natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By 1 January 2002 at the latest, all EU Member States will have to introduce a minimum legal two­year guarantee for all consumer goods bought in the EU, under the terms of a European directive, adopted by the EU Council of Ministers (1) on 17 May.
EU:n jäsenmaiden on viimeistään 1. tammikuuta 2002 mennes­sä otettava käyttöön kahden vuoden takuu kaikissa unionin alueella myytävissä kulutustavaroissa. Vaatimus sisältyy EU:n f) 17. toukokuuta antamaan direktiiviin.
At pres­ent, the period of validity of such guarantees is strictly limited in certain EU countries — to six months, for example, in Austria, Germany, Greece, Portugal and Spain.
Tällä hetkellä takuuaika on tiukasti säännelty eräissä unionimaissa; esimerkiksi Saksassa, Kreikassa, Espanjassa, Itävallassa ja Portugalissa se on kuusi kuu­kautta.
Under the new directive, a person who has bought a defective article has the right to have it replaced or repaired, free of charge.
Uudessa direktiivissä säädetään, että viallisen tuotteen ostaneella kuluttajalla on oikeus vaatia tuotteen korjaamista tai sen korvaamista uudella tuotteella veloituksetta.
If the cost to the seller is disproportionate in relation to the price of the article, the buyer can ask for a price reduction or for the sale to be cancelled.
Jos nämä ratkai­sut ovat kuitenkin liian kalliita suhteessa tuotteen hintaan, kulut­tajalla on oikeus vaatia tuotteesta alennusta tai koko kaupan perumista.
It would be up to the seller to prove, within six months of the sale, that the article in question was not defective; beyond this period, it would be up to the buyer to prove that it was.
Tuotteen moitteettomuuden osoittaminen on kau­panteosta kuluneiden kuuden kuukauden aikana myyjän tehtävä. Sen jälkeen mahdollisen vian osoittaminen on ostajan tehtävä.
EU Member States will be able to stipulate, through their own laws, that the seller must be notified of any defects within two months of the discov­ery of the defect, failing which the buyer would lose his rights.
EU:n jäsenmaat voivat määrätä kansallisissa säädöksissään, että kuluttajalla on vian löytymishetkestä alkaen kaksi kuukautta aikaa toimia, minkä jälkeen hän menettää valitusoikeutensa.
■ Strengthening the fight against fraud
■ Petosten vastainen toiminta tehostuu
In accordance with the Amsterdam Treaty, in force since 1 May, the EU Council adopted on 20 May two decisions which provide for the Schengen Convention acquis to be integrated into the EU's legal framework.
Toukokuun ensimmäisenä päivänä voimaan tulleen Amsterdamin sopimuksen mukaisesti unionin neuvosto teki 20. toukokuuta kaksi päätöstä, joiden myötä Schengenin säännöstö sisällytetään unionin säännöstöön.
The first of them defines the provisions to be integrated, while the second sets out the legal bases for each of them, in order to determine the system to which they will be subject in the EU framework — whether, for example, a majority vote or unanimity in the Council of Ministers.
Toisessa päätöksessä on määritelty unionin säännöstöön sisällytettävät asiat. Toisessa taas on luokiteltu Schengenin eri osa­alueet, jotta voidaan päät­tää, miten ne ratkaistaan EU:ssa: esimerkiksi ministerineuvoston enemmistö­ vai yksimielisellä päätöksellä.
The Schengen Convention was introduced in the 1980s in order to accelerate the elimination of checks at the borders between cer­tain EU Member States.
Schengenin yleissopi­mus luotiin 1980­luvulla, jotta rajavalvonnan purkamista eräiden EU­maiden rajoilla voitiin nopeuttaa.
At the time of its integration into the EU, it involved all EU countries, with the exception of the United Kingdom and Ireland, and two non­EU countries: Norway and Iceland.
Schengenin säännöstöä integroitaessa siihen kuuluivat kaikki jäsenmaat­ Isoa­Britanniaa ja Irlantia lukuun ottamatta ­ sekä kaksi EU:n ulkopuolista maata: Islanti ja Norja.
An agreement between these two countries and the EU, signed on 18 May, associated them with the Schengen acquis and its future development.
