natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, as regards the CAP, I think that, on one hand, we need to guarantee a stable income for the whole of the agricultural sector, and on the other hand, we need to promote an agricultural model that is not connected to world markets and that is responsible for planned rural development that is accepted by all.
Ensiksikin YMP: n kohdalla mielestäni on toisaalta taattava koko maatalousalalle vakaa tulotaso ja toisaalta edistettävä maailmanmarkkinoista riippumatonta maataloutta, jonka avulla kehitetään yhteistyössä maaseutua, jonka kaikki hyväksyvät.
With regard to structural policies, I still support the idea that areas leaving Objective 1 should be given a transitional period in which to adjust.
Rakennepolitiikkojen osalta kannatan edelleen voimakkaasti sitä, että tavoitteen 1 alueen piiristä poistuneille maille myönnettäisiin siirtymäkausi.
Another challenge that the European Union must face relates to areas that are very densely populated.
Toisena haasteena, johon Euroopan unionin on vastattava, ovat erittäin tiheään asutut kaupunginosat.
We do not need to be reminded of the number of Europeans living in such areas to reaffirm the relevance of the URBAN programme and the need to maintain it, as the European Parliament has already mentioned.
Ei tarvitse muistuttaa näissä kaupunginosissa asuvien eurooppalaisten määrästä Urban-ohjelman oikeutuksen varmistamiseksi ja sen säilyttämiseksi, kuten Euroopan parlamentti on jo ilmoittanut.
Similarly, I also share the view that the Structural Funds must be consolidated as a tool for creating jobs and combating unemployment.
Samoin en voi muuta kuin yhtyä siihen toteamukseen, että rakennerahastoja on käytettävä työllisyyden ja työttö myyden torjunnan välineinä.
In this respect, I agree with the fact that the European Union must consider establishing a system of own resources that allows us to prepare for enlargement without undermining the principles of solidarity and cohesion, two of the most fundamental ideas behind European Union integration.
Tässä mielessä kannatan sitä, että Euroopan unionin on harkittava omien varojen järjestelmän käyttöönottoa sellaisen laajentumisen toteuttamiseksi, joka ei vaaranna yhteisvastuullisuuden ja yhteen kuuluvuuden periaatteita, jotka ovat Euroopan rakentamisen johtavia ajatuksia.
Finally, I agree with the ideas on human rights and balanced development, which must be major objectives for those countries wishing to join the European Union.
Lopuksi yhdyn ihmisoikeuksia ja tasapainoista kehitystä koskeviin toiveisiin, joita on tarkasteltava Euroopan unio nin hakijamaiden erillisinä tavoitteina.
The industrialised and Atlanticist Germany would easily sacrifice the agricultural Europe, giving Washington a monopoly over the food weapon.
Kyllä, Berliinin huippukokouksella on erityistä merkitystä, joka velvoittaa johtajamme antamaan voimakkaan viestin muutama viikko ennen kuin maanmiehemme saavat tilaisuuden näyttää, mitä mieltä he ovat heille ehdotetusta Eu roopasta.
France, on the other hand, would not.
Näissä kolmessa ta pauksessa Ranskan edut eivät ole yhteneviä.
Germany — which is the leading net contributor to the European budget, since it pays in more than it receives — would like to receive at least a financial return that is not extremely unjust, if not quite a 'juste retour' as Margaret Thatcher demanded in 1984.
Saksa, joka maksaa — ja joka on jopa Euroopan talousarvion suurin nettomaksaja, koska se maksaa huomattavasti enemmän kuin saa takaisin — haluaisi, jos ei nyt ihan rouva Thatcherin vuonna 1984 esittämän linjan vaatimusten mukaisesti "oikeudenmukaista palautusta", niin ainakin sellaista rahoituksellista palautusta, joka ei olisi näin räikeän epäoikeudenmukainen.
With regard to this budgetary issue, France, which has lost more than FRF 20 billion in a single year of financing the European budget, is sensitive to the excessive inequalities in each Member's financial contribution.
Ranska, joka on menettänyt jopa 20 miljardia frangia yhtenä ainoana Euroopan talous arvion varainhoitovuonna, on tämän budjettikohdan osalta kiinnostunut jokaisen rahoitusosuutta koskevista liiallisista epätasa-arvoisuuksista.
