profession in the European Union is characterized by a continuing trend towards increasing age.
Kuvaavaa opettajan ammatille nykyään on opettajakunnan ikääntyminen.
More than half of today's teacher population is over the age of 40.
Yli puolet opettajista on tällä hetkellä yli 40-vuotiaita.
This situation is even more marked in secondary education where 65% of teachers are more than 40 years old.
Näin on erityisesti toisella asteella, jossa 65 % opettajista on yli 40-vuotiaita.
In the countries for which data are available, the proportion of teachers in the 40 to 50 years age band has increased considerably since the 1970s.
Niissä maissa, joista tietoja on saatu, ikäryhmän 40—50-vuotiaat osuus opettajista on kasvanut huomattavasti 1970-luvulta lähtien.
Graph I7 clearly illustrates this movement, with an increase from 20 to 38% at primary level and from 18 to 40% at secondary.
Kaaviossa I7 suuntaus näkyy selvästi: perusasteella tämän ikäryhmän osuus opettajista on noussut 20 %:sta 38 %:iin ja toisella asteella 18 %:sta 40 %:iin.
Younger teachers under the age of 30, on the other hand, are less and less numerous, with a fall from 35 to 14% in primary education and from 36 to 9% in secondary.
Alle 30-vuotiaita opettajia on puolestaan suhteellisesti yhä vähemmän: heidän osuutensa on vähentynyt 35 %:sta 14 %:iin perusasteella ja 36 %:sta 9 %:iin toisella asteella.
GRAPH I7: MOVEMENT IN THE DISTRIBUTION OF PRIMARY AND SECONDARY SCHOOL TEACHERS BY AGE BAND, PUBLIC AND PRIVATE SECTORS COMBINED, AVERAGE (PERCENTAGE) OVER 12 MEMBER STATES, 1975-93
KAAVIO I7: OPETTAJIEN IKÄJAKAUMA PERUS- JA TOISELLA ASTEELLA
30 - 40 YEARS
30—40 VUOTTA
Graphs I8 and I9 illustrate the changes in the percentages of teachers by age band in each Member State. Only the primary and secondary levels have been studied, in view of the lack of data on the other levels of education.
Kaaviot 18 ja 19 esittävät prosentuaalisia muutoksia opettajien ikäjakaumassa jäsenvaltioissa Tarkastelun kohteena ovat vain perus- ja toinen aste, sillä muista koulutustasoista ei ole saatavissa tarvittavia tietoja.
At the present time, almost three quarters of teachers in these Member States are over 40 years old.
Tällä hetkellä lähes kolme neljästä opettajasta naissa jäsenvaltioissa on yli 40-vuotiaita.
In Sweden, almost half of all upper secondary teachers are more than 50 years old (Graoh 110).
Ruotsissa lähes puolet toisen asteen opettajista on yli 50-vuotiaita (kaavio 110).
In Finland, on the other hand, the proportions of teachers in the various age bands have been relatively stable since 1965 and include a large proportion of younger teachers: more than half of all teachers are under 40 years of age.
Suomessa opettajien ikäryhmäjakauma on puolestaan pysynyt suhteellisen vakaana vuodesta 1965 ja nuorten opettajien osuus on suuri: yli puolet opettajista on alle 40-vuotiaita.
1971 1910 1911 1990 1993 so .
1965 1970 1975 1080 1085 1OO0 1993
40 - 50 YEARS
40—50 VUOTTA
> 50 YEARS Source: Eurydice.
Lähde: EURYDICE.
Denmark: Primary relates to the folkeskole and includes special education and the private (efterskoler).
Tanska: Peruskoululla tarkoitetaan folkeskolea, ja siihen sisältyvät erityisopetus ja yksityiset efterskoler.
Figures are estimated.
Luvut ovat arvioita.
Germany: Data for 1985 and 1990 relate to the old Länder.
3aksa: Vuosien 1985 ja 1990 tiedot koskevat läntisiä osavaltioita.
Spain and Italy: Data not available.
Espanja ja Italia: Tietoja ei saatavissa.
