natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The historical development of monetary integration The EMS and the Ecu The stages of economic and monetary union The institutions of economic and monetary union
Pkyritykset ja ecu Talous- ja rahaliiton vaiheet Talous- ja rahaliiton toimielimet
THE UNION'S EXTERNAL RELATIONS
UNIONIN ULKOSUHTEET
Common foreign and security policy (CFSP)
Yhteinen uiko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP)
Common security policy and the WEU
Ulkopolitiikka: tavoitteet, rakenne ja toteuttaminen Ihmisoikeuksien suojaaminen Yhteinen turvallisuuspolitiikka ja WEU
External trade and economic policy
Talouden ja kaupan alan ulkopolitiikka
The European Union as a trade power
Euroopan unionin kaupallinen potentiaali
The European Union and the World Trade Organization (WTO/GATT)
Euroopan unioni ja Maailman kauppajärjestö (GATT/WTO)
Relations with certain countries or regions
Suhteet tiettyihin maihin ja alueisiin
The problem of enlargement
Laajentumisen aiheuttamat ongelmat
The European Economic Area The countries of Central and Eastern Europe The new 'independent states' of the former Soviet Union The northern Mediterranean countries The southern and eastern Mediterranean countries The USA and Canada Latin America The Gulf States Japan China SAARC -The countries of southern Asia ASEAN and the other countries of southeast Asia
Euroopan talousalue Keski- ja Itä-Euroopan valtiot Entisestä Neuvostoliitosta itsenäistyneet uudet valtiot Välimeren pohjoisen alueen maat Välimeren eteläisen ja ¡täisen alueen maat Maghreb - Mashrak Yhdysvallat ja Kanada Latinalainen Amerikka Persianlahden maat Japani Kiina SAARC (Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön järjestö) Etelä-Aasian maat ASEAN-maat ja muut Kaakkois-Aasian maat Australia ja Uusi-Seelanti
A general survey of development policy The Community's generalized system of preferences (GSP) Financial and technical aid Humanitarian aid
Kehitysapupolitiikan yleiset periaatteet Yhteisön yhteinen tullietuusjärjestelmä Rahoituksellinen ja tekninen tuki Humanitaarinen apu
The Lomé system
Lomen sopimukset
Fourth Lomé Convention: general survey Stabilization of export earnings (STABEX) and system for mineral products (SYSMIN) Financial and technical cooperation
Neljäs Lomen sopimus: yleiskatsaus Vientitulojen vakauttaminen (STABEX) ja malmituotteita koskeva järjestelmä (SYSMIN) Taloudellinen ja tekninen yhteistyö
How the European Community works
Miten Euroopan unioni toimii?
THE FIRST TREATIES
ENSIMMÄISET SOPIMUKSET
LEGAL BASIS
OIKEUDELLINEN PERUSTA
— The Treaty of the European Coal and Steel Community (ECSC), or Treaty of Paris, was signed on 18 April 1951 and came into force on 25 July 1952.
— Euroopan hiili- ja teräsyhteisöN (EHTY) perustamissopimus eli Pariisin sopimus allekirjoitettiin 18. huhtikuuta 1951 ja se tuli voimaan 25. heinäkuuta 1952.
For the first time, a group of states agreed to work towards integration.
Joukko valtioita suostui nyt ensimmäisen kerran sitoutumaan yhdentymisen tielle.
The Treaty made it possible to lay the foundations of the Community by setting up a 'High Authority', a Parliamentary Assembly, a Council of Ministers, a Court of Justice and a Consultative Committee.
Perustamissopimuksen avulla luotiin perusta yhteisön arkkitehtuurille luomalla "korkea viranomainen", parlamentaarinen edustajakokous, ministerineuvosto, tuomioistuin ja neuvoantava komitea.
the basis of a country's power.
vat vielä perusteollisuuden, jolle maiden valta perustui.
In addition to the clear economic benefits to be gained, the pooling of French and German resources was to mark the end of antagonism between the two countries.
Tämän ilmeisen taloudellisen edun lisäksi Ranskan ja Saksan voimavarojen yhdistämisen oli tarkoitus tehdä loppu näiden kahden maan välisestä vihamielisyydestä.
On 9 May 1950 Robert Schuman declared: 'Europe will not be built in a day nor as part of some overall design; it will be built through practical achievements that first create a sense of com mon purpose'.