Ne solmivat EU:n kanssa 18. toukokuuta sopimuksen, jonka myötä ne liittyivät Schengenin säännöstöön ja sen tulevaan kehitykseen.
Norway and Iceland have been members of the Nordic Passport Union since 1957, along with three EU Member States: Denmark, Finland and Sweden.
Islanti ja Norja liittyivät vuonna 1957 Pohjoismaiden muodostamaan passivapaaseen alueeseen, johon kuuluvat myös nykyiset EU:n jäsenmaat Ruotsi, Suomi ja Tanska.
The new Fraud Prevention Office, which came into existence on 1 June, has replaced the Task Force for the Coordination of Fraud Prevention, set up within the European Commission.
Uusi petostentorjuntavirasto aloitti toimintansa 1. kesäkuuta.
The decision to establish the new office was taken by the Commission on 28 April.
Se korvaa Euroopan komission petostentorjunnan koordinointiyksi­kön (UCLAF).
The EU Council of Ministers adopted on 25 May the legal instruments for which it is responsible, and, in particular, the reg­ulations on the investigations to be conducted by the office.
Euroopan komissio päätti uuden viraston perusta­misesta 28. huhtikuuta, ja unionin neuvosto teki 25. toukokuuta toimivaltaansa kuuluvat päätökset antamalla esimerkiksi viraston tutkimuksia koskevat asetukset.
On the same day, the Council, the Commission and the European Parliament signed an agreement on the investigations the office can carry out within these institutions.
Neuvosto, komissio ja Euroopan parlamentti allekirjoittivat vielä samana päivänä sopimuksen tut­kimuksista, joita virastolla on oikeus kyseisissä toimielimissä suorittaa.
Such investigations, as well as those within Member States, can be conducted by the office on its own initiative; it is totally independent of instructions from any party.
Virasto saa suorittaa EU:n toimielimissä sekä jäsenval­tioissa tutkimuksia omasta aloitteestaan, tarvitsematta siihen määräystä miltään taholta.
It can also launch an investigation at the request of a Community institution, organ or Member State.
Se voi ryhtyä tutkimuksiin myös jon­kun toimielimen, järjestön tai jäsenvaltion pyynnöstä.
The office works with chartered accountants, who have access to all the information they need and collaborate directly with the legal authorities.
Sillä on työssä apunaan kirjanpitoasiantuntijoita, joilla on oikeus saada käyttöönsä kaikki tarvittavat tiedot ja jotka työskentelevät tiiviis­sä yhteistyössä oikeusviranomaisten kanssa.
It has the task of combating all illegal activities which are damaging to the EU's financial interests, and of drawing up legislative proposals in this field.
Viraston tehtävä on taistella kaikkia sellaisia laittomia toimia vastaan, joista koituu EU:lle taloudellista vahinkoa. Lisäksi sen on valmisteltava petos­ten vastaisia lakiehdotuksia.
With the liberalisation of the telecommunications market since 1 January 1998, public procurement contracts entered into by telecommunications companies are no longer subject to EU legis­lation on public procurement. As a result, they will no longer have
Televiestintäalan vapautuminen 1. tammikuuta 1998 alkaen merkitsi, että teleyhtiöiden tekemät julkiset hankinnat ovat siitä lähtien olleet EU:n julkisia hankintoja koskevien sääntöjen ulko­puolella: teleyhtiöiden ei ole tarvinnut enää julkistaa tarjouk­
National regulations can ban the use of a corporate name by a company if it can be confused with another, even if the ban impedes the right of establishment of the company in question on the European market, by ultimately limiting its sales.
Kansallinen lainsäädäntö voi kieltää yritystä käyttämästä tiettyä nimeä, jos nimen käyttö voi aiheuttaa sekaannusta. Tämä siitä huolimatta, että päätös haittaisi yrityksen oikeutta sijoittautua vapaasti Euroopan markkinoille rajoittamalla sen myyntiä.
