natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to some, neither does the creation of a personality symbolizing the management of CFSP appear to require any institutional change.
Joidenkin mielestä myöskään YUTP:n johtamista edustavan johtohahmon luominen ei vaadi muutoksia toimielimissä.
The question is whether the creation of such a personality does or does not in practice require the strengthening in the Treaty of consistency between Title V and the other functions of the Union.
Kysymys kuuluukin, vaatiiko tällaisen johtohahmon luominen käytännössä johdonmukaisuuden vahvistamista sopimuksen V osaston ja unionin muiden tehtävien välillä.
Furthermore, the best practical organization of the Presidency has its limits in Article 146 of the Treaty.
Lisäksi sopimuksen 146 artikla asettaa rajat parhaallekin puheenjohtajaorganisaatiolle.
If it is not amended and special arrangements made for CFSP, the single institutional framework will necessarily have to be retained for all aspects of the Union.
Jollei sitä muuteta ja jollei tehdä YUTP:tä koskevia erityisjärjestelyjä, yhteinen toimielinjärjestelmä on säilytettävä ehdottomasti kaikkien unionin osa-alueiden osalta.
SECURITY AND DEFENCE POLICY
TURVALLISUUS JA PUOLUSTUS
Elements for reflection
Mietittävää
The new international situation and prospects for enlargement lead to a more just and secure European order but also pose new challenges to the security of the Union.
Uusi kansainvälinen tilanne ja laajentumisnäkymät johtavat oikeudenmukaisempaan ja turvallisempaan eurooppalaiseen järjestykseen, mutta asettavat myös uusia haasteita unionin turvallisuudelle.
These challenges require a collective response to the new risks and crises which can affect Member States' security.
Nämä haasteet vaativat kollektiivista vastausta uusiin vaaroihin ja kriiseihin, jotka voivat vaikuttaa jäsenvaltioiden turvallisuuteen.
Their multifaceted nature calls also for a global approach ensuring consistency between the various aspects of the Union's external action, based on a comprehensive concept of security.
Niiden monitahoisuus vaatii myöskin kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jolla varmistetaan johdonmukaisuus unionin ulkoisen toiminnan eri osa-alueiden välillä mahdollisimman kattavan turvallisuuden määritelmän pohjalta.
The Group therefore believes that the Conference could examine ways to further develop the European identity, including in the security and defence policy field.
Siksi ryhmä uskookin, että konferenssi voisi tarkastella keinoja Euroopan identiteetin edelleen kehittämiseksi turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alat mukaan lukien.
This development should proceed in conformity with the objectives agreed at Maastricht, taking into consideration the Treaty provisions that the CFSP shall include all questions related to the security of the Union, including the eventual framing of a common defence policy, which might in time lead to a common defence.
Tämän kehityksen olisi edettävä Maastrichtissa sovittujen tavoitteiden mukaisesti ne sopimuksen määräykset huomioon ottaen, että YUTP:n on sisällettävä kaikki unionin turvallisuuteen liittyvät kysymykset, yhteisen puolustuspolitiikan luonnostelu mukaan lukien, mikä saattaisi aikanaan johtaa yhteiseen puolustukseen.
Provisions of the TEU to be revised in 1 996 also include those dealing with links with WEU, which is an integral part of the development of the Union.
Tiettyjen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen määräysten tarkistaminen vuonna 1996 sisältää myös ne määräykset, jotka käsittelevät yhteyksiä WEU:on, joka on kiinteä osa unionin kehitystä.
On 14.11.95 WEU Ministers approved and transmitted to the EU a WEU contribution to the IGC on the experience acquired since Maastricht (regarding both WEU's relations with the EU and with NATO and its operational development) and on the possible future development of the European Security and Defence Identity.
WEU:n ministerit hyväksyivät ja toimittivat 14.11.1995 Euroopan unionille WEU:n osuuden HVK:sta, joka käsittelee Maastrichtin jälkeen saatuja kokemuksia (sekä WEU:n suhteissa EU:hun ja NATOon että sen operatiivisessa kehityksessä) ja Euroopan turvallisuus- ja puolustuspoliittisen identiteetin mahdollista kehittämistä tulevaisuudessa.
