natgillin/translations-raw huggingface dataset:
From a cultural and political point of view, European integration and the multi ethnic/multi-lingual nature of our societies is recasting the human environment.
Kansalaisilla tulisi myös olla taidot ja valmiudet osallistua täysipainoisesti vaurauden ylläpitämiseen ja elintason parantamiseen. Koulutusalan pohdintaryhmä laati vuonna 1997 raportin aiheesta
This calls both for a revitalisation of democratic culture and a reconsideration of what it means to be a European citizen in the 21st century.
Kulttuurin ja politiikan näkökulmasta Euroopan yhdentyminen ja yhteiskuntiemme etniset lähtökohdat ja monikielisyys rajaavat ihmisen elinympäristön uudelleen.
As the lessons drawn from the 1996 European Year of Lifelong Learning have underlined, this is a lifelong endeavour relevant to people of all ages and circumstances.
Vuosi 1996 oli Euroopan elinikäisen oppimisen teemavuosi.
At the same time, learning for citizenship also has a specific importance for young Europeans, whose participation in shaping and building the future is an irreplaceable resource.
Sen aikana saadut kokemukset osoittivat selkeästi, että oppiminen on elinikäinen prosessi, joka koskee kaikenikäisiä ja kaikenlaisissa elämäntilanteissa olevia ihmisiä.
In the past twenty years, young people have been amongst those hardest hit by economic and social polarisation and transformation processes in all parts of Europe.
Taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen kärjistyminen ja kaikkialla Euroopassa läpikäydyt muutosprosessit ovat vaikuttaneet haitallisimmin nuoriin kuluneiden 20 vuoden aikana.
High rates of youth unemployment together with weakening social benefits and entitlements have been amongst the most palpable consequences.
Selvimpiä seurauksia ovat nuorten korkeat työttömyysluvut ja sosiaalietuuksien ja niihin liittyvien oikeuksien väheneminen.
In parallel, young people's loss of trust in adult society and its established social and political institutions has been repeatedly documented.
Samalla on havaittu, että nuorten luottamus aikuisten yhteiskuntaan ja yhteiskunnallisiin ja poliittisiin instituutioihin heikentyy jatkuvasti.
Taking its cue from the Treaty of Amsterdam, the Commission Communication Towards a Europe of Knowledge' places lifelong learning at the centre of an integrated approach to education, training and youth policy action.
Eurooppaan' asetetaan elinikäinen oppiminen ensisijaiseksi tavoitteeksi integroiduissa koulutus- ja nuorisopoliittisissa toimissa.
This approach rests on the conviction that "in a rapidly changing world, our society must offer all its citizens opportunities for acceding to the knowledge" which will enable them to progress throughout their lives. In responding to this
Perustana on käsitys, jonka mukaan nopeasti muuttuvassa maailmassa yhteiskunnan on tarjottava kaikille kansalaisille mahdollisuudet hankkia tietoja, jotka
Communication from the Commission Towards a Europe of Knowledge. COM(97) 563 final, Brussels: 12 November 1997.
Komission tiedonanto Tietojen ja taitojen Eurooppaan, KOM(97) 563 lopullinen, Bryssel, 12.11.1997.
challenge, three main orientations are given priority: enabling European citizens to continuously develop their fund of knowledge and skill through lifelong learning: encouraging a process of construction and enrichment of citizenship in an open and plural society; and enhancing employability based in competencies for a knowledge-based economy.
Tähän haasteeseen vastataan ensisijaisesti kolmella tavalla: autetaan Euroopan kansalaisia kehittämään jatkuvasti tietojaan ja taitojaan elinikäis'en oppimisen kautta, edistetään kansalaisuuden rakentumista ja monipuolistumista avoimessa ja moniarvoisessa yhteiskunnassa sekä parannetaan työllistymismahdollisuuksia edistämällä tietoon perustuvassa taloudessa tarvittavia valmiuksia.
The 1997 Young Europeans Eurobarometer survey findings show a mixed picture of young people's perspectives on the European Union and its meaning in their lives.2There is an information, knowledge and skills gap on the part of many young people as far as the Union itself is concerned, but also in the more general tenns of the demands of living in an integrated Europe.
