natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Accordingly, if these prerequisites are fulfilled, individuals may cite the provisions of the directive against all agencies in whom State power is vested.
Se on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
The agencies concerned must then automatically comply with the directly applicable provisions of the directive.
Asetuksen vastaanottajien (yksittäisten henkilöiden, jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten) on noudatettava asetuksia, jotka ovat "yhteisön lakeja", niiden koko laajuudessa.
This case law is mainly justified on the grounds of 'effet utile', the penalization of violations of the Treaty and legal protection.
Asetusta sovelletaan suoraan kaikissa jäsenvaltioissa ilman kansallisia täytäntöönpanotoimia, sen jälkeen kun se on julkaistu EY:n virallisessa lehdessä.
— Regulations: They have general application, are binding in their entirety and are directly applicable in all Member States.
• Direktiivit eivät periaatteessa ole suoraan sovellettavia.
As 'Community laws', regulations must be complied with fully by those to whom they are addressed (individuals, Member States, Community insti tutions).
Yksittäinen kansalainen voi siksi edellä mainituin edellytyksin vedota direktiivin säännöksiin missä tahansa julkisen vallan elimessä.
Regulations apply directly in all the Member States, without requiring a national act to transpose them, on the basis of their publication in the Official Journal of the European Community..
Tämän lainkäytön perusteina ovat ennen kaikkea "effet utile" -vaatimus, seuraamuksien asettaminen sopimustenvastaiselle menettelylle ja oikeussuoja.
Regulations serve to ensure the uniform application of Community law in all the Member States.
Asetusta käytetään takaamaan yhteisön oikeuden yhtenäinen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa.
At the same time, they prevent the application of national rules the substance of which is incompatible with their own regulatory purpose.
Sen avulla tehdään samalla mahdottomaksi sellaisten kansallisten sääntelyjen soveltaminen, jotka ovat sisällöltään ristiriidassa asetuksen sääntelyn kanssa. Jäsenvaltioiden
Community level (Article F(2) TEU) and principles of the constitutional State) and customary law.
luvat yleiset oikeusperiaatteet (erityisesti SEU:n F artiklan 2 alakohdassa tarkoitetut yhteisön tasolla tunnustetut perusoikeudet ja oikeusvaltion periaatteet) ja tapaoikeus.
The Community has partial international personality and may therefore, within the sphere of its competence, con clude international treaties with other States or international organizations.
Yhteisöllä on osittainen kansainoikeudellinen oikeuskelpoisuus, ja se voi siksi toimivaltuuksiensa rajoissa solmia kansainvälisiä sopimuksia kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestöjen kanssa.
The treaties thus concluded by the Community are binding on the Community and the Member States pursuant to Article 228(7) ECT and are an integral part of Community law.
Yhteisön tällä tavoin solmimat sopimukset sitovat SEU:n 228 artiklan nojalla yhteisöä ja jäsenvaltioita ja kuuluvat osana yhteisön oikeuteen.
Ancillary Community law
Yhteisön oikeuteen liittyvä oikeus
— Decisions: They are binding in their entirety upon those to whom they are addressed.
— Päätös velvoittaa kaikilta osiltaan niitä, joille se on osoitettu.
These may be Member States or natural or legal persons.
Päätöksen vastaanottajia voivat olla jäsenvaltiot tai luonnolliset tai oikeushenkilöt.
Decisions serve to regulate actual circumstances vis-à-vis specific entities addressed thereby.
Päätöstä käytetään konkreettisten asioiden sääntelyyn tiettyjen vastaanottajien osalta.
Like directives, decisions may include an obligation on a Member State to grant individual citizens a more favourable legal position.
Samoin kuin direktiivit voivat myös päätökset sisältää jäsenvaltioihin kohdistuvia velvoitteita, jotka koskevat paremman oikeusaseman antamista yksittäisille kansalaisille.
In this case, as with directives, an act of transposition on the part of the Member State concerned is required as a basis for claims by individuals.
Yksittäisen kansalaisen oikeuksien perustelemiseksi edellytetään tässä tapauksessa-samoin kuin direktiivin osalta-että asianomainen jäsenvaltio on pannut direktiivin täytäntöön.
