natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 1973, the United Kingdom, Ireland and Denmark were
Vuonna 1973 Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Tanska liittyivät toteutumisen, niiden on noudatettava oikeusvaltion periaatetta ja kunnioitettava ensimmäisinä uusina maina Saksan, Ranskan, Italian ja kolmen Benelux-maan alun ihmisoikeuksia sekä vähemmistöjen oikeuksia ja suojeltava vähemmistöjä, niillä on perin perustamaan yhteisöön.
The negotiations are likely to be fairly lengthy. Once they are concluded, the first new members to join the Community founded by Germany, France, Italy and the Accession Treaties will be submitted for ratification by both sides.
1980-luvun alkupuolella unioni laajentui etelään, kun oltava elinkelpoinen markkinatalous, joka pystyy kohtaamaan unionissa vallitsevan jäseniksi tulivat Kreikka (1981), Espanja ja Portugali (1986).
The conditions each one has to meet were laid in 1986. In 1995, it was Sweden, Finland and Austria's turn.
Vuonna 1995 oli kilpailun, ja niiden on kyettävä omaksumaan unionin tavoitteet.
15 may apply to become a member of the Union.
Ruotsin, Suomen ja Itävallan vuoro.
Europe's new democracies its support by concluding a series of association
Amsterdamin sopimus: 15 kuukautta neuvotteluja.
The Treaty of Amsterdam: 15 months of negotiations The Intergovernmental Conference was set in motion on 29 March 1996 in Turin.
Hallitustenvälinen konferenssi (HVK) avattiin 29. maaliskuuta 1996 Torinossa.
The personal representatives of the 15 Member States' Foreign Ministers held 40 meetings with Mr Marcelino Oreja, member of the European Commission, in order to prepare for ministerial talks.
Viidentoista jäsenmaan ulkoministereiden edustajat ovat kokoontuneet 40 kertaa Marcelino Orejan, Euroopan komission jäsenen, kanssa valmistellakseen ministerineuvotteluja.
For further information
Lisätietoja
A great deal of additional information on the European Union is available on the Internet. It can be accessed through the Europa server http://europa.eu.int
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä Internetissä Europa-palvelimen kautta http://europa.eu.int
Dublin European Parliament — Information Offic European Union House, 43, Molesworth Street, Dublin 2 Ireland Tel.(3531)605 79 00 Fax (3531)605 79 99
Pohjoisesplanadi .31/Norm esplanaden 31 FIN-00100 HELSINKI/HELSINGFORS PL/PB 1250 FIN-00101 HELSINKI/HELSINGFORS Puh. (.358-9) 622 6544 Faksi (.358-9) 656 728
This publication appears in all official Community languages — Spanish, Danish, German,Greek, English, French, Italian, Dutch, Portuguese, Finnish and Swedish.
Pohjoisesplanadi .31/Norra esplanaden 31 FIN-00100 HELSINKI/HELSINGFORS PL/PB 26 FIN-00131 HELSINKI/HELSINGFORS Puh.
Representation in Wales 4 Cathedral Road, Cardiff CFl 9SG Tel. (1222) 37 16 31
(358-9) 622 0450 Faksi (358-9)622 2610
London European Parliament — Information Office, 2, Queen Anne's Gate, Unitid Kingdom London SW1H 9AA Tel.: (0171) 227 43 00 Fax:(0171)227 43 02
Tämä julkaisu ilmestyy kaikilla Euroopan unionin virallisilla kielillä — espanjaksi, tanskaksi, saksaksi, kreikaksi, englanniksi, ranskaksi, italiaksi, hollanniksi, portugaliksi, suomeksi ja ruotsiksi.
Directorate-General for Information, Communication, Culture and Audiovisual Media, Publications Unit, rue de la Loi 200, Β-1049 Brussels
Euroopan komissio Pääosasto: Tiedotus, viestintä, kulttuuri ja audiovisuaalinen ala Julkaisuyksikkö rue de la Loi 200, B-1049 Bryssel
Manuscript completed in July 1997 Second edition
Käsikirjoitus valmistunut heinäkuussa 1997, 2. painos
© European Communities, 1997 Reproduction is authorized provided the source is acknowledged
© Euroopan yhteisöt, 1997
Building Europe together
Rakennetaan Eurooppaa yhdessä
THE EUROPEAN UNION AND THE ENVIRONMENT
EUROOPAN UNIONI JA YMPÄRISTÖ m\
This publication appears in all the official Community languages — Spanish, Danish, German, Greek, English, French, Italian, Dutch, Portuguese, Finnish and Swedish.