However, we must not forget that, although Germany makes a substantial contribution to the European budget, it has also made other states in the Union pay a considerable amount since its reunification.
Ei pidä kuitenkaan unohtaa sitä, että vaikka Saksa antaa ison summan Euroopan talousarvioon, niin maa on myös tullut kalliiksi muille unionin jäsenvaltioille yhdistymisestään alkaen.
The high interest rates imposed by the Bundesbank to finance the five Länder of the former East Germany are one of the major causes of the recent economic recession and the fact that six million French people are unemployed.
Sillä loppujen lopuksi Bundesbankin määrää mät korkeat korkokannat Itä-Saksan viiden osavaltion rahoittamiseksi ovat yksi pääasiallinen syy viime vuosien ta loudelliseen taantumaan ja kuuteen miljoonaan ranskalaiseen työttömään.
France has paid a large part of the dowry for the marriage of the two parts of Germany.
Ranska on maksanut ison osan kahden Saksan välisen avioliiton myötäjäisistä.
Lastly, enlargement to include the countries of Central and Eastern Europe is displacing the European Union's centre of gravity further towards the former Comecon area, where the currency was the Deutsche mark.
Koska kyse on loppujen lopuksi itälaajentumisesta, se siirtää Euroopan unionin painopistettä vähän enemmän entisen Comeconin alueen suuntaan, jossa vaihtovaluuttana oli Saksan markka.
This shows the extent to which we are under Germany's sphere of influence.
Tämä osoittaa selvästi sen, että olemme Saksan vaikutuspiirissä.
For France, the accession of the countries of Eastern Europe, where 25% of the active population work in agriculture, is going further than the problems posed by the present CAP reform, which goes against our national interests.
Ranskan mielestä sellaisten Itä-Euroopan maiden liittymisen hyväksyminen, joiden aktiiviväestöstä 25% toimii maatalouden alalla, merkitsee niiden ongelmien ohittamista, joita YMP: n uudistaminen on parhaillaan synnyttämässä vastoin kansallisia etujamme.
In other words, the interests of the Franco-German partnership are not necessarily the same in terms of the independence of nuclear energy, the reform of the CAP, where we reject the idea of cofinancing as it would make us pay with giving us any power of decision, or the financing of the CAP, where no clear decisions have been taken on the principles involved.
Olisikin myönnettävä, että Ranskan ja Saksan edut eivät ole välttämättä yhteneväisiä, eivät ydinvoimaenergian riippumattomuuden eivätkä YMP: n uudistamisen osalta, jossa emme halua yhteisrahoitusta, koska se tekisi meistä maksajan, ilman että päätämme asioista. Emme ole myöskään samaa mieltä YMP: n rahoituksesta, jonka periaatteita ei vielä ole mitenkään selvästi määritelty.
Instead of talking about limits, ceilings or correction mechanisms, we really need to make a decision on the principles, that is, whether or not Europe should be financed by taxation or by contributions from the Member States.
Koska loppujen lopuksi, sen sijaan että puhuisimme rajoituksia, enimmäismäärien asettamisia tai korjauksia koske vista tekniikoista, tärkeintä olisi päättää periaatteista: eli onko Eurooppaa rahoitettava verotuksen vai jäsenvaltioiden maksuosuuksien avulla?
If we opt for fiscal measures, what form should the tax take?
Jos rahoitus tapahtuu verotuksen kautta, millaisen verotuksen on oltava?
Should it be progressive, as Spain hopes, proportional to wealth, or a head tax?
Onko sen oltava progressiivista, kuten Espanja toivoo, vai suhteutettua vaurauteen, vai onko veron perustuttava henkilöverotukseen?
In fact, in Berlin, Europe is at a junction where all roads meet: the roads from the East, the budgetary roads and the strategic roads.
Itse asiassa Eurooppa joutuu käsittelemään Berliinissä kaikenlaisia asioita: itää, budjettiasioita ja strategisia asioita.
The time has come for European integration to get rid of any ambiguities and the first of these is to decide if we are building a European Europe or a globalised Europe.