Nuoria eurooppalaisia koskevan vuoden 1997 Eurobarometri-tutkimuksen tulokset osoittavat, että nuorten näkemykset Euroopan unionista ja sen merkityksestä ovat vaihtelevia2
Now young people face a future in which an ageing Europe will call for an intensified intergenerational solidarity, whilst the power of young people's political voice may risk being overheard in established representative democratic fora.
Euroopan ¡kääntyminen edellyttää sukupolvien välisen solidaarisuuden paranemista. Muutoin nuoria uhkaa syrjäytyminen politiikasta, jota nykyiset demokraattiset edustuselimet harjoittavat.
Rekindling young people's sense of belonging and engagement in the societies in which they live is an urgent task, for which a modernised approach to the concept and practice of citizenship can provide a sound basis.
Tämä on kiireellinen tehtävä, joka voidaan toteuttaa terveeltä pohjalta, jos kansalaisuuden käsitettä ja toteuttamista hahmotetaan nykyaikaisella tavalla.
In the best case, this could help to engender the re-enchantment of Europe which President Santer hopes will inspire the Union as it embarks on a new phase of development in the coming years.3
Tämä voisi valaa kansalaisiin intoa, jonka komission puheenjohtaja Jacques Santer toivoo inspiroivan unionia tulevien vuosien uusissa kehitysvaiheissa3
ADULT CITIZENS
AIKUISET KANSALAISET
With reference to adult citizens as a whole, the information available to date shows that exercise of the Union citizenship rights conferred on Member State nationals in the Maastricht Treaty has so far been disappointing.4
Nykyisten tietojen perusteella oikeuksien toteutuminen on tähän mennessä tuottanut pettymyksen4
The full report is also available on the Internet site: http://europa.eu.int/en/comm/dg22/youth/youth.html.
Koko raportti on esillä Intemet-sivuilla http;//europa.eu.int/en/comtn/d°22/youth/youth.html. Valeurs et références de la construction communautaire: L'Europe ou la volonté de confiance.
Second Report from the Commission on Citizenship of the Union, COM(97) 230 final, Brussels, 27 May 1997.
Euroopan komission toinen kertomus unionin kansalaisuuden toteutumisesta. KOM(97) 230 lopullinen, Bryssel, 27.5.1997.
As a result, efforts to inform Union citizens of their rights have been exercise these effectively.renewed and extended.
Unionin kansalaisuus on oikeudellisesti ja poliittisesti vasta varhaisessa kehitysvaiheessa.
Union citizenship is at an early stage of development in legal and political terms, and active citizenship comprises much more than the exercise of rights to freedom of movement in the Community, to consular representation abroad, to vote in countries other than one's own and to make appeals and petitions to arbitrators.
Aktiivinen kansalaisuus merkitsee muutakin kuin oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen yhteisössä, oikeutta konsuliviranomaisten palveluihin ulkomailla tai oikeutta äänestää muualla kuin omassa maassaan ja esittää valituksia oikeusasiamiehille.
Furthermore, learning for citizenship in its broader sense requires more than access to information services alone.
Kansalaisuuden oppiminen edellyttää muutakin kuin mahdollisuutta käyttää tietopalveluja.
Nevertheless, these findings signal the need to bring European affairs closer to citizens' concerns and to take more concerted action to facilitate more widespread and more active participation in the shaping of the Europe to come.6
Kansalaisten huolenaiheet olisi otettava paremmin huomioon yhteisön toimissa. Toimia olisi lisäksi yhtenäistettävä, jotta kansalaiset voisivat osallistua laajemmin ja aktiivisemmin Euroopan tulevaisuuden rakentamiseen6
Encouraging active citizenship through education an'd training on a lifelong basis as a key objective of future policy action is an innovative enrichment of Community action in the field of education, training and youth.
Aktiivisen kansalaisuuden edistäminen elinikäisen koulutuksen kautta on tulevan politiikan tärkeimpiä tavoitteita. Sillä on uutta luova vaikutus koulutusta ja nuorisoa koskeviin yhteisön toimiin.