Tämä julkaisu on toimitettu kaikilla EU:n virallisilla kielillä (englanti, espanja, hollanti, italia, kreikka, portugali, ranska, ruotsi, saksa, suomi ja tanska).
Manuscript completed in October 1997
Käsikirjoitus valmistunut lokakuussa 1997.
Publisher: Office for Official Publications of the European Communities,
Kansi: Signé Lazer Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 1997
Cataloguing data are given at the end of this publication.
Luettelointitiedot ovat julkaisun lopussa.
© European Communities, 1997 Reproduction is authorized.
© Euroopan yhteisöt, 1998 Tekstin jäljentäminen on sallittua.
Printed on white chlorine­free paper
PAINETTU KLOORIVALKAISEMATTOMALLE PAPERILLE
THE EUROPEAN UNION AND THE ENVIRONMENT
EUROOPAN UNIONI JA YMPÄRISTÖ
Contents
¡sältö
Why a European Union environmental policy?
Miksi tarvitaan Euroopan unionin ympäristöpolitiikkaa?
Twenty-five years of environmental protection policies Protecting the water Protecting the air Protecting life Protecting forests
Vesiensuojelu Ilmansuojelu Elämän suojelu Metsiensuojelu
The fifth environmental action programme 'Towards sustainability' Processing and manufacturing Transport Energy Agriculture and forestry Tourism
Viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma "Kohti kestävää kehitystä" jalostus ja tuotanto Liikenne Energia Maa- ja metsätalous Matkailu
What progress have we made?
Mitä edistystä on tapahtunut?
Looking east — cooperation in Europe
Katse itään — yhteistyö Euroopassa
Global cooperation On trade On development
Maailmanlaajuinen yhteistyö Yhteistyö kaupan alalla
On global environmental problems
Maailmanlaajuisia ympäristöongelmia koskeva yhteistyö
A sustainable economy
Kestävä talous
Implementation and enforcement of EU law
EU:n lainsäädännön täytäntöönpano ja valvonta
Financing environmental improvements
Ympäristöparannusten rahoitus
Education and training Raising public awareness
Koulutus Ympäristötietoisuuden lisääminen
Citizens' rights under Union environmental law To be informed To be consulted To review government decisions To benefit from Union law
Oikeus saada tietoa Oikeus tulla kuulluksi Oikeus saattaa viranomaisten päätökset tarkasteltaviksi uudelleen Oikeus hyötyä unionin oikeudesta
vu ill the European Union of the next century be cleaner, healthier, more beautiful and more prosperous!1
V_^/ nko Euroopan unioni ensi vuosisadalla puhtaampi, terveempi, kauniimpi ja vauraampi?
From one point of view, today's outlook for Europe is optimistic: industrial emissions of toxic substances such as lead, cadmium and mercury have declined substantially.
Toisaalta Euroopan tämän päivän näkymät ovat optimistiset: myrkyllisten aineiden kuten lyijyn, kadmiumin ja elohopean teolliset päästöt ovat vähentyneet merkittävästi.
Many very dangerous pesticides and chemicals have been banned or severely restricted.
Monet hyvin vaaralliset torjunta-aineet ja kemikaalit on kielletty, tai niiden käyttöä on ankarasti rajoitettu.
Emissions of acidic sulphur dioxide (SO2) — which have such severe impacts on forests and lakes — have been drastically reduced.
Rikkidioksidipäästöjä (SO2), joilla on hyvin voimakas vaikutus metsiimme ja järviimme, on vähennetty ratkaisevasti.
Chemicals which deplete the protective stratospheric ozone layer around the earth have been banned or are being phased out.
Kemikaalit, jotka vähentävät stratosfäärin maata ympäröivää suojaavaa otsonikerrosta, on kielletty, tai niiden käyttö loppuu vähitellen.
Rates of recycling are up.
Kierrätys on lisääntynyt.
Sewage and waste-water treatment have improved our rivers and lakes to such an extent that even salmon have returned to their previous spawning grounds.