This, in substance, is the ruling handed down by the European Court of Justice on 11 May, in a case brought by the firm Pfeiffer, which runs a supermarket in Pasching, Austria, against the firm Löwa, the Austrian subsidiary of the German firm Tengelmann.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin teki asiasta päätöksen 11. tou­kokuuta. Sen käsittelemässä asiassa olivat vastakkain itävaltalai­nen Pfeiffer­yhtiö, jolla on supermarketti Paschingissa, sekä sak­salaisen Tengelmann­yhtiön Itävallassa sijaitseva tytäryhtiö Löwa.
Pfeiffer has called its supermarket 'Plus Kauf Park' since 1969.
Pfeiffer­yhtiön supermarketin nimi on vuodesta 1969 alkaen ollut "Plus Kauf Park".
Löwa, for its part, has 139 similar outlets in Austria, while Tengelmann owns the name 'Plus', which it uses in Germany, Spain and Italy, as well as in Hungary and the Czech Republic.
Löwa­yhtiöllä taas on 139 vastaa­vaa liikettä Itävallassa, ja sen emoyhtiö Tengelmannilla on oikeus nimeen "Plus", jota se käyttää Saksassa, Espanjassa ja Italiassa sekä Unkarissa ja TSekin tasavallassa.
Löwa began to call some of its Austrian shops 'Plus' in 1994, whereupon Pfeiffer asked the court dealing with trade disputes in Vienna to stop the former from using the name, under the Austrian law on unfair competition.
Löwa otti kuitenkin vuon­na 1994 "Plus"­nimen käyttöön muutamissa sen Itävallassa sijaitsevissa liikkeissä.
Given the implications of the case at the level of the European single market, the court in Vienna turned first to the European Court of Justice.
Silloin Pfeiffer­yhtiö vaati Wienin kauppa­tuomioistuinta kieltämään nimen käytön vilpillisestä kilpailusta annetun lain perusteella.
The latter held that the protection of a corporate name from the risk of confusion, as guaranteed by the Austrian law on unfair competition, would become meaningless if the law in question could not be enforced in the name of EU rules.
Eurooppa­tuomioistuin katsoi, että Itävallan laki kauppanimen suojelemi­seksi sekaannusta aiheuttavissa tapauksissa olisi täysin tarpeeton, jos EU:n lainsäädäntö estäisi sen soveltamisen.
Hence the protection of industrial and commercial patent rights took precedence over the freedom of establishment in the EU.
Näin ollen se asetti teollis­ja kaupallisoikeuden suojelemisen etusijal­le verrattuna oikeuteen sijoittautua vapaasti EU:n alueelle.
O By the EU Council of Ministers, in agreement with the European Parliament.
(') Unionin neuvosto yhteisymmärryksessä Euroopan parlamentin kanssa.
THE EUROPEAN UNION AND WORLD TRADE (I)
EUROOPAN UNIONI JA MAAILMANKAUPPA (I)
And while it is difficult to establish a direct correlation between trade and jobs, there is evidence to suggest that when the EU's share of world trade grows, unemployment in the Union tends to fall.
Näistä lähes 60 prosenttia sijoitetaan palvelualoille.
According to a song, money makes the world go round.
Laulun mukaan raha pyörittää maailmaa.
So it does.
Tämä pitää paikkansa.
But even more so in this era of a borderless economy, global wealth and democratic security are increasingly dependent on international commerce and investment.
Euroopan unionin 15 jäsenvaltion välinen kauppa vastaa 18 prosenttia niiden yhteenlasketusta bruttokansantuotteesta.
Trade policy might appear a complex, technical area fit only for experts, but in reality it is a branch of economic policy, which itself is ultimately about growth, prosperity and jobs.
Kauppapolitiikka saattaa vaikuttaa monimutkaiselta ja tekniseltä asiantuntija-alalta, mutta todellisuudessa se on osa talouspolitiikkaa, jossa puolestaan on viime kädessä kyse talouskasvusta, hyvinvoinnista ja työllisyydestä.
And it is that prosperity which enables governments to meet the legitimate concerns of their electorates for better education, health and other demands on limited public resources.
Taloudellisen vaurauden ansiosta hallitukset voivat huolehtia äänestäjiensä oikeutetuista vaatimuksista, kuten paremmasta opetuksesta ja terveydenhuollosta sekä muista niukkoihin julkisiin varoihin kohdistuvista odotuksista.
