natgillin/translations-raw huggingface dataset:
expenditure for social protection in 1996, though the proportion ranged from two-thirds or more in France, Belgium, the Netherlands, Germany, Italy and Spain to just over half in Luxembourg, Sweden and Finland, around 40% or less in Portugal, the UK and Ireland and only 25% in Denmark.
kokonaismenoista vuonna 1996, vaikkakin osuus vaihteli eri maissa: se oli vähintään kaksi kolmasosaa Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Alankomaissa, vähän yli puolet Luxemburgissa, Suomessa ja Ruotsissa, noin 40 prosenttia Irlannissa.
Despite the increasing concern to limit or reduce the charges falling on income from employment, the rela tive importance of social contributions over the Union as a whole, declined only marginally between 1990 and 1996 (from just under 6414% of the total to just over 63%).
Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja vain 25 prosenttia Tanskassa.
This was also the case as regards employers' contributions, their share of total funding falling from 42% in 1990 to just under 3914% in 1993, but remaining at this level over the subsequent three years while revenue from taxes increased from 30% of the total in 1990 to 33% in 1993 and then fell to 32% in 1996.
Se kuitenkin säilyt tällä tasolla seuraavien kolmen vuoden aikana, jolloin verotulojen osuus kohosi vuoden 1990 30 prosentista vuoden 1993 33 prosenttiin, josta se taas putosi 32 prosenttiin vuonna 1996.
Nevertheless, the share of revenue collected from social contributions changed significantly in a number of Member States over this period, though not uniformly downwards and more in countries where the share was relatively small initially rather than in those where it was large.
Sosiaalimaksuista saatujen tulojen osuus muuttui kuitenkin huomattavasti useissa jäsen valtioissa tällä kaudella. Muutos ei ollut yksinomaan laskeva, ja se oli suurempi niissä maissa, joissa osuus oli alun perin suhteellisen pieni, kuin niissä, joissa osuus oli suuri.
In Portugal, it declined from 57% to 43% over the period and in Ireland and the UK, by some 4 per centage points.
Portugalissa osuus laski kyseisellä kaudella 57 prosentista 43 prosenttiin sekä Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa noin neljä prosenttiyksikköä.
On the other hand, social contributions became a more important source of funding in Denmark (where their share rose from 13% to 25%) and the Netherlands (from 59% to 6714%), as well as, more modestly, in Finland, Belgium and Austria.
Toisaalta sosiaalimaksujen merkitys rahoituslähteenä kasvoi Tanskassa ( 13 prosentista 25 prosenttiin) ja Alankomaissa (59 prosentista 67,5 prosenttiin); sama tapahtui vähäisemmässä määrin Belgiassa, Itävallassa ja Suomessa.
Overall, therefore, there is little sign of any convergence in the proportion of revenue yielded by contributions over this period.
On korostettava sitä, että vaikka sosiaalimaksut edustavat suurinta osaa työvoiman veroista, EU:ssa on muita veroja, joiden osuus on yli kolmannes näistä veroista.
Nevertheless, since 1996, there is evidence of increased efforts in a number of Member States, especially those where rates of contribution are high, to shift the source of financing of social protection from contributions to taxes, in some cases to 'earmarked' taxes levied specifically to fund certain benefits.
Vuodesta 1996 lähtien useissa jäsen valtioissa - varsinkin niissä, joissa sosiaalimaksuosuus on korkea - on kuitenkin ollut havaittavissa pyrkimystä muuttaa sosiaaliturvan rahoituslähde maksuista veroihin; joissa kin tapauksissa tämä on tarkoittanut kohdennettuja veroja, jotka käytetään erityisesti tiettyjen etuuksien rahoitukseen.
This is particularly the case in France, where the CSG (contribution sociale généralisée), introduced as a 'solidarity tax' in 1991 to replace part of the social contributions and extended several times since then, now is higher than income tax.