Viemäröinti ja jäteveden käsittely on parantanut jokiamme ja järviämme siinä määrin, että lohet ovat uskaltaneet palata entisille kutualueilleen.
The environment in the European Union enjoys a level of legal protection which is unsurpassed.
Euroopan unionin ympäristöllä on ennen kokematon lainsäädännön suoja.
But from another point of view, we have solved only a few of the simplest environmental problems.
Toisaalta olemme kuitenkin ratkaisseet vasta muuta mia yksinkertaisimpia ympäristöongelmia.
The problems of the future are much less easily understood and much less easily brought under control.
Tulevaisuuden ongelmia on paljon vaikeampi ymmärtää ja paljon vaikeampi hallita.
These problems are the natural consequences of a society where the individuals and groups do not take the impacts of their actions on one another or on the environment into account; in short, of a society which still acts as if the resources of the earth are infinitely renewable.
Nämä ongelmat ovat luonnollinen seuraus yhteiskunnasta, jossa ihmiset ja ryhmät eivät ota huomioon toimiensa vaikutusta muihin tai ympäristöön, eli yhteiskunnasta, joka yhä toimii ikään kuin maapallon voimavarat uudistuisivat rajattomasti.
Pressures on the environment will increase as economic growth translates into increased consumption of energy and materials, increased wastes and pollution.
Ympäristöön kohdistuu entistä suurempia paineita taloudellisen kasvun johtaessa energian ja raaka-aineiden kulutuksen, jätteiden ja saastumisen lisääntymiseen.
As the European Environment Agency summed up the situation in 1995, the European Union is making progress in reducing certain pressures on the environment, though this is not enough to improve the general quality of the environment let alone progress toward sustainable development.
Euroopan unioni edistyy tiettyjen ympäristöön kohdistuvien paineiden vähentämisessä, joskaan tämä ei riitä ympäristön yleislaadun parantamiseksi saati edistymiseksi kohti kestävää kehitystä.
These trends are still causing often rreversible losses of land, habitats, biodiversity, landscapes and natural esources, as well as bringing local, egional and global changes in environmental conditions that are rreversible in our lifetime.
Seuraava taulukko sisältää eräitä hälyttäviä suuntauksia Euroopan yhteisössä viidennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman alkaessa.
The following box sets out some disquieting trends in the European Community at the start of the fifth environmental action programme.
Nämä suuntaukset aiheuttavat edelleenkin usein peruuttamattomia maan, elinympäristöjen, biologisen monimuotoisuuden, maisemien ja luonnonvarojen menetyksiä sekä ympäristöolojen paikallisia, alueellisia ja maailmanlaajuisia muutoksia, joita ei voida korjata meidän elinaikanamme. Kuten Euroopan ympäristövirasto tiivisti tilanteen Ì 995,
Environmental pressures still growing
Yhä kasvavat ympäristöpaineet
- 25 % increase in consumption by 2010,with a 20 % increase in carbon emissions compared with 1990.
Kulutus lisääntyy 25 prosenttia vuoteen 201 0 mennessä, ja hiilipäästöt lisääntyvät 20 prosenttia verrattuina vuoteen 1990.
- 25 % increase ¡n car ownership and a 17 % increase in mileage from 2000 compared with 1 990.
Autojen omistus lisääntyy 25 prosenttia ja ajomatkat lisääntyvät 17 prosenttia vuoteen 2000 mennessä verrattuna vuoteen 1990.
- 63 % increase in fertiliser use from 1970 to 1988.
Lannoitteiden käyttö on lisääntynyt 63 prosenttia vuodesta 1970 vuoteen 1988.
- 35 % increase in solid urban waste from 1987 to 1992. - 35 % increase in average water use from 1970 to 1985.
Keskimääräinen veden käyttö on lisääntynyt 35 prosenttia vuodesta 1970 vuoteen 1985.
- 60 % projected increase in Mediterranean tourism by 2000 compared with 1990 .
Välimeren alueen matkailun ennustetaan lisääntyvän 60 prosenttia vuoteen 2000 mennessä verrattuna vuoteen 1990 (*).
These figures are based on the previous 12-member European Community.
(*) Nämä luvut perustuvat aikaisempaan 12 jäsenvaltion Euroopan yhteisöön.