In addition, while more open markets may not create more jobs, evidence shows that trade does sustain better, more productive and higher-paying ones.
Vaikka avoimemmat markkinat eivät välttämättä johda uusien työpaikkojen syntyyn, näyttää siltä, että kaupan avulla voidaan säilyttää parempia, tuottavampia ja kannattavampia työpaikkoja.
It is true that industrialised countries are now importing more textiles, wood products, plastics and light consumer products such as toys from emerging economies.
On totta, että teollisuusmaat tuovat voimakkaasti kasvavista kansantalouksista entistä enemmän tekstiilejä, puutuotteita, muovia ja kevyitä kulutustavaroita, kuten leluja.
But at the same time their exports of high value added and high-skill manufactures such as chemicals, aircraft, cars and machinery, as well as major services, to these very same countries are growing even faster than those imports.
Samanaikaisesti teollisuusmaista peräisin olevien korkean lisäarvon ja työvoiman teollisuustuotteiden, kuten kemikaalien, lentokoneiden, autojen ja koneiden, samoin kuin tärkeimpien palvelujen vienti kyseisiin maihin kasvaa tuontiakin nopeammin.
The EU is taking these changes into account in its key employment and social policies to help smooth any transition difficulties.
EU ottaa nämä muutokset huomioon keskeisissä työllisyys- ja sosiaalipolitiikoissaan siirtymäongelmien helpottamiseksi. seksi.
It is for that reason that the European Union, already the most open trading bloc in the world, has taken the lead in abolishing its own internal frontiers and in encouraging interdependence among its members.
Tästä syystä Euroopan unioni, joka on jo maailman avoimin kaupparyhmittymä, on toiminut esimerkkinä poistamalla omat sisäiset rajansa ja edistämällä jäsenvaltioidensa keskinäistä riippuvuutta.
It attaches similar importance to the removal of barriers to the free movement of goods, services and capital with the rest of the world.
Yhtä tärkeänä unioni pitää tavaroiden, palveluiden ja pääomien vapaata liikkuvuutta haittaavien esteiden poistamista suhteessa muuhun maailmaan.
This global challenge leads the EU to play its prominent role as a key participant in the World Trade Organisation (WTO) which works to consolidate the progress achieved in previous international trade negotiations as well as to prepare for the next set of agreements. ments.
Tämän maailmanlaajuisen haasteen takia EU on omaksunut aktiivisen roolin Maailman kauppajärjestössä (WTO), jonka tehtävänä on aikaisemmissa kansainvälisissä kauppaneuvotteluissa saavutettujen tulosten vakiinnuttaminen ja tulevien sopimusten valmistelu.
Trade: a boost for the economy
Kauppa: talouden vauhdittaja
The European Union played a major role during the eight years of negotiations, which eventually led to the establishment on 1 January 1995 of the WTO.
Vaikka WTO perustettiin vasta 1990-luvun puolivälissä, monenvälinen kauppajärjestelmä, johon se perustuu, on huomattavasti vanhempi.
The new body closely reflects the Union's own view that multilateral rules, agreed by consensus, which encourage and guarantee the liberalisation of international trade are one of the best ways of promoting individual countries' economic development and prosperity.
Tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) mukaisten kahdeksan erillisen kansainvälisen neuvottelukierroksen myötä tullitariffit ja muut kaupan esteet on vähitellen poistettu viimeisten 50 vuoden aikana.
To maximise their influence on the international scene, the 15 EU Member States, which represent just 6 % of the world population but one fifth of global trade, negotiate as one with their commercial partners.
Kansainvälisen painoarvonsa lisäämiseksi EU:n viisitoista jäsenvaltiota, joiden alueella asuu vain kuusi prosenttia maailman väestöstä, mutta joiden osuus maailmankaupasta on viidennes, neuvottelevat yhtenä ryhmittymänä kauppakumppaninsa kanssa.
For many years now, that role has been carried out by the European Commission on the basis of specific mandates agreed by Union governments.
Jo usean vuoden ajan neuvottelijan tehtäviä on hoitanut Euroopan komissio jäsenvaltioiden hallitusten sopimin erityisvaltuuksin.
By speaking with one voice, the Union can also provide the rest of the world with the assurance that the rules of the game will be respected on our side.