Hyvänä esimerkkinä tästä on Ranska, jossa otettiin vuonna 1991 käyttöön CSG (Contribution Sociale Généralisée) "solidaarisuusverona", jolla korvattiin osa sosiaalimaksuista.
At the same time, the CRDS (contribution au remboursement de la dette sociale) an additional charge levied at a rate of 0.5% on income, introduced in 1995 to contribute to reducing the deficit of the social protection system, has been extend ed until 2014, while the tax levied on tobacco for a similar reason has been increased.
Sitä on laajennettu useaan kertaan jälkeen päin, ja nyt se on korkeampi kuin tulovero. Vuonna 1995 Ranskassa otettiin käyttöön CRDS (Contribution au Remboursement de la Dette Sociale), joka on tuloista perittävä 0,5 prosentin suuruinen lisämaksu ja jolla pyritään vähentämään sosiaaliturvajärjestelmien rahoitusvajetta.
The reduction in the relative importance of social contributions occurred in the first three years of the period, and after 1993 there was even a small increase in their rela
Sosiaalimaksujen suhteellinen merkitys väheni kauden kolmena ensimmäisenä vuotena, ja vuoden 1993 jälkeen niiden suhteellinen merkitys jopa hieman lisääntyi.
Since the share of wages and salaries in GDP has tended to fall over the 1990s, particularly since 1993 and the end of the recession, the revenue from contributions has risen
Koska palkkojen osuus BKT:sta on yleisesti pudonnut 1990luvulla ja varsinkin vuodesta 1993 ja laman lopusta lähtien, sosiaalimaksuista saatavien tulojen osuus on lisääntynyt huomattavasti suhteessa palkkoihin ja näin ollen työvoimakustannuksiin. Vuonna 1990 ne olivat 33,5 prosenttia työvoimakustannuk
As a consequence of this shift, social contributions have declined as a source of revenue since 1996 where as earmarked taxes have increased,
Näiden muutosten seurauksena sosiaalimaksujen osuus tulolähteenä on vähentynyt vuodesta 1996, kun taas kohdennettujen verojen osuus on lisääntynyt niin, että se oli vuonna 1998 yli 15 prosenttia sosiaaliturvan kokonaisrahoituksesta. Belgiassa on
Financing social expenditure planned to shift the financing of family benefits, including maternity allowances, from contributions to general taxation, accounting in 1998 for more than 15% of total funding for social pro- tection in France.
Sosiaalimenojen rahoitus äitiysavustukset, maksujen sijaan yleisestä verotuksesta, samansuuntaisesti vähennetty hiljat- tain työnantajamaksuja, ja Saksassa alennettiin eläkemaksuosuutta vuon- na 1999.
Similarly, in Belgium, employers' contributions have recently been reduced, while in
Samalla myös ehdotettiin ekologista verouudistusta, jolla han- kittaisiin lisärahoitusta sosiaalime- noihin.
Recent changes in policy
Viimeaikaiset muutokset politiikassa
4 Recent changes in policy
4 Viimeaikaiset muutokset politiikassa
4.1 Key objective: to make work pay and to provide a secure income here is a widespread recognition across the Union that sys
4.1 Päätavoite: työnteon tekeminen kannatta vaksi ja toimeentulon takaaminen aikkialla unionissa tunnustetaan sosiaalisen suojelun jär
Member States, the main divide in the case of the former being be tween the north and south of the Union.
Tätä näyttää vahvistavan hiljattain tehty empiirinen tutkimus, jossa tarkasteltiin korvaussuhdetta eli verrattiin saatuja työttömyysetuuksia työstä saataviin nettoansioihin.
This seems to be confirmed by a recent empirical study of replacement rates, based on what people actually receive when unemployed as compared with their net earnings when in work as reported in the first two waves of the European Community Household Panel (ECHP).
Tuloksista raportoitiin Euroopan yhteisön kotitalouksien kyselytutkimuksen (ECHP) kahdessa ensimmäisessä kyselyssä.
The results, which relate to 1993 and 1994 are exploratory.