Portugal: Data for 1980 and 1985 do not include the Autonomous Region of the Azores.
Portugali: Vuosien 1980 ja 1985 tiedoissa ei ole mukana Azorien autonomista aluetta.
Finland: Primary relates to class teachers in the first stage of the peruskoulu/grundskola.
Suomi: Perusasteella viitataan peruskoulun/grundskolan ensimmäiseen vaiheeseen.
United Kingdom (E/W): Primary includes nursery.
Yhdistynyt kuningaskunta (E/W): Esiopetus on osa peruskouluastetta.
The data relate only to full­time teachers in maintained schools.
Tiedot koskevat vain päätoimisia opettajia valtion ylläpitämissä kouluissa.
The proportion of young teachers under the age of 30 has fallen considerably except in Greece, where it has risen from 25 to 37%, and in Finland, where it has remained stable at around 35%.
Alle 30­vuotiaiden opettajien osuus on huomattavasti pienentynyt lukuun ottamatta Kreikkaa, jossa heidän osuutensa on kasvanut 25 %:sta 37 %:iin, sekä Suomea, jossa nuorten opettajien osuus on pysynyt vakaana, noin 35 %:n paikkeilla.
The decline in this age band is particularly marked in primary education in the Netherlands, where the proportion of young teachers has fallen from 52 to 13%.
Tämän ikäryhmän pieneneminen on erityisen huomattavaa Alankomaissa perusasteella, jossa nuorten opettajien osuus on pudonnut 52 %:sta 13%:iin.
It should be noted that in Luxembourg and England and Wales, however, a slight increase in the proportion under­30s has appeared again since 1985.
Luxemburgissa, Englannissa ja Walesissa alle 30­vuotiaiden osuus on kuitenkin hieman kasvanut vuodesta 1985 lähtien.
GRAPH 19: MOVEMENT IN THE DISTRIBUTION OF SECONDARY TEACHERS BY AGE BAND, PUBLIC AND PRIVATE SECTORS COMBINED, 1965-93
KAAVIO 19: MUUTOKSET TOISEN ASTEEN OPETTAJIEN IKÄRYHMÄJAKAUMASSA, JULKINEN JA YKSITYINEN SEKTORI YHDESSÄ, 1965—93
< 30 YEARS 40%
< 30 VUOTTA 30—40 VUOTTA
40 ­ 50 YEARS
> 50 VUOTTA Lähde: EURYDICE.
■ Ml 1*70 1971 1*10 '911 > 990 i**1 Source: Eurydice.
Suomi: Toisella asteella viitataan peruskoulun/grundskolan yläasteen aineenopettajiin.
Spain, Ireland and Italy: Data not available.
Tied0t Vii,,aaVat Vain
A RECENT SNAPSHOT OF THE AGEING OF TEACHERS
KATSAUS OPETTAJIEN IKÄÄNTYMISEEN
GRAPH 110: DISTRIBUTION OF PRIMARY AND SECONDARY TEACHERS BY AGE BAND, PUBLIC AND PRIVATE SECTORS COMBINED, 1992/93
KAAVIO 110: PERUS- JA TOISEN ASTEEN OPETTAJIEN IKÄRYHMÄJAKAUMA, JULKINEN JA YKSITYINEN SEKTORI YHDESSÄ, 1992/93
Greece, Spain, Portugal and Finland: Data for 1992/93 not available.
Kreikka, Espanja, Portugali ja Suomi: Tietoja vuodelta 1992/93 ei ole saatavissa.
Ireland: Data for 1992/93 not available for secondary level.
Irlanti: Tietoja toisesta asteesta vuodelta 1992/93 ei ole saatavissa.
The ageing of the teaching profession is probably explained in part by the fall in pupil numbers during the 1980s.
Yksi selitys opettajien ikääntymiselle saattaa olla oppilasmäärien pieneneminen 1980-luvulla.
This was experienced in a majority of Member States (with the exception of Greece and Finland, where the population in the primary schools remained fairly stable), the 1960s having seen a very high birth rate and a vast recruitment of teachers by and large everywhere in the European Union.
