natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Nomenclature of Territorial Statistical Units (NUTS)
1.2 Ulkoalue 1.3 Tilastollinen alueluokitus (NUTS)
Residence and territory concepts 2.1 The residence principle
Kotipaikan ja alueen käsitteet 2.1 Kotipaikan periaate
The territorial approach Commuting
2.2 Alueellinen lähestymistapa 2.3 Työssäkäynti
The selection of units and their regrouping 3.1 Statistical units
Yksiköiden valinta ja niiden uudelleenryhmittely 3.1 Tilastoyksiköt
The treatment of multiregional and heterogeneous units The treatment of ancillary activities a) Industry allocation b) Regional allocation
3.2 Monialueisten ja heterogeenisten yksiköiden käsittely 3.3 Aputoimintojen käsittely
Bottomup and topdown methods 4.1 Definitions
Osista kokonaisuuteen ja kokonaisuudesta osiin-menetelmät 4.1 Määritelmät
14 14 14 14 a) Bottomup methods b) Topdown methods c) Mixed methods Comparison of bottomup and topdown methods
14 15 15 15 16 a) Osista kokonaisuuteen-menetelmät b) Kokonaisuudesta osiin -menetelmät c) Yhteismenetelmät 4.2 Osista kokonaisuuteen ja kokonaisuudesta osiin-menetelmien vertailu 4.3 Kokonaisuudesta osiin -menetelmien ja yhteismenetelmien parantaminen
Accuracy of regional accounts Comparability of regional aggregates
4.4 Aluetietojen sovittaminen koko maan tietoihin
Income and output approaches Choice of indicators for topdown and pseudobottomup based methods Ancillary activities
4.5 Aluetilinpidon tarkkuus 4.6 Aluetietojen vertailukelpoisuus
5.5.2 Principles forthe regional allocation of VAT and taxes and subsidies on products and imports
5.3 Indikaattoreiden valinta kokonaisuudesta osiin -menetelmiä ja osista kokonaisuuteen -korvikemenetelmiä varten
5.5.3 The need for a convention
5.4 Aputoiminnot
6.2 Sales of second-hand or existing assets 6.3 Choice of methods
6.3 Menetelmien valinta
CHAPTER II: APPLYING THE PRINCIPLES TO PARTICULAR INDUSTRIES
OSA II: PERIAATTEIDEN SOVELTAMINEN ONGELMATOIMIALOIHIN
Introduction 1.1 Industries covered
Johdanto 1.1 Käsiteltävät toimialat 1.2 Muut toimialat
Mining and quarrying (C) and electricity gas and water supply (E) 2.1 Introduction
Mineraalien kaivu (C) ja sähkö-, kaasuja vesihuolto (E) 2.1 Johdanto
Producer units Allocation of GVA Allocation of GFCF Extra-regio allocation
2.3 Arvonlisäyksen kohdentaminen 2.4 Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kohdentaminen 2.5 Ulkoaluelle kohdentaminen
Construction (F) 3.1 Introduction
Rakentaminen (F) 3.1 Johdanto
3.5 ' Extra-regio allocation
3.2 Tuotantoyksiköt 3.3 Arvonlisäyksen kohdentaminen 3.4 Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kohdentaminen 3.5 Ulkoalueelle kohdentaminen
Transport, storage and communication (I) 4.1 Transport (excluding rail and airtransport)
Kuljetus, varastointi ja tietoliikenne (I) 4.1 Liikenne (poisluettuna rautatie-ja ilmaliikenne)
4.1.1 Introduction 4.1.2 Producer units 4.1.3 Allocation of GVA 4.1.4 Allocation of GFCF 4.1.5 Extra-regio allocation Rail and air transport
4.1.1 Johdanto 4.1.2 Tuotantoyksiköt 4.1.3 Arvonlisäyksen kohdentaminen 4.1.4 Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kohdentaminen 4.1.5 Ulkoalueelle kohdentaminen 4.2 Rautatie-ja ilmaliikenne
4.2.1 Introduction 4.2.2 Allocation of GVA 4.2.3 Allocation of GFCF 4.2.4 Extra-regio allocation Communication
4.2.1 Johdanto 4.2.2 Arvonlisäyksen kohdentaminen 4.2.3 Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kohdentaminen 4.2.4 Ulkoalueelle kohdentaminen 4.3 Tietoliikenne
4.3.1 Introduction 4.3.2 Producer units 4.3.3 Allocation of GVA 4.3.4 Allocation of GFCF 4.3.5 Extra-regio allocation
4.3.1 Johdanto 4.3.2 Tuotantoyksiköt 4.3.3 Arvonlisäyksen kohdentaminen 4.3.4 Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kohdentaminen 4.3.5 Ulkoalueelle kohdentaminen
