natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Another, which we highlight here, was the absence of any social and organizational integration of technological change.
Seuraus oli, että huomattavasti laajemmissa mittasuhteissa kuin ns. kapitalistisissa maissa yhteiskunta yleensä ja nimenomaan työntekijät saivat tie teen ja teknologian ikään kuin ylhäältä annettuna.
Asa result, to a far greater extent than in the socalled 'capitalist'societies, science and technology came to be imposed on society in general and workers in particular, and consequently failed to produce efficiency improvements on the shop floor.1 Technological disenfranchisement went hand in hand with political disenfranchisement.
Siten tiede ja tekniikka eivät onnistuneetkaan tehostamaan suoritusportaan toimintaa(2). Teknologian käyttömahdollisuudet katosivat siis yhdessä poliittisten oikeuksien kanssa.
At the process level, rather than an externally given factor for change, the technologically driven convergence of new information and communication technologiescan be best described as a process of change which is'flexible in use', that is, its actual implementation and economic success will be crucially dependent on the particular conditions of application and use.
Tuotantoprosessia tarkasteltaessa teknologiavetoista uuden tieto- ja viestintä tekniikan lähentymistä voidaan parhaiten kuvata ulkoisen muutostekijän sijaan muutosprosessina, joka mahdollistaa "joustavan käytön".
While such flexibility in use limits the process by which 'routines' can be set up to ease learning processes,2it high lights the crucial importance of social and organizational 'embeddedness'.
Toisin sanoen tekniikan varsinaista soveltamista ja siitä saatavaa taloudellista menestystä säätelevät olennaisesti kulloisetkin sovellus-ja käyttöolosuhteet.
Ultimately, the latter will be a prerequisite for economic success and the creation of new jobs.
Lopulta juuri tämä integroiminen on taloudellisen menestyksen ja uusien työpaikkojen luomisen edellytys.
At the product level, it is clear that the commercial feasibility of a new process or product is an essential condition for successful economic integration.
Tuotteitten tasolla on selvää, että uuden prosessin tai tuotteen taloudellinen toteutettavuus on taloudellisen integraation olennainen edellytys.
But other contexts, social, ethical and socio-political, also play an important part.
Silti myös muilla — sosiaalisilla, eettisillä ja sosiopoliittisilla
Here too, the literature points to a lack of consideration of user needs as the single most important factor in the failure of innovative action.
— seikoilla on merkittävä vaikutus. Käyttäjien tarpeitten huomiotta jättäminen on alan kirjallisuuden mukaan myös tältä osin tärkein yksittäinen tekijä innovatiivisen toiminnan epäonnistumisessa.
If we accept the argument that developing technological capabilities does involve a complex, endogenous process of change, negotiated and mediated both within organizations and at the level of society at large, it is obvious that policies cannot and should not be limited to addressing the economic integration of technological change, but must include all aspects of its broader social integration.
Josteknisten kykyjen kehittäminen edellyttää monimutkaista sisäistä muutosprosessia, josta sovitaan sekä organisaatioiden sisällä että koko yhteiskunnassa, on il meistä, ettei politiikassa voida eikä pidä rajoittua käsittelemään vain teknologisen muutoksen taloudellista integraatiota.
We thus reject the notion of technology as an external variable to which society and individuals, whether at work or in the home, must adapt.
Politiikkaan on sisällyttävä kaikki muutoksen laajemman yhteiskunnallisen integraation osa-alueet. Torjumme siis
In our interim report we emphasized the lack of social integration in the current European information society debate and criticized the technological determinism of much of the expert policy language as limiting the scope for policy
(2) Tiedon valtateistä ja globaalista informaatioinfrastruktuurista käytävä keskustelu on poliittisissa demokratioissa nyttemmin huomattavasti laajempaa ja syvällisempää kuin mikään aiempi keskustelu— ainakin verrattuna tilanteeseen entisissä sosialistimaissa.
