natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— voting shall be based on lists drawn up either for the whole territory of a Member State or for regions or multimember constituencies;
— jos jäsenvaltio käyttää yhden ehdokkaan vaalipiireihin perustuvaa vaalijärjestelmää, saadaan korkeintaan 2/3 kyseisen jäsenvaltion edustajanpaikoista antaa näissä yhden henkilön vaalipiireissä; loput paikat on annettava siten, että jäsenvaltion edustajanpaikkojen jakautuminen kokonaisuudessaan on suhteessa kaikkien annettujen äänten jakautumiseen;
— if a Member State uses a single-member constituency system, not more than two-thirds of the seats assigned to this Member State may be distributed in these con stituencies; the remainder of the seats assigned to the Member State concerned shall be distributed in such a way as to ensure that the distribution of all the seats of this Member State corresponds to the proportions of the total votes cast;
— jäsenvaltiot voivat ehdokaslistoihin perustuvissa vaaleissa edellyttää yhden tai useamman etusijalla ole van äänen antamista;
— the Member States may provide for one or more preferential votes to be cast where elections are based on lists;
— jäsenvaltiot voivat vahvistaa edustajanpaikan edellyttämäksi vähimmäisäänimääräksi 35 % annetuista äänistä;
In its resolutions on the draft Directive on rights relating to municipal elections the European Parliament endeavoured to keep to a minimum the permitted exceptions to the rule of equal treatment with nationals regarding the right to vote and to stand as a candidate.
Euroopan parlamentti on kunnallisvaalioikeutta koskevan direktiivin luonnoksesta tekemissään päätöslauselmissa pyrkinyt siihen, että hyväksyttävät poikkeukset jäsenvaltion kansalaisten ja muiden unionin kansalaisten tasavertaisesta kohtelusta äänioikeus- ja vaalikelpoisuusasioissa pidettäisiin mahdollisimman vähäisinä.
The inclusion of the derogation regarding participation in municipal elec tions in Belgium (Article 12(2) of Directive 94/80/EC) with out prior consultation of Parliament was regarded by it as a violation of its rights under Article 8b(1) ECT, and duly deplored.
Parlamentti kat soi, että poikkeussääntelyn lisääminen Belgian kunnallisvaalien äänioikeuden osalta (direktiivin 94/80/EY 12 artiklan 2 kohta) kuulematta ensin parlamenttia, oli Rooman sopimuksen 8 b artiklan 1 kohdasta johdettavien parla mentin oikeuksien vastainen rikkomus, ja se on ilmaissut tyytymättömyytensä asiaan.
However, in the interests of citizens of the Union the EP did not initiate any legal proceedings against this, so as not to cause a general delay in the practical implementation of these electoral rights.
Parlamentti ei kuitenkaan, EU-kansalaisten etujen nimessä, ole ryhtynyt oikeustoimiin kyseistä menettelyä vastaan, jotta koko vaalioikeuden käytännön toteutuminen ei viivästyisi.
— the Member States may institute a minimum threshold for the distribution of seats, which shall be set at between 3 and 5% of the votes cast;
Parlamentti on lisäksi useasti korostanut sitä, että yhtenäisen vaalijärjestelmän tavoitteeseen voidaan päästä myös vaiheittain, jolloin jäsenvaltioilla olisi mahdollisuus mukauttaa omat järjestelmänsä valittuun malliin vähitellen.
The European Parliament, which has the right of initiative regarding the rules governing the uniform European elec toral system (1st subparagraph of Article 138(3) ECT) and which, following the entry into force of the TEU, would also have to give its assent to the relevant legal act (2nd subparagraph of Article 138(3) ECT), has affirmed in several resolutions on the uniform electoral system that the concept of uniformity does not require the electoral procedure to be totally identical in all the Member States, but only as regards the essential elements.
Euroopan parlamentti, jolla on EU:n yhtenäisen vaalijärjestelmän laatimista koskeva aloiteoikeus (sopimuksen Euroopan unionista 138 artiklan 3 kohdan 1 alakohta) ja jolta edellytetään SEU:n voimaantulosta lähtien myös puoltavaa lausuntoa vastaaville säännöksille (SEU:n 138 artiklan 3 kohdan 2 alakohta), on useissa yhtenäistä vaalijärjestelmää koskevissa päätöslauselmissa vahvistanut, ettei yhtenäisyyden käsite edellytä jäsenvaltioiden menettelyjen täydellistä identtisyyttä, vaan ainoastaan vaalimenettelyn olennaisten osien yhtenäisyyttä.
