natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— Article 3(p), which numbers among the Community's activities 'a contribution to education and training of quality and to the flowering of the cultures of the Member States';
— EYn perustamissopimuksen 3 artiklan p) kohtaa, jossa yhteisön toiminnan tavoitteisiin sisällytetään "myötävaikuttaminen korkealaatuisen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen edistämiseen sekä siihen, että jäsenvaltioiden kulttuurit kehittyvät kukoistaviksi";
The dissemination and translation of works of literature are also particularly suitable areas for Community action, since they are one of the essential means of making culture known and widespread, and contribute to the extension of the cultural heritage, as well as to literary, artistic and audiovisual production.
Teatteri- ja kirjallisten teosten levittäminen ja kääntäminen on myös yksi yhteisön toiminnan etuoikeutetuista aloista siltä osin kuin ne ovat olennaisia keinoja kulttuurin tuntemukselle ja levittämiselle ja edesauttavat kulttuuriperinnön vaikutuspiirin laajentumisessa sekä kirjallisten, taide- ja audiovisuaalisten teosten luomisessa.
Common policies d.
Yhteiset politiikat d.
Actions of symbolic importance
Vertauskuvalliset toimet
These include the 'European city of culture' event established in 1985 by the ministers responsible for cultural affairs with the aim of helping to bring the peoples of the Member States closer together"; the 'European Cultural Month' established in 1990 by the same ministers; the for mation of the 'EC Youth Orchestra' in 1985 to mark European Music Year; and European prizes, including the EC's Europalia literary prize, the Reine Elisabeth prize, the architecture prize and the European prize for the best literary translations.
Niihin kuuluu: Euroopan kulttuurikaupunki -tapahtuma, jonka kulttuuriasiain ministerit perustivat vuonna 1985 tarkoituksena auttaa "jäsenvaltioiden kansalaisia pääsemään lähemmäksi toisiaan"; kulttuuriasiain ministerien vuonna 1990 perustama tapahtuma Eurooppalaisen kulttuurin kuukausi; vuonna 1985 eurooppalaisen musiikin vuoden kunniaksi perustettu Euroopan yhteisön nuoriso-orkesterin; euroop palaiset palkinnot, joista voidaan mainita: ETY:n Europalia-kirjallisuuspalkinto, kuningatar Elisabetin palkinto, arkkitehtuuripalkinto ja Euroopan kirjallisuuspalkinto ja parhaiden kirjallisuuden käännösten palkinto.
The promotion of the European audiovisual sec tor first took practical shape with the Directive television without frontiers' [4], which lays down minimum require ments for the free movement of television programmes within the Community, and with the establishment of the MEDIA programme to promote the development of Europe's audiovisual industry.
Euroopan audiovisuaalisen alan edistäminen saatiin alkuun direktiivillä "televisio ilman rajoja" [4], jossa säädetään televisio-ohjelmien vapaan liikkuvuuden vähimmäisvaatimukset yhteisössä, sekä MEDIA-ohjel-malla, jonka tavoitteena Euroopan audiovisuaalisen teollisuuden kehityksen edistäminen.
Parliament then adopted, on 8 March 1986, a resolution in which it called for freedom of movement for cultural workers. In its resolution of 18 January 1979, Parliament delivered its opinion on the guidelines for Community action in the cultural field laid down in the Commission communication to the Council in November 1977.
Sitten EP hyväksyi 8. maaliskuuta 1986 päätöslauselman, jossa se vaati liikkumisvapautta kulttuurityöntekijöille. tammikuun 18. päivänä 1979 antamassaan päätös lauselmassa EP antoi lausuntonsa yhteisön kulttuurialan toiminnan suuntaviivoista, jotka oli määritelty komission neuvostolle marraskuussa 1977 antamassa tiedonannossa.
With the direct election of Parliament and following the establishment of a committee in this area, cultural problems took on a political complexion and were referred to with increasing frequency in parliamentary debates.
Parlamentin suorien vaalien myötä ja tämän alan komitean perustamisen seurauksena kulttuuriongelmat muuttuivat poliittisesti merkittävimmiksi ja niihin viitattiin yhä useammin parlamentaarisissa keskusteluissa.