On tullut aika, jolloin Euroopan rakentamiseen liittyvät epäselvyydet on poistettava, ja ensimmäisenä epäselvyytenä on: rakennammeko eurooppalaista vai maailmanlaajuista Eurooppaa?
Since the beginning, the National Front has made its choice clear: it favours the Europe of realities and truths, the tangible Europe, and the Europe of states and nations.
Kansanpuolue on jo alusta alkaen tehnyt valintansa: se kannattaa realiteettien Eurooppaa, totuuden Eurooppaa, konkreettista Eurooppaa sekä valtioiden ja kansojen Eurooppaa.
Porto (PPE), in writing. — (FT) In these times of lack of ambition and any sense of responsibility, we should rejoice at certain aspects of the resolution that we have just voted on in the European Parliament.
Porto (PPE), kirjallinen. — (PT) Näinä aikoina, jolloin kunnianhimosta ja vastuuntunnosta ei voida nähdä liiemmälti merkkejä, meillä on sentään aihetta iloita eräistä näkökohdista Euroopan parlamentin päätöslauselmassa, josta olemme juuri äänestäneet.
This is true of the point made in recital A that the Structural Fund and the Cohesion Fund are the main instruments of economic and social cohesion, while the importance of economic cohesion is also emphasised in paragraph 5.
Tarkoitan esimerkiksi A kohtaa, jonka mukaan "rakennerahastot ja koheesiorahasto ovat taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden keskeisimpiä välineitä", sekä 5 kohtaa, jossa korostetaan taloudellisen yhteenkuuluvuuden tärkeyttä. keyttä.
Emphasis should also be laid on the statement in paragraph 4 that budgetary restraint needs to be reconciled with the guarantee of sufficient funds for the essential tasks of the European Union.
Lisäksi on syytä nostaa esille 4 kohta, jonka mukaan tiukkaa budjettikuria koskevat vaatimukset on mukautettava ta voitteisiin, joiden mukaan on välttämätöntä taata "riittävät varat unionin keskeisten tehtävien toteuttamiseksi".
Another point to be emphasised is the approval in paragraph 6 of the proposal to earmark 0.46% of the European Union's GNP every year for structural actions during the period 2000 to 2006.
Haluan lopuksi myös korostaa, että 6 kohdassa hyväksytään "ehdotus, jonka mukaan 0, 46% Euroopan unionin BKTL: stä kohdistetaan vuosittain rakennetoimiin vuosien 2000 ja 2006 välisenä aikana".
Let us hope that these are not just good intentions since the most powerful leaders, focusing on Agenda 2000 instead of worrying about having enough resources to meet Europe's ambitions, are basically concerned with setting a sacrosanct limit of 1.27% of GNP for the Union budget.
Kuitenkin voimme vain toivoa, että nuo tavoitteet eivät jää pelkiksi hyviksi aikeiksi, sillä ne päättäjät, joilla valtaa on eniten, eivät kanna Agenda 2000:n osalta huolta niinkään siitä, ovatko keinot riittäviä Euroopan tavoitteisiin nähden, kuin siitä, miten unionin talousarvio voidaan turvata pitämällä samanaikaisesti ennallaan tuo "pyhä ja loukkaa maton" yläraja, 1, 27% BKT: stä, ja lisäksi komission tarkoituksena on siirtää Agenda 2000:n yhteydessä 45 miljardia rakennerahastojen nykyisistä määrärahoista käytettäväksi uusien jäsenten liittymistä edeltäviin toimiin, jolloin nykyiset 15 jäsenvaltiota saavat 10,2 miljardia euroa vähemmän eli lopultakin vain 0, 39% BKTL: stä...
What is more, in Agenda 2000 the Commission is proposing to transfer EUR 45 billion from the Structural Funds to actions preparing for the accession of the new Member States, leaving the current 15 Member States with EUR 10.2 billion less or, in other words, 0.39% of GNP.
Kyse oh erittäin merkittävistä asioista, jotka olisi pitänyt ratkaista ja selvittää. (istunto keskeytettiin klo 13.35 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)
(The sitting was suspended at 1.35 p.m. and resumed at 3 p.m.)
Euroopan Parlamentin keskustelut
TOPICAL AND URGENT DEBATE
Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista
President. — The next item is the debate on topical and urgent subjects of major importance.