In its reflection, the Group has been fully aware of this WEU work.
Ryhmä on ollut pohdinnoissaan täysin tietoinen tästä WEU:n tekemästä työstä.
Apart from the classic collective defence of territorial integrity, the cooperation on security and defence matters which the new challenges require is also directed at preventing conflicts and managing regional crises which stem from a large variety of political, economic, ecological, social or humanitarian factors.
Uusien haasteiden edellyttämä yhteistyö turvallisuus- ja puolustusasioissa ei voi enää rajoittua klassiseen alueellisen koskemattomuuden kollektiiviseen puolustamiseen vaan sen on myös keskityttävä konfliktien estämiseen ja sellaisten alueellisten kriisien hallintaan, jotka syntyvät monista erilaisista poliittisista, taloudellisista, ekologisista, yhteiskunnallisista ja humanitaarisista tekijöistä.
While both types of task may become intertwined in practice, it must also be pointed out that, as we shall see below, some Member States of the Union, which are not members of military alliances, wish to contribute to European security by participating in humanitarian, peacekeeping and other crisis management operations (the so-called Petersberg tasks), but without entering into collective defence commitments such as those defined in Art. 5 of the Brussels and Washington Treaties.
Vaikka nämä kahden tyyppiset tehtävät voivat käytännössä kietoutua yhteen, on myös mainittava, kuten jäljempänä ilmenee, että jotkut unionin jäsenvaltiot, jotka eivät kuulu sotilasliittoihin, haluavat myötävaikuttaa Euroopan turvallisuuteen osallistumalla niin sanottuihin Petersbergin tehtäviin tekemättä kuitenkaan Brysselin ja Washingtonin sopimusten 5 artiklassa määriteltyjä yhteiseen puolustukseen liittyviä sitoumuksia.
These two facts will have to be taken into account when considering future arrangements for European security and defence cooperation.
Nämä kaksi tekijää on otettava huomioon Euroopan tulevan turvallisuus- ja puolustusyhteistyön järjestelyjä harkittaessa.
The means needed for such European operations must be to hand:
Tällaiset eurooppalaiset toimet edellyttävät oikeita keinoja:
Insofar as crises require a response including the use of armed force, fresh impetus must be given, according to WEU members, to developing further WEU's operational capabilities, which are still inadequate in many areas.
Jos kriiseihin on vastattava käyttämällä asevoimia, WEU:n operatiivisten mahdollisuuksien kehittämiselle on WEU:n jäsenten mukaan annettava lisävauhtia, koska ne ovat edelleen monessa suhteessa riittämättömiä.
This would also require that the procedures for making NATO assets and capabilities (including CJTF Headquarters) available for operations conducted by WEU be developed further.
Tämä edellyttäisi myös sitä, että menettelyjä NATOn voimavarojen ja mahdollisuuksien (esim. Combined Joint Task Forces -päämaja) käyttöönottamiseksi WEU:n toimia varten kehitettäisiin edelleen.
The EU "peace corps" suggested by some members of the Group (see above) could, were the idea to be accepted, play a role in this regard.
Joidenkin ryhmän jäsenten ehdottamilla EU:n "rauhanjoukoilla" (ks. edellä) voisi olla merkitystä tällä alueella, jos ajatus hyväksyttäisiin.
Its relationship with existing or planned humanitarian capabilities, including those of WEU, would need to be considered.
Seuraavaksi olisi pohdittava sen suhdetta olemassa oleviin tai suunniteltuihin humanitaarisen avun toimittamismahdollisuuksiin, myös WEU:n vastaaviin toimintoihin liittyvät mahdollisuudet mukaan lukien.
The question also arises here of the need for greater European armaments cooperation.
Tässä yhteydessä nousee esille myös tarve lisätä Euroopan puolustusmateriaaliyhteistyötä.
The Group was aware that thought is being given to this question within the Union, WEU and the WEAG.
Ryhmä oli tietoinen siitä, että tätä kysymystä pohditaan unionissa, WEU:ssa ja WEAG:ssä (Western European Armaments Group).