The most important resolutions are on: the possibility of designating 1985 'European Music Year"; the social situation of cultural workers; protection of the architectural and archaeological heritage; the promotion of film making in Community countries; stronger Community action in the cultural sector ; the founding of a centre for European culture and civilization; the boosting of Community action in the cultural sector; the movement of objects of cultural interest in the Single Market [5]; the European City of Culture; the return of cultural goods unlawfully removed from the territory of a Member State [6]; a regulation on the export of cultural goods [7]; the new prospects for Community cultural action; and the promotion of books and reading in Europe.
Tärkeimmät kulttuurin alalla annetut päätöslauselmat liit tyvät seuraaviin aiheisiin: mahdollisuus nimetä vuosi 1985 "eurooppalaiseksi musiikin vuodeksi", kulttuurityöntekijöiden sosiaalinen tilanne, arkkitehtonisen ja arkeologisen perinnön suojeleminen, yhteisön maiden elokuvanteon edistäminen, yhteisön toiminnan vahvistaminen kulttuurialalla, Euroopan kulttuuri- ja sivistyskeskuksen perustaminen, yhteisön kulttuurialan toiminnan edistäminen, kulttuuriesineiden liikkuminen yhtenäismarkkinoilla [5], Euroopan kulttuurikaupunki, jäsenvaltioiden alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttaminen [6], kulttuuriesineiden vientiä koskeva asetus [7], yhteisön kulttuuritoiminnan uudet kehitysnäkymät ja lukemisen edistäminen Euroopassa.
Other projects being implemented involve the promotion of books and reading, the publication of publishing statistics, the literary and translation prizes, the encourage ment of company sponsorship and vocational training in the cultural sector.
Muut parhaillaan täytäntöön pantavat toimet liittyvät kirjojen ja lukemisen edistämiseen, kirja-alan tilastojen julkaisemiseen, kirjallisuus- ja käännöspalkintoihin, yri tysten kannustamiseen kulttuurin tukemiseen, ja kulttuurialan ammatilliseen koulutukseen.
[1] Codecision procedure: COD95078 (LEG=4) [2] Codecision procedure: COD94188 (LEG=4) [3] Codecision procedure: COD94189 (LEG=4) [4] Cooperation Procedure: SYN0052 (LEG=2) [5] Owninitiative report: A3-0331/91 [6] Cooperation procedure: SYN0382 (LEG=3) [7] Consultation procedure: CSA0802 (LEG=3)
[1] Yhteispäätösmenettely: COD95078 (LEG=4) [2] Yhteispäätösmenettely: COD94188 (LEG=4) [3] Yhteispäätösmenettely: COD94189 (LEG=4) [4] Yhteistoimintamenettely: SYN0052 (LEG=2) [5] Valiokunta-aloitteinen mietintö: A3-0331/91 [6] Yhteistoimintamenettely: SYN0382 (LEG=3) [7] Kuulemismenettely: CSA0802 (LEG=3)
Because of the impact of its resolutions, the European Parliament has played and continues to play a very important role in the implementation of Community action in the cultural sector.
Päätöslauselmansa vaikutusten ansiosta Euroopan par lamentilla on ollut ja on edelleenkin hyvin tärkeä rooli yhteisön kulttuurialan toimien toteuttamisessa.
Its first resolution in this area con cerned the protection of Europe's cultural heritage and was adopted on 13 May 1974.
Parlamentin ensimmäinen kulttuurialaan liittyvä päätös lauselma koski Euroopan kulttuuriperinnön suojelemista ja se annettiin 13. toukokuuta 1974.
Economic and Monetary Union
Yhteiset politiikat
THE HISTORICAL DEVELOPMENT OF MONETARY INTEGRATION
YHTEISTYÖ TALOUSPOLITIIKAN ALALLA
— Decisions of the European Summits of The Hague (1969) and Paris (1972).
— Haagin (1969) ja Pariisin (1972) eurooppalaisissa huippukokouksissa tehdyt päätökset.
— Conclusions of the Presidency of the European Council of December 1977.
— Eurooppaneuvoston puheenjohtajan joulukuussa 1977 esittämät päätelmät.
snake) in relation to those operating between these currencies and the dollar (the tunnel).
välejä (valuuttakäärme) kavennettiin ja näiden valuuttojen vaihteluväli suhteessa dollariin vakiinnutettiin (tunneli).
To ensure the proper operation of this mechanism, the Member States created in 1973 the European Monetary Cooperation Fund (EMCF) which was authorized to receive part of the national monetary reserves.