Näin tapahtui useimmissa jäsenvaltioissa (poikkeuksina Kreikka ja Suomi, joissa perusasteen oppilaiden määrä ei silloin juurikaan muuttunut), sillä kaikkialla Euroopan unionissa 1960-luvulla syntyvyys oli korkea ja opettajia tarvittiin paljon.
Consequently, the career advancement of staff in post since then has not been balanced by a significant recruitment of younger teachers.
Näiden opettajien edetessä urallaan heidän tilalleen ei ole otettu vastaavia määriä uusia, nuoria opettajia.
In the light of the present position, it is to be expected that a considerable proportion of teachers who were recruited in the 1960s will be departing on retirement in the next few years.
Nykytilanteen valossa on odotettavissa, että 1960-luvulla palkatuista opettajista huomattava osa jää eläkkeelle muutaman vuoden kuluessa.
In this general situation, it will be important to ensure that the planning of teacher supply and demand is managed so as to meet the professional requirements throughout the European Union and avoid the risks of shortages or surpluses.
Tässä tilanteessa on tärkeää varmistaa, että opettajien kysyntä ja tarjonta ovat tasapainossa ja vastaavat ammatillisia vaatimuksia kaikkialla Euroopan unionissa, jotta vältyttäisiin opettajapulalta tai liikakoulutukselta.
FORWARD PLANNING: A RECENT PRACTICE IN THE MEMBER STATES
SUUNNITELMALLISUUS: NYKYKÄYTÄNTÖ JÄSENVALTIOISSA
Forward planning is a very recent practice in most countries.
Järjestelmällinen suunnittelu on suhteellisen uusi ilmiö lähes kaikissa maissa.
Nowadays, long and/or shortterm planning of teaching staff requirements is fairly current practice in a majority of the Member States of the European Union.
Nykyään opetushenkilöstön määrän pitkän ja/tai lyhyen aikavälin suunnittelu on kuitenkin jo melko tavallinen käytäntö useimmissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
However, there is not always a specific statutory framework for such forward planning.
Suunnittelusta ei kaikissa maissa ole lainsäädäntöä.
In Denmark, Germany, Spain, the Netherlands, Austria, Finland, Sweden and the United Kingdom (England and Wales), the planning models for managing teacher supply and demand do not have any statutory basis.
Tanskassa, Saksassa, Espanjassa, Alankomaissa, Itävallassa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Englannissa ja Walesissa) opettajien kysynnän ja tarjonnan säätelyn suunnittelulle ei ole lainkaan lakisääteistä perustaa.
It is only since the 1980s that countries such as Greece, Luxembourg and Portugal have introduced legislation for planning entry to the profession.
Joissakin maissa, kuten Kreikassa, Luxemburgissa ja Portugalissa, opettajan ammattiin pääsemisestä on säädetty lailla vasta 1980-luvulla.
In Italy and the Netherlands, the legislation or planning models date from the beginning of the 1990s.
Italiassa ja Alankomaissa lainsäädäntö tai suunnittelumallit ovat peräisin 1990-luvun alusta.
On the other hand, Spain, France (at secondary level) and Finland have a long tradition of planning, but without any legislative backing for it.
Toisaalta taas Espanjassa ja Ranskassa (toisella asteella) sekä Suomessa on pitkät suunnitteluperinteet, jotka eivät perustu lainsäädäntöön.
It should be mentioned that France has had legislation on planning in primary sector for more than a century.
On myös mainittava, että Ranskassa perusastetta koskeva suunnittelu on ollut lakisääteistä jo yli vuosisadan ajan.
Belgium is the only Member State not to have developed procedures for planning teaching staff requirements.
Kaikista jäsenvaltioista Belgia on ainoa, jossa ei ole kehitetty mitään toimenpiteitä opetushenkilökunnan tarpeen suunnitteluun.
In Ireland, a planning policy has been in operation since 1995.
Irlannissa suunnittelua on toteutettu vuodesta 1995.
In general, forward planning is undertaken by the education ministries.
Suunnittelu on pääsääntöisesti opetusministeriöiden tehtävä.
In most cases, the education authorities have the assistance of the statistical services for the collection and analysis of data.
