natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At regional level, the following specific problem of indicators on R & D personnel is especially worth mentioning.
Aluetasolla voidaan mainita seuraava T & K-henkilöstön indikaattoreihin liittyvä erityisongelma.
The activities of many persons performing R & D in a region or a country are not restricted to R & D. They are also occupied with activities outside R & D at the same time.
Monien T & K:ta tietyllä alueella tai tietyssä maassa tekevien ihmisten toiminta ei rajoitu pelkkään T & K:hon. Heillä on myös muuta toimintaa T & K:n lisäksi.
Important examples are the staff of universities, who give lectures and perform research at the same time, or the staff of hospitals, who carry out teaching, research, and medical care in parallel.
Hyvä esimerkki tästä on yliopistojen työntekijät, jotka pitävät luentoja ja tekevät tutkimustyötä. Sairaalan henkilökunta opettaa, tutkii ja tekee terveydenhuoltotyötä rinnakkain.
Following the recommendations of the Frascati Manual, their activities should be split according to coefficients indicating the proportion of their total working time that is devoted exclusively to R & D (cf. OECD 1994, par. 301 et seq.).
Frascatin käsikirjan suositusten mukaisesti tällainen toiminta olisi jaettava erilaisten kertoimien avulla, jotka osoittavat pelkästään T & K:hon käytetyn ajan osuuden työajasta (vrt. OECD 1994, kohta 301
21 See also Annex 5. 22 R & D personnel that cannot be split up by region should be attached to the extraregio territory (see part B, chapter 2.1. of this document).
Ks. myös Inte .1. — Sellainen T & K-henkilöstö. jota ei voida lukea mihinkään alueeseen kuuluvaksi, olisi liitettävä ulkoalueeseen (ks. tämän asiakirjan Bosa. luku 2.1).
Page 40
alkaen).
solved adequately at the moment is how to come by appropriate coefficients.
Soveltuvien kertoimien saaminen on kuitenkin ongelma, jota ei ole pystytty vielä ratkaisemaan tyydyttävästi.
Ideally, one would have coefficients specific to sector, unit, activity and region, for example different coefficients for research and teaching for all chairs of chemistry at universities located in the different regions of a country.
Ihannetapauksessa olisi käytössä sektori, yksikkö, toiminta- ja aluekohtaisia kertoimia, esimerkiksi erilaiset tutkimus- ja opetuskertoimet kaikille kemian alan viroille tietyn maan eri alueilla.
Some countries, like the Netherlands, the Scandinavian countries or Austria, have conducted a full-scale survey using a time-budget methodology.
Joissain maissa, kuten Alankomaissa ja Skandinavian maissa sekä Itävallassa, on tehty täysimittaisia tutkimuksia ajankäyttötutkimusten menetelmiä käyttäen.
With the results of those surveys (e.g. percentage distributions of working hours), these countries are able to derive detailed coefficients in a regional breakdown.
Tutkimuksista saatujen tulosten avulla (esimerkiksi työtuntien prosenttimääräinen jakautuminen) näissä maissa voidaan johtaa yksityiskohtaisia alueellisia kertoimia.
But for most countries, such detailed coefficients are not available at the moment. Usually, no coefficients specific to regions are available.
Useimmissa maissa näin yksityiskohtaisia kertoimia ei kuitenkaan ole tällä hetkellä saatavilla, ja yleensä saatavilla ei ole mitään aluekohtaisia kertoimia.
The consequence for regional data on R & D personnel is that coefficients available at the national level must also be used for regional purposes.
T & K-henkilöstöä koskevien alueellisten tietojen osalta tämä johtaa siihen, että kansallisella tasolla käytettävissä olevia kertoimia on käytettävä myös aluetasolla.
This procedure does not cause any problems if no differences exist between the regions.
Menettely on ongelmaton, jos alueiden välillä ei ole eroja.
This assumption, however, is unrealistic.
Tämä on kuitenkin epärealistinen olettamus.
Compare, for example, two universities located in two different regions, one university with a high number of students, the other with a low number of students.