Which explains why the process of ISO certification has led to only very limited efficiency improve ments; see amongst others Y. Lasfargue. 'ISO, SADO, MASO ...', Le Monde, 29 June 1994.
) Tämä selittää sen, että ISO-sertif iointi on saanut aikaan tehokkuuden lisääntymistä vain hyvin ra joitetusti. Ks. mm. Y. Lasfargue: "ISO, SADO, MASO...", ie Monde, 29.6.1994.
action.1 We claimed that the apparent lack of public support for the information society was in part a reflection of the predominance of technological consider ations in the European policy debate.
Välikertomuksessamme korostimme yhteiskunnallisen integraation puuttumista nykyisestä eurooppalaisesta tietoyhteiskuntakeskustelusta. Lisäksi arvostelimme sitä, että suurta osaa asiantuntijoiden poliittista kielenkäyttöä leimaa deterministinen teknologiausko.
We continue to view this as our main contribution. tribution.
Käsityksemme mukaan tämä rajoittaa politiikan soveltamiskenttää(1).
Our group must illustrate that there are numerous social policy challenges associated with a future European information society, stress that these transcend the simplistic notions of rapid adjustment to a future determined by the 'external' force of technological change in which people have no influence and no chance to participate, and highlight the countless opportunities for engineering a Euro pean information society for us all.
On korostettava, että haasteet ulottuvat laajemmalle kuin yksinkertaistetut vaatimukset nopeasta sopeutumisesta tule vaisuuteen, jonka muodon teknologinen muutos määrittää ulkoa päin ja johon kansalaisilla ei juurikaan ole huomauttamista. Lisäksi on korostettava, että käy tettävissä on lukemattomia mahdollisuuksia tehdä eurooppalaisesta tietoyhteiskunnasta kaikkien yhteiskunta.
Which we summarized as follows: 'We are forced through international competition to adopt new information technologies as rapidly as possible.
(') Tiivistetysti välikertomuksessa todetaan seuraavaa: Kansainvälinen kilpailu pakottaa meidät ottamaan uutta tietotekniikkaa käyttöön mahdollisimman nopeasti.
It is an ¡ilusión to think we would be able to govern the speed of such change.
On haihattelua uskoa, että voi simme hallita tällaisen muutoksen nopeutta.
Consequently, the only relevant policy issue is one of liberalizing and deregulating.
Niinpä ainoa merkittävä poliittinen kysymys on toiminnan vapauttaminen ia sääntelyn purkaminen.
Any delay would be extremely costly.
Asian lykkääminen olisi äärimmäisen kallista.
At the social level, while there could be "local" employment destruction, the cost of such destruction is minimal when compared to the aggregate employment "price" rigid societies might have to pay in terms of loss of competitiveness when failing to adopt the new ICTs quickly enough.
Asioiden sosiaalista puolta tarkastellen mahdollisesta työpaikkojen katoamisesta "paikallisesti" aiheutuu vain mitättömiä kustannuksia verrattuna niihin työllisyyden kokonaiskustannuksiin, joita joustamattomat yhteiskunnat joutuvat kohtaamaan, kun niiden kilpailukyky heikkenee uuden tieto- ja viestintätekniikan liian hitaan käyttöönoton vuoksi.
In other words, these employment losses have to be accepted as a minimal cost, outweighed by the positive global welfare impact of the IS and the employment growth in new areas.'
Työpaikkojen vähentyminen on siis hyväksyttävä vähäisenä hintana siitä myönteisestä vaikutuksesta hyvinvointiin, jota tietoyhteiskunnasta ja työllisyyden parantumisesta muilla alueilla maailmanlaajuisesti koituu.
('Building the European information society for us all — First reflections of the high-level group of experts', interim report, January 1996, p. 2).
(Euroopan tietoyhteiskunnan rakentaminen kaikkia ihmisiä varten..., s. 2.)
In this policy section of our final report, we have grouped the policy challenges around a number of parameters which cut across traditional policy boundaries.
