natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Report is also intended to contribute to the debate on the future of social protection in the Union, launched by the Commission in 1995 with its Communication Frame­work for Debate on the Future of Social Protection.
Raportti on tarkoitettu myös osaksi sosiaalisen suojelun tulevaisuudesta unionissa käytävää keskustelua, jonka komissio käynnisti vuonna 1995 antamallaan tiedonannolla "Sosiaalisen suojelun tulevaisuudesta taustaksi eu rooppalaiselle keskustelulle".
In March 1997. the Commission published a further Com­munication, Modernising and Improving Social Protec­tion, which reflected the main points made in the debate and drew attention to the major implications for policy.
Komissio antoi maaliskuussa 1997 toisen tiedonannon, Sosiaalisen suojelun nykyaikaistaminen ja kohentaminen Euroopan unionissa. Siinä käsiteltiin keskeisiä keskustelussa esiin tulleita aiheita sekä kiinnitettiin huomiota politiikan muotoilun kannalta tärkeisiin näkökohtiin.
The pattern of social expenditure: old-age pensions are by some way the largest item of social protection expenditure in the Union, accounting for 42'/2% of the total in 1995.
Vanhuuseläkkeet ovat unionissa varsin selvästi suurin sosiaalisen suojelun menoerä. Vuonna 1995 niiden osuus sosiaalimenojen kokonaismäärästä oli 42'/:% eli 12% BKT:stä.
equivalent to 127 of GDP. followed by health care, amounting to around 227c of the total in the Union, as well as in all Member States, except for Denmark (only 147), and to some 67 of GDP.
Menoeristä toiseksi suurin oli terveydenhuolto, jonka osuus kokonaiskuluista oli noin 22% niin koko unionissa kuin kaikissa jäsenvaltioissakin Tanskaa (vain 14%) lukuun ottamatta. Tämä vastaa 6%:ia BKT:stä.
Transfers to the unemployed accounted for only 87 of total expenditure in the Union
Työttömille suunnattujen tulonsiirtojen osuus kokonaismenoista oli unionissa vain 8%
(just under 2'/2
(hieman alle 2'/2% BKT:stä).
The report should also be seen in the context both of Member States" efforts to consolidate public finances — as pointed out in the 1997 Broad Economic Guidelines and the two Resolutions on macroeconomic stability, growth and employment, adopted at the European Council in Amsterdam — and of the European Employment Strategy.
Raportti voidaan nähdä myös osana jäsenvaltioiden pyrkimyksiä vakauttaa julkista taloutta - tätä korostettiin "talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa vuodeksi 1997" sekä Euroopan neuvoston Amsterdamissa hyväksymissä kahdessa makrotalouden vakautta, kasvua ja ty öllisyyttä koskevassa päätöslauselmassa - sekä osana Eu roopan työllisyysstrategiaa.
At the Luxembourg Jobs Summit in November 1997, Member States broadly endorsed the Commission's proposals for employment guidelines.
Jäsenvaltiot hyväksyivät laajalti komission ehdotukset "työllisyyden edistämisen suuntaviivoiksi" marraskuussa 1997 pidetyssä Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa.
They agreed that benefit as well as training systems should, where necess­ary, be reviewed and adapted to ensure that they actively support employability.
Jäsenvaltiot olivat yhtä mieltä siitä, että etuus- ja koulutusjärjestelmiä olisi tarvittaessa tarkistettava ja mukautettava sen valmistamiseksi, että niillä tuetaan aktiivisesti työllistettävyyttä.
Social protection also has an im­portant role to play in helping to achieve other aims emphasised in the 1998 Employment Guidelines which were subsequently adopted — developing entrepreneurship, encouraging adaptability of businesses and their employees and strengthening the policies for equal oppor­tunities.
Sosiaalinen suojelu auttaa osaltaan merkittävästi myös työl lisyyden suuntaviivoissa vuodeksi 1998 korostettujen muiden tavoitteiden saavuttamisessa. Näitä tavoitteita ovat yrittäjyyden kehittäminen, yritysten ja työntekijöiden sopeutumiskyvyn parantaminen sekä mahdollisuuksien tasa-arvoisuuden edistäminen.