Puhemies. — Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.
— B4-0272/99 by Mr Imbeni and others, on behalf of the Group of the Party of European Socialists;
Puhemies. — Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista: — B4­0272/99 Imbeni Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta,
— B4-0295/99 by Mr Vinci and Mr Ripa di Meana, on behalf of the Confederal Group of the European United Left — Nordic Green Left;
— B4­0295/99 Vinci ja Ripa Di Meana Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vih­reän vasemmiston puolesta ja
— B4-0317/99 by Mr Santini and others, on behalf of the Group of the European People's Party; on the disaster in Cermis (Italy) and the verdict of the United States court-martial.
— B4­0317/99 Santini ja muut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta Cermisin katastrofista (Italia) ja Yhdysvaltain sotilastuomioistuimen tekemästä päätöksestä.
Vecchi (PSE). — (IT) Madam President, on 3 February 1998, a US military aircraft that had been violating the rules of aviation caused the Cermis ski-lift disaster, with the deaths of 20 European citizens.
Vecchi (PSE). — (ΓΓ) Arvoisa puhemies, 3. helmikuuta 1998 yhdysvaltalainen sotilaslentokone, joka rikkoi lento­sääntöjä, aiheutti köysirataonnettomuuden Cermisissä ja samalla 20 eurooppalaisen kuoleman.
Just a little over a year later, the American court-martial at Camp Lejeune has delivered an absolutely scandalous verdict, clearing the pilot and refusing to try to identify responsibility elsewhere, even though the Italian judicial authorities have established, beyond all doubt, that there was a clear breach of the rules of aviation.
Runsaan vuoden kuluttua tästä katastrofista amerikkalainen Camp Lejeunen sotilastuomioistuin vapautti aivan skan­daalimaisella tuomiollaan lentokoneen lentäjän syytteistä kieltäytyen selvittämästä, muita vastuullisia tahoja, kun taas Italian oikeusviranomaiset olivat kiistatta vahvistaneet, että lento oli selvästi rikkonut lentosääntöjä.
European Socialists are scandalised by this verdict, which makes no attempt to try to establish responsibility and prosecute and punish the guilty parties, and is offensive and hurtful to the families of the victims and all of those affected by the Cermis tragedy.
Me Euroopan sosialistit ilmaisemme paheksuvamme tuomiota, jolla kieltäydytään selvittämästä vastuullisia tahoja ja asettamasta syyllisiä vastuuseen, jätetään heidät rankaisematta sekä loukataan uhrien omaisten ja kaikkien niiden tunteita, joihin Cermisin onnettomuus kohdistui.
We are asking the US authorities to use all the procedures available to them to identify where responsibility for the tragedy lies, to punish severely those who are guilty and guarantee that relatives of the victims are fully compensated, both in terms of moral support and materially.
Vaadimme Yhdysvaltain viranomaisia käyttämään kaikkia mahdollisia käytettävissä olevia menettelyjä, jotta tämän murhenäytelmän vastuulliset saadaan selville, syyllisiä rangaistaan ankarasti ja uhrien omaisille taataan täysi sekä moraalinen että rahallinen korvaus.
We therefore support the stance taken by the Italian Government, which has put these views and requests directly to the President of the United States.
Tuemme siis Italian hallituksen, joka on ilmaissut nämä tunteet ja vaatimukset Yhdysvaltain presidentille, omaksu­maa asennetta.
However, events in Cermis also show us that we need to reconsider and act to change the rules contained in the 1951 London Convention, so that tragedies of this kind — which would certainly be more likely were there to be a general feeling of impunity — are prevented in the future, and to guarantee that there would, in any event, be no obstacles in the way of the investigations and judicial proceedings against elements of NATO armed forces that violate the laws of the countries in which they are stationed.
Tapahtunut kuitenkin osoittaa meille, että on myös välttämätöntä pohtia ja tarvittaessa muuttaa vuoden 1951 Lon­toon yleissopimuksen määräyksiä, jotta tulevaisuudessa voitaisiin estää tällaisten murhenäytelmien toistuminen — niitähän saattaa sattua useamminkin, jos rankaisemattomuuslinja yleistyy — ja taata esteetön toteuttaminen sellais­ten tutkimusten ja oikeustoimien osalta, jotka kohdistuvat NATOn asevoimien yksikköihin, jos ne rikkovat asema­valtioidensa lakeja.