Voidaan esimerkiksi verrata kahta eri alueilla sijaitsevaa yliopistoa, joista toisessa on enemmän opiskelijoita ja toisessa vähemmän.
As the personnel of universities is not usually proportional to the number of students, the teaching workload for the first university will be higher than for the second.
Koska yliopistohenkilöstön määrä ei yleensä ole suhteessa opiskelijoiden määrään, ensimmäisenä mainitun yliopiston opettajien opetustaakka on suurempi.
Nevertheless, the same coefficients will be used for both universities as regional coefficients are not available, leading to an overestimation of the time spent on R & D in the first and an underestimation of this time in the second university.
Kumpaankin käytetään kuitenkin samoja kertoimia, koska alueellisia kertoimia ei ole käytettävissä. Tämän vuoksi ensimmäisessä yliopistossa tehdyn T & K:n määrä arvioidaan liian suureksi ja toisessa yliopistossa liian pieneksi.
Following the recommendations of the Frascati Manual, useful breakdowns of R & D personnel are by sector of R & D performance, as well as by occupation and by level of formal qualifications of the personnel.
Frascatin käsikirjan suositusten mukaisesti T & K-henkilöstö voidaan jaotella T & K-toiminnan alan mukaisesti sekä henkilöstön toimen ja muodollisten pätevyysvaatimusten mukaisesti.
Problems occur with respect to a split by occupation and qualifications.
Ongelmia ilmenee toimen ja pätevyysvaatimusten mukaisesti tehtävässä jaottelussa.
Even in the Frascati Manual, only broad categories are proposed.
Frascatin käsikirjassakin ehdotetaan ainoastaan laajoja luokkia.
Regional personnel data should be broken down by sector of performance23.
Alueelliset henkilöstötiedot olisi jaoteltava toimialoittain21.
Amongst other things, this breakdown is very useful in comparing different regions with respect to the two main input factors of R & D.
Tämä jaottelu on hyödyllinen esimerkiksi vertailtaessa eri alueita T & K:n kahden tärkeimmän panostekijän osalta.
In addition, it is recommended that R & D personnel be split by occupation.
Lisäksi suositellaan T & K-henkilöstön jaottelua toimen perusteella.
At least researchers, defined as
Ainakin seuraavasti määritellyt tutkijat
"professionals engaged in the conception or creation of new knowledge, products, processes, methods and systems, and in managing the projects concerned" (OECD 1994, par. 311) and technicians and equivalent staff as well as other supporting staff, defined as
"ammattilaiset, jotka toimivat uuden osaamisen, tuotteiden, prosessien, menetelmien ja järjestelmien suunnittelussa tai toteuttamisessa sekä näitä koskevien hankkeiden hallinnossa" (OECD 1994, kohta 311) ja seuraavasti määritelty tekninen ja muu vastaava henkilöstö sekä muu tukihenkilöstö
"persons whose main tasks require technical knowledge and experience in one or more fields of engineering, physical and life sciences, or social sciences and humanities.
"henkilöt, joiden pääasialliset tehtävät edellyttävät teknistä osaamista ja kokemusta yhdeltä tai useammalta tekniikan, luonnontieteiden, biotieteiden tai yhteiskuntatieteiden ja humanististen tieteiden alalta.
They participate in R & D by performing scientific and technical tasks involving the application of concepts and operational methods, normally under the supervision of researchers.
He osallistuvat T & K:hon hoitamalla tieteellisiä ja teknisiä tehtäviä, joihin kuuluu yleensä tutkijoiden johdolla tapahtuvaa käsitteiden ja menetelmien soveltamista.
Equivalent staff perform the corresponding R & D tasks under the supervision of researchers in the social sciences and humanities.
Muu vastaava henkilöstö hoitaa vastaavia T & K-tehtäviä tutkijoiden johdolla yhteiskuntatieteiden ja humanististen tieteiden alalla.
should be distinguished, because researchers are of specific interest for R & D. No breakdown by formal qualifications is recommended, as this split already causes major problems at national level.