Tulokset ovat vuosilta 1993 ja 1994, ja ne ovat suuntaa antavia ja alustavia.
They will need to be compared with evidence from other studies and to be further investigated as data from new waves become available for analysis.
Niitä on verrattava muista tutkimuksista saataviin tuloksiin ja tutkittava tarkemmin, kun tietoja uusista kyselyistä saa daan analysoitaviksi.
It should also be kept in mind that it is always difficult to gather high quality information on income and transfers through interviews.
On myös pidettävä mielessä se, että haastattelututkimuksella on vaikea kerätä luotettavaa tietoa tuloista ja tulonsiirroista. siirroista.
he changes in systems of social Tprotection which have occurred in recent years have centred on the same key objectives emphasised in the Commission communication published earlier this year and out lined above.
iime vuosina sosiaalisen suoje Vlun järjestelmissä tapahtuneet muutokset ovat keskittyneet samoihin päätavoitteisiin, joita korostettiin aiemmin tänä vuonna julkaistussa komission tiedonannossa ja jotka on esitetty edellä.
In most cases, the aims have been: to increase the incentive for people not in employment to find jobs if they are capable of working and to support them in their efforts to so, while trying to ensure that those unable to work have area sonable level of income; to reduce the numbers dependent on State benefits and to encourage and help them to become integrated into society; to seek to safeguard future pensions both by limiting the transfers which will be required and by increasing the finance which will be available to fund them; and to contain the cost of health care whilst improving the standard of service provided.
Useimmiten tavoitteina ovat olleet seuraavat: i) kannustaa työkykyisiä työttömiä työnhakuun, tukea heitä tässä ja pyrkiä varmistamaan, että työkyvyttömillä on kohtuullinen tulotaso, ii) vähentää valtion etuuksista riippuvaisten lukumäärää ja kannustaa ja auttaa heitä integroitumaan yhteiskuntaan, iii) pyrkiä turvaamaan tulevat eläkkeet sekä rajoittamalla vaadittavia tulonsiirtoja että lisäämällä niiden rahoitukseen käytettävissä olevia varoja ja iv) hillitä terveydenhuollon kustannuksia mutta paran taa tarjottavien palveluiden tasoa.
tems of social protection need to ensure that people have a financial incentive to look for work, that they do not spend so long out of work that it harms their chances of finding a job and creates an attitude of dependency, and that their employability is enhanced rather than damaged during their spell of unemployment.
jestelmien tehtävä: niillä on varmistettava, että ihmisillä on taloudellinen kannustin etsiä työtä, että ihmiset eivät ole niin kauan työmarkkinoiden ulkopuolella, että se haittaisi heidän työnsaantimahdollisuuksiaan ja loisi riippuvuusasenteen, ja että heidän työllistettävyytensä paranee eikä heikkene työttömyyden aikana.
This has led to efforts to ensure that levels of benefits in rela tion to prospective earnings do not represent a financial disincentive to find a job and that people are helped to do this through appropriate active measures.
Tämän tunnustaminen on johtanut pyrkimyksiin varmistaa se, että etuuksien taso suhteessa todennäköisiin ansioihin ei taloudelliselta kannalta jarruta työn etsimistä ja että ihmisiä autetaan työn etsimisessä asianmukaisilla, aktiivisilla toi milla.
Through the shift in the emphasis of policy from income support alone to active measures, in line with the employment guidelines, social pro tection is coming to represent a more important factor in overall economic and employment policy in the Union, supporting rather than obstructing the action taken in other areas.
Toiminnan painotuksen siirtäminen työllisyyden suuntaviivojen mukaisesti - pelkästä tulotuesta aktiivisiin toimiin on tekemässä sosiaalisesta suojelusta merkittävän tekijän unionin yleisessä talous- ja työllisyyspolitiikassa. Sillä enemmänkin tuetaan kuin estetään muilla aloilla toteutettavia toimia.
At the same time, benefits still need to provide an acceptable level of income while people look for work.