Tässä loppukertomuksemme politiikkaa koskevassa osassa olemme jakaneet po liittiset haasteet ryhmiin käyttämällä parametrejä, jotka ylittävät perinteiset po litiikan osa-aluerajat.
Despite innumerable analyses on the subject, there is still insufficient recognition, in our view, that the new ICTs embody a radically different set of parameters for potential growth and development opportunities.
Aihetta on tutkittu äärimmäisen paljon, mutta näkemyksemme mukaan tutkimuksista huolimatta ei riittävän laajalti ymmärretä, että uuden TVT:n sisältämät kasvu- ja kehitysmahdollisuuksia säätelevät parametrit ovat täysin erilaisia kuin muualla.
Each of these factors represents major policy challenges.
Kukin näistä tekijöistä edustaa merkittävää po liittista haastetta.
We have listed 10 such challenges: the particular importance of knowledge and skills acquisition; the changing role of public services; the emerging virtual value chain; the scope for decentralization and implications for work organization; the increasing need to manage time; the implications of globalization for employment growth and capital flows; the particular concerns regarding social exclusion; the potential for bridging geographical distance; the need to take advantage of European diversity; and last but not least the implications of growing transparency for democracy.
Seuraavassa luettelossa on kymmenen tällaista haastetta: tietojen ja taitojen hankinnan korostunut merkitys; julkisten palvelujen muuttuva rooli; muotoutumassa oleva virtuaalinen arvoketju; hajauttaminen ja sen vaikutukset työn organisointiin; yhä tärkeämmäksi käyvä ajan hallinta; globaalistumisen vaikutukset työllisyyden kasvuun ja pääomavirtoihin; sosiaaliseen syrjäytymiseen liittyvät erityiset huolet; mahdollisuudet vähentää maantieteellisten etäisyyksien vaikutusta; tarve hyödyntää Euroopan monimuotoisuutta sekä viimeisenä vaan ei vähäisimpänä avoimuuden lisääntymisen vaikutukset demokra tiaan.
We believe these challenges constitute a broad agenda for policy action involving a range of actors, sometimes at local or regional level, sometimes at national or European level.
Uskomme, että nämä haasteet tarjoavat laajan aihevalikoiman poliittisille toimille, joissa toimijoiden kirjo vaihtelee paikallis- ja aluetasolta kansalliselle tai Euroopan tasolle.
The breadth of the agenda we present here, with only a limited number of specific recommendations, reflects our conviction that a global strategic vision is needed at this stage of the policy debate.
Tässä esittämämme aihevalikoiman laajuus — mukana on vain joitakin erityisiä suosituksia — kuvastaa uskoamme siihen, että poliittisen keskustelun tässä vaiheessa tarvitaan yleistä strategista visiota.
The transformation of the emerging information society into what might properly be described as a 'knowledge society' calls for a major investment by both the public and the private sector in what we have described above as the essential complementary assets: training, education and lifelong learning.
Jotta muotoutumassa oleva tietoyhteiskunta voidaan muuttaa yhteiskunnaksi, jota ehkä olisi nimitettävä "tietousyhteiskunnaksi", sekä julkisen että yksityisen alan on tehtävä huomattavia investointeja täydentäviksi eduiksi nimittämiimme alueisiin: koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen.
First, there is the simple factor of the 'greying' of Europe's working population.
— Ensinnäkin Euroopantyöväestöyksinkertaisesti harmaantuu.
A gap is clearly emerging between the rate of renewal of the working population (estimated at some 2% per annum) and the rate of knowledge acquisition in society at large (estimated by some as doubling every 10 to 15 years).
On selkeästi syntymässä kuilu työväestön uudistumisen (arviolta 2 % vuodessa) ja yhteiskunnassa yleisesti tapahtuvan tietojen hankinnan (kaksinkertaistuu joidenkin arvioiden mukaan 10—15 vuoden jaksoissa) välille.
Without additional training and learning over the course of people's working lives, the lion's share of new knowledge acquisition over the next 10 years will fall to a minority of Europe's labour force.