Decisions may be directly applicable under the same preconditions as the provisions of directives.
Päätökset voivat ollasamoin edellytyksin kuin direktiivit-suoraan sovellettavia.
— Recommendations and opinions: They have no binding force and do not establish any rights or obligations for those to whom they are addressed.
— Suositukset ja kannanotot eivät ole sitovia eikä niiden vastaanottajalle aiheudu niistä oikeuksia eikä velvollisuuksia.
Hierarchy within Community law b. System of competence, procedures, enforcement and application of legal acts
Säädösten kompetenssijärjestys, päätöksenteko menettelyt, toteuttaminen ja soveltaminen
— Legislative competence, right of initiative and leg islative procedure: *1.3.6., 1.3.8., 1.4.
— Lainsäädäntövalta, aloiteoikeus ja lainsäädän tömenettely: *1.3.6., 1.3.8. ja 1.4.
— Enforcement of legislation: Under primary Community law, the EC has only limited powers of enforcement itself, and EC law is therefore usually enforced by the Member States (obligation under Article 5 ECT).
— Oikeussäännösten täytäntöönpano: EY:llä on yhteisön primäärioikeuden nojalla vain rajoitetut omat täytäntöönpanovaltuudet, joten yhteisöoikeuden täytäntöönpanijoina ovat yleensä jäsenvaltiot (Rooman sopimuksen 5 artiklan sisältämä velvoite).
Primary Community law is at the pinnacle of the hierarchy of law.
Sääntöjen hierarkian huipulla on yhteisön primäärioikeus.
The provisions of primary Community law are fundamentally of equal rank.
Yhteisön primäärioikeuden säädökset ovat periaatteessa keskenään samanarvoisia.
This also applies to unwritten Community law.
Samanarvoisia ovat myös yhteisön kirjoittamattoman oikeuden säännöt.
International treaties concluded by the Community rank below primary and unwritten Community law.
Yhteisön solmimat kansainväliset sopimukset ovat arvojärjestyksessä yhteisön primäärioikeuden ja kirjoittamattoman oikeuden alapuolella.
These are duly followed by secondary Community law (see Article 4(1), second subparagraph ECT), i.e. to be valid, such legal acts must be compatible with hierarchically superior law.
Sen alapuolella on säännön mukaisesti yhteisön sekundaarioikeus (vrt. Rooman sopimuksen 4 artiklan 1 kohdan 2 luetelmakohta), so. näiden säädöksien on sovelluttava ylemmällä hierarkiatasolla oleviin säännöksiin.
There is no precedence for individual legal acts of secondary Community law, either de jure or according to the enacting institution.
Yhteisön sekundäärioikeuden yksittäinen säädös ei voi olla etusijalla lain mukaan eikä esimerkiksi säätävästä toimielimestä riippuen.
— Actual application of the various forms of action: In many cases the Community Treaties lay down the pos sible form of legal action and leave the Community insti tutions no choice thereof (e.g. Article 100 ECT specifies directives).
— Eri säädösten tosiasiallinen soveltaminen: Yhteisön perussopimukset määrittelevät useissa tapauksissa oikeussäädöksen muodon jättämättä toimielimille valinnan mahdollisuutta (esim. Rooman sopimuksen 100 artikla: direktiivi).
In those cases the choice of form of action is left to the discretion of the institution con cerned.
Näissä tapauksissa säädösmuodon valinta jätetään asiaa hoitavan toimielimen harkittavaksi.
This is intended to allow the competent institu tions to fulfil the tasks set for them in a proper and appropriate manner.
Toimivaltaisille toimielimille annetaan tällä tavoin mahdollisuus täyttää asetettu tehtävä asian mukaisesti ja tarkoitukseen sopivalla tavalla.
In exercising discretion, however, due account must be taken of the principles of proportionality and subsidiarity (*1.2.2.).
Harkintaa käytettäessä on kuitenkin otettava huomioon suhteellisuuden periaate ja toissijaisuuden periaate (*1.2.2).
In 1994 the number of directives applicable was around 1200, and that of regulations around 5500.
Sovellettavia direktiivejä oli vuonna 1994 noin 1200 ja asetuksia no n 5500.