Tulokset osoittavat, että Kreikassa, Italiassa ja Portugalissa yli puolet niistä, jotka olivat työttöminä vähintään kolme kuukautta kyseisten kahden vuoden aikana, eivät saaneet mitään työttömyysetuutta ja etteivät useimmat saaneet muutakaan sosiaaliavustusta.
The challenge facing Member States is to set benefit levels and the regulations governing entitlement to them so that these two objectives are achieved simultaneously.
Belgiassa, Tanskassa ja Saksassa sitä vastoin vain noin kymmenen prosenttia työttömistä ei saanut mitään työttömyysetuutta eikä tuskin kukaan jäänyt ilman minkäänlaista valtion tukea.
In practice, both access of those unemployed to benefits and the amount they get differ significantly between
Sama koskee myös Ranskaa, Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa, joissa kuitenkin harvat saivat työttömyysetuutta sellaisenaan.
The findings show that in Italy, Greece and Portugal, over half of those in the Union who were unemployed for at least three months over the two years did not receive any unemployment benefit at all and most of these no social assistance either, while in Spain around a quarter received no form of social trans fer.
Etuuksilla on kuitenkin samalla turvattava riittävä tulotaso työtä etsiville ihmisille. Jäsenvaltioiden haasteena on määritellä etuuksien tasot ja etuuksiin oikeuttavat säännökset niin, että kumpikin tavoite saavutetaan yhtä aikaa.
In Denmark, Germany and Belgium, by contrast, only 10% or less of the unemployed received no unemployment benefit and hardly anyone no State support of any kind, the latter being the case also in
Käytännössä oikeus työttömyysetuuksiin ja työttömyys etuuksien määrä vaihtelevat huomattavasti eri jäsenvaltioissa; pohjoiset ja eteläiset jäsenvaltiot eroavat suuresti työttömyysetuuksia
In-work benefits rate of under 65% or did not receive any benefit at all.
Viimeaikaiset muutokset politiikassa suhde oli alle 65 prosenttia tai he eivät saaneet mitään etuuksia.
France, Ireland and the UK, despite fewer receiving unemployment ben efit as such.
Työssä käyville suunnatut etuudet ämä lähestymistapa on viety pisimmälle Yhdistyneessä
This evidence suggests that the financial disincentive to work was relatively weak for a majority of the unemployed in most Member States in 1993-94.
Irlannissa etuuden määrä oli lähes 80 prosenttia työssäkäynnin aikaisista nettoansioista, Belgiassa, Tanskassa ja Saksassa vähintään 70 prosenttia, Italiassa alle 25 prosenttia ja Kreikassa alle 10 prosenttia.
This broad conclusion has to be taken with some caution.
Näiden välille sijoittuivat Ranska (noin 60 %) sekä Espanja ja Portugali (noin 35 %).
Further investigation should notably pay attention to specific groups, such as low paid people, who may face financial incentives to be unemployed or not actively look for work. Furthermore, since 1993-94, the discussion on incentive issues has led several governments to tighten benefit entitlement conditions. tions.
Näissä luvuissa kuitenkin aliarvioidaan saatua summaa erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan osalta, koska niissä ei ole otettu huomioon kotitalouksille maksettavia asumisetuuksia, jotka ovat merkittävä tukimuoto Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
The average level of unemployment benefit (including those receiving no benefit at all) varied from almost 80% of net earnings when the per son was working in Ireland and 70% or above in Germany, Belgium and Denmark to under 25% in Italy and the UK and under 10% in Greece, with France (around 60%), Spain and Portugal (around 35%) in be tween.
Tähän yleiseen päätelmään on suhtauduttava varauksellisesti. Lisätutkimuksissa on kiinnitettävä huomiota erityisiin ryhmiin, kuten matalapalkkaisiin työntekijöihin, joilla voi olla taloudellinen kannustin pysyä työttömänä tai olla aktiivisesti etsimättä työtä.
For the UK, in particular, however, these figures understate the amount received because they exclude housing benefits paid to households, which are important in the UK.