A floating barrier of the kind used to contain oil spills ¿it sea.
Tällaista öljypuomia käyte tään estämään öljyvuotojen leviämistä merellä.
Pollution at sea is also no respecter of frontiers.
Merienkään saastuminen ei katso valtioiden rajoja.
'The environment knows no frontiers' was the slogan of the 1970s, when the European Community — better known nowadays as the European Union — began to develop its first environmental legislation. It is even more true today.
Vuonna 1987 Euroopan yhtenäisasiakirja antoi tälle kasvavalle ympäristöla insäädännöl le muodollisen oikeudellisen perustan, ja siinä asetettiin kolme tavoitetta: ympäristön suojeleminen, ihmisten terveyden suojeleminen ja luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö (130 r artikla).
In 1987, the Single European Act gave this growing body of environmental legislation a formal legal basis, and set out three objectives: protection of the environment, human health, and prudent and rational use of natural resources (Article 130r).
"Ympäristö ei tunne rajoja" oli iskulause 1970-luvulla, jolloin Euroopan yhteisö — joka nykyisin tunnetaan paremmin Euroopan unionina — alkoi kehittää ensimmäistä ympäristölainsäädäntöään. Sanonta on vieläkin enemmän paikallaan nykyään.
The new article in the Treaty only reflected what the governments had already understood: that countries are part of an interconnected and interdependent world of people who are bound together by the air they breathe, the food they eat, the products they use, the wastes they throw away, the energy they consume, and the jouneys they make for business and pleasure.
Tämä perustamissopimuksen uusi artikla heijasti vain sitä, minkä hallitukset olivat jo ymmärtäneet: että maat ovat yhteydessä toisiinsa ja toisistaan riippuvaisia maailmassa, jossa ihmisiä yhdistää heidän hengittämänsä ilma, syömänsä ruoka, käyttämänsä tuotteet, pois heittämänsä jätteet, kuluttamansa energia sekä heidän työ- ja huvimatkansa.
The early directives focused on the testing and labelling of dangerous chemicals, drinking-water and surface-water protection, and controlling air pollutants such as SO_ > , NOv and particulates from power plants and motor vehicles.
Ensimmäiset direktiivit keskittyivät vaarallisten kemikaalien testaamiseen ja merkitsemiseen, juomaveden ja pintaveden suojeluun ja ilmansaasteiden kuten SO,:n, NOx:n sekä voimalaitoksista ja moottoriajoneuvoista peräisin olevien hiukkaspäästöjen valvontaan.
Many of the directives from the 1970s and 1980s were linked to Europe's overriding commitment to improve the living and working conditions of its citizens.
Monet 1970—1980-luvun direktiivit liittyivät Euroopan tärkeimpään sitoumukseen parantaa kansalaistensa elin- ja työoloja.
People came increasingly to realise that quality of life could not be measured in income and material goods alone.
Ihmiset alkoivat yhä enemmän tajuta, että elämänlaatua ei voida mitata vain tuloilla ja aineellisilla hyödykkeillä.
The environment must be integrated into the definition and implementation of all of the Union's other economic and social policies, including trade, industry, energy, agriculture, transport and tourism.
Ympäristö on otettava huomioon unionin kaikkien muiden talous- ja sosiaalipolitiikkojen määrittelyssä ja toteuttamisessa mukaan lukien kauppa, teollisuus, energia, maatalous, liikenne ja matkailu.
Under certain conditions, the Member States may maintain or introduce environmental standards and requirements which are stricter that those of the Union. The Commission verifies the compatibility of these stricter national norms with the single market and the protection of equal conditions of competition.
Samoin yhdessä jäsenvaltiossa sijaitseva tehdas voi tuoda tarvikkeita ja raaka-aineita useista muista jäsenvaltioista; se voi kuluttaa maahan tuodusta kaasusta saatua energiaa, tuottaa jätteitä, jotka vaikuttavat ilman ja veden laatuun oman maan ulkopuolella esimerkiksi jokien ala juoksulla, ja viedä tuotteita, joiden jätteet muodostuvat satojen tai tuhansien kilometrien päässä sijaitsevien maiden väestön riskeiksi ja jäävät niiden viranomaisten vastuulle. le.
The 1992 Maastricht Treaty formally established the concept of sustainable development in European Union law.