It comprises a logical next step for development, building on the achievements and experience gained from previous and existing action programmes7 and on the clear commitment of the European institutions to bring forward the goal of creating a Citizens' Europe.
Se on uusi kehitysaskel, joka perustuu aiempien ja nykyisten toimintaohjelmien7 tuloksiin ja kokemuksiin sekä yhteisön toimielinten selkeään tavoitteeseen luoda kansalaisten Eurooppa.
Data from Eurobarometer 48 (Autumn 1997) confirm that fewer than one third of citizens feel themselves to be well-informed about the Union.
heillä on oikeus opiskella, työskennellä ja asua muissa jäsenvaltioissa.
Most knew that they have the freedom to study, work and live in other Member States, but beyond this, lack of awareness and uncertainty dominated.
Muissa asioissa tiedot olivat enimmäkseen puutteellisia ja epävarmoja.
Awareness of the political rights conferred by Union citizenship was lowest of all: fewer than two fifths knew that they can vote in local elections in another Member State in which they reside.
Heikointa oli unionin kansalaisuuden suomien poliittisten oikeuksien tuntemus: alle kaksi viidesosaa kansalaisista tiesi voivansa äänestää paikallisvaaleissa asuinvaltiossaan.
Citizens' support for these principal rights also remains uncertain.
Kansalaisten kannatus näille perusoikeuksille on edelleen häilyvä.
52% support the right of EU citizens resident in another county to vote in local elections (whilst 35% are opposed and 13% are undecided); but only 43% support these citizens' right to be candidates in local elections (whereas 44% are opposed and 13% are undecided).
Noin 52 prosenttia kansalaisista kannattaa vieraassa valtiossa oleskelevien EU:n kansalaisten oikeutta äänestää paikallisisvaaleissa (35 prosenttia vastustaa ja 13 prosenttia on epävarmoja). Ainoastaan 43 prosenttia kannattaa EU:n kansalaisten oikeutta asettua ehdokkaaksi paikallisvaaleissa (44 prosenttia vastustaa ja 13 prosenttia on epävarmoja).
Results from Eurobarometer 45 (Spring 1996) also show that on average, about four-fifths of citizens across the Union have little confidence that they can influence the political process.
Eurobarometrin 45 (kevät 1996) tulosten mukaan keskimäärin neljä viidesosaa unionin kansalaisista kokee, että heillä on vain vähän mahdollisuuksia vaikuttaa poliittiseen päätöksentekoon.
This finding applies virtually equally to European and national level politics, differences between levels of confidence by Member State notwithstanding.
Tulos koskee sekä yhteisön että kansallisen tason politiikkaa. Jäsenvaltioiden tuloksissa on kuitenkin eroja.
Citizens in the Nordic Member States are particularly likely to rate their confidence in being able to influence national politics significantly more optimistically than European politics; whereas those in Luxembourg and the southern Member States (less so Greece) are generally more optimistic about their opportunities to influence the political process, at whatever level.
Luxemburgin ja eteläisten jäsenvaltioiden (paitsi Kreikan) kansalaiset suhtautuvat optimistisesti mahdollisuuksiinsa vaikuttaa poliittiseen päätöksentekoon tasosta riippumatta. Puolet vastaajista on sitä mieltä, että Euroopan yhdentymisen jatkuminen edellyttää Euroopan kansalaisuuden kehittämistä jäsenvaltion kansalaisuuden rinnalla.
Overall, half of respondents take the view that to make further progress towards the integration of Europe, the development of European citizenship alongside that of national citizenship is necessary; and 51% acknowledge a European dimension to their identity, even though for a clear majority primacy is given to their national or regional identity (Eurobarometer 46).
Noin 51 prosenttia kokee eurooppalaisuuden olevan osa identiteettiään. Suurin osa pitää kuitenkin ensisijaisena kansallista tai alueellista identiteettiä (Eurobarometri 46).