ECT the European Parliament has certain rights to par ticipate in the enactment of Community legislation (*1.4.).
Kirjoittamaton yhteisön oikeus Yhteisön oikeuden koontamattomat säännöt. Niihin kuu
LEGAL BASIS
TOISSIJAISUUS
Secondly, it is seen as providing a new opportunity for the Community to take action in areas which have hitherto normally been regulated on a national basis.
OIKEUDELLINEN PERUSTA intamahdollisuudet aloilla, joita tähän mennessä on säännelty kansallisella tasolla.
The principle of subsidiarity has not just been taken into account since it was enshrined in Article 3b ECT.
Rooman sopimuksen 3 b artikla; SEU:n I osaston B artikla, jossa viitataan Rooman sopimuksen 3 b artiklaan; Maastrichtin sopimuksen johdanto.
— The principle of subsidiarity applies to all the Community institutions.
— Toissijaisuusperiaate koskee kaikkia yhteisön toimie limiä.
The rule has practical significance for the Council, the European Parliament and the Commission, in particular.
Käytännön merkitystä sillä on erityisesti neuvos tolle, parlamentille ja komissiolle.
The decisions of the European Court of Justice are also bound by the second paragraph of Article 3b ECT.
Rooman sopimuksen 3b artiklan 2 kohta on myös yhteisön tuomioistuimen lainkäyttöä velvoittava.
Citizens of the Union cannot derive any rights directly from this provision.
Unionin kansalaiset eivät voi suoraan johtaa oikeuksia tästä säännöksestä.
In addition, the principle was made explicit with regard to the environment, in Article 130r ECT, following the entry into force of the Single European Act in 1987.
Periaate on lisäksi Euroopan yhtenäisasiakirjan 1987 voimaantulon yhteydessä otettu Rooman sopimuksen 130 r artiklaan nimenomaisesti ympäristöalan osalta.
There are two dimensions to the subsidiarity principle.
— Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan vain yhteisön ja jäsenvaltioiden yhteisillä aloilla.
First, it authorizes the Community to act, in accordance with Community objectives, to overcome transnational problems which cannot be solved by the Member States acting individually.
Toimivaltuuksien rajaaminen on tosin häilyvää, koska esim. yhteisön toimivaltaa voidaan laajentaa Rooman sopimuksen 235 artiklan nojalla, jos yhteisön toiminta vaikuttaa tarpeelliselta perustamissopimuksen päämäärien toteuttamiseksi.
Secondly, by ensuring that the level of decisionmaking and action is commensurate with the objective pursued, it enables the Member States to avoid Community interventionism where Community legislation is not necessary.
Pulmalliseksi jää yhteisön yksinomaisen toimivallan rajaaminen erityisesti siitä syystä, että perussopimuksissa tehdään rajaus tehtäväkuvauksen avulla eikä viittaamalla määrättyihin aloihin.
The inclusion of this principle in the Treaty on European Union is intended to bring decision making within the Community closer to the citizen.
Tällaisen funktionaalisen toimivaltajaon yhteydessä rajat jäävät aina epäselviksi.
— The principle of subsidiarity applies only to those areas where powers are shared between the Community and the Member States.
Toissijaisuusperiaate sisältää kaksi näkökohtaa.
The dividing-line is blurred, however, because the Community's areas of competence may be extended by Article 235 ECT, for instance, if action by the Community proves necessary to attain Treaty objectives.
Toisaalta se sallii yhteisön puuttumisen asioihin, yhteisön tavoitteet huomioon ottaen, sellaisten ylikansallisten ongelmien ratkaisemiseksi, joita valtiot eivät pysty ratkaisemaan itsenäisin toimenpitein.
The demarcation of the areas of exclusive Community competence continues to be a problem, par ticularly because it is not laid down in the Treaties by reference to specific fields, but by means of a functional description.
Toisaalta taas toissijaisuusperiaate parantaa päätöksenteko- ja interventiotason mukauttamista tavoiteltavaan päämäärään, ja tekee tällä tavoin mahdolliseksi sen, ettei yhteisö puutu asioihin, mikäli yhteisön lainsäädäntö ei ole välttämätön.