[1] Consultation procedure: CSA4643 (LEG=3) [2] Consultation procedure: CNS94034 (LEG=3)
[1] Konsultointimenettely: CSA4643 (LEG=3) [2] Konsultointimenettely: CNS94034 (LEG=3)
Decision of the ECSC in 1953: first mention in the Rules of Procedure of the right of individuals to approach the Assembly.
EHTY:n päätös vuodelta 1953: Työjärjestyksen puitteissa mainitaan ensimmäistä kertaa kansalaisen oikeus kääntyä kokouksen puoleen.
Decision of the Milan Council of June 1985: first mention of the right of petition.
Eurooppaneuvoston Milanon kokouksen päätös kesäkuussa 1985: Vetoomusoikeus mainitaan ensimmäistä kertaa. taa.
Once there is sufficient information, the petition is entered on the agenda of a meeting of the Committee on Petitions to which the Commission is also invited.
Kun nämä tiedot ovat täydelliset, asetetaan vetoomus vetoomusvaliokunnan kokouksen esityslistalle· ja Euroopan komissio kutsutaan mukaan kokoukseen.
The Commission presents its opinion orally during the meeting and elucidates the written reply to the issues raised in the petition.
Viimeksi mainittu esittää kokouksen aikana suullisesti oman kantansa ja selvittää kirjallista vastausta vetoomuksessa esiintyviin kysymyksiin.
The members of the committee have an opportunity to put questions to the Commission representative.
Vetoomusvaliokunnan jäsenillä on kokouksessa mahdollisuus esittää kysymyksiä Euroopan komission edustajalle.
In practice there is a technical dialogue between the members of the Committee on Petitions and the Commission.
Vetoomusvaliokunnan jäsenten ja komission jäsenten välille syntyy käytännössä keskustelu asiasta.
A distinction has to be made between the following cases:
Tapaukset jaotellaan tässä yhteydessä seuraavasti:
Rules 156-158 of Parliament's Rules of Procedure: in June 1994 Parliament adopted new Rules of Procedure with formal rules on dealing with petitions.
Euroopan parlamentin työjärjestys, 156-158 artikla: Parlamentti päätti kesäkuussa 1994 uudesta työjärjestyksestä, joka sisältää muodolliset määräykset vetoomusten käsittelyä varten.
— The petition is a one-off case requiring individual treatment: in such instances the Commission contacts the appropriate authorities or intervenes with the Member State's permanent representative at the EU.
— Vetoomuksessa on kyse todellisesta yksittäistapauksesta, joka edellyttää yksilöllistä käsittelyä: Euroopan komissio ottaa tässä tapauksessa yhteyttä toimivaltaisiin viranomaisiin tai puuttuu asioihin jäsenvaltion pysyvän EU-edustuston kautta.
This can lead to the case being resolved.
Tuloksena voi olla yksittäistapauksen ratkaiseminen.
In some cases the committee requests the President of Parliament to intervene with national authorities.
Ainoana edellytyksenä on, että on oltava kyse asiasta, joka kuuluu Euroopan unionin toiminnan alaan.
Every person residing in the Union should have the right to address, individually or in association with other natural or legal persons, a petition to the European Parliament. The only condition is that the petition must relate to a matter which comes within the Union's field of activity.
Vetoomusoikeuden kautta halutaan luoda valitusaste, jossa kansalaiset voivat kiinnittää EU:n sisäisessä päätöksentekoprosessissa poliittisena elimenä toimivan parlamentin huomion asioihin, jotka heidän näkökulmastaan ovat vahingollisia Euroopan yhdentymisprosessille.
— The petition concerns a matter of general importance: if the Commission finds that EU legislation has been violated, it can institute infringement proceedings after a well-defined procedure has been followed.
— Vetoomus koskee asiaa, jolla on merkitystä korkeammalla tasolla: Jos komissio esim. toteaa, että EU:n säännöksiä on loukattu, voi komissio aloittaa perussopimusten loukkaamista koskevan menettelyn käyttäen vahvistettua menettelytapaa.
This results in an action before the Court of Justice of the European Communities.