Finally, we are asking for joint action to be put in place to ensure that any form of military exercise within the territory of the Union takes place in conditions of complete safety for the civilian population.
Lopuksi pyydämme yhteisen kannan laatimista sen turvaamiseksi, että kaikenlainen sotaharjoittelu Euroopan unio­nin alueella tapahtuu siviiliväestön kannalta täysin turvallisissa oloissa.
Once again, I join with all who have extended their condolences to those who lost their loved ones in the Cermis tragedy.
Yhdymme vielä kerran kaikille niille esitettyihin surunvalitteluihin, jotka menettivät rakkaimpansa Cermisin onnet­tomuudessa.
Santini (PPE). — (IT) Madam President, the few words I wish to say on this sensitive issue can be summed up by way of two premisses and three specific proposals.
Santini (PSE). — (ΓΓ) Arvoisa puhemies, ilmaisen lyhyesti ajatukseni tästä arkaluonteisesta asiasta kahtena väitteenä ja kolmena konkreettisena ehdotuksena.
My first premiss is that, in the Cermis incident, in which 20 people lost their lives, there was collective responsibility on the part of the NATO command in Aviano which has always authorised training flights, even over densely populated areas, because it has been too liberal in its interpretation of the 1951 London Convention.
Ensimmäinen väite on se, että osavastuu Cermisin onnettomuudesta, joka aiheutti 20 ihmisen kuoleman, kuuluu Avianon NATO­johdolle, joka on tulkinnut vuoden 1951 Lontoon yleissopimusta liian vapaamielisesti ja hyväksy­nyt aina ylilennot myös tiheästi asuttujen alueiden yllä.
My second premiss points the finger of blame at the pilot, Captain Ashby, who broke every rule of care by inter preting even more recklessly an already dangerous flight plan.
Toinen käsitys koskee lentäjää, kapteeni Ashbya, joka rikkoi uhkarohkeasti kaikkia turvaohjeita toteuttaessaan muu­tenkin vaarallista lentosuunnitelmaansa.
It has been said in his defence that the military maps did not show the ski-lift cable: that is unbelievable given, after all, that it has been there for more than 25 years and was reconstructed after an earlier incident, on 9 March 1976, in which 43 people lost their lives.
Hänen puolustuksekseen on sanottu, ettei sotilaskarttoihin ollut merkitty köysiradan vaijeria: tämä on uskomatonta, sillä se on ollut olemassa jo yli 25 vuotta ja se rakennettiin välittömästi uudelleen aiemman, 9. maaliskuuta 1976 tapahtuneen, onnettomuuden jälkeen, joka vaati 43 ihmisen hengen.
If the pilot was right, then in any event, the responsibility of those who failed to update such important maps ought to be established.
Mi­käli lentäjä on oikeassa, on joka tapauksessa selvitettävä sen henkilön vastuu, joka ei päivitä näin tärkeitä karttoja.
However, you do not have to be a pilot to find it difficult to imagine that when you enter a mountain gorge at 800 kilometres per hour, at an altitude of only 80 metres, it is still feasible to consult a map.
Joka tapauksessa niidenkin, jotka eivät itse ole lentäjiä, on vaikeaa kuvitella, miten lentäjän, joka kiitää kapeassa vuo­risolassa 800 kilometrin tuntinopeudella vain 80 metrin korkeudessa, olisi mahdollista katsoa vielä karttaakin.
The inhabitants of the villages situated along the route of the ski-lift know a thing or two about this, and they testified that extremely low-flying aircraft were a common occurrence.
Tästä tietävät jotakin köysiradan varrella sijaitsevien kylien asukkaat, jotka ovat todistaneet, että maata viistävät lennot oli­vat tavallisia.
Again, according to their evidence, it seems that the Cermis cable, extending over 80 metres, was considered a challenge for the young Aviano pilots, almost a test of courage, a baptism of fire, swooping over people's heads.
Näiden todistusten perusteella vaikuttaa niin ikään siltä, että Cermisin köysiradan vaijeri, joka oli 80 metrin korkeudella, oli Avianon nuorten lentäjien mielissä ollut haaste, lähes miehuuskoe, tulikoe ihmisten päiden yläpuolella.