Such functional attributions of competence are frequently blurred around the edges.
Tämän periaatteen ottamisella sopimukseen Euroopan unionista on haluttu tuoda yhteisönsisäistä päätöksentekoa lähemmäs kansalaisia.
ACHIEVEMENTS TO DATE 1.
TÄHÄNASTISET TULOKSET
In a number of decisions stemming from the Treaties, for example, the ECJ has defined and recognized certain competences (but ones which are not explicitly regulated in the Treaties) as exclusive, but without thereby laying down a conclusive list of such competences.
Myös yhteisön tuomioistuin on useissa päätöksissään muodostanut perussopimuksissa olevista määrätyistä toimivaltuuksista (joita ei perussopimuksissa ole nimenomaisesti normitettu) yksinomaisia tai tunnustanut niitä yksinomaisiksi, määrittelemättä tällä tavoin kuitenkaan yhteenvetoa kyseisistä toimivaltuuksista.
— The general aim of the principle of subsidiarity is to guarantee a degree of independence for a lower authori ty in relation to a higher body or for a local authority in respect of a central authority.
— Toissijaisuusperiaatteen yleisenä tarkoituksena on taata alemmalle viranomaiselle tietty määrä riippumattomuutta ylempään viranomaiseen nähden samoin kuin paikalliselle viranomaiselle keskushallintoon nähden.
It therefore involves the sharing of powers between several levels of authority, a principle which forms the institutional basis for federal States.
On siis kysymys toimivaltuuksien jakautumisesta eri hierarkiatasoilla ja näin ollen periaatteesta, joka muodostaa liit tovaltioiden Institutionaalisen perustan.
The lack of any clear dividing-line for the application of the principle of subsidiarity will continue to result in differ ent interpretations of this principle.
Koska toissijaisuusperiaatteen soveltamista varten ei siis ole käytettävissä selkeitä rajauksia, tulee sen tulkitseminen vastedeskin olemaan kirjavaa.
At the same time, however, the Community clearly has the aim of limiting Community action to the objectives of the Treaty and ensuring that decisions on new action are taken as close ly as possible to the citizen.
Samalla yhteisö pyrkii kuitenkin myös selvästi rajoittamaan toimintansa Rooman sopimuksen tavoitteisiin liittyviin asioihin ja salli maan uusia toimenpiteitä koskevien päätösten tekemisen mahdollisimman lähellä kansalaisia.
Particular emphasis is also placed on this connection between the principle of subsidiarity and closeness to the citizen in the preamble to the EU Treaty.
Tätä toissijaisuus periaatteen ja kansalaisläheisyyden välistä yhteyttä korostetaan myös erityisesti Maastrichtin sopimuksen johdannossa.
Judicial reviewability
Oikeudellinen tarkistettavuus
— According to the second subparagraph of Article 3b ECT there are three preconditions for Community action in accordance with the principle of subsidiarity:
— Rooman sopimuksen 3b artiklan 2 kohdan nojalla on yhteisön puuttumiselle asioihin toissijaisuusperiaatetta sovellettaessa kolme edellytystä:
• the area concerned must not fall within the Community's exclusive competence;
• Ei ole kyse yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan kuu luvasta alasta.
• the objectives of the proposed action cannot be sufficiently achieved by the Member States;
• Suunnitellun toiminnan tavoitteita ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden tasolla.
• the action can therefore, by reason of its scale or effects, be implemented more successfully by the Community.
• Toiminta voidaan sen laajuuden tai vaikutusten takia tämän vuoksi toteuttaa paremmin yhteisön tasolla.
Concept and scope
Suunnittelu ja soveltamisala
— The scope of the principle of subsidiarity may be con sidered from two points of view.
Rooman sopimuksen 3 b artiklan 2 kohdan mukainen toissijaisuusperiaate on oikeudellisesti tarkistettavissa.
First, the principle of subsidiarity should not affect the general scope of the com
Yhteisön tuomioistuimella on kuitenkin periaatetta soveltaessaan konkretisoinnin suhteen laaja liikkumavara.
The principle of subsidiarity pursuant to the second paragraph of Article 3b ECT is subject to judicial testing.
— Toissijaisuusperiaatteen vaikutusaluetta tarkastellaan kahdesta näkökulmasta.