Tästä seuraa kanne Euroopan yhteisö jen tuomioistuimessa.
Once the appeal has been completed the petitioner can invoke the Court's ruling.
Vetoomuksen tekijällä on tällaisen kanteen käsittelyn päättämisen jälkeen mahdollisuus vedota lainkäyttöön.
The right to petition is intended to create an appeal body enabling the citizen to draw the attention of the European Parliament, as a political body in the decisionmaking process within the EU, to matters which in his opinion are detrimental to the process of European integration.
Vetoomukset muodostavat olennaisen tiedonsaantilähteen parlamentin jäsenten työlle: Jäsenet saavat vetoomusten välityksellä tärkeitä tietoja sellaisista politi ikan aloista, joilla esiintyy ongelmia eurooppaoikeuden käytännön toimeenpanon yhteydessä.
— The petition is a political issue: Members of the European Parliament or the Commission can use it as the basis for a political initiative.
— Vetoomus koskee kysymystä, jolla on poliittista merkitystä: tässä tapauksessa parlamentin jäsenet tai komissio voivat ottaa kysymyksen poliittisen aloitteen kohteeksi.
Petitions covering similar matters are summarized (in the form of a report) and then become part of the political work of Parliament with no account being taken of the individual cases.
Sisällöltään samankaltaisista vetoomuksista tehdään silloin yhteenveto (mietinnön muodossa) ja ne sisällytetään parlamentin poliittiseen työhön ottamatta niitä huomioon yksittäistapauksina.
To this extent the sum of the petitions on a particular subject is a stimulus for political action by Parliament.
Yhtä aihealuetta koskevien vetoomusten summa voi tällä tavoin toimia myös parla mentin politiikan liikkeellepanevana voimana.
Petitions are an important source of information for the work of the Members of the European Parliament: petitions give them a valuable insight into policy areas where problems occur in implementing European legislation.
Vetoomuksen saapuminen kirjataan parlamentin viralliseen rekisteriin.
These individual cases enable the bodies of the European Parliament to take steps to overcome these obstacles.
Tämän muodollisen toimituksen kautta vetoomus siirtyy vetoomusvaliokunnan käsiteltäväksi.
In all cases the petitioner receives a reply from the European Parliament describing the outcome of the action taken.
Parlamentti lähettää vetoomuksen tekijälle aina vastauksen, jossa esitetään toimenpiteiden tulokset.
A few examples of petitions to the European Parliament
Muutamia esimerkkejä parlamentille tehdyistä vetoomuksista
How Parliament's Committee on Petitions works
Valiokunta tutkii tässä yhteydessä, koskeeko vetoomus EU:n toiminnan alaan kuulu vaa asiaa.
Petitions received are entered in an official register. This formal act brings the petition to the attention of the Committee on Petitions.
Vetoomukset, joiden osalta tämä edellytys jää selvästi täyttämättä, lähetetään takaisin vetoomuksen tekijälle varustettuna asianmukaisella huomautuksella.
The first stage in the work of the committee is to establish whether the petition is admissible. The committee checks to see whether the issue raised in the petition is a matter which comes within the EU's field of activities.
Vetoomuksen tekijälle annetaan useimmiten myös lisätietoja, erityisesti siitä minkä instituution puoleen hän voi kääntyä oman erityistapauksensa kanssa (vuonna 1994/95 valiokunta julisti 677 vetoomusta laillisiksi ja 482 vetoomusta laittomiksi).
An Italian citizen who had retired went to live with his wife in France.
Eläkkeellä oleva Italian kansalainen asettui vaimonsa kanssa asumaan Ranskaan.
The authorities wanted to refuse his daughter (also an Italian citizen) residence, in violation of EC legislation.
Viranomaiset aikoivat kieltää oleskelun hänen tyttäreltään, joka on Italian kansalainen, mikä olisi merkinnyt yhteisön oikeuden vastaista rikkomusta.
Following action by the Committee on Petitions the matter was resolved in the petitioner's favour on 30 July 1993.
Vetoomusvaliokunnan väliintulon jälkeen päätettiin tapauksen käsittely lopullisesti 30.7.1993 vetoomuksen tekijän hyväksi.
Petitions which clearly fail to satisfy this criterion are returned to the petitioners with a note to this effect.
— Vetoomus 196/93 annettiin suurehkoa maksua vastaan.