The growth of social expenditure: in most Member States, the increase in social protection expenditure has slowed down in recent years.
Rahoituslähteet. Sosiaalisen suojelun rahoituksesta noin 65% on unionissa peräisin työnantajilta ja suojeltavilta
Social Protection in Europe 1997— Executive summary ened and the contribution record required for eligibility has been lengthened.
Sosiaalinen suojelu Euroopassa vuonna 1997— tiivistelmä kerätyistä sosiaaliturvamaksuista.
Employers' contributions alone accounted for some 40% of total finance in 1995.
Työnantajien maksuosuudet olivat noin 40% kokonaisrahoituksesta vuonna 1995.
Strengthening incentives to work: in several countries, measures have been introduced to try to ensure that in come from work is always higher than from benefits through tax concessions for lowpaid workers and in-work benefits as well as by reducing benefit rates.
työtulot ovat aina etuuksia suuremmat. Näitä toimia ovat olleet matalapalkkaisille työntekijöille suunnatut verohelpotukset, työssäkäyville suunnatut etuudet sekä etuuksien pienentäminen.
Levels of unemployment benefit: a significant proportion of people unemployed in a number of Member States, according to the ECHP, received no unemployment benefit at all in 1993, even when out of work for three months or more.
Työttömyysetuuksien tasot. ECHP:n tietojen mukaan eräissä jäsenvaltioissa huomattava osuus työttömistä ei saa nut mitään työttömyysetuuksia vuonna 1993, vaikka he olisivat olleet työttöminä vähintään kolme kuukautta.
For those receiving benefit, the monthly amount averaged just over half of their net earnings for the months when they were working, though it ranged from 60-65% in Denmark.
Etuuksien saajat saivat kuukaudessa käteen vain hieman yli puolet työnteossa saatavista nettokuukausiansioista.
France and Ireland to only 257c in Greece and the UK.
Tanskassa, Ranskassa ja Irlannissa vastaava suhde oli 6065%, kun taas Kreikassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa se oli vain 25%.
Shifting towards more active policies: there is general recognition that providing income support alone is not sufficient to tackle problems of unemployment and social exclusion.
Siirtyminen aktiivisempaan politiikkaan. Yleisesti tunnustetaan, ettei tulojen tukeminen yksin riitä ratkaisemaan työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen ongelmia.
In the 1998 Employment Guidelines agreed by the Council, Member States have committed themselves to bringing about a shift from passive to active measures aimed at increasing the employability of those out of work and helping them find a job.
Neuvoston hyväksymissä "työllisyyden edistämisen suuntaviivoissa" vuodeksi 1998 jäsenvaltiot sitoutuivat siirtymään passiivisista toimenpiteistä aktiivisiin toimiin. Niiden tavoitteena on lisätä työttömien työllistettävyyttä ja auttaa työttömiä työnhaussa.
Extending job creation schemes: in a number of Member States, job creation has been encouraged by selective reductions in social contributions as well as by direct subsidies.
Työpaikkojen luomiseen tähtäävien toimien laajentaminen. Eräissä maissa työpaikkojen luomista on kannustettu valikoivilla sosiaaliturvamaksujen vähennyksillä sekä suorilla tuilla.
Member States, moreover, have agreed in the Employment Guidelines to investigate possible means of developing local employment opportunities in the social economy and new activities where needs are not being met by the market.
Jäsenvaltiot lupasivat lisäksi "työllisyyden edistämisen suuntaviivojen" yhteydessä tutkia keinoja kehittää paikallisia työllistämismahdollisuuksia osuus- ja yhteisötaloudessa sekä uusilla aloilla, joilla markkinat eivät vastaa taipeisiin.
The relief of poverty: social transfers (including private pensions, but excluding benefits in kind, such as health care) accounted for around 307c of net household income in the Union in 1993.
Köyhyyden lievittäminen. Sosiaalisten tulonsiirtojen (tässä yhteydessä niihin luetaan myös yksityiset eläkkeet mutta ei terveydenhuollon kaltaisia luontoisetuja) osuus unionin talouksien nettotuloista vuonna 1993 oli noin 30%.