Yhdellä äänellä puhuva unioni on tae muulle maailmalle samojen pelisääntöjen noudattamisesta koko unionissa.
With most countries of the world as members, the WTO is the only international body policing the trade in goods, services and intellectual property rights between countries.
Euroopan unionilla oli keskeinen asema kahdeksan vuotta kestäneissä neuvotteluissa, jotka lopulta johtivat Maailman kauppajärjestön (WTO) perustamiseen 1. tammikuuta 1995.
While these are negotiated by governments, their aim is to ensure an understandable and reliable framework so that importers and exporters worldwide and companies providing goods and services can operate in the certainty that there will be no sudden and unpredictable changes in policy.
Uuden järjestön näkemys heijastaa pitkälti unionin omaa käsitystä siitä, että kansainvälisen kaupan vapauttamiseen tähtää vien yhteisesti sovittujen monenvälisten sääntöjen avulla voi daan parhaiten edistää yksittäisten maiden talouden kehittymistä ja hyvinvointia.
Trade and foreign direct investment are essential ingredients in the economic health of a country, whatever its stage of development.
Kauppa ja ulkomaiset suorat sijoitukset ovat jokaisen maan terveen talouden kulmakiviä maan kehitysasteesta riippumatta.
The volume of world trade today, thanks to the continuous removal of import and export barriers, is now considerably greater than it was almost 50 years ago.
Tuonnin ja viennin esteiden jatkuvan poistamisen ansiosta maailmankaupan määrä on tänä päivänä huomattavasti suurempi kuin lähes 50 vuotta sitten.
Between 1985 and 1996, the ratio of trade to world gross domestic product (GDP) rose three times faster than in the preceding decade and nearly twice as fastas in the 1960s.
Vuosina 1985-1996 maailmankauppa suhteessa maailman bruttokansantuotteeseen kasvoi kolme kertaa nopeammin kuin vuotta 1996 edeltäneellä kymmenvuotiskaudella ja lähes kaksi kertaa nopeammin kuin 1960-luvulla.
In addition, the sheer volume of foreign direct investment has mushroomed in the past 25 years from EUR 23 billion annually to EUR 275 billion and almost 60 % of the sums involved are today directed towards service activities.
Tämän lisäksi ulkomaisten suorien sijoitusten arvo on kasvanut viimeisten 25 vuoden aikana 23 miljoonasta eurosta vuodessa
For the WTO's international rules to be really effective and to prevent them being undermined, they need to apply to as many participants as possible.
WTO:n jäseniä ovat lähes kaikki maailman valtiot, ja se onkin ainoa kansainvälinen elin, joka valvoo valtioiden välistä tavaraja palvelukauppaa sekä henkisen omaisuuden oikeuksia.
As a result, the Union is keen to encourage countries to join — and is actively helping major international players such as China
Kauppaa koskevista kysymyksistä päätetään hallitustenvälisissä neuvotteluissa, joissa valtioiden tavoitteena on varmistaa koko naisvaltainen ja luotettava toimintakehys, jotta tuojat ja viejät sekä tavaroita ja palveluita tarjoavat yritykset voivat toimia
negotiations on agriculture and services must begin by 1 January 2000.
maailmanlaajuisilla markkinoilla ilman, että niiden tarvitsee pelätä äkillisiä ja yllättäviä toimintatapojen muutoksia.
and Russia to prepare for WTO entry — provided they meet the basic membership requirements.
Samalla, kun WTO:n jäsenvaltioiden tehtävänä on panna täytäntöön Uruguayn kierroksen kauppaa koskeva sopimus, seuraavia maailmankaupan vapauttamista koskevia neuvotteluja valmistellaan jo.
These include the existence of a liberal trade and investment regime with market access commitments, liberalisation of the services sector, protection of intellectual property rights, harmonisation of standards and certification systems, and efficient customs procedures at national borders.
WTO:ssa sovitun työohjelman mukaisesti maataloutta ja palveluja koskevien neuvottelujen on määrä alkaa vuoden 2000 alkuun mennessä.
The European Commission, with the full support of EU governments, would like to go considerably further and see WTO members undertake a more ambitious set of negotiations.