5.1.1 Introduction 5.1.2 The producer units 5.1.3 Allocation of GVA 5.1.4 Allocation of GFCF 5.1.5 Extra-regio allocation 5.2 Insurance and pension funding except compulsory social security
5.1.1 Johdanto 5.1.2 Tuotantoyksiköt 5.1.3 Arvonlisäyksen kohdentaminen 5.1.4 Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kohdentaminen 5.1.5 Ulkoalueelle kohdentaminen 5.2 Vakuutustoiminta ja eläkevakuutus poislukien pakollinen sosiaalivakuutus
5.2.1 Introduction 5.2.2 The producer units 5.2.3 Allocation of GVA 5.2.4 Allocation of GFCF 5.2.5 Extra-regio allocation 5.3 Financial intermediation services indirectly measured (FISIM)
5.2.1 Johdanto 5.2.2 Tuotantoyksiköt 5.2.3 Arvonlisäyksen kohdentaminen 5.2.4 Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kohdentaminen 5.2.5 Ulkoalueelle kohdentaminen 5.3 Välilliset rahoituspalvelut (FISIM)
APPENDIX A: Definitions of national economic territory
LUTEA: Kansallisen talousalueen määritelmät
APPENDIX B: Official definitions of Statistical units
LIITE B: Tilastoyksiköiden viralliset määritelmät
Policy background household income and government accounts provide valuable information about the people living in there gions and the effect of government on the regions.
Luotettavat, yhtenäiset ja asianmukaiset aluetilastot muodostavat vakaan perustan Euroopan alueiden välisen taloudellisen ja sosiaalisen eriarvoisuuden vähentämiseen tähtääville toimille.
These are being developed by member states in co operation with Eurostat.
Nämä taloudellisen kehityksen mittaimet ovat tämän asiakirjan aiheena.
Reliable, consistent and relevant regional statistics provide a firm foundation for policies aimed at reducing economic and social disparities between the regions of Europe.
Rakennerahastojen kasvaneen käytön vuoksi tarvitaan aikaisempaa enemmän yhdenmukaisia ja luotettavia alueellisia taloustilastoja ja erityisesti alueellista tilinpitoa.
Only by using relevant and consistent statistics can we identify objectively those regions which are in need of assistance and measure the disparities. Statistics have an important role to play at all stages of the policy process: formulation, implementation and evaluation.
Eurostatin ja kansallisten tilastoviranomaisten on työskenneltävä yhdessä varmistaakseen, että aluetilastot ovat - ja niitä myös pidetään - niin hyvinä, että niiden pohjalle voidaan perustaa tärkeitä päätöksiä.
Thus the improvement and development of regional statistics is one of the objectives of the European Union Statistical Programme.
Tämä ei koske vain aluetilastojen parantamiseen ja kehittämiseen kohdistuvia toimia vaan myös menetelmiin ja laatuun liittyvää avoimuutta.
Regional accounts have a long history in some member states, particularly founder members of the European Union.
Aluetilinpidolla on pitkä historia joissakin jäsenvaltioissa, erityisesti Euroopan unionin perustajamaissa.
Gross value added and gross fixed capital for mation have been produced for over 20 years in some member states.
Arvon lisäyksestä ja kiinteän pääoman bruttomuodostuksesta on tuotettu joissakin jäsenmaissa tilastoja yli 20 vuoden ajan.
On the other hand some member states who joined the European Union recently have only a few years experience of compiling regional accounts.
Toisaalta eräillä äskettäin Euroopan unioniin liittyneillä jäsenmailla on ainoastaan muutaman vuoden kokemus aluetilinpidon laadinnassa.
With increased expenditure on the structural funds, there comes a greater need for consistent and reliable regional economic statistics than ever before and particularly for regional economic accounts.
Euroopan unionin laajentuessa joidenkin maiden tilastoviranomaiset laativat aluetilinpitoa nyt ensimmäistä kertaa. Näiden tilastovirastojen perustamat järjestelmät ja käyttöönottamat menetelmät vaihtelevat saatavilla ole vien tietojen ym. seikkojen mukaan.