For some 35% of households, they were the main source of income and without them just under 407c of households would have had a level of income of under half the national average (the conventional measure of poverty).
Noin 35%:lle talouksista tulonsiirrot olivat pääasiallinen tulonlähde. Ilman niitä hieman alle 40% talouksista olisi jäänyt tuloiltaan alle puoleen maan keskituloista (yleisesti köyhyyden määrittelyssä käytetty mittari).
After transfers, around 17% of households in the Union had a level of income below this.
Tu lonsiirtojen jälkeen tulot jäivät tuon tason alle noin 17%:lla unionin kotitalouksista.
Recent changes in policy he economic and social context in which European
Politiikan tuoreet muutokset
T social protection systems operate has changed con
Riippuvuuden ja sosiaalisen syrjäytymisen vähentäminen.
Rcducing dependency and social exclusion: throughout the Union, social assistance guarantees a minimum level of income.
aloudelliset ja sosiaaliset olot, joiden alaisena euro oppalaiset sosiaalisen suojelun järjestelmät toimivat,
siderably over the past decade or two (as analysed in the Commission Communication Modernising and Improving Social Protection).
(Tätä analysoitiin komission tiedonannossa Sosiaalisen suojelun nykyaikaistaminen ja kohentaminen Euroopan unionissa.)
Over the 1990s, low economic growth has increased both the difficulties of funding so cial protection across the Union and. in combination with demographic and social trends, the number of people being supported.
Hidas talouskasvu on 90luvun aikana lisännyt sekä sosiaalisen suojelun rahoittamiseen että (yhdistettynä väestöllisiin ja sosiaalisiin muutoksiin) tuettavien määrään liittyviä vaikeuksia kautta unionin.
While income maintenance and prevention of social exclusion continue to be fundamental objectives of social protection systems, the aim of policy is to strengthen incentives to work and to improve the employability and adaptability of the work force.
Vaikka tulotason ylläpitäminen ja sosiaalisen syrjäytymisen ehkäiseminen ovat edelleen sosiaalisen suojelun järjestelmien perustavoitteita, politiikan ta voitteena on voimistaa työnteon kannustimia ja parantaa työntekijöiden työllistettävyyttä ja mukautuvuutta.
The major policy developments are:
Tärkeimmät politiikan kehityssuunnat ovat seuraavat:
Tightening of eligibility for benefit: in many Member States, qualifying conditions for benefit have been tight-
Useissa jäsenvaltioissa on tiukennettu etuuksien saamisen ehtoja ja vaadittu etuuksien myöntämiseksi maksettavia vakuutusmaksuja entistä pidemmältä ajalta.
Reversing the trend towards early retirement: there has been a long-term trend towards early retirement across the Union, pushing up social expenditure and depriving the economy prematurely of the skills which the people con cerned have to offer.
Tämä on lisännyt sosiaalimenoja, ja talous on jäänyt vaille kyseisten työntekijöiden osaamista. Naisten osalta tämän suuntauksen vastapainona on ollut heidän voimakkaampi osallistumisensa työelämään.
For women, this trend has been offset by a more powerful tendency for increased participation in employment, but for men, it has led to around half of
Työnteon kannustimien voimistaminen. Useissa valtioissa on otettu käyttöön toimia, joilla pyritään takaamaan, että
Social Protection in Europe 1997—Executive summ men aged between 55 and 64 (ie below the official retire ment age in most countries) no longer being in work.
Sosiaalinen suojelu Euroopassa vuonna 1997— tiivistelmä
In a number of Member States, measures have been introduced to discourage early retirement, by tightening the conditions for eligibility and/or reducing the amount payable.
Osaeläkkeelle siirtymisen rohkaiseminen. Osaeläkkeelle siirtymistä on pyritty rohkaisemaan (erityisesti Saksassa, Ranskassa, Itävallassa ja Suomessa) siten, että työnteki jöiden on mahdollista saada osa-aikaista eläkettä, jos he vähentävät työskentelyaikaansa.