Some, a very few, managed to fly under the cable, while others pulled the nose up at the last minute and cleared the cable.
Jotkut hyvin harvat onnistuivat lentämään sen alitse, kun taas toiset aivan viime hetkellä nostivat lento­koneensa ylös ja liukuivat sen yli.
Unfortunately Captain Ashby stopped half-way.
Kapteeni Ashby valitettavasti jäi puolitiehen.
He severed the cable and caused the death of 20 people.
Hän katkaisi vaijerin ja aiheutti 20 ihmisen kuoleman.
I believe there are three proposals to remedy this situation: firstly, we need to review and update the London Convention, particularly with regard to overflying; secondly, we need to recognise that the ordinary courts have to take precedence over the military courts in cases of this nature; and, thirdly, we have to put pressure on the US Government to speed up the process of compensating the victims' families.
Mielestäni nykyistä tilannetta voitaisiin parantaa kolmella ehdotuksella: ensinnäkin on tarkistettava ja päivitettävä Lontoon yleissopimus erityisesti ylilentojen osalta; toiseksi on tunnustettava tavallisen tuomioistuimen etusija suh­teessa sotilastuomioistuimeen vastaavissa tapauksissa; kolmanneksi on painostettava Yhdysvaltain hallitusta vauhdit­tamaan korvauksia uhrien perheille.
De Coene (PSE). — (NL) Madam President, Commissioner, ladies and gentlemen, as Mr Vecchi, the person who tabled the resolution, has just said, the American court-martial has delivered its verdict and the pilot of the aircraft involved has been cleared.
De Coene (PSE). — (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja arvoisat kollegat, kuten kollega Vecchi juuri totesi päätöslauselman laatijana, amerikkalainen sotilastuomioistuin on antanut päätöksen ja kyseisen koneen lentäjä on todettu syyttömäksi.
It is not our intention to comment on the verdict as such, but we do have some serious questions about the system established under the London Convention.
Tarkoituksemme ei ole antaa lausuntoa päätöksestä sellaisenaan, mutta meillä on vakavia kysymyksiä järjestelmästä, josta määrätään Lontoon yleissopimuksessa.
We would point out that a legal system such as Italy's is perfectly capable of guaranteeing a proper trial, so why, in cases like this, can the airmen responsible not be tried by the regular courts in Italy rather than by special courts, such as the court-martial here?
Voimme todeta täällä tänään, että jäsenvaltio Italian kaltaisen valtion oikeusjärjestelmä takaa täydellisesti oikeudenkäynnin asianmukaisen kulun. Miksi vastuullisia sotilashenkilöltä ei näissä tapauksissa tuomittu Italiassa tavallisessa tuomioistuimessa vaan erityistuomioistuimessa, kuten tässä tapauksessa sotilastuomioistuimessa?
Do not misunderstand us, this is not a call for a people's court, for emotional justice or for revenge, but for new international procedures so that responsibility for accidents or offences can be determined at the place where the events occurred.
Tämä ei ole vetoomus tunnepitoisen oikeudenkäytön puolesta tai koston puolesta vaan vetoomus sellaisten uusien kansainvälisten menettelyjen puo lesta, joilla vastuu onnettomuuksista tai lain rikkomisesta voidaan tehokkaasti selvittää tapahtumapaikalla.
The acquittal of the crewmen concerned also leaves a number of questions unanswered, which is why we expect the investigation at least to continue.
Kyseisen miehistön jäsenten saatua vapauttavan tuomion moni kysymys jää luonnollisesti avoimeksi.
Why did the pilots not have the correct maps? Why was the ski-lift not shown on
Siksi odotamme, että tutkimuksia vähintäänkin jatketaan.
Debates of the European Parliament
Miksi lentäjillä ei ollut käytössään oikeita karttoja?
De Coene those maps?
Miksi köysirataa ei ollut merkitty karttoihin?
Why did the NATO authorities in charge not have information on the permitted flight altitude in the region?
Miksi johdossa olevilla NATOn viranomaisilla ei ollut tietoa kyseisellä alueella sallituista lentokorkeuksista?