Where its application is concerned, however, the ECJ has wide discretion regarding the form that this takes. In general terms, it can be said that the extent of the ECJ's jurisdiction is in inverse proportion to the extent to which the Member States are effectively involved in a decision on the substance and scale of measures under consideration, consideration of the question of necessity has been thorough and has done justice to the interests involved, and the institutions and legal entities concerned (including those below national level) have been fully consulted.
Toissijaisuusperiaatteen vaikutus ei toisaalta saa ulottua EY:n toimielinten toimivaltuuksien yleiseen vaikutusalueeseen (toimivallan käytön este).
In this connection, as long ago as 1990 the EP suggest ed the introduction of an Article 172a into the ECT to give the Court of Justice the right to determine whether a proposal breaches the limits of Community competence
Toisaalta se katsotaan toimivallan jakoa säänteleväksi normiksi, joka tarjoaa yhteisölle uudet toim
It includes the following provisions: sions:
Sopimus sisältää seuraavat lausumat:
— In exercising its right of initiative, the Commission will take into account the principle of subsidiarity and show that it has been observed.
— Komissio noudattaa toissijaisuusperiaatetta aloiteoikeuttaan toteuttaessaan ja puolustaa sen kun nioittamista.
The same applies to Parliament and the Council, in accordance with the powers conferred on them by Articles 138b and 152, respectively, of the ECT.
Sama koskee parlamenttia ja neuvostoa Rooman sopimuksen 138 b ja 152 artiklan nojalla niille annettujen toimivaltuuksien rajoissa.
— The explanatory memorandum for any Commission proposal will include a justification of the proposal under the principle of subsidiarity.
— Komission jokaisen ehdotuksen perusteluun liitetään ehdotuksen oikeutus toissijaisuusperiaatteen valossa.
The EP has defended the principle of subsidiarity for many years, and was the instigator of the introduction of this principle into the Community when, on 14 February 1984, in adopting the Draft Treaty on European Union, it included a provision stipulating that where the Treaty con ferred on the Union competence which was concurrent with that of the Member States, the Member States could act so long as the Community had not legislated.
Parlamentti on jo vuosikausia puoltanut toissijaisuusperiaatetta. Se sai aikaan periaatteen käyttöönoton yhteisössä, kun se hyväksyttäessä luonnosta sopimuk seen Euroopan unionista 14.02.1984 ehdotti määräystä, jonka nojalla jäsenvaltioille sallitaan-tapauksissa, joissa Rooman sopimus antaa unionille jäsenvaltioiden toimivaltuuksien kanssa kilpailevan toimivallan-toiminta niillä aloilla, joilla yhteisö ei ole sääntelytarkoituksessa puuttunut asioihin.
Moreover, it stressed that the Community should only act to carry out those tasks which could be undertaken more effectively in common than by individual States acting separately.
Ehdotuksessa korostetaan lisäksi, että yhteisö ottaisi vain sellaisia tehtäviä, joiden hoitaminen yhteisötasolla on tehokkaampaa kuin hoitaminen erillisinä toimivissa yksittäisissä valtioissa.
— Any amendment which may be made to the Commission's text by the Council or Parliament must be accompanied by a justification regarding the principle of subsidiarity if it entails a change in the sphere of Community intervention.
— Jos neuvosto tai parlamentti tekee muutoksen komission tekstiin, tulee muutokseen liittää toissijaisuusperiaatetta koskeva oikeutus siinä tapauksessa, että muutos johtaa yhteisön toiminta-alan muuttumiseen.
— The three institutions will regularly check, under their internal procedures, whether the action envisaged com plies with the provisions concerning subsidiarity as regards both the choice of legal instruments and the con tent of the proposal.
Kaikki kolme toimielintä tutkivat sisäisissä menettelyissä säännöllisesti, onko suunniteltu toiminta sekä oikeudellisten keinojen valinnan että ehdotuksen sisällön suhteen sopusoinnussa toissijaisuutta koskevien määräysten kanssa.