Tämän mekanismin toiminnan varmistamiseksi jäsenvaltiot perustivat vuonna 1973 Euroopan rahaasiain yhteistyörahaston (ERYR), jolla oli valtuudet saada osa kansallisista valuuttavarannoista.
— Article 102a EC (introduced by the Single Act).
— EYn perustamissopimuksen 102 a artikla (otettiin käyttöön yhtenäisasiakirjalla).
— The success of the common market presupposes the convergence of the Member States' monetary policies and an internal market in the full sense of the term includes monetary union.
— Yhteismarkkinoiden toteutuminen edellyttää jäsenvaltioiden rahapolitiikkojen lähentämistä, ja varsinaisiin sisämarkkinoihin on sisällyttävä myös rahaliitto.
The results of this mechanism were disappointing.
Tämän mekanismin tulokset tuottivat pettymyksen.
The disruptions provoked by the rise in oil prices caused the economic policies of the Member States in the 70s to react in diverse ways. This led to frequent and sharp fluctuations in exchange rates.
Jäsenvaltioiden talouspolitiikat reagoivat 1970-luvulla eri tavoin bensiinin hinnan kasvun aiheuttamiin häiriöihin, mikä puolestaan johti toistuviin ja voimakkaisiin valuuttakurssien vaihteluihin.
There were entrances and exits from the exchange stability mechanism and the snake, originally designed as an agreement of Community scope, was reduced to a zone of monetary stability around the mark.
Tästä valuuttakurssien vakauttamismekanismista poistuttiin ja siihen liityttiin, ja valuuttakäärme, joka alunperin oli suunniteltu yhteisön tasoiseksi sopimukseksi, muuttui valuuttoja vakauttavaksi vyöhykkeeksi markan ympärille.
— Monetary integration is a factor of economic cohesion and solidarity among the Member States; for a united Europe, it constitutes an asset vis-à-vis the outside world.
— Valuuttojen yhdentäminen on tekijä, joka vaikuttaa taloudelliseen yhteenkuuluvuuteen ja jäsenvaltioiden väliseen solidaarisuuteen; se on yksi yhdentyneen Euroopan valtteja suhteessa ulkomaailmaan.
ACHIEVEMENTS e.
TOTEUTUS e.
By the end of 1977, only half of the then nine Members (Germany, Belgium, the Netherlands, Luxembourg and Denmark) remained within the mechanism, the others having allowed their currencies to float freely.
Vuoden 1977 lopussa vain puolet silloisista yhdeksästä jäsenvaltiosta (Saksan liittotasavalta, Belgia, Alankomaat, Luxemburg ja Tanska) pysyivät mekanismissa. Muut olivat päättäneet antaa valuuttojensa kellua vapaasti.
The Werner Plan was abandoned that same year.
Wernerin suunnitelmasta luovuttiin samana vuonna.
First period (1957-1969): absence of a European monetary project
Ensimmäinen kehitysvaihe (1957-1969): euroop palaisen valuuttayhteistyön puuttuminen
Third period (from 1979): the successful resumption of the integration process
Kolmas kehitysvaihe (vuodesta 1979 alkaen): yhdentämiskehityksen käynnistyminen uudelleen a.
The Rome Treaty had laid down only minor provisions for monetary cooperation.
Rooman sopimuksessa oli vain vähäisiä säännöksiä valuuttayhteistyöstä.
The six founding Member States of the Community were participating in the Bretton Woods international monetary system which was characterized by fixed exchange rates and possibilities of adjustment.
Yhteisön kuusi perustajavaltiota osallistuivat kansainväliseen Bretton Woods -valuuttajärjestelmään, jossa sovellettuja kiinteitä valuuttakursseja oli mahdollista mukauttaa.
The creation of a parallel system was unnecessary.
Rinnakkaisen järjestelmän luominen oli siis tarpeentonta.
Second period (1969-1979): the first efforts towards integration a.
Toinen kehitysvaihe (1969-1979): ensimmäiset yhdentämispyrkimykset tehdyllä päätöksellä.
Instigated by the German Chancellor Helmut Schmidt and the French President Valéry Giscard d'Estaing, the introduction of a European Monetary System (EMS) was decided by the Brussels Summit of December 1978.
Sen tarkoituksena oli perustaa Eurooppaan vyöhyke, jossa valuuttajärjestelmän vakaus varmistettaisiin lieventämällä vyöhykkeeseen kuuluvien maiden valuuttojen vaihteluita.