319) olisi erotettava toisistaan, koska tutkijat ovat T & K:n kannalta erityisen tärkeitä. Muodollisen pätevyyden mukaista jaottelua ei suositella, koska tällainen jako aiheuttaa merkittäviä ongelmia jo kansallisella tasolla.
Recommended Dimension
Suositeltava laajuus
Following the Frascati Manual, it is recommended that R & D personnel should be measured in full-time equivalents and/or in head counts.
Frascatin käsikirjan mukaisesti suositellaan T & K-henkilöstön ilmoittamista kokopäivätoimisia työntekijöitä vastaavana määränä (eli tutkimustyövuosiksi muutettuna) ja/tai henkilömäärinä.
This recommendation is valid at regional level too, i.e. to collect in principle both (data in full-time equivalents and headcount data).
Tämä suositus pätee myös aluetasolla, eli periaatteessa kerätään kummatkin tiedot (työvuosia koskevat tiedot ja tiedot henkilöluvusta).
Headcount data are of some use for the measurement of R & D personnel at regional level as the recommended derived indicators are generally based on headcount data (see the following chapter).
Henkilölukua koskevat tiedot ovat jossain määrin tarpeellisia mitattaessa T & K-henkilöstöä aluetasolla, koska suositeltavat johdetut indikaattorit perustuvat henkilölukua koskeviin tietoihin (ks. seuraava luku).
For regional comparisons, it is essential to take the size of the regions into consideration.
Aluevertailuissa on olennaista ottaa huomioon tarkasteltavien alueiden koko.
Assuming that head count data are available (number of researchers or technicians and other R & D staff, respectively), derived indicators can be defined by relating the numbers of R & D researchers/numbers of technicians and other R & D Staff to the number of inhabitants or the size of the labour force.
Jos henkilölukuja koskevat tiedot ovat käytettävissä (tutkijoiden määrä, teknisen ja muun T & K-henkilöstön määrä), johdetut indikaattorit voidaan määritellä suhteuttamalla Tutkijoiden/teknisen ja muun T & K-henkilöstön määrä asukaslukuun tai työvoiman määrään.
Problems occur when R & D personnel is assigned to the region of occupation and not to the region of residence to which available data on inhabitants and labour force refer (see above, chapter 3.1.).
Ongelmia syntyy, kun T & K-henkilöstö lasketaan kuuluvaksi työpaikan sijaintialueeseen eikä asuinalueeseen, johon muut saatavilla olevat asukasluku- ja työvoimatiedot perustuvat (ks.
In the case of FTE, data relations between R & D personnel (in full-time equivalents) and reference headcount data such as labour force data are of limited use.
Työvuosina ilmoitetun T & K-henkilöstön määrän ja työvoiman määrän kaltaisten viitetietojen väliset tietosuhteet eivät ole kovin käyttökelpoisia.
On the other hand, it is extremely difficult to find reasonable reference data in FTE.
Toisaalta on hyvin vaikeaa löytää sopivia viitetietoja työvuosina ilmoitettuja tietoja varten.
As an expedient, headcount data may be converted to working hours that can then be related to FTE data.
Apuna voidaan käyttää henkilölukuja koskevien tietojen muuntamista työtunneiksi, jotka voidaan tämän jälkeen suhteuttaa tutkimustyövuosia koskeviin tietoihin.
INDICATOR ON PATENTS
PATENTTI-INDIKAATTORIT
As R & D input and technological output are not closely linked, R & D input indicators should be supplemented by output indicators.
Koska T & K-panos ja teknologiatuotos eivät ole läheisessä yhteydessä toisiinsa.
Many R & D output indicators have been proposed, each of which have different characteristics.
I & K:n panosindikaattoreita olisi täydennettävä tuotosindikaattorcilla.
An important group of R & D cutput indicators is based on patents.
Merkittävä T & K:n tuotosindikaattorien ryhmä perustuu patentteihin.
Though the definition of a patent causes no basic problems, it is worth mentioning that any invention filed for protection at a patent office runs through different stages before it becomes a granted patent.