Providing long-term care: there is widespread debate on how caring needs should be met — whether through transfers or through the direct provision of services and how far the State should be involved.
via järjestelyjä hoitokustannusten kattamiseksi osana sosiaalisen suojelun järjestelmiä on tähän mennessä saatu käyntiin vain harvassa jäsenvaltiossa.
In the three Nordic EU countries, in particular, social services are well de veloped, though they have been increasingly subject to budget constraints.
Huomattavimpia niistä ovat Itävallassa vuonna 1993 ja Saksassa vuonna 1995 käyttöön otetut järjestelmät.
Elsewhere, adequate arrangements for helping to cover the costs of care as part of the social protection system exist in few Member States, the most notable examples being the schemes introduced in Austria in 1993 and in Germany in 1995, the former funded by general taxation, the latter by social contributions.
Itävallassa järjestelmä on rahoitettu yleisin verovaroin ja Saksassa sosiaaliturva maksuin.
Encouraging partial retirement: attempts have been made (in Germany, France, Austria and Finland, especially) to encourage partial retirement by making it possible for people to receive a partial pension if they reduce their hours of work.
Tämä näkyy sekä tarveharkinnan lisääntymisenä (vaikka sen käyttö edelleen on vähäistä) että etuuksien saajille asetettavina veroina ja sosiaaliturva maksuina, joilla sosiaalisen suojelun kustannuksia voidaan jakaa tasaisemmin.
So far, however, except in France, very few people have opted to take advantage of the possibility.
Näin otetaan myös huomioon monien eläkkeensaajien vauraus.
Targeting expenditure: Targeting resources on those most in need is of growing political concern throughout the Union.
Mukautuminen väestön ikääntymiseen.
This is reflected in both the extension of meanstesting — though so far in most cases this remains very limited in scale — and the imposition of taxes and/or social charges on benefit recipients, which can serve to spread the cost of funding social protection more equitably, given the increasing prosperity of many pensioners.
Eläkejärjestelmien uudistaminen on edelleen poliittisen huomion kohteena. Tarkoituksena on rajoittaa väestön ikääntymisestä aiheutuvia kustannuksia.
Adapting to population ageing: reform of pension systems continues to be the focus of political attention to limit the costs implied by an ageing population.
Monet jäsenvaltiot ovat korottaneet virallista eläkeikää - erityisesti naisten osalta.
In many Member States, the official retirement age has been raised, especially for women, and for both sexes is in most cases being standardised at 65, while measures have been introduced in a number of countries to reduce the pensions payable.
Se on useimmiten asetettu 65 vuoteen. Eräissä maissa taas on leikattu eläkkeiden suuruutta.
A further tendency has been to link the pension receivable more closely to the contributions paid over a person's lifetime, so reinforcing the insurance aspect of the system.
Lisäksi näyttää siltä, että eläkesuoritukset sidotaan entistä lähemmin eläkkeensaajan työuransa aikana maksamiin eläkemaksuihin, mikä vahvistaa järjestelmän vakuutuksenomaisuutta.
So far, there has been no general tendency to shift away from pay-as-you-go to funded schemes (from contributions covering current pensions to covering future liabilities), though there is widespread growth in occupational and private pensions.
Jakojärjestelmistä (pay-as-you-go) ei kuitenkaan olla yleisesti siirtymässä rahastointiin perustuviin järjestelmiin (nykyiset eläkkeet kattavista maksuista tulevia eläkevastuita koskeviin maksuihin). Yksityisten ja työeläkejärjestelmien merkitys korostuu kuitenkin yhä laajemmalti.
Containing health-care costs: a common feature of recent policy developments in Member States has been to impose ceilings on expenditure of national health services or of health insurance funds.
Terveydenhoitomenojen kurissapito. Yleinen suuntaus jäsenvaltioissa on ollut asettaa katto joko valtion tarjoamien tai sairausvakuutuksesta rahoitettavien terveydenhuoltopalvelujen menoille.