It was put into operation in March 1979. (*5.2.0.)
Järjestelmän toiminta alkoi maaliskuussa 1979. (*5.2.0.)
The demise of the Bretton Woods system, confirmed by the ending of the dollar's convertibility into gold on 15 August 1971, was followed by a general floating of the currencies.
Bretton Woods -järjestelmän purkamista, jota kultakantaisen dollarin poistaminen 15. elokuuta 1971 vahvisti, seurasi valuuttojen yleinen kellunta.
With the oil crisis of the early 70s, the European currencies came under even greater pressure.
Eurooppalaisiin valuuttoihin kohdistuvaa painetta lisäsi 1970-luvun alussa alkanut öljykriisi.
In the face of such general monetary instability, the cause of serious economic and social difficulties, the Member States sought to put in place a framework which could provide a minimum of stability, at least at European level, and which could lead to monetary union.
Vakavia taloudellisia ja sosiaalisia vaikeuksia aiheuttaneen valuuttojen yleisen epävakauden kanssa kamppailevat jäsenvaltiot pyrkivät ottamaan käyttöön kehyksen, joka mahdollistaisi vähimmäisvakauden säilymisen ainakin Euroopan tasolla ja voisi lopulta johtaa rahaliittoon.
The establishment of the internal market led the Community to reassume the objective of monetary union.
Sisämarkkinoiden toteutuessa rahaliiton perus tamisen tavoite muuttui jälleen ajankohtaiseksi.
The Hannover European Council (June 1988) recalled that 'in adopting the Single Act, the Member States of the Community confirmed the objective of progressive realization of economic and monetary union'.
Hannoverissa kokoontunut Eurooppaneuvosto (kesäkuu 1988) muistutti, että hyväksyessään yhtenäisasiakirjan yhteisön jäsenvaltiot vahvistivat tavoit teekseen talous- ja rahaliiton asteittaisen toteuttamisen.
It entrusted to a committee chaired by Jacques Delors, Commission President, and comprising Frans Andriessen, Commission Vice President, the Governors of the Central Banks of the twelve Member States and three independent experts, 'the task of studying and proposing concrete stages leading towards this union'.
Neuvosto antoi komitealle, johon kuuluivat komission varapuheenjohtaja Frans Andriessen, kahdentoista jäsenvaltion keskuspankkien johtajat ja kolme riippumatonta asiantuntijaa ja jonka puheenjohtajan toimi Euroopan komission puheenjohtaja Jacques Delors, tehtäväksi tutkia tähän unioniin johtavia konkreettisia kehitysvaiheita ja laatia niistä ehdotuksia.
Already in 1969, when the international monetary sys tem was threatening to collapse, the Heads of State and Government had decided at the Hague Summit that the Community should progressively transform itself into an economic and monetary union.
Jo vuonna 1969, jolloin kansainvälinen valuuttajärjestelmä uhkasi sortua, valtioiden ja hallitusten päämiehet päättivät Haagin huippukokouksessa, että yhteisön olisi vähitellen muututtava talous- ja rahaliitoksi.
In October 1970, the Werner report (drawn up by the then Prime Minister of Luxembourg) proposed:
Lokakuussa 1970 ilmestyneessä Wernerin mietinnössä (Luxemburgin silloinen pääministeri) ehdotettiin seuraavaa:
— for the first stage, a reduction of the fluctuation margins between the currencies of the Member States; c.
— ensiksi olisi pienennettävä jäsenvaltioiden valuuttojen vaihteluvälejä;
— for the second stage, the achievement of a complete freedom of capital movements with integration of the financial markets, and particularly of the banking sys tems;
— sen jälkeen pääomanliikkeet olisi vapautettava kokonaan rahoitusmarkkinoiden ja erityisesti pankkijärjestelmien vapauttamisen yhteydessä; c.
— for the final stage, an irrevocable fixing of exchange rates between the currencies.
— lopuksi valuuttakurssit olisi vahvistettava peruuttamattomasti. tomasti.
In 1972 the 'snake in the tunnel' narrowed the fluctuation margins between the Community currencies (the
Vuonna 1972 käyttöön otetulla "käärme tunnelissa" -mekanismilla yhteisön valuuttojen keskinäisiä vaihtelu
The Madrid European Council of June 1989 adopted the Delors Plan as a basis for its work and decided to imple ment the first of these stages from one July 1990, when capital movements in the Community would be liberalized completely. In December the European Council decided
Madridissa kesäkuussa 1989 kokoontunut Eurooppa neuvosto hyväksyi Delorsin suunnitelman työnsä perus taksi ja päätti panna ensimmäisen vaiheen täytäntöön 1.