The Group discussed possible responses - including the proposed European Armaments Agency, the possible revision or even deletion of Article 223, and the need for a common arms export policy..
Ryhmä keskusteli myös mahdollisista vastauksista tähän, esimerkiksi ehdotetusta Euroopan asehankintalaitoksesta, perustamissopimuksen 223 artiklan tarkistamisesta tai jopa sen kumoamisesta sekä yhteisen asevientipolitiikan tarpeesta.
The Atlantic Alliance and the transatlantic link continue to play a fundamental role in European security.
Atlantin liitto ja transatlanttiset yhteydet ovat edelleen keskeisiä tekijöitä Euroopan turvallisuudelle.
The Alliance guarantees the collective defence of its members and also contributes through other tasks to the security of the continent.
Liitto takaa jäsentensä kollektiivisen puolustuksen ja myötävaikuttaa myös muiden tehtäviensä kautta maanosan turvallisuuteen.
For this reason, the Conference will have to take account of the fact that, in the view of NATO members, the development of a European Security and Defence Identity should strengthen the European pillar of the Atlantic Alliance and include a development of Euro-Atlantic relations.
Tämän vuoksi Euroopan turvallisuus- ja puolustuspoliittisen identiteetin kehittämisen olisi vahvistettava Atlantin liiton eurooppalaista pilaria, ja siihen olisi kuuluttava Euro-Atlanttisten suhteiden kehittäminen.
The prospect of an eastward enlargement implies qualitative as well as quantitative changes for the security and defence of the Union.
Unionin mahdollinen itään päin laajentuminen edellyttää määrällistä ja laadullista muutosta unionin turvallisuudessa ja puolustuksessa.
The enlargement of the EU, WEU and NATO will proceed autonomously according to their respective internal dynamics and processes.
EU:n, WEU:n ja NATO:n laajentumiset tapahtuvat itsenäisesti kunkin oman sisäisen dynamiikan ja menettelyjen mukaisesti.
Each organization should ensure that their respective processes are transparent and mutually supportive of the goal of enhancing European stability and security.
Kunkin järjestön tulisi varmistaa, että niiden omat menettelyt ovat avoimia ja toisiaan tukevia pyrittäessä edistämään Euroopan vakautta ja turvallisuutta.
Participation in military operations in the framework of the Petersberg tasks will remain a matter for national decision.
Osallistuminen Petersbergin tehtävien puitteissa toteutettuihin sotilaallisiin toimiin jää kansallisten päätösten varaan.
In case present decisionmaking procedures are preserved, it would seem appropriate in the view of some members to introduce some element of flexibility in this sphere. To that end, the possibility has been suggested of
Monet jäsenet ovat vahvasti sitä mieltä, että kansallisen itsemääräämisoikeuden periaatteen on edelleen määriteltävä suhteet Euroopan maiden välillä puolustusasioissa, joita koskevan päätöksenteon hallitustenvälinen
applying a non-binding principle to the effect that, while no one can be obliged to take part in military action by the Union, neither should anyone prevent such action by a majority group of Member States, and this without prejudice to the required political solidarity and adequate financial burden sharing.
luonne on säilytettävä, ja että päätökset on tehtävä yksimielisesti. Jotkut edustajat katsovat, että vaatimus yksimielisyydestä ei saisi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että Euroopan ylikansalliset elimet voisivat osallistua tietyllä tavalla tulevaisuuden puolustuskysymyksiin.
Some members, while indicating that the range of institutional options identified for future EU-WEU relations would be of assistance to the IGC negotiators, saw a need to identify at this stage the purposes and principles that should govern developments in this regard.
Jotkut jäsenet totesivat, että tulevia EU:n ja WEU:n välisiä suhteita varten määritetyt toimielinvaihtoehdot olisivat avuksi HVK:n neuvottelijoille, mutta pitivät kuitenkin tässä vaiheessa tarpeellisena tätä koskevan kehityksen tavoitteiden ja periaatteiden määrittämistä.
In particular, in response to Europe's new security challenges, developing the Union's capabilities in such areas as conflict prevention, peacekeeping and humanitarian operations was identified as a priority.