See the working document What the programmes have achieved (DG XXII, Brussels, 12 November 1997), which accompanies the Communication Towards a Europe of Knowledge.
Ks. valmisteluasiakirja Ohjelmien tulohet (PO XXII, Bryssel, 12. marraskuuta 1997), joka täydentää tiedonantoa Tietojen ja taitojen Eurooppaan.
TOWARDS A MODERNISED CONCEPT AND PRACTICE OF ACTIVE CITIZENSHIP
AKTIIVINEN KANSALAISUUS NYKYÄÄN: KÄSITE JA KAYTANTO
DIMENSIONS OF CITIZENSHIP IN A CHANGING EUROPE
Kansalaisuuteen liittyvät perinteet ja lähestymistavat vaihtelevat
Traditions and approaches to citizenship vary across Europe, but the basic idea of democratic citizenship in modern society is that active participation and commitment to one's chosen community support the creation of knowledge, responsibility, common identity and shared culture.
Nyky- yhteiskunnassa demokraattisen kansalaisuuden perusajatuksena on, että aktiivinen osallistuminen ja sitoutuminen yhteisöön tukee tietojen ja taitojen, vastuuntunnon, yhteisen identiteetin ja kulttuurin kehittymistä.
The potential for practising active citizenship is structured in the first instance by a network of civic, social and political rights and entitlements, which, in the modern era, have gradually become more comprehensive in nature and have been extended to wider groups of people living in the jurisdiction of a given territory — in practice, most significantly that of the modem nation state.
Aktiivista kansalaisuutta voi toteuttaa ennen kaikkea käyttämällä kansalaisoikeuksiaan sekä sosiaalisia ja poliittisia oikeuksiaan. Oikeudet ovat nykyaikana entistä kattavampia ja koskevat useampia tietyn alueen lainkäyttövallan alaisia väestöryhmiä.
Having the right to participate in economic, political and social life is not equivalent to doing so in practice, nor indeed being equipped to do so on equal tenns.
Oikeus osallistua elinkeino- ja yhteiskuntaelämään ja politiikkaan ei takaa, että siihen myös osallistuttaisiin. Kaikilla ei välttämättä ole siihen samanlaisia valmiuksia.
Neither do all individuals and groups see active participation in the same kind of way, and nor do they automatically agree with each other on what needs to be done, when, and how.
Kaikki yksilöt ja ryhmät eivät hahmota osallistumista samalla tavalla eivätkä välttämättä ole keskenään samaa mieltä toimintatavoista.
The practice of active citizenship is therefore a question of being empowered to handle the practice of democratic culture, and feeling that one has a stake in getting involved in the communities in which one lives, whether by choice or force of circumstance.
Aktiivisen kansalaisuuden toteuttamisessa on kyse mahdollisuudesta toteuttaa demokratiaa ja vaikuttaa asuinyhteisönsä asioihin joko omaehtoisesti tai olosuhteiden pakosta.
The concept of active citizenship ultimately speaks to the extent to which individuals and groups feel a sense of attachment to the societies and communities to which they theoretically belong, and is therefore closely related to the promotion of social inclusion and cohesion as well as to matters of identity and values.
Aktiivisen kansalaisuuden käsite on riippuvainen siitä, miten tiiviisti yksilöt ja ryhmät tuntevat sitoutuneensa siihen yhteiskuntaan ja yhteisöön, johon he teoreettisesti kuuluvat.
These are the affective dimensions of active citizenship.
Se liittyy läheisesti sosiaalisen osallisuuden ja yhteenkuuluvuuden edistämiseen sekä identiteetti- ja arvokysymyksiin.
At the same time, people need a basis of information and knowledge upon which they can take action, and to do so with some confidence; this is the cognitive dimension of active citizenship.
Ihmiset tarvitsevat lisäksi tietoa, jonka perusteella he voivat toimia vakuuttavasti. Tämä on aktiivisen kansalaisuuden kognitiivinen ulottuvuus.
Finally, practising citizenship is about taking action of some kind, and this is above all a matter of gaining experience in doing so: the pragmatic dimension of active citizenship.