Economic and Monetary Union to convene an intergovernmental conference to prepare the amendments to the Rome Treaty in view of EMU.
Talous- ja rahaliitto (EMU) pääjohtajien komitea Euroopan rahapoliittisella instituutilla, jonka tehtävänä on huolehtia komission kanssa EMUn teknisistä valmisteluista.
for the technical preparation of EMU.
heinäkuuta 1990 alkaen eli samana ajankohtana, jolloin pääomanliikkeet yhteisössä vapautettiin kokonaan.
Establishment of the ESCB is deferred to the third stage.
Joulukuussa Eurooppaneuvosto päätti kutsua kokoon hallitusten välisen kohferenssin, jonka tehtävänä oli laatia EMUn edellyttämät muutokset Rooman perustamissopimukseen. sopimukseen.
In December 1995 the European Council in Madrid named the single currency the euro, and the date for the start of the third stage was set at 1 January 1999.
Joulukuussa 1995 Madridissa kokoontunut Eurooppaneuvosto antoi yhteiselle rahalle nimeksi euro, ja kolmannen vaiheen alkamisajankohdaksi vahvistettiin 1. tammikuuta 1999.
It also adopted the scenario for the introduction of the euro. ("5.3.0.) f.
Neuvosto hyväksyi myös suunnitelman euron käyttöön ottamiseksi. (*5.3.0.) f.
The European Council in Amsterdam in June 1997 adopted the stability and growth pact which is designed to ensure budgetary discipline during the third stage. ("5.3.0.) d.
Amsterdamissa kesäkuussa 1997 kokoontunut Eurooppaneuvosto hyväksyi vakaus- ja kasvu sopimuksen, jonka tarkoituksena on varmistaa budjettikurin säilyminen kolmannen vaiheena aikana. (*5.3.0.) d.
Approved by the European Council of December 1991, the amendments proposed by the intergovernmental conference were incorporated in the Treaty on European Union signed at Maastricht on 7 February 1992.
Nämä hallitusten välisen konferenssin ehdottamat muutokset, jotka Eurooppaneuvosto hyväksyi joulukuussa 1991, sisällytettiin Maastrichtissa 7. helmikuuta 1992 allekirjoitettuun sopimukseen Euroopan unionista.
(For the achievement of EMU: *5.3.0. and 5.4.0.) The Treaty's EMU project is based on the general outlines of the Delors Plan but differs from it on some significant points.
(EMUn toteutuminen: *5.3.0. ja 5.4.0. kohta) Perustamissopimuksen EMU-hanke noudattaa Delorsin suunnitelman päälinjoja, mutta siinä on joitakin merkit täviä kohtia, jotka poikkeavat suunnitelmasta.
In particular the second stage does not begin until 1 January 1994 and does not foresee the transfer of responsibilities for monetary policy to a supranational body but simply the strengthening of cooperation between central banks by replacing the former Committee of Governors with the European Monetary Institute which will be responsible, with the Commission, g.
Niitä ovat erityisesti toisen vaiheen alkaminen vasta 1. tammikuuta 1994 ja se, ettei perustamissopimuksessa määrätä rahapolitiikkaa koskevan toimivallan siirtämisestä ylikansalliselle elimelle, vaan ainoastaan keskuspankkien välisen yhteistyön vahvistamisesta korvaamalla entinen g.
The same European Council adopted the principles and fundamental elements of a new exchange-rate mechanism to regulate relationships between the euro and the currencies of those Union Member States who will not participate in monetary union. ("5.2.0.)
Sama Eurooppaneuvosto vahvisti uuden valuuttakurssimekanismin periaatteet ja perustat euron ja rahaliiton ulkopuolelle jäävien unionin jäsenvaltioiden valuuttojen välisten suhteiden sääntelemiseksi. (*5.2.0.)
Economic and Monetary Union
Talous- ja rahaliitto (EMU)
THE EMS AND THE ECU
EUROOPAN VALUUTTAJÄRJESTELMÄ JA ECU
Resolution of the Brussels European Council of December 1978.