While this has generally succeeded in holding down spending relative to GDP. it has led to other concerns — about the way in which resources are effectively being rationed and the efficiency with which they are being used.
Toimilla on yleisesti ottaen onnistuttu hillitsemään menojen kasvua suhteessa BKT:hen, mutta samalla esiin on noussut uusia mahdollisuuksia kohdentaa ja käyttää voimavarat tehokkaasti.
In many countries, direct charges for drugs and certain services have been introduced or extended to make consumers aware of the costs involved in their supply and so encourage them to restrain [heir demand.
Monissa maissa lääkkeet ja eräät hoitotoimet ovat tulleet maksullisiksi tai niiden maksullisuutta on laajennettu.
In a number of Member States, governments have sought to exploit the potentially beneficial effects of market mechanisms on efficiency by separating purchasers and providers more clearly, by encouraging both to adopt more commercial attitudes and by making room for managed competition in some areas.
Tavoitteena on ollut lisätä kuluttajien tietoisuutta palvelujen kustannuksista ja rohkaista näitä hillitsemään palvelujen kysyntää. Joissakin jäsenvaltioissa valtio on pyrkinyt hyödyntämään markkinamekanismien mahdollisia tehokkuushyötyjä.
Social Protection in Europe 1997—Executive summary
Sosiaalinen suojelu Euroopassa vuonna 1997— tiivistelmä
Modernising social protection and adapting systems to change ystems of social protection and their reform have become a cen
Sosiaalisen suojelun nykyaikaistaminen ja järjestelmien mukauttaminen muutokseen osiaalisen suojelun järjestelmistä
Europe Reports, for 1993 and 1995 and like them is a product of the European Council Recommendation of July 1992 (92/442/EEC) to monitor the progress achieved in relation to the convergence of social protection aims and policies across the Union. (The full report is published in English.
S ja niiden uudistamisesta on tullut portti julkaistaan kokonaisuudessaan englanniksi, ranskaksi ja saksaksi.
French and German: the present document which summarises the main findings is available in all 11 Community languages.) tection systems to become more employment-friendly and more active in the fight against unemployment was stressed, while, at the Luxembourg Jobs Summit at the end of 1997, the Council called for a more active approach to increase the employability of those out of work.
Tämä pääkohdat tiivistävä asiakirja on saatavilla kaikilla yhdellätoista yhteisön virallisella kielellä.) lopulla pidetyssä Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa neuvosto peräsi aktiivisempia toimia työttömien työllistettävyyden lisäämiseksi.
The framework for such an approach is set out in the Commission's Communication mentioned above as well as in the 1998 Employment Guidelines agreed by the Council (OJ C 30 of 28 January 1998).
Tällaiselle lähestymistavalle asetettiin pu itteet edellä mainitussa komission tiedonannos sa sekä neuvoston hyväksymissä "työllisyyden edustamisen suuntaviivoissa" vuodeksi 1998 (EYVL C 30, 28.1.1998).
The main lines of action identified in the latter—improving employability. developing entrepreneurship, encouraging adaptability of businesses and their employees and strengthening the policies for equal opportunities — all have significance for the orientation of systems of social protection.
"Työllisyyden edistämisen suuntaviivoissa" määritellyt toiminnan pääkohdat -työllistettävyyden edistäminen, yrittäjyyden suosiminen, yritysten ja työntekijöiden sopeutumiskyvyn parantaminen sekä yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen - vaikuttavat kaikki osaltaan sosiaalisen suojelun järjestelmien suuntaamiseen.
tral area of policy concern across the European Union.
Toi sena lähteenä oli uusi Euroopan yhteisön kotitaloustiedustelu.
The Commission's Communication Modernising and Improving Social Protection in the European Union (COM(97)102) pointed out that the financial and operational structures of most systems were established decades ago.
Komission tiedonannossa Sosiaalisen suojelun nykyaikaistaminen ja kohentaminen Euroopan unionissa (KOM(97) 102) huomautettiin, että useimpien järjestelmien taloudelliset ja toiminnalliset rakenteet luotiin jo vuosikymmeniä sitten.
Since then, the economic and social conditions under which they operate have changed, and will continue to do so.