Eurostat and national statistical offices must work together to ensure that these regional statistics are, and are seen to be, good enough to base important decisions on.
Lisäksi uusien järjestelmien täytyy noudattaa sovittuja periaatteita ja niissä täytyy käyttää menetelmiä, jotka on yleisesti katsottu asianmukaisiksi.
This means not only a programme of improvement and development, but open ness about methods and quality.
Muussa tapauksessa Euroopan aluetilastojen yhdenmukaisuus pienenee.
Progress and methodological problems are discussed at the Working Party on Regional Accounts and Statistical Indicators at Regional Level.
Aluetilinpitoa ja aluetason tilastoindikaattoreita käsittelevässä EU:n työryhmässä on keskusteltu aluetilastojen kehityksestä ja niihin liittyvistä metodologisista ongelmista.
As regional economic statistics became more important for European Union policy, the working party began to discuss regional accounts methods in more detail.
Alueittaisten taloustilastojen tullessa yhä tärkeämmiksi Euroopan unionin politiikalle on työryhmä aloittanut aikaisempaa yksityiskohtaisemmat keskustelut aluetilinpidon menetelmistä.
This work contributed substantially to the new regional chapter of ESA and is the basis of this, more practical, document.
Tämä työ auttoi merkittävästi EKT:n uuden alueita koskevan luvun valmistumista ja se on ollut pohjana myös tälle lähempänä käytäntöä olevalle asiakirjalle.
Also with the enlargement of the European Union, some national statistical offices are compiling regional accounts for the first time.
Aluetilinpidon periaatteet ja käsitteet myös korostaa pyrkimystä yhdenmukaisuuteen, jotta rakennerahastot saisivat vertailukelpoisia estimaatteja.
Regional accounts are a regional specification of the corresponding accounts of the nation.
Aluetilinpito on koko maan kansantalouden tilinpidon täsmennys.
Thus regional accounts make use of the concepts used for national accounts.
Aluetilinpidossa käytetään kansantalouden tilinpidon käsitteitä.
There are substantial conceptual and practical difficulties in compiling a full set of accounts at regional level.
Täysimittaisen tilinpidon laatimisessa aluetasolla olisi kuitenkin huomattavia käsitteellisiä ja käytännöllisiä vaikeuksia.
So the European System of Accounts (ESA) specifies a limited system of regional accounts.
Euroopan kansantalouden tilinpidossa (EKT) määritelläänkin vain rajattu aluetilinpitojärjestelmä.
This covers some aggregates by industry and simplified accounts for households.
Se kattaa joitakin toimialoittaisia suureita ja kotitalouksien yksinkertaistetut tilit.
Until now statisticians have worked according to their own national conventions and also the Eurostat guidelines in the ESA and ESA/reg.
Tästä huolimatta laskelmissa mitä ilmeisimmin esiintyvien virheiden arvioimiseksi ei ole tehty paljoakaan. Se olisikin vaikea tehtävä.
The new regional chapter of the revised ESA provides clearer guidance on concepts, principles and methods.
Yleisesti voidaan todeta, että pienten, asukasmäärältään vähäisten alueiden tilastot eivät ole niin luotettavia kuin suurempien alueiden tilastot.
It will be supplemented by this document giving more practical guidance on GVA
On kuitenkin todennäköistä, että alueiden väliset pienet erot pysyttelevät hyvin lukujen virhemarginaalin sisällä erityisesti pienten alueiden osalta. ta.
For the time being, two regional accounts statistics have been identified as particularly relevant to the structural funds: gross value added (GVA) and gross fixed capital formation (GFCF).
Tähän asti tilastoviranomaiset ovat työskennelleet omien kansallisten käytäntöjen sekä myös Eurostatin EKT-ja EKT/alue-ohjeiden mukaisesti.
GVA is used to estimate gross do mestic product at regional level (GDPR); both are measures of economic activity.
Uudistetun EKT:n aluetilastoja koskeva luku antaa tarkempia ohjeita käsitteistä, periaatteista ja menetelmistä.
GFCF measures investment by producer units resident in a region. These measures of economic development are the subject of this document.
Tämä asiakirja täydentää sitä antamalla käytännön ohjeita arvonlisäyksestä ja kiinteän pääoman bruttomuodostuksesta.
and GFCF. Household and government accounts will be the subject of future Eurostat documents.