Eurooppaneuvoston Brysselissä joulukuussa 1978 antama päätöslauselma.
cerned are required to intervene to prevent it being exceeded.
ja saavutetaan, molempien asianomaisten keskus pankkien on puututtava asiaan sen ylittämisen estämiseksi.
Such intervention will take the form of purchases of the currency in question in the event of a fall vis-à-vis the central rate, of sales in the event of a rise.
Interventio tapahtuu ostamalla kyseistä valuuttaa, kun sen arvo laskee suhteessa keskuskurssiin ja myymällä valuuttaa sen arvon noustessa.
OBJECTIVES — Stabilizing exchange rates. — Reducing inflation.
— inflaation vähentäminen ja
— Preparing, through cooperation, for European monetary unification.
— Euroopan rahapoliittisen yhdentymisen valmistelu yhteistyöllä.
— Preventive action.
— Ehkäisevä toiminta.
Even before the authorized maximum percentage of fluctuation is reached, the country issuing the currency must act.
Valuutan liikkeelle laskeneen valtion on toimittava ennen kuin interventioraja saavutetaan.
Once the exchange rate exceeds 75% of the maximum percentage ('divergence indicator'), the currency is deemed 'divergent' and the country must take remedial action: raising of interest rates, tightening of budgetary policy, support of the exchange rate, in the event of a downward divergence; opposite measures in the event of a rise.
Kun valuuttakurssi ylittää 75 prosenttia suurimmasta sallitusta vaihteluvälistä (poikkeamaindikaattori), on kyse kurssipoikkeamasta ja kyseisen valtion on toteutettava korjaavia toimenpiteitä nostamalla korkoa, kiristämällä finanssipolitiikkaa tai tukemalla vaihtokurssia valuutan arvon laskiessa ja toimimalla päinvastoin arvon noustessa. sa.
Establishment c.
Perustaminen c.
The mechanisms for financing monetary inter ventions
Valuuttainterventioiden rahoitusjärjestelmät
— The European Monetary System was decided by a European Council resolution of 5 December 1978.
— Euroopan valuuttajärjestelmästä päätettiin 5. joulukuu ta 1978 tehdyssä Eurooppaneuvoston päätöslauselmassa. sa.
— It was set up on 13 March 1979 under an agreement concluded the same day between the central banks of the then Member States of the Community.
— Valuuttajärjestelmä toteutettiin 13. maaliskuuta 1979 Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden keskuspankkien samana päivänä tekemän sopimuksen mukaisesti.
EMS elements and mechanisms a. The ECU
Euroopan valuuttajärjestelmän tekijät ja järjestelmät mät a.
— When the EMS was set up in 1979, all the Member States of the Community excepting the United Kingdom entered the EMS, with the currencies having a fluctuation margin vis-à-vis their central rates of ±2.25%, except for the Italian lira which had a margin of ±6%.
— Kun Euroopan valuuttajärjestelmä perustettiin vuonna 1979, kaikki silloiset Euroopan yhteisön jäsenvaltiot Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta liittyivät valuuttakurssijärjestelmään.
— Greece, which entered the Community in 1981, did not join the ERM.
Valuuttojen sallittu vaihtelu väli keskuskursseihin nähden oli ± 2.25 prosenttia, mutta Italian liira sai vaihdella kuusi prosenttia keskuskurssin molemmin puolin.
— The Iberian Peninsula countries, which joined the Community in 1986, did not enter the ERM immediately: Spain entered in 1989 and Portugal in 1992, with a fluctuation margin widened to ±6%.
— Vuonna 1981 Euroopan yhteisöön liittynyt Kreikka ei liittynyt valuuttakurssijärjestelmään.
— This is the central element.
— Ecu on keskeinen tekijä.
A composite currency (basket of currencies), it is made up of specific amounts of each of the participating currencies.
Korivaluuttana (tai valuuttakorina) se muodostuu jokaisen siihen kuuluvan valuutan välisistä kiinteistä suhteista.
These amounts are calculated by multiplying the weight assigned to each currency by that currency's exchange rate vis-à-vis the ECU.
Suhteet määritellään kertomalla jokaisen valuutan painoarvo kyseisen valuutan ecukurssilla.
The weight of each currency is determined accord ing to a country's share of collective GNP and its share of ¡ntra-Community trade.
Jokaisen valuutan painoarvo määritellään kyseisen maan osuutena yhteisön BKTL:sta ja yhteisön sisäisestä kaupasta.