Vaikka patentin määritelmä ei ole perimmiltään ongelmallinen, on huomattava, että keksintö, jolle haetaan patenttitoimiston kautta suojaa, kulkee erilaisten vaiheiden kautta ennen patentin myöntämistä.
Information on patents can therefore be gathered at different phases of this process.
Patenttitietoja voidaan tämän vuoksi kerätä prosessin eri vaiheissa.
The indicator which is proposed for the measurement of regional R & D activities is based on information at the stage of application.
Alueellisen T & K-toiminnan mittaamiseen ehdotettava indikaattori perustuu hakemusvaiheen tietoihin.
The advantage of this decision is that patent applications are fairly close to invention.
Tämän päätöksen etuna on se. että patenttihakemukset ovat ajallisesti lähellä itse keksintöä.
As the patenting procedure lasts several years and not every patent application succeeds, the indicator might give an overestimation of R & D output in the regions.
Koska patentointimenettely kestää useita vuosia, eikä kaikille hakemuksille myönnetä patenttia, indikaattori saattaa antaa liian suuren arvion alueiden T & K-tuotoksesta.
The basis for the attribution of a patent application to a region is the private address of the inventor.
Patenttihakemukset luetaan tiettyyn alueeseen kuuluviksi keksijän yksityisen osoitteen perusteella.
The residence principle is chosen to measure the inventive capacity of a region in contrast to the performance of R & D, as would be the case if the patent application were assigned to the region of the institution where the patent is developed - provided that this institution files the application itself.
Perusteeksi on valittu asuinpaikka, jotta T & K-suorituksen sijasta voitaisiin mitata tietyn alueen keksintökapasiteettia. Mittaus koskisi T & K-suoritusta, jos patenttihakemukset laskettaisiin kuuluviksi siihen alueeseen, jossa patentin kehittänyt laitos sijaitsee, tämä kuitenkin sillä edellytyksellä, että kyseinen laitos on itse jättänyt hakemuksen.
In the case of institutions with several branches located in different regions, patents are generally applied for through the headquarters.
Jos laitoksella on useita haaraosastoja, jotka sijaitsevat eri alueilla, patentit haetaan yleensä keskuspaikan kautta.
Thus, the patent application would be allocated to the region of the headquarters, without giving any information about the region where the invention has been developed.
Tällöin patenttihakemukset laskettaisiin kuuluviksi keskuspaikan sijaintialueelle eikä tietoja saataisi alueelta, jossa keksintö on tehty.
However, problems may arise when enterprises or other units put some pressure on the inventors to give the address of the (headquarters of the) enterprise/unit, and the regions of the inventor and of the (headquarters) of the enterprise/unit differ.
Ongelmia saattaa kuitenkin ilmetä, jos yritykset tai muut yksiköt painostavat keksijää ilmoittamaan osoitteeksi yrityksen/yksikön (päätoimipaikan) osoitteen ja jos keksijä ja yrityksen/yksikön (päätoimipaikka) ovat eri alueilla.
This will lead to higher numbers of patent applications in the regions of headquarters and to an underestimation of the inventive capacities of the regions where the inventors live.
Tällöin patenttihakemusten määrä on suurempi alueilla, joilla sijaitsee yritysten päätoimipaikkoja, ja keksintökapasiteettia koskeva arvio on liian alhainen niillä alueilla, joilla keksijät asuvat.
The scale of this bias might be estimated on the basis of a commuter matrix.
Tämän harhan suuruutta voitaisiin estimoida työmatkamatriisin perusteella.24
24 Addresses of inventors that cannot be distributed by region (for example, incorrect or incomplete addresses) should be assigned to the extraregio territory see part B, chapter 2.1. of this document).
Keksijöiden osoitteet, joille ei voida määrittää aluetta (esimerkiksi väärä tai puutteellinen osoite), olisi laskettava kuuluviksi ulkoalueeseen (ks. tämän asiakirjan Bosan luku 2.1.).
Characteristics of the Indicator
Indikaattorin ominaisuuksia
The great advantage of patent indicators is the existence of a generally accepted definition and of a comparable data base25. As the data are already being collected by particular institutions, they can easily be addressed without imposing additional burdens on the Member States.