Vastauksena Euroopan uusiin turvallisuushaasteisiin etenkin unionin mahdollisuuksien kehittämistä konfliktien estämisen, rauhanturvaamisen ja humanitaaristen toimien kaltaisilla aloilla pidettiin ensisijaisen tärkeinä.
These members attached importance to the concern that all the Member States of the Union, whether or not they are members of a military alliance, should be in a position to contribute to the European security through the Petersberg tasks.
Nämä jäsenet pitivät tärkeänä sitä kiinnostusta, jota kaikkien jäsenvaltioiden olisi voitava osoittaa Euroopan turvallisuuteen osallistumalla Petersbergin tehtäviin riippumatta siitä, kuuluvatko ne sotilasliittoon vai eivät.
Some members of the Group also welcomed the fact that, in all of the options identified below, consideration was given to how to accommodate those partners not in a position to enter into Article V type commitments, and that the Group had examined ways to address this situation.
Jotkut ryhmän jäsenet pitivät myönteisenä myös sitä, että kaikissa jäljempänä esitetyissä vaihtoehdoissa pohdittiin myös, kuinka voitaisiin täyttää sellaisten kumppaneiden tarpeet, jotka eivät voi tehdä V artiklassa tarkoitetun kaltaisia sitoumuksia, ja että ryhmä oli tutkinut mahdollisuuksia toimia tällaisessa tilanteessa.
Options for future EU-WEU relations
Vaihtoehtoja tuleville EU:n ja WEU:n välisille suhteille
Working from these general premises and taking note of Declaration 30 of Maastricht, the Group agrees on the need to continue improving the relationship between the EU and WEU, while fully respecting all Member States' national defence policies.
Näistä peruslähtökohdista käsin ja Maastrichtin sopimuksen julistuksen N:o 31 huomioon ottaen ryhmä on yhtä mieltä siitä, että on tarpeen jatkaa EU:n ja WEU:n suhteiden vahvistamista ottaen kuitenkin täysin huomioon kaikkien jäsenvaltioiden kansalliset puolustuspolitiikat.
In this context, the WEU Contribution to the IGC reaffirms the agreement of all WEU Member States to strengthen the EU-WEU institutional and operational links, together with WEU's operational capabilities.
Tässä yhteydessä WEU:n osallistuminen HVK:hon vahvistaa kaikkien WEU:n jäsenvaltioiden yksimielisyyttä voimistaa EU:n ja WEU:n välisiä institutionaalisia ja toiminnallisia siteitä yhdessä WEU:n operatiivisten mahdollisuuksien kanssa.
Nevertheless, different views have emerged within the Group (as in WEU) on how this relationship should be developed in the future.
Erilaisia näkemyksiä esiintyi kuitenkin ryhmässä (kuten WEU:ssakin) siitä, kuinka tätä suhdetta olisi kehitettävä jatkossa.
In this respect, a number of options and modalities have been put forward in the Group's discussion, although most representatives were open to consider several interrelated options.
Tämän suhteen ryhmän keskusteluissa on esitetty lukuisia vaihtoehtoja ja menettelytapoja, vaikkakin useimmat edustajat olivat valmiita harkitsemaan useita toisiinsa liittyviä vaihtoehtoja.
One view advocates maintaining full autonomy of WEU in the foreseeable future.
Erään näkökannan mukaan WEU:n autonominen asema olisi säilytettävä lähitulevaisuudessa.
Another view advocates a greater role of the Union in the Petersberg tasks while at the same time preserving WEU as a separate defence organization.
Toisen näkökannan mukaan unionille olisi annettava merkittävämpi asema Petersbergin tehtävissä ja WEU olisi säilytettävä erillisenä puolustusjärjestönä.
The development of operational capabilities necessary for the implementation of these tasks would proceed as a matter of urgency in view of Europe's new challenges.
Näiden tehtävien toteuttamisessa tarvittavien operatiivisten keinojen kehittämistä käsiteltäisiin kiireellisinä ottaen huomioon Euroopan uudet haasteet.
Two options have been mentioned in this context:
Tässä yhteydessä on esitetty kaksi vaihtoehtoa:
An option which would provide for a closer and more formal link between both organizations by means of either political or legally binding directives.