EU:n hallitusten tukema Euroopan komissio haluaisi edetä neuvotteluissa huomattavasti pidemmälle.
The Commission's Vice-President, Sir Leon Brittan, has already dubbed it the 'New Millennium Round'.
Komission varapuheenjohtaja Sir Leon Brittan onkin jo nimennyt neuvottelut uuden vuosituhannen neuvottelukierrokseksi.
There is little point in having international rules if there is no procedure for settling disputes which might arise.
Kansainvälisillä säännöillä ei ole mitään merkitystä ilman riitoja koskevaa sovittelumenettelyä.
One of the key features of the WTO is that it operates an effective dispute settlement system.
WTO:n keskeisiä piirteitä on sen tehokas riitojenratkaisujärjestelmä.
This can be triggered by any government which believes that the rules are being broken.
Siihen voi turvautua hallitus, joka uskoo sääntöjä rikottavan.
The logic of examining a package of issues, rather than concentrating solely on one or two clearly defined subjects, is that a comprehensive approach can often open up more easily different avenues towards an agreement when one route is blocked than purely regional or sectoral negotiations.
Vaihtoehtojen vähäisyyden takia saatetaan lopputulokseen päästä helpommin kokonaisvaltaisen toimintamallin avulla, jossa käsitellään toimenpidekokonaisuuksia, kuin pelkillä alueellisilla tai alakohtaisilla neuvotteluilla, joissa keskitytään muutamaan selkeästi määriteltyyn kysymykseen.
There is also strong evidence that global negotiations can bring gains for all participants, giving the lie to the suggestion that trade is a zero-sum game in which there are only winners and losers.
Aikaisemmat kokemukset osoittavat voimakkaasti myös sen, että maailman laajuisista neuvotteluista voivat hyötyä kaikki osanottajat. Siten kaupankäynti ei olisikaan ainoastaan voittajia ja häviäjiä käsittävä nollasummapeli.
In addition, a number of new issues have now come onto the international agenda and the Union believes these should be addressed by WTO members sooner rather than later.
Kansainväliseen tietoisuuteen on lisäksi tullut uusia kysymyksiä, joihin WTO:n jäsenvaltioiden olisi unionin mielestä kiinni tettävä huomiota mahdollisimman pian.
The Union is a strong supporter of this multilateral mechanism to deal with perceived violations instead of allowing governments to resort to unilateral action.
Euroopan unioni tukee voimakkaasti kyseistä monenvälistä järjestelmää havaittujen rikkomusten selvittämiseksi hallitusten yksipuolisen toiminnan asemesta.
During negotiations on the WTO, the European Union worked hard to ensure that the system would cover all disputes under any agreement in the WTO framework, that its use would be compulsory and that no single country on its own could prevent an allegation being investigated.
WTO-neuvotteluissa unioni teki kaikkensa varmistaakseen, että järjestelmää sovellettaisiin kaikissa WTO:n piirissä tehdyistä sopimuksista aiheutuneissa riidoissa, että sen soveltaminen olisi pakollista ja ettei yksikään jäsenvaltio voisi yksipuolisesti estää tutkimusten aloittamista.
As a result, the EU is maintaining that the next round of negotiations should include, not just the built-in agenda of agriculture and services and traditional aspects of liberalisation such as industrial tariffs, but also public procurement and investment and the complex relationships between trade, competition and the environment.
Tästä syystä EU katsoo, että seuraavissa kauppaneuvotteluissa olisi keskityttävä maatalouden ja palvelujen sekä teollisuustuotteiden tullien kaltaisten kaupan vapauttamisen perinteisten kysymysten lisäksi julkisiin hankintoihin ja sijoituksiin sekä kaupan, kilpailun ja ympäristön välisiin monimutkaisiin suhteisiin.
Where possible, disputes are settled 'out of court'.
Paneelin tuomio on odotettavissa vuoden kuluessa.
About a quarter of all cases are successfully handled in this way, underlining the deterrent value of the new WTO mechanism.
Samalla, kun WTO:n asemaan kiinnitetään entistä enemmän huomiota, on huolehdittava siitä, että kansalaisyhteiskunnan edut otetaan asianmukaisella tavalla huomioon.