Vuoden 1992 Maastrichtin sopimuksella kestävän kehityksen käsite sisällytettiin muodollisesti Euroopan unionin oikeuteen.
Then, in 1997, the Amsterdam Treaty made sustainable development one of the overriding objectives of the European Union.
Sen jälkeen kestävästä kehityksestä tuli vuoden 1997 Amsterdamin sopimuksella yksi Euroopan unionin tärkeimpiä tavoit
The new Treaty considerably strengthened the commitment to the principle that the European Union's
Jäsenvaltiot voivat tietyin edellytyksin ylläpitää tai ottaa käyttöön ympäristönormeja ja -vaatimuksia, jotka ovat unionin vastaavia normeja ja vaatimuksia ankarampia.
Subsidiarity and shared responsibilities
Toissijaisuusperiaate ja yhteiset velvollisuudet
The Union acts when the problem cannot be solved by national governments alone.
Unioni toimii, kun kansalliset viranomaiset eivät yksin voi ratkaista ongelmaa.
This subsidiarity principle (Article 3b of the EC Treaty as inserted by the Maastricht Treaty) means that the Union always seeks to target its activities where they will be most effective, and to support actions by national and local governments where they too can be most effective.
Toissijaisuusperiaate (Maastrichtin sopimuksen 3 b artikla) tarkoittaa sitä, että unioni pyrkii aina kohdistamaan toimintansa sinne, missä se on tehokkainta, ja tukemaan kansallisten ja paikallisten viranomaisten toimia siellä, missä ne voivat olla tehokkaimpia. pia.
Thus, it often takes the lead and may have exclusive competence to negotiate international environmental agreements on ozone-depleting substances, for example, or on trade in endangered species.
Tämän vuoksi se ottaa usein johtoaseman, ja sillä saattaa olla yksinomainen toimivalta neuvotella kansainvälisistä ympäristösopimuksista esimerkiksi otsonikatoa aiheuttavien aineiden tai uhanalaisten lajien kaupan osalta.
Member States traditionally are responsible for land use planning and construction, for regional and national transport and for water resource planning.
Jäsenvaltiot ovat perinteisesti vastuussa maankäytön suunnittelusta ja rakentamisesta, alueellisesta ja kansallisesta liikenteestä sekä vesivaroja koskevista suunnitelmista.
The Union has supported activities by local governments through networks, guide books, research and demonstration projects.
Unioni on tukenut paikallisviranomaisten toimia verkkojen, ohjekirjojen sekä tutkimusja esittelyhankkeiden kautta.
Twenty-five years of environmental protection policies
Ympäristönsuojelupoliti ¡kan 25 vuotta
Protecting the water
Vesiensuojelu
Through the urban waste-water treatment directive, the Union has set the goal of cleaning up all surface and coastal waters of organic pollution by the end of 2010.
Unioni on yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskevassa direktiivissä asettanut tavoitteeksi kaikkien pintaja rannikkovesien puhdistamisen orgaanisista saasteista vuoden 2010 loppuun mennessä.
This will involve huge investments in waste-water treatment by local governments and industries over the next decade.
Tämä edellyttää paikallishallinnolta ja teollisuudelta suunnattomia investointeja jätevesien käsittelyyn seuraavan vuosikymmenen aikana.
be developed which contain legally enforceable constraints on agricultural practices and limits on the spreading of organic manure.
Vedenpuhdistus on Euroopan ympäristölainsäädännön päätavoitteita.
In the past, the Union focused on protecting water quality for uses such as drinking, fish production, and bathing, and on controlling some key pollutants.
Tähän on liityttävä varojen sääntöjä vähentääkseen nitraattien joutumista maataloudesta pinta- ja pohjaveteen.
Today, Union water policy has a better scientific base and a broader vision — it seeks to integrate water quality protection with the management of freshwater resources and supplies.
Jäsenvaltiot selvittävät myös, mitkä vesistöt ovat nitraattien saastuttamia ja mitkä saattavat saastua.
In the future, water quality standards and discharge limits should be enforced within a coherent water management system based on natural river basins, as has long been the practice in some Member States.
Tarkoituksena on laatia toimintaohjelmia, joihin sisältyy oikeudellisesti sitovia maatalouskäytännön rajoitteita ja orgaanisen lannan levittämistä koskevia rajoituksia.