Lisäksi vuosien 1993-1994 jälkeen kannustimiin liittyvien keskusteluiden vuoksi monissa maissa on tiukennettu etuuden saamista koskevia edellytyksiä.
Family Credit, aimed at supplementing the net income of people in low-paid jobs with children, was replaced in 1999 by Working Families' Tax Credit, guaranteeing all people in employment with dependent families, including lone parents, a higher minimum level of income than before and giving them an allowance towards the costs of child care.
kuningaskunnassa, jossa Family Credit -etuus, jonka tarkoituksena oli täydentää matalapalkkatöissä olevien lapsiperheiden nettotuloja, korvattiin vuonna 1999 Working Families' Tax Credit -etuudella.
In addition, a similar measure has been introduced for people with disabilities and a pilot scheme of the same kind has been launched for people over 50 who are unemployed, with the aim of encouraging them to work.
Sen tarkoituksena on taata kaikille työssä käyville, joilla on huollettavia, -myös yksinhuoltajille - korkeampi vähimmäistulotaso kuin ennen ja antaa lastenhoitotukea.
As a result, measures have been taken in many Member States to tighten the qualifying conditions for eligibility for benefit and to increase the activation of the unemployed to find a job.
Näistä keskimääräisistä etuusmääristä saadaan kuitenkin vain osittainen kuva siitä, miten ne kannustavat työttömiä etsimään työtä.
These measures have not been confined to unemployment benefits but have also been applied to disability benefits and early retirement schemes, which had come to be used as effective substitutes for unemployment compensation in a number of countries.
Asianmukaisempi indikaattori on niiden osuus, jotka saavat työansioihin verrattuna suhteellisen suuria etuuksia, vaikkakaan siitä ei ole yleistä yksimielisyyttä, mitä pitäisi pitää "suurena" etuutena.
The only other country in the Union in which in-work benefits are important is Ireland, where Family Income Supplement has existed for some time and has covered an increased number of people in recent years as qualifying income levels have been raised and the conditions of eligibility and receipt made more favourable.
Vallitseva piirre sosiaalipolitiikassa kaikkialla unionissa on viime vuosina ollut etuuksien maksamiseen liittyvien edellytysten uudelleentarkastelu.
Moreover, recipients of unemployment benefit can now retain their dependent child allowances for 13 weeks after taking up a job to increase their net income and provide an extra incentive to start working.
Tämän tuloksena useissa jäsen valtioissa on toteutettu toimia, joilla on tiukennettu etuuksien saamiseen oikeuttavia edellytyksiä ja pyritty aktivoimaan työttömiä työnhakuun.
Changes in benefit systems have also been combined in several countries with attempts to make work more rewarding financially by introducing measures to increase the net income of those taking up a job, both through allowing them to continue to receive some support after they begin to work and by extending in-work benefits.
Nämä toimenpiteet eivät ole rajoittuneet pelkästään työttömyysetuuksiin, vaan niitä on sovellettu myös työkyvyttömyysetuuksiin ja varhaiseläkejärjestelmiin, joista on tullut tosiasiallisesti työttömyysetuuksien korvikkeita useissa maissa.
These averages give only a very par tial indication of the extent of the financial incentive for people unemployed to look for work.
Toinen unionin jäsenvaltio, jossa työssä käyville suunnatut etuudet ovat merkittäviä, on Irlanti, jossa Family Income Supplement -tuki on ollut käytössä jonkin aikaa.
A more relevant indicator is the proportion receiving relatively high benefits compared with earnings in employment, though there is no general agreement on what should be regarded as 'high'.
Sitä on myönnetty viime vuosina yhä useammille ihmisille, kun tukeen oikeuttavia tulorajoja on nostettu ja tuen myöntämistä ja saamista koskevia edellytyksiä lievennetty.
In most Member States, for example, only a small proportion men and women who were unemployed had a replacement rate of 80% or above.
Useimmissa jäsenvaltioissa esimerkiksi vain pienellä osuudella työttömistä korvaussuhde oli 80 prosenttia tai enemmän.