Robert Schuman julisti 9. toukokuuta 1950: "Eurooppa ei synny hetkessä, eikä sitä voida rakentaa. Se syntyy käytännön työstä, jonka avulla luodaan ensin todellista yhteisvastuuta".
It was on the basis of that principle that France, Italy, Germany and the Benelux countries signed the Treaty of Paris, of which the main points were:
Tähän periaatteeseen nojautuen Ranska, Italia, Saksa ja Benelux-maat allekirjoittivat Pariisin sopimuksen, jossa taataan lähinnä:
— the free movement of products and free access to sources of production;
— tuotteiden vapaa liikkuvuus ja vapaa pääsy tuotannon lähteille
— permanent monitoring of the market to avoid distortions which could lead to the introduction of production quotas;
— markkinoiden jatkuva tarkkailu niiden toimintavaikeuksien välttämiseksi, jotka voivat tehdä välttämättömiksi tuotantokiintiöiden luomisen
— respect for the rules of competition and price trans parency;
— kilpailusääntöjen ja hintojen avoimuuden noudattaminen nen
— The Treaties of the European Economic Community (EEC) and the European Atomic Energy Community (EAEC, otherwise known as 'Euratom'), or the Treaties of Rome, were signed on 25 March 1957 and came into force on 1 January 1958.
— Euroopan talousyhteisön (ETY) perustamissopimus ja Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) perustamissopimus eli Rooman sopimukset, jotka allekirjoitettiin 25. maaliskuuta 1957, tulivat voimaan 1. tammikuuta 1958.
Although the EAEC Treaty was concluded for 50 years (Article 97), the Treaties of Rome were concluded 'for an unlimited period' (Article 240 of the EEC Treaty and Article 208 of the EAEC Treaty), a for mula that most closely serves the purposes of European integration.
EHTY:n perustamissopimus tehtiin 50 vuodeksi (97 artikla), mutta Rooman sopimukset sen sijaan tehtiin "rajattomaksi ajaksi" (ETY:n perustamissopimuksen 240 artikla ja Euratomin perustamissopimuksen 208 artikla). Tällainen järjestely oli enemmän Euroopan yhden tymisen tavoitteiden mukainen.
— support for modernization and conversion of the coal and steel sectors.
— alan nykyaikaistamisen edistäminen ja tuotannon uudelleen suuntaaminen.
The six founding countries were Belgium, France, Germany, Italy, Luxembourg and the Netherlands.
Kuusi perustajajäsentä olivat Saksa, Belgia, Ranska, Italia, Luxemburg ja Alankomaat.
Following the signing of the treaty, although France was opposed to the reconstitution of a German national military force, René Pleven envisaged the formation of a European army.
Perustamissopimuksen allekirjoittamista seuranneena päivänä René Pleven esitteli ehdotuksensa eurooppalaisesta armeijasta, sillä Ranska vastusti Saksan kansallisten sotavoimien jälleenrakentamista.
The European Defence Community (EDC) negotiated in 1952 was to have been accompanied by a political Community (EPC).
Vuonna 1952 neuvotellun Euroopan puolustusyhteisön (EDC) jälkeen oli tarkoitus luoda poliittinen yhteisö.
Both plans were shelved following the French National Assembly's refusal to ratify the treaty on 30 August 1954.
Nämä kaksi hanketta hylättiin Ranskan kansalliskokouksen kieltäydyttyä ratifioimasta perustamissopimusta 30. elokuuta 1954.
— The avowed intentions of the founders of the ECSC were that it should be merely a first stage towards a 'European Federation'.
— EHTY:n perustajat myönsivät, että EHTY:n luominen oli heidän aikeissaan vasta ensimmäinen vaihe matkalla kohti "Euroopan liittovaltiota".
The common market in coal and steel was to be an experiment which could gradually be extended to other economic spheres, culminating in a 'political' Europe.
Yhteisillä hiili- ja teräsmarkkinoilla oli tarkoitus kokeilla järjestelyä, joka voitaisiin vähitellen laajentaa muille talouden aloille ja päätyä lopulta poliittisesti yhtenäiseen Eurooppaan.
Efforts to get the process of European integration under way again following the failure of the EDC took the form of specific proposals at the Messina Conference (in June 1955) on a customs union and atomic energy.