The restoration of water purity is one of the main objectives of European environmental legislation.
Aikaisemmin unioni keskittyi veden laadun suojelemiseen siten, että vettä voitaisiin käyttää juomavedeksi, uimavedeksi ja kalanviljelyyn, sekä tiettyjen keskeisten saasteiden valvontaan.
This must be linked to mak ing better use of resources.
Nykyään unionin vesipolitilkalla on parempi tieteellinen perusta, ja se edustaa laajempaa näkemystä — siinä pyritään sisällyttämään vesien laadun suojelu makean veden varantojen hoitoon.
Most importantly, by 2010, Member States must ensure that water prices reflect the full and true costs of supplying and maintaining high-quality and reliable water supplies.
Kaikkein tärkeintä on, että vuoteen 2010 mennessä jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että veden hinta vastaa korkealaatuisten ja luotettavien vesivarantojen toimittamisen ja ylläpitämisen täysimääräisiä ja todellisia kustannuksia.
When the price of water reflects its true cost to water companies, citizens and industries alike will be encouraged to use water more efficiently and avoid wastage.
Kun veden hinta ilmentää sen todellisia kustannuksia vesiyhtiöille, sekä väestö että teollisuus saavat kannustimen käyttää vettä tehokkaammin ja välttää tuhlausta.
A measure of the Union's commitment to water quality can be found in its support for the construction of sewage and waste-water treatment plants: ECU 7 000 million will be provided from the Structural Funds during 1994-99 for regions which have less than 75 % of the Union average income.
Unionin sitoutumista veden laatuun voidaan mitata sen tuella viemäreiden ja jätevesien käsittelylaitosten rakentamiseen: vuosina 1994—1999 rakennerahastoista myönnetään 7 000 miljoonaa ecua alueille, joilla keskitulot ovat alle 75 prosenttia koko unionin keskimääräisistä tuloista.
The proportion of the population connected to the water supply in Portugal should rise from 61 % in 1989 to 95 % in 1999; the proportion of urban waste water treated in compliance with Union standards in Ireland should rise from 20 % in 1993 to 80 % in 1999.
Vesijohtoverkostoon liitetyn väestön osuuden pitäisi Portugalissa kasvaa vuoden 1989 61 prosentista 95 prosenttiin vuonna 1999; unionin normien mukaisesti käsiteltyjen yhdyskuntajätevesien osuuden pitäisi Irlannissa nousta vuoden 1993 20 prosentista 80 prosenttiin vuonna 1999.
One troublesome area which cannot be controlled by simple regulation is the pollution of water by nitrate runoff from agricultural fields.
Hankala ala, jota ei voida valvoa pelkästään sääntelyn avulla, on vesien saastuminen peltojen nitraattivalumien vuoksi.
Under the 1991 nitrates directive, Member States are preparing codes of good agricultural practice in order to reduce the level of nitrate loss to surface water and groundwater from agriculture.
Vuoden 1991 nitraattidirektiivin nojalla jäsenvaltiot laativat parhaillaan hyvän maataloustavan
Protecting the air
Ilmansuojelu
Protecting air quality is a massive problem that will continue to dominate Union policies in the coming century.
Ilman laadun suojelu on erittäin suuri ongelma, joka tulee edelleenkin hallitsemaan unionin politiikkaa tulevalla vuosisadalla.
The air will not get cleaner by strict pollution controls alone.
Ilma ei puhdistu vain ankaralla saastumisen valvonnalla.
It will require profound changes in other Union, national and even local policies as diverse as energy, Iransport, tourism and land development.
Se vaatii syvällisiä muutoksia muilla unionin, kansallisen tason ja jopa paikallisen tason politiikan aloilla, jotka ovat niinkin moninaisia kuin energia, liikenne, matkailu ja maankäyttö.
Stratospheric ozone depletion is much more easily dealt with than the other problems.
Stratosfäärin otsonikatoon on paljon helpompi puuttua kuin muihin ongelmiin.
Here the Union is working within a framework agreed by more than 120 countries under the auspices ol' the United Nations Environment Programme.
Tässä yhteydessä unioni työskentelee yli 120 maan hyväksymissä, Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelmaan kuuluvissa puitteissa.