"Väliratkaisu", joka vauhdittaisi WEU:n ja EU:n lähentymistä luomalla tiiviimmän ja muodollisemman yhteyden molempien järjestöjen välille joko poliittisten tai laillisesti sitovien toimintaohjeiden avulla.
WEU would be subordinate in the Petersberg area to the Union, so as to act as its executive arm.
WEU toimisi Petersbergiin liittyvissä asioissa unionin alaisuudessa sen toimeenpanevana kumppanina.
An alternative option would be to fully transfer the Petersberg tasks from WEU to the EU.
Toinen vaihtoehto olisi siirtää kaikki Petersbergin tehtävät WEU:ltä EU:lle.
WEU would remain as an organization responsible for territorial defence together with NATO.
WEU toimisi edelleen järjestönä, joka vastaa alueellisesta puolustuksesta yhdessä NATOn kanssa.
The majority of representatives see the way to the establishment of a genuine European Security and Defence Identity as lying in the gradual integration of WEU into the EU, in parallel with the development of European operational capabilities.
Enemmistö jäsenistä on sitä mieltä, että todellisen eurooppalaisen turvallisuus- ja puolustuspoliittisen identiteetin luominen tapahtuisi WEU:n yhdentyessä asteittain Euroopan unioniin samanaikaisesti Euroopan operatiivisten keinojen kehittämisen kanssa.
In this way, the European defence function (both for crisis management tasks and for the collective defence guarantee embodied at present in the Brussels Treaty) would in time be incorporated into the single institutional framework of the Union.
Tällä tavalla Euroopan puolustustehtävä (sekä kriisien hallinnassa että tällä hetkellä Brysselin sopimukseen kirjattu kollektiivinen puolustustakuu) tulisi osaksi unionin toimielinjärjestelmää.
According to this view, EU-WEU integration responds to the logic of Maastricht, would reflect the solidarity amongst Europeans (which cannot be solely confined to the economic sphere) and would be the best way to achieve coherence between the CFSP and the defence policy, thereby allowing for better coordination between the various instruments of crisis management (political, economic, humanitarian, as well as military) available for effective action by the Union in crisis situations such as that of the former Yugoslavia.
Tästä näkökulmasta EU:n ja WEU:n yhdentyminen on johdonmukainen Maastrichtin sopimuksen kanssa, se heijastaisi eurooppalaisten keskinäistä yhteisvastuullisuutta (jota ei voida rajata pelkästään talouden alalle), ja se olisi paras tapa luoda yhtenäisyyttä YUTP:n ja puolustuspolitiikan välille.
In this context, the idea has also been put forward within the Group that the IGC examines the possibility of including in the revised Treaty a provision on mutual assistance for the defence of the external borders of the Union.
Samalla voitaisiin paremmin sovittaa yhteen unionin käytettävissä olevat erilaiset kriisinhallinnan keinot (poliittiset, taloudelliset, humanitaariset ja sotilaalliset) tehokasta toimintaa varten kriisitilanteissa kuten entisen Jugoslavian tapauksessa.
They therefore consider that the IGC should pursue an "intermediate" option which, while preserving the autonomous existence of WEU, would establish measures to promote a EU-WEU institutional convergence, with full integration as the final goal.
Tässä yhteydessä ryhmässä on esitetty myös, että HVK:ssa tarkasteltaisiin mahdollisuutta sisällyttää tarkistettuun sopimukseen määräys keskinäisestä avunannosta unionin ulkorajojen puolustamisessa.
Three possible ways of establishing this commitment have been suggested: A new Article J.4 (and a new WEU Declaration) could state that the European Council will address general guidelines to WEU, as the organization requested to implement through the appropriate military actions the follow-up decisions adopted by the EU at ministerial level.
On ehdotettu kolmea mahdollista tapaa tällaisen sitoumuksen aikaansaamiseksi: uudessa J.4 artiklassa (ja uudessa WEU:n julistuksessa) voitaisiin esimerkiksi todeta, että WEU saa Eurooppa-neuvostolta yleiset suuntaviivat, koska se on järjestö, jonka edellytetään asianmukaisin sotilaallisin toimin panevan täytäntöön EU:n ministeritasolla tekemät päätökset.