Euroopan rakentaminen käynnistyi käytännössä uudelleen Euroopan puolustusyhteisön kariutumisen jälkeen Messinan konferenssissa (kesäkuussa 1955) kahdella taholla eli luomalla tulliliitto ja atomienergiayhteisö.
They culminated in the signing of the EEC and EAEC Treaties.
Ne johtivat ETY:n ja Euratomin perustamissopimusten allekirjoittamiseen.
— The aim of the European Economic Community was to establish a common market based on the four free doms of movement - of goods, persons, capital and services - and the gradual convergence of economic policies. cies.
— Euroopan talousyhteisön tavoitteena oli yhteisten markkinoiden luominen neljään vapauteen - tavaroiden, henkilöiden, 2pääoman ja palvelujen liikkuvuuteen -perustuen sekä talouspolitiikkojen asteittainen lähentäminen. nen.
The EEC Treaty's provisions included:
ETY:n perustamissopimuksessa määrätään muun muassa:
— The aim of Euratom was to coordinate the research programmes already under way or being prepared in the Member States.
— Euratomin tavoitteena oli sovittaa yhteen valtioiden jo käynnistämät tutkimusohjelmat tai ohjelmat, joita he valmistautuivat käynnistämään.
— the elimination of customs duties between Member States;
— tullien poistamisesta jäsenvaltioiden väliltä — yhteisen tullitariffin luomisesta
— the establishment of a Common Customs Tariff;
— yhtsisen maatalous- ja liikennepolitiikan perustamisesta esta
— the introduction of a common policy for agriculture and transport;
— Euroopan sosiaalirahaston perustamisesta — Euroopan investointipankin perustamisesta
— The preambles of the three Treaties reveal a unity of purpose behind the creation of the Communities, namely, the conviction that the states of Europe must work together to build a common future as this alone will enable them to control their destiny.
— Kolmen perustamissopimuksen johdannot paljastavat niiden ajatusten yhtenäisyyden, jotka edelsivät yhteisöjen luomista eli vakaumuksen siitä, että on välttämätöntä sitoa Euroopan jäsenvaltiot yhteisen tulevaisuuden rakentamiseen, sillä se on ainoa keino hallita tulevaisuutta.
— the development of closer relations between the Member States.
— jäsenvaltioiden välisten suorempien suhteiden kehittämisestä. tämisestä.
MAIN PRINCIPLES -THE EEC TREATY TAKES THE LEAD
PERUSPERIAATTEET - KOHTI MUUT SOPIMUKSET YHDISTÄVÄÄ ETY:N PERUSTAMISSOPIMUSTA
To achieve these objectives the EEC Treaty laid down guiding principles and defined the framework for the leg islative activities of the Community institutions.
Jotta nämä tavoitteet on mahdollista toteuttaa, ETY:n perustamissopimuksessa vakiinnutetaan toiminnan pääperiaatteet ja laaditaan rajat yhteisön toimielinten lainsäädännöllisille toimille.
These involved common policies: the common agricultural policy (Articles 38 to 43), transport policy (Articles 74 to 75) and a common commercial policy (Articles 110 to 113).
Kyse on yhteisistä politi ikoista: yhteinen maatalouspolitiikka (38-43 artikla), liikennepolitiikka (74-75 artikla), yhteinen kauppapolitiikka (110-113 artikla).
The European Communities (the ECSC, EEC and Euratom) were born of a gradual process of thinking about Europe, an idea that was closely bound up with the events that had shattered the continent.
Euroopan yhteisöt (EHTY, ETY ja Euratom) syntyivät hitaasti edenneestä eurooppalaisesta ajatuksesta, joka liittyi erottamattomana osana maanosaa mullistaneisiin tapahtumiin.
In the wake of the Second World War the major industries, in particular the steel industry, needed reorganizing.
Perusteollisuus, erityisesti terästeollisuus, oli järjestettävä uudelleen toisen maailmansodan jälkeen.
The future of Europe, threatened by East-West confrontation, lay in Franco-German reconciliation.
Euroopan tulevaisuus, jota uhkasi idän ja lännen välinen vastakkainasettelu, rakentui Ranskan ja Saksan väliselle sovinnolle.
The common market was to allow the free movement of goods and the mobility of factors of production (free movement of workers and enterprises, the freedom to provide services and the free movement of capital).