Patenttiindikaattorien tärkein etu on siinä, että käytettävissä on yleisesti hyväksytty määritelmä ja vertailukelpoinen tietopohja.25Koska tietyt laitokset joka tapauksessa keräävät patenttitietoja, niitä voidaan käyttää aiheuttamatta lisärasituksia jäsenvaltioille.
Moreover, information on patent applications is almost immediately available, i.e. up-to-date.
Lisäksi patenttihakemustiedot ovat välittömästi käytettävissä, joten ne ovat aina ajan tasalla.
Nevertheless, there are some important drawbacks to patent indicators.
Patenttiindikaattoreihin liittyy kuitenkin eräitä merkittäviä puutteita.
It is well known that patent indicators give only a very first indication of R & D output, for different reasons (cf. also OECD 1993, par. 13 et seq.).
Yleisesti tiedetään, että monista eri syistä patentti-indikaattorit antavat ainoastaan hyvin alustavan arvion T & K-tuotoksesta (vrt. myös OECD 1993. kohta 13 alkaen).
Firstly, the tendency to patent varies with the (institutional) sector, the kind of (economic) activity and the size of unit.
Ensinnäkin patentoinnin yleisyys vaihtelee laitoksen tyypin, toimialan ja yksikön koon mukaisesti.
The number of patent applications is probably highest in the Business Enterprise sector.
Patenttihakemusten määrä on todennäköisesti suurin yrityssektorilla.
Irrespective of the institutional sector, the propensity to patent varies with the kind of (economic) activity due to differences in the effectiveness of patent protection and intrinsic features of technologies.
Yksikön tyypistä riippumatta patentointihalukkuus vaihtelee (talouden) toimialan mukaisesti, koska patenttisuojan tehokkuus ja teknologian luontaiset ominaisuudet ovat erilaisia eri aloilla.
Some enterprises prefer other measures such as secrecy to protect R & D output, instead of applying for a patent which involves an obligation to publish.
Jotkut yritykset turvautuvat mieluummin muihin keinoihin, kuten salassapitoon. T & K-tuotoksen suojelemiseksi eivätkä tee patenttihakemusta, johon kuuluu julkaisuvelvoite.
(A reasonable number of enterprises or even whole industries might not fib a single patent, without being disinclined to innovation.)
(On merkittävä määrä yrityksiä tai jopa teollisuudenaloja, jotka eivät tee lainkaan patenttihakemuksia, vaikka nillä on innovaatiotoimintaa.)
Also larger units, like for example multi-national companies or important universities, usually have more opportunities and are more inclined to launch the procedure of filing a patent application than smaller institutes or individuals.
Suurilla yksiköillä, esimerkiksi monikansallisilla yrityksillä tai merkittävillä yliopistoilla, on myös yleensä useammin tilaisuus käynnistää patenttihakemusmenettely ja ne ovat myös taipuvaisempia tekemään näin kuin pienet laitokset tai yksityishenkilöt.
Secondly, patents differ according to their degree of novelty and their economic importance.
Toiseksi patentit ovat erilaisia sen mukaan, miten suuri niiden uutuusaste ja taloudellinen merkitys on.
Some developments in fast-moving fields of science and technology may already be outdated when a patent application is filed.
Nopeasti kehittyvillä luonnontieteiden ja tekniikan aloilla osa keksinnöistä voi olla jo vanhentuneita silloin, kun patenttihakemus jätetään.
Furthermore, not all patents are equally significant.
Kaikki patentit eivät lisäksi ole yhtä merkittäviä.
A selection or appropriate weighting might therefore be necessary with regard to patent-based indicators.
Valinta tai soveltuva painotus saattaa tämän vuoksi olla tarpeen patentteihin perustuvien indikaattorien osalta.
Finally, the propensity to patenting varies between countries, because size and geographical position give rise to different expectations of the returns from patent protection (cf. OECD 1993, par. 16).