Kotitalouksien ja julkisen sektorin tilejä käsitellään tulevissa Eurostatin asiakirjoissa.
Quality depends on three things: region size, data quality and methodology.
Laatu riippuu kolmesta tekijästä: alueen koosta, tietojen laadusta ja käytetyistä menetelmistä.
This document concentrates on improving and harmonising methods, but the other aspects must not be forgotten.
Tämä asiakirja keskittyy menetelmien parantamiseen ja yhdenmukaistamiseen, mutta muitakaan näkökohtia ei saa unohtaa.
Region size and data quality are often outside the control of the statistician responsible for regional accounts. So co-ordination with other statisticians becomes a key issue for regional accounts.
Alueen koko ja tietojen laatu ovat usein aluetilinpidosta pääasiallisesti vastaavan tilastoviranomaisen vaikutusvallan ulkopuolella.
Methods vary because they are determined by the type of data available and the organisation of the national statistical system.
Näin ollen koordinoinnista muiden tilastoviranomaisten kanssa tulee aluetilinpidon avainkysymys.
This document expands on the regional chapter of the revised ESA.
Tämä asiakirja laajentaa uudistetun EKT:n aluetilastoja koskevaa lukua.
Chapter I provides a set of principles governing the broad approach to producing regional GVA and GFCF.
Osassa I esitetään joukko periaatteita, jotka ohjaavat yleisellä tasolla alueellisen arvonlisäyksen ja kiinteän pääoman bruttomuodostuksen laskennassa käytettyä lähestymistapaa.
Occasionally the recommendations differ from those adopted for national accounts, as for the regional allocation of ancillary activities.
Joissakin tapauksissa suositukset poikkeavat kansantalouden tilinpidon vastaavista, näin esimerkiksi aputoimintojen kohdentamisessa alueille.
Chapter II gives some practical guidance on how these should be applied in certain industries where statisticians have encountered particular difficulties with principles, methods and data.
Osassa II annetaan joitakin käytännön soveltamisohjeita toimialoille, joilla tilastoviranomaiset ovat törmänneet erityisiin vaikeuksiin niin periaatteiden, menetelmien kuin tietojen yhteensovittamisessa.
More fundamentally, some national accounts concepts can be interpreted in different ways at regional level and new principles have to be developed to deal with multiregional and cross-regional activity.
Syvemmälle perusteisiin mentäessä jotkut kansantalouden tilinpidon käsitteet voidaan tulkita eri tavoin alue tasolla. Moni-ja poikkialueisen toiminnan käsittelemistä varten on kehitettävä uusia periaatteita.
Different interpretations suit different purposes.
Erilaiset tulkinnat sopivat eri tarkoituksiin.
The ESA regional chapter has developed the interpretation of some national accounts concepts at regional level.
EKT:n aluetilinpitoa koske vassa luvussa on kehitelty joidenkin kansantalouden tilinpidon käsitteiden tulkintaa aluetasolla.
That will lead to greater comparability between member states.
Tämä johtaa parempaan vertailukelpoisuuteen jäsenvaltioiden välillä.
The choices made for regional accounts in the European Union should develop this theoretical basis, but must also emphasize harmonization to reflect the structural funds' need for comparable estimates.
Euroopan unionin aluetilinpitoa varten tekemien ratkaisujen tulisi kehittää tätä teoreettista perustaa, mutta
This document is intended to help regional statisticians produce relevant, consistent and reliable figures which can provide a firm foundation for good regional policy.
Tämä asiakirjan tarkoituksena on auttaa aluetilaston laatijoita tuottamaan asiallisia, yhdenmukaisia ja luotettavia lukuja, jotka voivat luoda vankan pohjan hyvälle aluepolitiikalle.
The document should also help users understand the figures they are using and thus use them more appropriately. ately.
Asiakirjan tulisi myös auttaa tietojen käyttäjiä ymmärtämään käyttämiään lukuja ja käyttämään niitä tarkoituksenmukaisemmin.
CHAPTER I:
OSA I:
GENERAL PRINCIPLES
YLEISET PERIAATTEET avainalueisiin, joissa vaikeuksia ja mahdollisia tulkinta eroja esiintyy.
This chapter explores the general principles to be adopted in measuring the gross value added (GVA) produced by and the gross fixed capital formation (GFCF) of the producer units resident in a given region.