The petitioner is usually sent additional information, in particular on which body to approach with his or her particular concern (in 1994/95 the committee declared 677 petitions admissible and 482 petitions inadmissible).
Koska tällainen viranomaisten vaatimus on voimassa olevan yhteisön oikeuden vastainen, joutuivat viranomaiset parlamentin väliintulon jälkeen maksamaan vetoomuksen tekijälle hänen suorittamansa maksut takaisin.
The petitioner, Swiss by birth but a Belgian citizen, purchased a property on the island of Mykonos in Greece.
Sveitsissä syntynyt nainen, joka on Belgian kansalainen, hankki kiinteistön Kreikasta Mykonos-saarelta.
After she had sold it the Greek authorities refused her permission to transfer the proceeds from the sale to Belgium.
Kun hän oli myynyt kiinteistön, Kreikan viranomaiset kieltäytyivät antamasta suostumusta kauppasumman siirtämiselle Belgiaan.
This petition, too, was brought to a successful conclusion in 1993.
Myös tämän tapauksen käsittely päätettiin vuonna 1993 vetoomuksen tekijälle myönteisin tuloksin.
A German petitioner resident in Greece was required by the authorities to submit a special form every time he left and entered the country.
Vetoomuksia, joissa on yli 50 allekirjoitusta, nimitetään joukkovetoomuksiksi.
Issuing the form involved a substantial fee.
Vuonna 1994-1995 Euroopan par lamentti käsitteli kaikkiaan 105 tällaista vetoomusta.
The members of the committee need background information on the case raised by the petition so that they can reach a decision. In some cases the committee also requests opinions from other committees or studies from Parliament's Directorate-General for Research.
Viranomaiset vaativat vetoomuksen tekijältä, joka on Saksan kansalainen ja jonka asuinpaikka on Kreikassa, aina Kreikasta poistumisen ja Kreikkaan saapumisen yhteydessä erityisen todistuksen esittämistä.
TABLE 1 PETITIONS BY NATIONALITY AND COUNTRY OF ORIGIN OF PETITIONER IN 1994-1995
TAULUKKO n:o 1 VETOOMUKSENTEKIJÄN KANSALLISUUDEN JA AN LUOKITELLUT VETOOMUKSET UONNA 1994-1995
Country of origin
Kansallisuus
Nationality
Maa, jossa asuinpaikka
Greece Ireland
Irlanti Itävalta Suomi Italia
Sweden United Kingdom
Portugali Yhd. kuningaskunta Ruotsi
TABLE 2 SUBJECT AREAS OF PETITIONS SUBMITTED IN 1994-1995
TAULUKKO n:o 2 VUONNA 1994-1995 TEHTYJEN VETOOMUSTEN AIHEET maatalous sosiaaliset asiat tullikysymykset
Customs Environment Taxation Freedom of movement Recognition of diplomas
249 ympäristö verotus
TABLE 3 NUMBER OF PETITIONS PER PARLIAMENTARY YEAR
TAULUKKO n:o 3 VETOOMUSTEN LUKUMÄÄRÄ VUOSIYHTEENVETONA
Parliamentary year
Parlamentaarinen vuosi
% increase/decrease over previous year
Kasvu/vähenem. edellisvuodesta
Source: Report on the deliberations of the Committee on Petitions for the parliamentary year 1994-1995, A4-0151/95
Lähde: Vetoomusvaliokunnan vuosikertomus parlamentaariselle vuodelle 1994/1995, A4-0151/95
The single market
Sisämarkkinat
PRINCIPLES AND GENERAL COMPLETION OF THE INTERNAL MARKET
SISÄMARKKINOIDEN PERUSAJATUS
• some tax harmonization with the general introduction of VAT (1970) (*3.4.4.).
— Periaatteet: Perustamissopimuksen 3 artiklan C kohta sekä 7 A ja 8 A artikla.
LEGAL BASIS — Principles: Articles 3c, 7a and 8a of the EC Treaty. — Harmonization of legislation: Articles 100 and 100a.
— Lainsäädäntöjen lähentäminen: 100 ja 100 A artikla.
The common market created by the Treaty of Rome in 1958 was intended to eliminate trade barriers between Member States with the aim of:
Jo vuoden 1958 Rooman sopimuksella perustetuilla yhteismarkkinoilla pyrittiin vapauttamaan jäsenvaltioiden välinen kauppa.