Except in Denmark (27%), Germany (25%) and France (24%) for men, and Denmark (49%), Germany (21%), France (30%), Belgium (23%) and Ireland (21%) for women, less than 20% of unemployed persons had a rate as high as this in all Member States.
Poikkeuksia olivat Tanska (27 %), Saksa (25 %) ja Ranska (24 %) miesten osalta sekä Belgia (23 %), Tanska (49 %), Saksa (21 %), Ranska (30 %) ja Irlanti (21 %) naisten osalta. Jäsenvaltioissa yhteensä alle 20 prosentilla työttömistä korvaussuhde oli näin korkea.
This proportion was only around 10% in Spain and well under 10% in Italy, the UK and in Greece both for men and women.
Näiden osuus oli vain noin kymmenen prosenttia Espanjassa ja huomattavasti alle kymmenen prosenttia Kreikassa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä miesten että naisten osalta.
Except in Denmark, over 60% of men and women either had a replacement
Tanskaa lukuun ottamatta yli 60 prosentilla työttömistä korvaus
Elsewhere, in-work benefits have also been introduced in a number of countries to assist people make the transition from unemployment into work but equally to encourage them to take part-time or temporary jobs, as in Austria, Germany and Portugal, where the main aim is to help the unemployed gain work
Muissakin maissa on otettu käyttöön työssä käyville suunnattuja etuuksia, joiden tarkoituksena on avustaa ihmisiä siirtymään työttömyydestä työntekoon ja myös kannustaa heitä ottamaan vastaan osa-aikatyötä tai määräaikaista työtä. Tällaisia etuuksia on käytössä Saksassa, Itävallassa
Recent changes in policy fit has recently been lengthened for people in all age groups.
Viimeaikaiset muutokset politiikassa työttömyysetuuksiin.
experience so as to improve their future employability.
ja Portugalissa, joissa tärkeimpänä tavoitteena on auttaa työttömiä saa maan työkokemusta ja parantaa näin heidän tulevaa työllistettävyyttään.
In the UK, further measures are planned to tighten the qualifying conditions even more, while, as noted above, those moving into employment are now guaranteed a minimum income through a tax credit, though at the same time, bene fits to those who are really incapable of working have been raised.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on suunnitteilla lisätoimenpiteitä, joilla tiukennetaan etuuteen oikeuttavia edellytyksiä entisestään, ja samalla työelämään siirtyville taataan minimitulo veroalennusten kautta, kuten edellä on todettu. Samaan aikaan on kuitenkin korotettu niiden henkilöiden etuuksia, jotka eivät todella kykene työskentelemään.
While the recent focus of policy attention across the Union has been on ensuring that work pays, there are still circumstances in some countries where people may have little financial incentive to be in paid employment.
Poliittinen huomio on viime vuosina keskittynyt joka puolella unionia sen varmistamiseen, että työ on kannattavaa.
This applies particularly to people, usually women, whose spouse is unemployed and in receipt of means-tested unemployment benefit related to household income, such as in the UK and Belgium.
Tästä huolimatta joissakin maissa, esimerkiksi Belgiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, on edelleen tilanteita, joissa ihmisillä saattaa olla vain vähäinen taloudellinen kannustin siirtyä palkkatyöhön.
Any additional earnings in these cases are liable to be offset by a loss of benefit.
Tämä koskee erityisesti henkilöitä, usein naisia, joiden puolisot ovat työttöminä ja jotka saavat tar veharkintaista työttömyysetuutta, jonka määrä riippuu kotitalouden tuloista.
In both the UK and Belgium however, measures have been taken to lower the possible deterrent to working.
Näissä tapauksissa lisätuloista saatava hyöty todennäköisesti menetetään, kun etuutta pienennetään.
Changes in disability benefits isability benefits have been used as a more 'acceptable'
Sekä Belgiassa että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on kuitenkin otettu käyttöön toimenpiteitä, joilla alennetaan työnteon mahdollisia esteitä.