Ellei ihmisten työelämän aikana tapahtuvaa koulutusta ja oppimista lisätä, leijonanosasta tietojen hankintaa vastaa seuraavien 10 vuoden aikana vain vähemmistö Euroopan koko naistyövoimasta.
As the Green Paper 'Living and working in the information society: People first' puts it: 'The workforce is ageing and the technology is getting younger.'
Vihreässä kirjassa "Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa — ihmisläheisyys etusijalle" todetaan, että työvoima vanhenee ja teknologia
longer be limited to formal school ing (basic, secondary and higher education), but should involve all sections of society: youngsters, middle-aged and older people; people at all levels of vocational qualification; people in work and the unemployed.1 ployed.1
nuortuu. Tietojen ja taitojen hankkimista ei siis ole enää syytä rajoittaa muodolliseen koulutukseen (perus-, keski-ja korkea-aste), vaan siinä on oltava mukana kaikki yhteiskuntalohkot: nuoret, keski-ikäiset ja ¡äkkäät, kaikentasoisin ammattipätevyyksin varustetut, työssäkäyvät ja työttömät^).
Second, knowledge acquisition, particularly in the emerging information society, is not a simple incremental process of accumulation.
— Toiseksi tietojen hankkiminen ei etenkään tietoyhteiskunnassa ole yksinkertainen kasautumisprosessi.
In many information handling and processing areas, such as software engineering, the rate of obsolescence of knowledge is high.
Monilla informaationkäsittelyyn liittyvillä aloilla, kuten ohjelmistosuunnittelussa, tiedon vanhentumisnopeus on suuri.
Knowledge acquired only 10yearsago and not maintained has often lost much of its value.
Vain 10 vuotta aiemmin hankitut tiedot, joita ei ole pidetty yllä, ovat usein menettäneet suuren osan arvostaan.
This is why qualified people with outdated skills in the dole queue have become a fact of life in the 1990s.
Niinpä tilanne 1990-luvulla on se, että koulutetut ihmiset, joiden tiedot ovat vanhentuneet, löytävät itsensä työttömyyskortistosta. tosta.
Third, the increasing trend towards socalled 'external' labour market flexibility, with greater mobility and transparency on job markets, has undoubtedly made firms wary of investing in human resources if the investment is likely to benefit chiefly competing firms.
— Kolmanneksi työmarkkinoiden niin kutsutun ulkoisen joustavuuden yleistyminen liikkuvuuden kasvun ja työmarkkinoiden avautumisen myötä on selvästikin saanut yritykset varovaisiksi investoinneissaan henkilöstövoimavaroihin, mikäli investointi todennäköisesti koituu lähinnä kilpailijoiden hyödyksi.
The incentive to invest in general-purpose knowledge and human resources has declined in many of Europe's largest businesses.
Halukkuus investoida yleispätevään tietoon ja henkilöstövoimavaroihin on vä hentynyt useissa Euroopan suurimmissa yrityksissä.
Countries and companies with a high labour turnover tend to invest little in human resources.2
Työvoiman suuren vaihtuvuuden maissa ja yrityksissä investoidaan henkilöstövoimavaroihin tavallisesti vain vähän(2).
Fourth, the budgetary consolidation set in motion as part of the budgetary convergence criteria for EMU has led many European countries to reduce the percentage of public spending allocated to education and research in the higher education sector.
— Neljänneksi valtiontalouden vakiinnuttamispyrkimykset, joihin on ryhdytty budjettia koskevien EMU:n konvergenssikriteerien vuoksi, ovat saaneet useat Euroopan maat supistamaan koulutuksen ja korkeakoulualan tutkimuksen osuutta julkisista menoista.
This comes precisely at a time when such intangible investment is, as argued above, an essential complementary asset for future growth and competitiveness in the emerging global information society.
Tämä on tehty juuri silloin, kun tuonkaltaiset aineettomat investoinnit ovat — kuten edellä on perusteltu — kasvun ja kilpai lukyvyn kannalta olennainen täydentävä etu tulevassa maailmanlaajuisessa tietoyhteiskunnassa.