Lopuksi patentointihalukkuus vaihtelee eri maissa, koska maan koko ja maantieteellinen sijainti johtavat erilaisiin käsityksiin patenttisuojan tuomista eduista (vrt. OECD 1993. kohta 16). "
The importance of these problems increases at regional level.
Näiden ongelmien merkitys kasvaa siirryttäessä aluetasolle.
The number of patents might be small in one region compared to other regions of the same size.
Patenttihakemusten määrä saattaa tietyllä alueella olla pieni muihin samankokoisiin alueisiin verrattuna.
The reason for different numbers of patents in different regions may lie in different structures of economic activities, of sizes, etc.
Aluekohtaiset erot patenttihakemusten määrässä saattavat johtua alueiden erilaisesta toimialarakenteesta, koosta jne.
Many patents are applied for by more than one inventor, each of wnom might live in different regions.
Monia patentteja hakee useampi kuin yksi keksijä, jotka voivat kaikki asua eri alueilla.
In this case, it is recommended to split the patent between the different regions according to the number of heads involved.
Tällöin suositellaan patentin jakamista eri alueille hakijoiden lukumäärän mukaisesti.
As one out of several inventors might come from outside the area under consideration, he/she should be assigned to an artificial region consisting of all areas outside the geographical territories under consideration, e.g. the world without the EEA if the territory under consideration comprises the EEA.
Koska keksijöitä voi olla useita ja yksi heistä voi olla tarkasteltavan alueen ulkopuolelta, hänet olisi laskettava kuuluvaksi keinotekoiseen alueeseen, joka kattaa kaikki käsiteltävän alueen ulkopuoliset alueet.
One of the problems described - the influence of different structures of economic activity - can be overcome by breaking down the number of patents by sectors of activity.
Yksi edellä kuvatuista ongelmista on toimialojen rakenne-erojen vaikutus, ja se voidaan ratkaista jaottelemalla patenttien määrä toimialoittain.
The classifications currently used to break down patent applications are patent classifications like the International Patent Classification (IPC), a classification by field of technology.
mukaisesti. Näistä esimerkki on kansainvälinen patenttiluokitus (IPC).
As there is no general link between the field of technology and the sector in which a patent is used afterwards, comparisons between R & D indicators broken down by sector of activities and patent indicators broken down by field of technology cause some difficulties.
Koska teknologia-alan ja patentin myöhemmän käyttöalan välillä ei ole yleisesti pätevää yhteyttä, toimialan mukaisesti jaoteltujen T & K-indikaattorien ja teknologia-alan mukaisesti jaoteltujen patenttiindikaattorien vertailuissa on tiettyjä vaikeuksia.
Despite different efforts at international level, no generally accepted key between the different classifications has been found yet.
Kansainvälisistä ponnisteluista huolimatta yleisesti hyväksyttyä eri luokitusten välistä avainta ei ole vielä löydetty.
As long as no key between the IPC and classifications of economic activities like the NACE exists, it is recommended to break down the patents according to the IPC, which will at least enable some restricted comparisons to be made.
Koska IPC:n ja NACEn kaltaisten toimialaluokitusten välistä avainta ei ole, suositellaan patenttien jaottelua IPC:n mukaisesti, jolloin voidaan ainakin tehdä joitakin tarkoin rajattuja vertailuja.
Recommended Basic Indicator
Suositeltavat perusindikaattorit
For each region, data for the following indicator should be available:
Seuraavan indikaattorin edellyttämät tiedot olisi saatava kaikilta alueilta:
Number of (Domestic) Patent Applications in a given year.
(kotimaisten) patenttihakemusten määrä kyseisenä vuotena.
Depending on the data availability, this indicator can be split according to IPC (i.e. by field of technology) or NACE (i.e. by economic activity).
Tietojen saatavuuden mukaisesti tämä indikaattori voidaan jaotella IPC:n (teknologia-alan perusteella) tai NACEn (toimialan) perusteella.
The distribution of this indicator by institutional sector may provide useful information as well.
Myös indikaattorin jakaminen laitostyypin mukaan voi antaa hyödyllistä tietoa.