— increasing economic prosperity;
• tiettyä verotuksen yhtenäistämistä, johon sisältyy alv:n yleistyminen (1970) (*3.4.4.).
— contributing to 'an ever closer union among the peoples of Europe', as envisaged by the authors of the Treaty.
— myötävaikuttaa sopimuksen laatijoiden tavoitteeseen "yhä läheisemmästä Euroopan kansojen välisestä liitosta". ta".
• except in certain professions such as doctors, the free movement of services, either by free provision of services across frontiers or freedom of establishment in another Member State, had been instituted only as non discrimination on the grounds of nationality: in practice people wishing to have access to and exercise an activity were still coming into conflict with national regulations, which varied considerably from one country to another;
— Näiden siirtymäkauden saavutusten ohella muut tavoitteet jäivät kuitenkin täyttymättä; niihin ei päästy myöskään seuraavien viidentoista vuoden aikana, joille luonteenomaista oli tietty pysähtyneisyys. Näin ollen 1980luvun puolessa välissä:
• freedom in trade in goods was also restricted by anti-competitive practices imposed by the public authori ties (exclusive production or service rights, state aids);
• ei oltu pystytty vähentämään merkittävästi vaikutukseltaan määrällisiä rajoituksia vastaavia esteitä eli tuotteita koskevia kansallisia teknisiä määräyksiä, jotka päin vastoin lisääntyivät talousvaikeuksien myötä (*3.2.1.);
A lack of progress led the Community in the mid1980s to consider a more thorough approach to the objective of removing trade barriers, with more effective methods: the internal market.
Saavutettujen tulosten riittämättömyys sai 1980luvun puolivälin paikkeilla yhteisön ottamaan kaupan vapauttamista koskevan tavoitteen jälleen esiin, nyt kokonaisvaltaisemmin ja tehokkaampia toteuttamiskeinoja käyttäen, nimikkeellä "sisämarkkinat".
This was primarily set out in the celebrated Commission White Paper of March 1988 and incorporated in the Treaty by the 1987 Single European Act.
Pääasiassa maaliskuussa 1988 julkaistussa komission kuuluisassa valkoisessa kirjassa määritelty ja vuoden 1987 Euroopan yhtenäisasiakirjan myötä perustamissopimukseen kirjattuun käsitteeseen "sisämarkkinat":
The internal market: — was to create 'an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is ensured';
— sisältyy pyrkimys luoda "(alue), jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus taataan";
— was accompanied by changes in the Community leg islative system, designed to encourage adoption of the measures needed for its completion.
Palveluiden tarjoajien täytyi mukautua niihin toimiakseen toisessa maassa ja lisäksi ne olivat hyvin erilaisia eri maissa;
• in fact, all these trade barriers pointed to a maintenance of frontiers, which were either physical (checks on persons and goods at internal customs posts), technical (a whole range of national rules) or tax-related (maintenance of indirect taxes at very varied rates, leading to slow and costly crossborder formalities).
— liittyy yhteisön lainsäädäntöjärjestelmän muutos, jolla on tarkoitus edistää tämän tavoitteen toteuttamisen kannalta välttämättömiä toimenpiteitä.
The uncompleted common market of 1958 a.
Vuoden 1958 yhteismarkkinoiden keskeneräisyys a.
Aim of the common market
Yhteismarkkinoiden päämäärä
— Failure to complete the common market had a con siderable economic cost - 'the cost of non-Europe' -which was the subject of a very detailed Commission study, the Cecchini report, presented in March 1988.
Rooman sopimuksen ensisijainen päämäärä oli yhteismarkkinat, joilla pyrittiin vapauttamaan jäsenvaltioiden välistä tavaroiden ja palveluiden kauppaa mahdollisimman paljon:
The loss of revenue was estimated at a minimum of 4.25% and possibly as much as 6.5% of GDP.
— perustamalla tulliliitto eli poistamalla jäsenvaltioiden väliset tullimaksut ja luomalla yhteinen tullitariffi;
The common market, as the Treaty of Rome's main objective, was intended to liberalize exchanges of goods and services between Member States as far as possible by: — a customs union, i.e. removing customs duties between Member States and establishing a common external tariff;
— poistamalla määrälliset rajoitukset (kiintiöt) sekä vaikutukseltaan vastaavat esteet niin, että tavaroiden vapaa liikkuvuus toteutuu täydellisesti;
— This stagnation in the achievement of the common market was largely attributed to the choice of detailed leg islative harmonization as the method of removing the obstacles of national technical regulations, when harmonization was in fact extremely difficult to achieve as it required Council decisions, most of which had to be taken unanimously.