Consequently, our first set of recommendations focuses on the way new incentives could be put into place to provide a powerful impetus for investment in skills acquisition, human resources and education.
Edellisen vuoksi ensimmäiset suosituksemme keskittyvätkin siihen, miten uusilla kannustimilla voitaisiin saada aikaan voimakasta investointia taitojen hankintaan, inhimillisiin voimavaroihin ja koulutukseen.
This might range from direct public investment in new ICT equipment, computers in particular, in schools and the education system more generally (not just in the hardware or networks) to public/private partnerships to design new maintenance and training systems.
Keinoja voisivat olla suorat julkiset investoinnit uuden tietoja viestintätekniikan laitteisiin (erityisesti tietokoneisiin), kouluihin ja yleensä koulutusjärjestelmään (kyse ei olisi pelkästään laitteista tai verkoista).
However, to be clear at the outset, we should state that we consider this acquisition of knowledge and skills a necessary, but not a sufficient condition for employment creation. ation.
Selvennettäköön kuitenkin jo alusta lähtien, että pidämme edellä kuvattua tietojen ja taitojen hankkimista tarpeellisena mutta emme riittävänä työpaikkojen luomisen ehtona.
As highlighted by the OECD, data from France and the USA show a correlation between tenure/turn over and training across industries.
Yleisesti ottaen koulutus lisääntyy tasaisen työllisyystilanteen myötä. Ks. Employment Outlook, OECD, heinäkuu 1993, s. 148.
Actively stimulating the acquisition of knowledge and skills
Tietojen ja taitojen hankinnan aktiivinen edistäminen
There is an urgent need to reprioritize Europe's investment strategies in education, training and human resources, and knowledge and skills acquisition more generally.
Euroopan investointistrategian painotuksia koulutuksen ja inhimillisen pääoman sekä yleisemminkin tietojen ja taitojen hankinnan alalla on muu tettava nopeasti.
This calls for investment initiatives that combine public and private resources, each with their specific responsibilities and tasks, at regional, national and European level.
Tarvitaan alueellisia, kansallisia ja Euroopan laajuisia julkisen ja yksityisen lohkon yhteisiä investointeja, joissa kullakin osapuolella on omat vastuunsa ja tehtävänsä.
In addition, new policies designed to increase the incentives for firms and individuals to invest in human resources are needed.
Lisäksi on pyrittävä uudenlaisella politiikalla lisäämään kannustimia yrityksille ja yksilöille, jotta nämä investoisivat inhimilliseen pääomaan.
Establishing an education network
Koulutusalan verkon perustaminen
With respect to education, a major effort is needed to: link schools across Europe, providing them with ICT equipment and preferential access; promote multimedia educational and training software development and production; and (re)train and involve teachers in the design and development of such programmes.
On tarmokkaasti pyrittävä luomaan yhteydet Euroopan eri puolella olevien koulujen välille, varustamaan koulut tieto- ja viestintäteknisillä laitteilla ja edistämään niiden käyttömahdollisuuksia, tukemaan multimediaan perustuvan koulutuksellisen tietokoneohjelmiston kehittämistä ja tuotantoa sekä (uudelleen)kouluttamaan opettajia ja ottamaan heidät mukaan tällaisten ohjelmien suunnitteluun ja kehittämiseen.
This will need to be a concerted enterprise, in which both private and public institutions provide resources and content.
Tavoitteitten saavuttaminen edellyttää yhteistyötä, jossa voimavarat ja sisältö tulevat sekä yksityisistä että julkisista lähteistä.
As this is likely to increase the head start of certain regions, an intra-European process of learning and catching up needs to be set in motion.
Politiikka vaihtelee tule vaisuudessakin maittain ja alueittain, ja koulutuspolitiikassa kuvastuu usein kulttuurinen monimuotoisuus.