Yhteismarkkinoiden tavoitteena oli taata tavaroiden vapaa liikkuvuus, tuotantotekijöiden liikkuvuus (työntekijöiden ja yritysten vapaa liikkuvuus, palvelujen tarjoamisen vapaus sekä pääoman liikkuvuuden vapautta minen).
The appeal made by Robert Schuman, the French Foreign Minister, on 9 May 1950 may be considered as the starting point for the Community.
Ranskan ulkoministerin Robert Schumanin 9. toukokuuta 1950 esittelemää suunnitelmaa voidaan pitää Euroopan yhteisön lähtökohtana.
At that time, the choice of coal and steel was highly symbolic: in the early 1950s coal and steel were still seen as vital industries, b.
Hiilen ja teräksen valitseminen oli tuolloin erittäin symbolista.
The Euratom Treaty laid down highly ambitious objectives, including the 'speedy establishment and growth of nuclear industries'.
Itse asiassa 50- ' luvun alussa kivihiilikaivokset ja terästeollisuus muodosti
How the European Community works delicate nature of the nuclear sector, which involved the vital interests of the Member States (defence and nation al independence), the Euratom Treaty had to scale down its ambitions.
kuitenkin rajattava tavoitteitaan ydinteollisuuden monimutkaisen ja aran luonteen vuoksi. Ydinteollisuus käsittää jäsenvaltioille elintärkeitä etuja (puolustus ja kansallinen itsenäisyys).
The replacement of financial contributions from the Member States by the Community's own resources (customs duties, agricultural levies and a percentage of VAT) led to extension of the European Parliament's budgetary powers for the first time.
Jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien korvaaminen yhteisön omilla varoilla (tullit, maatalousmaksut sekä prosenttiosuus ALV:stä) laajensi ensimmäisen kerran Euroopan parlamentin talousarviota koskevaa valtaa.
The Treaty of Luxembourg, signed on 22 April 1970, laid down their scope. A second
Luxemburgin sopimus, joka allekirjoitettiin 22. huhtikuuta 1970, konkretisoi sen laajuuden.
It only remained to merge the 'executives', and the agreement of 9 April 1965 thereby completed the unification of the institutions.
Tuosta hetkestä lähtien tähdennettiin ETY:n perustamissopimuksen olevan alakohtaisten yhteisöjen, EHTY:n ja
DEVELOPMENTS UP TO THE TREATY OF MAASTRICHT
MAASTRICHTIN SOPIMUSTA EDELTÄVÄ KEHITYS
CONTENT OF THE SINGLE ACT
EUROOPAN YHTENÄISASIAKIRJAN SISÄLTÖ
The Single European Act (SEA), which was the outcome of a European Council meeting in December 1985, may be regarded as the first stage in a lengthy process which is linked to an institutional initiative by the European Parliament and decisions taken by the European Council meetings in 1984 and 1985.
Euroopan yhtenäisasiakirjaa, joka syntyi joulukuussa 1985 kokoontuneen Eurooppaneuvoston johtopäätösten tuloksena, voidaan pitää ensimmäisenä askeleena pitkässä prosessissa, joka liittyy Euroopan parlamentin institutionaaliseen aloitteeseen ja Eurooppa-neuvostojen vuosina 1984-1985 tekemiin päätöksiin.
It was the first substantial change to be made to the Treaty of Rome.
Se on ensimmäinen Rooman sopimukseen tehty merkittävä muutos.
The Commission, as guardian of the treaties, is also given wider implementing powers and an exclusive right to submit proposals on all matters subject to Community legislation (see Article 10, third indent).
Fontainebleaussa kesäkuussa 1984 kokoontunut Eurooppaneuvosto päätti, tehtyään lopun yhteisön 80luvun talousarviokiistoista, luoda tilapäisen valiokunnan valtioiden ja hallitusten päämiesten henkilökohtaisista edustajista.
After settling the budget dispute which dogged the Community in the 1980s, the European Council decided at its Fontainebleau meeting in June 1984 to set up an ad hoc committee consisting of the personal representatives of the Heads of State and Government.
Lisäksi Euroopan yhtenäisasiakirja antoi komissiolle, perustamissopimusten vartijalle, laajennetut toimintavaltuudet sekä yksinomaisen aloiteoikeuden kaikissa yhteisön lainsäädäntöasioissa (ks. 10 artikla 3 luetelmakohta). makohta).
Creating or developing common policies
Luodut tai kehitetyt yhteiset politiikat
The committee was instructed to make proposals for improving the functioning of the Community system and of political cooperation.