Tässä on kyse aktiivisen kansalaisuuden pragmaattisesta ulottuvuudesta.
Until recently, the concept of citizenship has been more commonly understood in rather static and institutionally dominated terms: being a citizen was primarily a question of the legalities of entitlements and their political expression in democratic polities.
Kansalaisena olemisessa on ollut ennen kaikkea kyse oikeuksien laillisuudesta ja niiden poliittisesta ilmaisusta demokraattisissa hallintojärjestelmissä.
The dimensions of identity and inclusion seemed to present few problems for the realisation of citizenship, in that European societies were understood to be essentially homogeneous in ethnic, cultural and linguistic terms — the presence of minorities notwithstanding.
Identiteettiin ja osallisuuden edistämiseen liittyvät kysymykset ovat aiheuttaneet vain vähän ongelmia kansalaisuuden toteutumiselle, sillä Euroopan yhteiskuntia on pidetty periaatteessa etnisesti, kulttuurisesti ja kielellisesti homogeenisina vähemmistöryhmistä huolimatta.
Internal difference and diversity may have been registered, but the dominance of majority 'national' ethnicity, culture and language remained largely unquestioned.
Erilaisuus ja moninaisuus on saatettu tiedostaa, mutta "kansallisen" etnisen enemmistön, kulttuurin ja kielen ylivaltaa ei yleensä ole kyseenalaistettu.
This is no longer so.
Myös ¡tse kansalaisuuden käsite laajentuu.
Across the Community, the proportion of denizens8living in the Member States is bound to rise in the decades to come as a consequence of mobility between Member States as well as inflows into the Community from outside, and the assertion of the right to difference by minority groups — indigenous or otherwise — is now a well-established feature of European social and political life.
Lailliset ja sosiaaliset oikeudet ovat yhä sen keskeisiä osatekijöitä, mutta sovituista ja kulttuuriin pohjautuvista kansalaisuuskäsityksistä tulee yhä hallitsevampia.
This means that learning to live positively with difference and diversity is becoming a core dimension of the practice of citizenship in Europe.
Euroopan yhteiskunnatkin.
It equally means that the concept of citizenship itself is shifting to a broader based notion, in which legal and social rights and entitlements continue to furnish an essential element, but in which negotiated and culturally-based understandings of citizenship are becoming more prominent.
Ihmiset kokevat, miten he voivat itse vaikuttaa omaan elämäänsä. Itsenäisyyden, vastuuntunnon, yhteistyön ja luovuuden oppiminen parantaa omanarvontuntoa ja opettaa käsittelemään ja sietämään epäselvyyksiä ja ristiriitoja.9
The concept of citizenship is thereby becoming more fluid and dynamic, in conformity with the nature of European societies themselves.
Eurooppalaiseen nyky-yhteiskuntaan soveltuukin paremmin kokonaisvaltainen käsitys kansalaisuudesta. Siihen voi sisältyä oikeudellisia, poliittisia ja yhteiskunnallisia osatekijöitä.
In this context, the practice of citizenship becomes more like a method of social inclusion, in the course of which people together create the experience of becoming the architects and actors of their own lives.
Sitä työstetään kriittisesti erilaisten ja päällekkäisten arvojen ja identiteettien pohjalta.
In sum, this implies that a more holistic conception of citizenship is more appropriate to modern European society, which can incorporate legal, political and social elements as well as working critically with a foundation of diverse and overlapping values and identities.
Euroopassa asuvia ja sitä kautta Euroopan muotoutumiseen ja sen tulevaisuuteen vaikuttavia ihmisiä. Tehtävä on vaativa.
It is this very complexity and fluidity that enables the maintenance of a negotiated social integration that can adequately encompass all those who live in today's Europe and hence have a stake in its shape and future.
Se edellyttää, että Euroopan kansalaisilla on valmiudet ja halu neuvotella tarkoituksista ja toimista sekä pohtia niitä kriittisesti.
This is a demanding agenda, because it requires that European citizens are able and willing to negotiate meanings and actions and to do so with a reflectively critical spirit; and it presupposes that no value or behaviour is prima facie excluded from scrutiny in that process.