Taloudelliset ja yhteiskunnalliset olosuhteet, joiden alaisena järjestelmät toimivat, ovat kuitenkin muuttuneet ja muuttuvat edelleen.
Demands on social protection systems have grown and constraints on their funding have tightened.
Sosiaalisen suojelun järjestelmiin kohdistuu yhä enemmän vaatimuksia, ja niiden rahoitusta on tiukennettu.
This concern has been reinforced by the ageing of the population and the impending growth in the number of people of pensionable age.
Tätä korostaa väestön ikääntyminen ja eläkeikäisten määrän odotettavissa oleva kasvu.
In the efforts to reform social protection systems, the common aims are to assure their continued effectiveness, to ensure that systems strengthen rather than obstruct economic growth and job creation, to contain the costs of providing social support to all those who need it and to shift towards a more active policy designed to get people into employment rather than merely transferring income to them when they are not working.
Sosiaalisen suojelun järjestelmien uudistusyritysten yhteisenä tavoitteena on taata edelleen järjestelmien tehokkuus, vannistaa, että järjestelmät vahvistavat talouskasvua eivätkä jamata sitä, pitää kaikille tarvitseville tarjottavan sosiaalisen tuen kustannukset kurissa sekä siirtyä entistä aktiivisempaan politiikkaan, jonka tähtäimessä on ihmisten työllistäminen eivätkä vain työelämän ulkopuolella oleville suunnattavat tulonsiinot.
It is based, wherever possible, on quantitative information, drawn in particular from two new sources of comparable data — the revised ESSPROS (the European System of Integrated Social Protection Statistics) on expenditure on the various elements of social welfare and their financing and the new European Community Household Panel (ECHP).
Tässä raportissa keskitytään komissison tiedonannossa ja "työllisyyden edistämisen suuntaviivoissa" käsiteltyihin aiheisiin, jotka ovat keskeisiä sosiaalisen suojelun järjestelmiin unionin alueella tehtävissä muutoksissa.
The latter provides, for the first time, a comparable insight into income and living conditions in Member States, into the distribution of benefits between households and the level of income support they pro vide.
Erityisenä tavoitteena on osallistua uudistamisprosessiin tarkastelemalla ja analysoimalla näitä muutoksia ja lisäämällä siten toimenpiteiden ymmärrettävyyttä.
(Both sources of data are de scribed in the technical annex — Notes and sources — at the back of the full report and these should be consulted before drawing policy con clusions from the findings presented here.)
Edeltäjiensä ta paan myös tämä kertomus on tulosta Eurooppa-neuvoston heinäkuussa 1992 antamasta suosituksesta (92/442/ETY), jonka mukaan on seurattava sosiaalisen suojelun tavoitteiden ja politiikan lähentymistä. (Ra
This new emphasis is reflected in recent European Council declarations.
Painotusten muuttuminen kuvastuu tuoreissa Eurooppa-neuvoston julistuksissa.
The present Report is very much focused on the themes which were the subject of the Communication and the Employment Guidelines, and which are a prominent feature of the changes being made to systems of social protection across the Union.
Neuvosto tähdensi vuoden 1996 lopulla Dublinissa, että verotusjärjestelmien ja sosiaalisen suojelun järjestelmien on muututtava työllistävämpään suuntaan ja että niistä on tehtävä aktiivisempi osa työttömyyden vastaista kamppailua.
Its specific aim is to contribute to the process of reform by reviewing and analysing these changes and so broaden understanding of the measures concerned.
Vuoden 1997 mien muuttuvaa toimintaympäristöä.
In part, it up dates the analysis contained in the two previous Social Protection in
Päähuomio kiinnitetään keskeiseen väestölliseen, sosiaaliseen ja taloudelliseen kehitykseen,joka vaikuttaa sekä tuen taipeen laajuuteen että sen luon-
Modernising social protection and adapting systems to change
Sosiaalisen suojelun nykyaikaistaminen ja järjestelmien mukauttaminen muutokseen ten määrä on samaan aikaan kasva nut merkittävästi.