Tässä osassa tutkitaan niitä yleisiä periaatteita, joita sovelletaan mitattaessa tietyllä alueella sijaitsevien tuotantoyksiköiden tuottamaa arvonlisäystä ja niiden kiinteän pääoman bruttomuodostusta.
It expands on the principles set out in the regional chapter of the revised ESA.
Se laajentaa uudistetun ESA:n aluetilastoja koskevassa luvussa esitettyjä periaatteita.
The different approaches to compiling regional accounts are discussed generally in section 4.
Aloitamme määrittelemällä alueen, kotipaikan ja tuotantoyksikön käsitteet ja laatimalla säännöt arvonlisäyksen ja kiinteän pääoman bruttomuodostuksen alueluokituksille.
Pure methods are preferred to those involving estimation and bottomup methods are generally preferred to topdown estimates.
Ensimmäinen periaatteemme on, että arvonlisäyksen ja kiinteän pääoman bruttomuodostuksen jakosääntöjen tulisi olla yhdenmukaiset: kiinteän pääoman bruttomuodostus tulisi kohdentaa samoihin yksiköihin kuin arvonlisäys (katso yksityiskohtia kappaleesta 6.1).
Additional principles relating to GVA and GFCF are discussed in sections 5 and 6 respectively.
Jäsenvaltiot ovat kehittäneet erilaisia menetelmiä lähinnä käytännöllisistä ja historiallisista syistä.
In both sections we focus on key areas of difficulty and potential disagreement.
Ne jäsenvaltiot, joilla on vahva aluehallintojärjestelmä tai joissa alueyksiköt ovat keränneet tilastotietoja, ovat olleet tai puvaisia laatimaan aluetilastoja aggregoimalla nämä es timaatit (osista kokonaisuuteen -menetelmä).
For GVA an expenditure approach is not feasible at regional level, but income and output approaches are both suitable and a mixed income-output approach is common.
Ne käyttävät yleensä tuotantoon pohjautuvaa arvonlisäyksen estimaattia.
We begin by defining the concepts of regional territory, residence and producer units, and establishing rules for the regional breakdown of GVA and GFCF.
Muiden jäsenvaltioiden tilastoviranomaiset ovat käyttäneet hyväkseen keskitettyjä hallinnollisia tietoja, kuten esimerkiksi rekistereitä tai verotiedostoja.
Our first principle is that the allocation rules for GVA and GFCF should be consistent: GFCF should be allocated to the same units as the GVA. (See 6.1 for details)
Ne saattavat suosia aluetilinpidossa enemmän kokonaisuudesta osiin suuntautuvaa tarkastelua ja laatia tulojen perusteellaarvon lisäysestimaatin.
The economic territory of regions is largely clear cut, although boundaries can change over time.
Talousalueen käsite on melko selväpiirteinen, vaikka sen rajat saattavat vaihdella ajankohdasta toiseen.
Certain activities such as off-shore extraction of oil and gas and territorial enclaves such as embassies cannot be allo cated to regions and section 1 recommends the creation of an extra-regio to include these activities.
Tiettyjä toimintoja, kuten esim. merellä tapahtuvaa öljyn ja kaasun porausta ja alueellisia enklaaveja (erillisalueita), kuten lähetystöjä ei voida jakaa alueisiin ja luvussa 1 suositellaan nämä toiminnot sisältävän ulkopuolisen alueen luomista.
The concept of residence is discussed in section 2 and preferred to a strictly territorial approach.
Kotipaikan käsitettä käsitellään luvussa 2 ja etusijalle asetetaan tiukka alueellinen lähestymistapa.
Member states have developed different methods es sentially for practical and historical reasons.
Eroavuudet lähestymistavoissa eri jäsenvaltioiden välillä saattavat näyttää ensi näkemältä suurilta.
Those with a strong system of regional government or where statistics are collected in regional offices have tended to compile regional accounts by aggregating these estimates (a bottomup approach).
Erilaiset menetelmät voivat tuottaa yhtä päteviä ja vertailukelpoisia tietoja.
They usually have an output based estimate of GVA.
Lähemmin tarkasteltuna käytetyt laskentamenetelmät ovat usein huomattavan samanlaisia yksityiskohtaisella tasolla.
Statisticians in other member states have exploited their access to centralized administrative data such as registers or tax records.
Esimerkiksi palkkoja käytetään määriteltäessä arvonlisäystä monilla toimialoilla niin tuotantoon kuin tuloihin pohjautuvissa estimaateissa.