Se edellyttää lisäksi, että mitään arvoa tai käyttäytymismuotoa ei suoralta kädeltä jätetä tarkastelun ulkopuolelle.
The practice of active citizenship is thus focused on the process of critical reflection, and is not automatically prestructured by a fixed list of norms and values.
Aktiivisen kansalaisuuden toteuttamisessa on keskeistä kriittinen pohdinta, jota valmiit normit ja arvot eivät ohjaa.
It is evident that under these circumstances, learning for citizenship is not an optional extra but is an integral part of the concept and practice of modern citizenship altogether.
Kansalaiseksi oppiminen ei siis ole vapaaehtoinen lisätehtävä. Se on olennainen osa nykyaikaista kansalaisuutta.
CITIZENSHIP
Kansalaisuuden ja koulutuksen välillä on läheinen yhteys.
The link between citizenship and education is a close one: in the first instance, the introduction of mass public education was certainly a key element in the emergence of modern citizenship, in that it provides a foundation for informed participation and integration.
Julkisen koulutuslaitoksen perustaminen vaikutti oleellisesti nykyaikaisen kansalaisuuden muotoutumiseen, koska se loi perustan tietoiselle osallistumiselle ja integroitumiselle. Nykyisissä taloudellisissa ja sosiaalisissa muutoksissa väestöllä olisi oltava valmiudet selviytyä mahdollisimman hyvin kulttuurisesti ja poliittisesti monimuotoisessa elinympäristössä.
Those residing in a country and subject to some or all of the duties incumbent upon full legal citizenship, but not in full possession of full citizenship rights and entitlements. Cf. Michel Hervé, Quelques pistes sur la citoyenneté active, compte-rendu de l'audition à la Cellule de Prospective, Bruxelles, 15 avril 1997 (published in: Bernard Bier and Bernard Roudet (eds.) Citoyenneté/Identités, Marly-le-Roi: INJEP: 1997).
Euroopan asukkaiden demokraattisia ja kansainvälisesti käyttökelpoisia valmiuksia?
contemporary economic and social change, there is little question that people need to be equipped to manage their lives as best they may in the mosaic-like cultural and political environments in which they find themselves.
Kansalaisuuden opettaminen ei yksin riitä. Keskeistä on kansalaisuuden oppiminen.
Today's challenge is therefore to determine what people need to be equipped with and how to equip them, as evenly as possible, with the information, knowledge, skills and qualities they need.
Siihen kuuluu sekä kulttuurien välisen yhteisymmärryksen lisääntyminen (affektiivinen taso) että toiminnallisten valmiuksien hankkiminen (kognitiivinen taso).
Here, the teaching of citizenship is not enough — it is the learning of citizenship which is essential.
Ne saavutetaan parhaiten toimimalla ja hankkimalla kokemuksia (pragmaattinen taso).
This must comprise not only the development of intercultural understanding (the affective level), but also the acquisition of operational competence (the cognitive level) — and both are best gained through practice and experience (the pragmatic level).
Aktiivisen kansalaisuuden oppimiseen kuuluu mahdollisuus hankkia taitoja ja valmiuksia, joita nuoret tarvitsevat toimiakseen tehokkaasti elinkeinoelämässä ja Euroopan kansainvälisillä työmarkkinoilla, kun teknologia uudistuu ja talous maailmanlaajuistuu.
Learning for active citizenship includes access to the skills and competencies that young people will need for effective economic participation under conditions of technological modernisation, economic globalisation, and, very concretely, transnational European labour markets.
Uusiin vaatimuksiin kuuluvat myös sosiaaliset taidot ja vuorovaikutustaidot, joita saadaan muuttuvissa työ- ja opiskeluympäristöissä.
At the same time, the social and communicative competencies that are both part of new demands and which flow from changing work and study contexts are themselves of critical importance for living in culturally, ethnically and linguistically plural worlds.
Ne ovat keskeisiä elettäessä kulttuurisesti, etnisesti ja kielellisesti monimuotoisessa maailmassa.