Useimmissa tapauksissa koulutusviranomaiset voivat käyttää apunaan tilastopalveluja tiedon keräämistä ja analysoimista varten.
In some cases, the Ministry appoints a committee or group of experts for this task.
Joissakin tapauksissa ministeriö nimittää komitean tai asiantuntijaryhmän hoitamaan tehtävää.
The differing methods of forward planning are based on variables such as demographic changes, movement within the profession (retirements, transfers to other non-teaching posts, resignations etc.) and forecasts of pupil: teacher ratios.
Erilaiset suunnittelumenetelmät perustuvat muuttujiin kuten väestömuutoksiin, ammattikunnan sisäisiin muutoksiin (eläkkeelle siirtymiset, siirtymiset muihin asemiin tai ammatteihin, eroamiset jne.) ja oppilas/opettaja-suhdelukuun.
As the forward planning of future teacher requirements is a fairly recent practice in most countries, the problems of shortages and/or surpluses have not yet been completely solved.
Koska tulevan opettajatarpeen suunnittelu on melko uusi käytäntö useissa maissa, vajeen ja/tai ylimäärän ongelmia ei ole vielä täysin ratkaistu.
At the present time, there are shortages in Greece (in nonuniversity higher education), in the Netherlands (in science subjects in secondary education) and in Italy (in upper secondary education).
Tällä hetkellä opettajista on pulaa Kreikassa (muussa kuin yliopistotasoisessa korkeaasteen koulutuksessa), Alankomaissa (toisella asteella luonnontieteissä) ja Italiassa (ylemmällä toisella asteella).
According to the estimates forecast in Sweden, there will be shortages in compulsory and upper secondary education at the beginning of the twenty-first century.
Arvion mukaan Ruotsissa tulee ensi vuosisadan alussa olemaan pulaa opettajista oppivelvollisuuskouluissa ja ylemmällä toisella asteella.
Some countries also have problems of surplus teaching staff.
Joidenkin maiden ongelmana on opetushenkilökunnan liikatarjonta.
These are often in specific areas — in Greece, in primary and secondary schools, and in Finland, in areas of vocational education such as building, textiles and agriculture. ·
Näin on usein tietyillä alueilla — Kreikassa perusasteella ja toisella asteella ja Suomessa ammatillisessa koulutuksessa kuten rakennus-, tekstiili- ja maatalousaloilla.
FREQUENCY AND METHOD OF PLANNING
Suunnitteluväli ja menetelmä
The Ministry of Education makes regular forecases. Planning is undertaken in working groups.
Kunnat ja läänit vastaavat folkeskolea ja ylemmän toisen asteen koulutusta koskevasta suunnittelusta käyttäen apunaan tilastotietoja ja opetusministeriön ennustemalleja.
No specific legislation.
Ei erityistä lainsäädäntöä.
Register of primary and secondary teachers prepared in 1970s.
Kysyntä­ ja tarjontaennusteita 1970­luvulla.
Supply and demand forecasts in 1970s, In 1980s, central register established covering all civil service staff and post­secondary teachers.
1980­luvulla perustettiin keskusrekisteri, johon kirjataan kaikki viranhaltijat ja korkea­asteen opettajat.
No forward planning at Federal level.
Liittovaltiotasolla ei suunnittelua.
At Land level, special forward planning departments have been created within the education ministries and these are supported by the Land statistical services (Statistische Ι-αηά633Γηΐ6ή for collecting the data.
Osavaltiot ovat vastuussa. Osavaltiotasolla opetusministeriöiden alaisuuteen on perustettu erityisiä suunnitteluosastoja, joiden tukena tiedon hankkimisessa ovat osavaltioiden tilastopalvelut (Statistische Landesämter).
Decisions regarding new teaching posts are taken on an annual or biennial basis for all levels of education.
Uusia opetusvirkoja koskevat päätökset tehdään vuosittain tai joka toinen vuosi kaikilla koulutusasteilla.
New teaching p'osts are provided for in the official budget.
Uudet opetusvirat sisältyvät viralliseen budjettiin.