—Tällä sisämarkkinoiden keskeneräisyydellä oli huomattava hinta. Tämä hinta, jota kutsutaan "ei-Euroopan hin naksi" oli komission erittäin perusteellisen, Cecchinin johdolla toteutetun ja maaliskuussa 1988 julkaistun tutkimuksen (joka tunnetaan nimellä "Cecchinin kertomus") kohteena: tulonmenetyksen on arvioitu olevan 4,25 prosentista aina 6,5 prosenttiin yhteisön BKT:sta.
— eliminating quantitative restrictions (quotas) and measures having equivalent effect, to ensure completely free movement of goods;
— vapauttamalla ihmisten, etenkin työntekijöiden, palveluiden sekä tietyssä määrin pääoman liikkuvuus.
The launching of the internal market in the 1980s a.
Sisämarkkinat a.
The concept of the internal market b.
Käsite "sisämarkkinat"
Implementation The programme was not fully completed.
• ja jonka toteuttamiselle annettiin tarkka määräaika: 31. joulukuuta 1992.
— Some objectives were achieved in the early years, certainly before the end of the transition period (1 January 1970).
— luoda sisämarkkinoiden toteuttamista varten tehokas päätöksentekojärjestelmä, jossa suurin osa esiin nouse­vista kysymyksistä käsitellään määräenemmistösäännön mukaisesti, kun ne ennen oli käsitelty yksimielisyysperi­aatteen mukaisesti.
This was true of:
Tällaisia ovat etenkin:
This was a return to the ambitions of 1958, and sought to add the common market components that were still out standing.
Kyseessä on vuoden 1958 pyrkimysten esille ottaminen uudestaan, jotta kaikki yhteismarkkinoiden yhä kesken­eräiset osa­alueet saadaan toteutettua.
However, it went further by pushing this ambition to the limit: totally removing the frontier concept to create an area that had all the characteristics of an integrated market, as in a national market where human and material resources can move freely to ensure optimum use.
Sisämarkkinat menevät kuitenkin pidemmälle vieden nämä pyrkimykset loppuun saakka: kyseessä on itse asiassa rajojen täy­dellinen poistaminen niin, että syntyy alue, jolla on kaikki yhdentyneiden markkinoiden ominaisuudet, kuten kansallisilla markkinoilla, joilla tavarat ja inhimilliset voimavarat liikkuvat vapaasti, niin että niitä voidaan hyö­dyntää parhaalla mahdollisella tavalla.
• the customs union proper (abolition of customs duties and establishment of a common external tariff), which was achieved on 1 July 1968, a year and a half before the deadline (*3.2.1.); b.
• palvelujen vapaa tarjonta (59 artikla, viimeinen alako­hta); b.
The internal market programme: the 1985 White Paper
Sisämarkkinaohjelma: vuoden 1985 valkoinen kirja
• abolition of quotas;
• pääoman liikkuvuuden vapauttaminen (71 artikla 1 kohta);
• free movement of employed persons, enabling any national of a Member State to go freely to another Member State to take a job under the same conditions as the nationals (*3.2.2.);
— Jäsenvaltioiden hallitukset tukivat alusta alkaen aja­tusta sisämarkkinoista: ne ilmaisivat tukensa vuonna 1982 ja sen jälkeen se vahvistettiin säännöllisesti, kunnes maaliskuussa 1985 Brysselissä näytettiin han­kkeelle vihreää valoa, kun Eurooppa­neuvosto:
Page 69
Toteutus
EUROPEAN PARLIAMENT · Directorate-General for Research
• otti vuoden 1992 lopun toteuttamisen aikarajaksi ("Tavoite 92");
The single market
Tavoite 92 on pääosin saavutettu.
• set the end of 1992 as the completion date, and
Tärkeimpiä saavutuksia ovat:
• asked the Commission to prepare a programme and timetable for implementation.
• pyysi komissiota laatimaan ohjelman ja aikataulun täytäntöönpanemiselle.