Whilst national and regional policies will continue to vary and differences in educational policy will often reflect cultural diversity, we propose that a European Learn ing Agency and Network (ELAN) be established to promote and disseminate knowledge on leading-edge applications of ICTs in areas of special interest to education and training across Europe.
Ehdotamme kuitenkin Euroopan oppimistoimiston ja -verkon (ELAN) perustamista tukemaan ja levittämään tietoa eturivin TVT-sovelluksista aloilta, jotka ovat koulutuksen kannalta erityisen kiinnostavia ympäri Euroopan.
New financial incentives for training
Uudet koulutuksen taloudelliset kannustimet
With respect to training and human resource development, stronger incentives are needed for both firms and individuals, in the form of a range of schemes to support and set a value on private investment in the accumulation of such intangible assets.
Koulutuksen ja inhimillisen pääoman kehittäminen edellyttää entistä voi makkaampien kannustimien tarjoamista sekä yrityksille että yksilöille.
There is an urgent need for investment in intangible capital such as human resources to be more fully recognized as 'real' capital outlay, reflected in particular in the stock value of firms.
Kan nustimina voidaan käyttää järjestelmiä, joilla tuetaan ja arvioidaan tällaisten aineettomien voimavarojen kasvattamiseen tehtäviä yksityisiä investointeja.
We suggest that the Commission should take the lead in addressing the issues of linking the financing of lifelong learning to employment, as Initiated by the OECD.
On äärimmäisen tärkeää tunnustaa yhä laajemmin, että inhimillisten voimavarojen kaltaiseen aineettomaan pääomaan tehtävät investoinnit ovat "todellisia" pääomasijoituksia, jotka näkyvät erityisesti yritysten pörssiarvossa.
As employees are more likely to change employers over their working lives, new forms of interaction are called for among higher education establishments, training organizations and individual firms.
Ehdotamme, että komissio näyttää tietä ja ryhtyy käsittelemään niitä kysymyksiä, jotka liittyvät elinikäisen oppimisen rahoituksen yhdistämiseen työllisyyteen, kuten OECD on esittänyt.
responsibility of both public and private institutions.1 The new ICTs provide many opportunities for dual training systems involving close partnerships of this kind to be developed and expanded over the course of a full working life.
Uusi tieto- ja viestintätekniikka tarjoaa runsaasti mahdollisuuksia, joilla kuvatuntapaista tiivistä yhteistyötä edellyttäviä kaksitahoisia koulutusjärjestelmiä voidaan kehittää ja laajentaa kattamaan koko työelämän kesto.
The new technologies also offer scope for the development of training programmes geared more specifically to the needs of the less highly skilled unemployed, who might have particular difficulty in acquiring computer literacy, and for all those groups needing to acquire basic ICT skills for use in the home, at work or in public places.
Uuden tekniikan avulla voidaan kehittää myös sellaisia koulutusohjelmia, jotka räätälöidään erityisten kohderyhmien tarpeiden mukaisiksi. Tällaisia ryhmiä ovat vähän koulutetut työttömät, joiden saattaa olla hankalaa hankkia tietokoneen käyttöön tarvittavat taidot, ja kaikki ne, joiden täytyy hankkia tietoja viestintätekniikan perustaidot käytettäväksi kotona, työssä tai julkisissa toimitiloissa.
Improving and disseminating knowledge on learning methods
Oppimismenetelmien tuntemuksen kohentaminen ja levittäminen
With respect to lifelong learning, there is a need for more basic research on learning itself, including the ways in which ICTs affect learning.
Elinikäiseen oppimiseen liittyvästi todettakoon, että itse oppimiseen kohdistuvaa perustutkimusta on lisättävä; tutkimuskohteita ovat myös tavat, joilla tietoja viestintätekniikka vaikuttaa oppimiseen.
It is crucial to acknowledge that in the emerging information society the learning process or the acquisition of knowledge will not take place at school or work exclusively.
Olennaista on tunnustaa se, että tulevassa tietoyhteiskunnassa oppiminen tai tiedonhankinta ei tapahdu yksinomaan koulussa tai työssä.