Tämän valiokunnan vastuulla oli laatia ehdotuksia yhteisöjärjestelmän toiminnan ja poliittisen yhteistyön parantamiseksi.
It prepared an interim report which was submitted to the European Council meeting held in Dublin in December 1984.
Se laati väliaikaisen kertomuksen, joka lähetettiin joulukuussa 1984 Dublinissa kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle.
In the report, the com mittee proposed a major step forward in qualitative terms, particularly in the institutional sphere.
Tässä kertomuksessa valiokunta toteutti merkittävän laadullisen hyppäyksen nimenomaan institutionaalisella alalla.
New chapters in the EEC Treaty are concerned with monetary capacity (Article 102a), social policy (Articles 118a and 118b), economic and social cohesion (Articles 130a to 130e), research and technological development (Articles 130f to 130q) and the environment (Articles 130r to 130t).
Euroopan yhtenäisasiakirjassa määrätään sisämarkki noiden täytäntöönpanosta (8 a, 8 b, 8 c ja 28 artikla, 57 artiklan 2 kohta, 59 artikla, 70 artiklan 1 kohta, 84, 99, 100 a ja 100 b artikla), jotka oli tarkoitus toteuttaa 31.12.1992 mennessä ja jotka olisi pitänyt toteuttaa jo hyvin kauan sitten, sillä ne sisältyvät ETY:n perustamissopimuksen tavoitteisiin.
The Dublin European Council acknowledged the 'high quality' of this report and considered that the committee should continue its work in order to arrive at an agree ment as three of the ten representatives had expressed serious reservations about the text of the report.
Eurooppaneuvoston Dublinin kokous tunnusti "tämän kertomuksen erinomaisuuden" ja katsoi, että valiokunnan olisi jatkettava työskentelyään päätyäkseen sopimuk seen. Tosiasiassa kolme edustajaa kymmenestä teki merkittäviä varauksia kertomuksen tekstiin.
Qualified majority voting in the Council
Neuvoston määräenemmistöäänestys
When it met in Brussels in March 1985, the European Council held an initial exchange of views on the final report, which was very similar to the interim report.
Puheenjohtajamaansa intensiivisen poliittisen työskentelyn jälkeen kesäkuussa 1985 Milanossa kokoontunut Eurooppaneuvosto päätti enemmistöäänestyksellä (7 puolesta, 3 vastaan), joka oli poikkeuksellinen menettely Eurooppa-neuvostossa, kutsua koolle hallitusten välisen konferenssin, jonka tavoitteena olisivat toimielin ten valtuudet, yhteisön laajentaminen uusille toimintaaloille sekä "todellisten" sisämarkkinoiden luominen.
Voting by qualified majority replaces unanimity in decisions on alterations to the common customs tariff (Article 28), of freedom to provide services (Article 59, second paragraph), the free movement of capital (Article 70(1)) and the common policy on sea and air transport (Article 84(2)).
Määräenemmistö korvaa yksimielisyyden joillakin neuvoston olemassaolevilla toimivallan aloilla: yhteisten tullitariffien muuttaminen (28 artikla), palvelujen tarjoamisen vapaus (59 artiklan toinen alakohta), pääoman vapaa liikkuvuus (70 artiklan 1 kohta), yhteinen meri- ja lentollikennepolitiikka (84 artikla 2 kohta).
Following intensive political work by the Presidency, the European Council in Milan in June 1985 decided by a majority vote (of 7 to 3), an exceptional procedure in that body to convene an Intergovernmental Conference to consider the powers of the institutions, the extension of Community activities to new areas and the establishment of a 'genuine' internal market.
Tämä hallitusten välinen konferenssi kokoontui kesällä ja syksyllä 1985 ja esitteli melkoisen eripuraisuuden vallitessa joukon tekstejä, jotka erosivat hieman Eurooppaneuvoston (2.-3. joulukuuta 1985 järjestetyn) Luxemburgin kokouksen teksteistä. Konferenssi hyväksyi tietyin vaikeuksin päätelmät, jotka ulkoministerit muotoili vat 27. tammikuuta 1986.
The qualified majority is also required for some new policies: the internal market (Articles 8a, 8b, 100a, 100b), social policy (Article 118a), economic and social cohesion (Article 130e), research and technological develop ment (Article 130q(2)) and the environment (subject to a prior decision, Article 130s).