They may have a more topdown approach to regional accounts and may compile an income estimate of GVA.
Näitä samanlaisuuksia kuvataan osassa II, jossa käsitellään tässä ja EKT:ssa hahmoteltujen yleisten periaatteiden soveltamista käytäntöön.
Producer units are discussed in section 3 and local KAU are recommended as the observation unit for regional accounts by industry.
Tuotantoyksiköitä käsitellään luvussa 3 ja paikallisia toimialayksiköitä suositellaan toimialoittaisen aluetilinpidon havainnointiyksiköiksi.
There are great conceptual difficulties in allocating the activities of multiregional units to regions. For example the gross operating surplus of multiregional enterprises.
Monialueisten yksiköiden toimintojen jakamisessa alueille on suuria käsitteellisiä vaikeuksia, esimerkkinä monialueisten yritysten bruttotoimintaylijäämän jakaminen.
However difficult it is, an allo cation must be made to regions, otherwise the aggregates are not comprehensive.
Jako alueille täytyy suorittaa, oli se kuinka vaikeaa tahansa, muutoin kokonaissuureet eivät ole järkeviä.
For comparability it is important that all member states adopt the same approach. proach.
Vertailukelpoisuuden vuoksi on tärkeää, että kaikki jäsenvaltiot omaksuvat saman lähestymistavan.
The differences in approach between member states may appear large at first sight.
Maan talousalue on yksiselitteisesti määritelty EKT 2.05.:ssa (katso liite A).
But different methods can produce equally valid and comparable results.
Aluetilinpitoa varten se voidaan jakaa varsinaiseen alueeseen ja ulkoalueeseen (katso EKT 13.04. ja 13.05.).
Also on closer examination, the actual methods of calculation are often remarkably similar at a detailed level.
Siihen kuuluu: a) alue, joka kuuluu maan maantieteelliseen alueeseen;
For example wages and salaries is the key determinant of GVA in several industries in both output and income based estimates.
Aluetilinpidon laadinnan erilaisia lähestymistapoja käsitellään yleisellä tasolla luvussa 4.
These similarities are illustrated in II, which discusses the practical application of the general principles outlined here and in ESA.
Aitoja laskentamenetelmiä pidetään parempina kuin sellaisia, joihin sisältyy arviointia ja osista kokonaisuuteen -menetelmät ovat yleensä parempia kuin kokonaisuudesta osiin -estimaatit.
For regional accounts purposes it can be divided into the regional territory and the extra-regio territory, (see ESA 1304 and 1305).
b) kaikki alueella olevat vapaa-alueet, mukaanluettuna tullivarastot ja tullivalvonnan alaiset tehtaat.
1.2 The extra-regio territory
1.2 Ulkoalue
The residence principle is particularly difficult to apply in the energy and transport industries which are discussed in detail in chapter II.
Se muodostuu maan talousalueen niistä osista, joita ei voida liittää suoraan yksittäiseen alueeseen.
In brief the residence principle means that GVA from transporting goods across several regions is not split between the regions, but allocated to one region - the one where the producer unit is resident.
Se käsittää: tää: a) kansallisen ilmatilan, aluevedet ja kansainvälisillä vesillä sijaitsevan mannerjalustan, johon maalla on yksinoikeus; tavaroiden kuljettamisesta useiden alueiden läpi muodostuvaa arvonlisäystä ei jaeta näiden alueiden kesken, vaan se kohdennetaan yhdelle alueelle - alueelle, jossa tuotantoyksikön kotipaikka sijaitsee.
Also GFCF in national infrastructure networks is allo cated to the region where the unit in charge of the infrastructure is resident rather than where the asset is located.
Myös kiinteän pääoman bruttomuodostus kansalliseen infrastruktuuri verkostoon, kohdennetaan mieluimmin sille alueelle, jolla infrastruktuurista vastaavan yksikön kotipaikka on, kuin sille alueelle, jossa varat sijaitsevat.
For example GFCF on telephone cables or railway lines is allocated to the region where the engineering unit is deemed to be resident even though the cables or rails are laid in other regions.
Esimerkiksi puhelinkaapeleiden tai rautateiden kiinteän pääoman bruttomuodostus kohdennetaan alueelle, jolla rakennuttavan yksikön kotipaikan on katsottu sijaitsevan siinäkin tapauksessa, että kaapelit tai kiskot sijaitsevat eri alueilla. la.