The EP was to reincorporate these proposals on the principle of subsidiarity into many resolutions (e.g. resolutions of 23 November [1] and 14 December 1989, 12 July [2] and 21 November 1990 [3] and 18 May 1995), in which it reaffirmed its support for this principle in the context of the European Union and called for a debate to be opened on the interpretation and application of the principle of subsidiarity.
Parlamentti on ottanut nämä toissijaisuusperiaatetta koskevat ehdotukset uudelleen käsiteltäviksi useissa päätöslauselmissa (esim. 23.11.1989 [1], 14.12.1989, 12.07.1990 [2], 21.11.1990 [3] ja 18.05.1995 päivätyt päätöslauselmat), joissa se vahvistaa puoltavansa Euroopan unioniin liittyvää toissijaisuusperiaatetta ja vaatii, että keskustelu toissijaisuusperiaatteen tulkinnasta ja soveltamisesta tehtäisiin avoimeksi.
Agreement on interinstitutional cooperation
Sopimus toimielinten välisestä yhteistyöstä
In addition to this agreement, at the European Council in Edinburgh the Commission undertook, inter alia, to provide justification for all its proposals for legal acts in the light of the application of the principle of subsidiarity, to withdraw or revise certain proposals and to review exist ing legislation.
Tämän sopimuksen ohella komissio on mm. Eurooppaneuvoston Edinburghin kokouksessa sitoutunut perustelemaan kaikki säädösesityksensä toissijaisuusperiaatteen soveltamisen valossa, peruuttamaan yksittäisiä esityksiä tai korjaamaan niitä sekä tarkistamaan voimas sa olevat oikeussäännökset.
It was also envisaged that the Commission would draw up an annual report on observance of the principle.
Komission on lisäksi tarkoitus laatia periaatteen noudattamista koskeva vuosikertomus. mus.
EPOQUE REFERENCES
EPOQUE-VIITTEET
The debate triggered by the EP resulted (supported by the conclusions of the Edinburgh Council on subsidiarity, transparency and democracy and Parliament's resolution of 18 November 1992 [4]) on 25 October 1993 in the con clusion of an interinstitutional agreement between the Council, Parliament and the Commission.
Parlamentin aloittama keskustelu johti-nojaten toissijaisuutta, avoimuutta ja demokratiaa koskeviin Edinburghin neuvoston loppupäätelmiin sekä parla mentin 18.11.1992 [4] päivättyyn päätöslauselmaantoimielinten välisen sopimuksen solmimiseen 25.10.1993 neuvoston, parlamentin ja komission välillä.
This gave expression to decisive steps by the three institutions in this area.
Sopimus tuo selkeästi esille näiden kolmen toimielimen määrätietoisen etenemisen tällä alalla.
All three institutions are thus required to respect the principle of subsidiarity.
Kalkkien kolmen toimielimen on tämän vuoksi velvollisuus noudattaa toissijaisuusperiaatetta. aatetta.
[1] Resolution: B3-0521/89 [2] Resolution: A3-0163/90 [3] Resolution: A3-0267/90 [4] Resolution: B3-1514/92
[1] Päätöslauselma: B3-0521/89 [2] Päätöslauselma: A3-0163/90 [3] Päätöslauselma: A3-0267/90 [4] Päätöslauselma: B3-1514/92
THE EUROPEAN PARLIAMENT: HISTORICAL BACKGROUND
EUROOPAN PARLAMENTTI: HISTORIALLINEN KATSAUS
Original treaties (*1.1.1.).
OIKEUDELLINEN PERUSTA Ensimmäiset sopimukset (*1.1.1.) jan myötä 434 edustajasta 518 edustajaan (3. laajentuminen).
Decision and Act concerning the election of the representatives of the European Parliament by direct universal suffrage (20 September 1976).
Päätös ja asiakirja yleisistä ja välittömistä eurooppalaisista vaaleista (20. syyskuuta 1976).
THREE COMMUNITIES, ONE ASSEMBLY
KOLME YHTEISÖÄ, VAIN YKSI EDUSTAJAKOKOUS
In June 1992 Parliament adopted a resolution on a scheme for allocating the seats of its Members [1].
Kesäkuussa 1992 Euroopan parlamentti hyväksyi edustajapaikkojensa jakojärjestelmää koskevan päätöslauselman [1].