Määräenemmistöpäätöstä käytetään joillakin uusilla toimivallan aloilla: sisämarkkinat (8 a, 8 b, 100 a, 100 b artikla), sosiaalipolitiikka (118 a artikla), taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus (130 e artikla), tutkimus ja teknologinen kehittäminen (130 q artikla 2 kohta) ja ympäristö (ennakkopäätöstä käyttämällä 130 s).
This Intergovernmental Conference met during the sum mer and autumn of 1985 and, in view of a series of disagreements, submitted a number of somewhat disparate texts to the European Council meeting in Luxembourg on 2 and 3 December 1985.
Yhdeksän jäsenvaltiota allekirjoitti 17. helmikuuta 1986 Euroopan yhtenäisasiakirjan ja myöhemmin heidän joukkoonsa liittyivät Tanska (myönteisen kansanäänestyksen jälkeen), Italia ja Kreikka 28. helmikuuta 1986.
On 17 February 1986 nine Member States signed the SEA, followed later by Denmark (following a vote in favour in a referendum), Italy and Greece, on 28 February 1986.
Jäsenvaltioiden parlamenttien vuoden 1986 kuluessa ratifioima Euroopan yhtenäisasiakirja tuli voimaan kuusi kuukautta myöhässä 1. heinäkuuta 1987 yksityishenkilön Irlannin tuomioistuimelle tekemän kanteen vuoksi.
In July 1987 the Council revised its internal Rules of Procedure in accordance with the declaration by the Presidency on Article 149(2) of the EEC Treaty contained in the Final Act of the Single European Act.
Mukautuakseen näihin määräyksiin neuvosto muutti työjärjestystään heinäkuussa 1987 lopulliseen Euroopan yhtenäisasiakirjaan sisältyvän ETY:n perustamissopimuksen 149 artiklan 2 kohtaan liittyvän puheenjohtajamaan julistuksen mukaisesti.
The Council may now proceed to a vote on the initiative of its President, but also at the request of the Commission or a Member State if a simple majority of the members of the Council is in favour of this.
Neuvostossa voitiin tästedes suorittaa äänestys sen puheenjohtajan aloitteesta, mutta myös komission tai jäsenvaltion pyynnöstä, jos yksinkertainen enemmistö neuvostosta puoltaa asiaa.
Such a request must be com municated to the members of the Council two weeks in advance.
Tällainen pyyntö on esitettävä neuvoston jäsenille kaksi viikkoa etukäteen.
Introduction of a procedure for cooperation between Parliament and the Council
Parlamentin ja neuvoston yhteistoimintamenettelyn perustaminen
— Creating a large single market by 1 January 1993;
— suurten sisämarkkinoiden toteuttaminen 1.1.1993 mennessä
The cooperation procedure increases the influence which the EP can exercise on Community legislation, in that those of its amendments which are accepted by the Commission will be adopted by the Council in accordance with a procedure involving two readings established by Article 7 of the Single Act.
Yhteistoimintamenettely lujittaa parlamentin vaikutusvaltaa yhteisön lainsäädäntöön siten, että sen tekemät tarkistusehdotukset, joita komissio puoltaa,
— increasing the role of Parliament in order to rectify the democratic deficit in the Community's decisionmaking process;
— Euroopan parlamentin aseman parantaminen yhteisön päätöksentekojärjestelmän demokratiavajeen kor
How the European Community works new triangular relationship in which Parliament has real, if limited, legislative powers.
Tämä yhteistoimintamenettely teki lopun-joillakin aloilla-komission ja neuvoston välisestä kaksinapaisesta lainsäädäntömenettelystä ja loi uuden kolmenvälisen suhteen, jossa parlamentilla on todellista, vaikkakin rajoitettua lainsäädäntövaltaa.
It encourages hopes that Parliament will gradually become a legislator in its own right.
Tämä antoi toivoa siitä, että tästä toimielimestä tulisi vähitellen täysivaltainen lainsäätäjä.
should gradually emerge as principles and objectives are defined.
Yhteisen politiikan on synnyttävä vähitellen periaatteiden ja tavoit teiden määrittelyn kautta.
This policy must operate in international organizations and at international conferences (paragraph 7).
Se ilmenee ensin kansainvälisissä järjestöissä ja konferensseissa (30 artiklan 7 kohta).