Or it could state that the EU will address concrete instructions to WEU, thereby expressing its political and operational subordination to the Union.
Tai siinä voitaisiin todeta, että EU antaa konkreettisia ohjeita WEU:lle, jolloin käy ilmi, että WEU on poliittisesti ja toiminnallisesti EU:n alainen.
Finally, it could also be envisaged that a legally binding EU/WEU agreement be established whereby WEU would be committed to implementing decisions of the Union with defence implications.
Lisäksi voitaisiin ajatella, että EU/WEU:n välillä tehtäisiin oikeudellisesti sitova sopimus, jolloin WEU sitoutuisi toteuttamaan kaikki sellaiset Unionin päätökset, joihin liittyy puolustusnäkökohtia.
Others consider that the IGC should clearly establish the goal and timetable for a WEU-EU merger in the short term (bearing in mind the possibility of denouncing the Brussels Treaty after 1 998).
Toisten mielestä HVK:ssa olisi annettava selkeä lyhyen aikavälin tavoite ja aikataulu EU:n ja WEU:n sulautumiselle pitäen mielessä mahdollisuuden irtisanoa Brysselin sopimus vuoden 1998 päätyttyä.
WEU would thus disappear and the present duplication of structures for security (CFSP) and defence in the broad sense (WEU) would be eliminated.
WEU lakkaisi näin ollen olemasta ja nykyinen turvallisuusrakenteiden (YUTP) ja laajasti käsitettynä puolustuksen (WEU) kaksinkertaisuus poistuisi.
The modalities for this integration could be decided on by the IGC or at a later moment.
Yhdentymistä koskevista menettelyistä voitaisiin päättää HVK:ssa tai myöhemmin.
One possibility would be to transfer all WEU functions and capabilities from WEU to the Second Pillar (defence function within the CFSP); Member States not willing or able to enter into a collective defence commitment could opt out of such commitment.
Yksi mahdollisuus olisi siirtää kaikki WEU:n tehtävät ja keinot toiseen pilariin (YUTP:n puolustustehtävät). Jäsenvaltiot, jotka eivät halua tai eivät voi sitoutua yhteiseen puolustukseen, voisivat jättäytyä sen ulkopuolelle.
Another, initially more feasible, modality of integration, would be for the CFSP to take on the crisis management functions (Petersberg tasks) but leave the collective defence guarantee to a Defence Protocol to which those Member States so desiring would opt in on conditions to be agreed.
Toinen, alusta lähtien käyttökelpoisempi vaihtoehto olisi siirtää kriisinhallintatehtävät YUTP^an (Petersbergin tehtävät), mutta jättää kollektiivinen puolustustakuu puolustuspöytäkirjaan, johon jäsenvaltiot voisivat halutessaan liittyä erikseen sovittavin edellytyksin.
Those who advocate the gradual integration of WEU into the EU consider, furthermore, that all these modalities could be seen as complementary measures and that the IGC could therefore envisage their being carried out either separately or as successive phases of a sequential approach, within the framework of an agreed timetable.
Ne, jotka kannattavat WEU:n asteittaista yhdentymistä Euroopan unioniin katsovat, että kaikki menettelyt voitaisiin käsittää toisiansa täydentäviksi toimenpiteiksi ja että HVK:ssa voitaisiin sen vuoksi suunnitella niiden toteuttamista joko erikseen tai sovitun aikataulun mukaan jatkuvan sarjan peräkkäisinä vaiheina.
REFERENCES TO THE CONTRIBUTIONS BY THE INSTITUTIONS TO THE WORK OF THE REFLECTION GROUP
LÄHDETIEDOT TOIMIELINTEN PANOKSESTA MIETINTÄRYHMÄN TYÖHÖN
On 24 and 25 June 1994 the Corfu European Council asked the institutions to draw up reports on the operation of the Treaty on European Union before the Reflection Group began its proceedings.
Korfun Eurooppaneuvosto (24. - 25. kesäkuuta 1994) kehotti toimielimiä laatimaan ennen mietintäryhmän työn alkamista selvityksiä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen toiminnasta.