natgillin/translations-raw huggingface dataset:
What this new provision contains, moreover, runs counter to the philosophy we would expect to govern a union in which the achievement of EMU would normally provide the impetus to aim for greater unification rather than lead to the adoption of the notion of correcting financial imbalances which arise from its operation and from the implementation of policies which were defined many years ago.
Tämän säännöksen sisältö on lisäksi vastakkainen sille filosofialle, jota odottaisimme sellaisen unionin noudattavan, jossa on luonnollista, että EMUn toteutuminen antaa sysäyksen suuremman yhdentymisen tavoitteelle sen sijasta, että se johtaisi niiden budjettiepätasapainojen korjaamiseen, jotka johtuvat toiminnasta ja sellaisten politiikkojen so veltamisesta, jotka ovat jo monia vuosia olleet arkipäivää.
The notion of net financial surpluses is therefore a retrogressive notion and must be abandoned by the European Parliament.
Nettobudjettiaseman käsite merkitsee näin ollen taaksepäin menemistä, ja Euroopan parlamentin pitää hylätä se.
Any direct or indirect attempt to cofinance the common agricultural policy must also be abandoned.
Lisäksi pitää hylätä kaikki pyrkimykset yhteisen maatalouspolitiikan välilliseen tai välittömään yhteisrahoitukseen.
An increase in the receipts of some Member States cannot be made on the back of the reduction of the receipts of other Member States.
Jäsenvaltioiden tulojen parantuminen, joka ei ole luonteeltaan korjaus, ei saa perustua toisten jäsenvaltioiden tulojen pienentymiseen.
Nor can it have the character of a correction. Quite the contrary: it must be creative, in other words it must be the outcome of participation in existing or unfolding new policies.
Päinvastoin, parannusten tulee olla luovia, niiden pitää siis olla seurausta osallistumisesta nykyisiin tai syntymässä oleviin uusiin politiikkoihin.
Mr President, it would be a sad fact if the logic of financial accounting were to dominate, especially at a time when the eyes of the people of Europe are on the European Parliament in view of the forthcoming elections, and if we were to give the impression that we were betraying policies and achievements of the European Union that were of long-standing, great historical significance and of great importance in relation to issues which were fundamentally accounting solutions.
Arvoisa puhemies, olisi surullista, jos vallalle pääsisi budjettilogistiikkaan pohjautuva ajatustapa erityisesti aikana, jolloin Euroopan kansalaisten huomio on kääntynyt kohti Euroopan parlamenttia lähestyvien eurovaalien vuoksi, ja tällä tavoin me annamme sen vaikutelman, että luovumme Euroopan unionin monien vuosien historiallisesti merkittävistä politiikoista ja saavutuksista käytännössä laskennallisten asioiden vuoksi.
Virrankoski (ELDR). — (FI) Mr President, Mrs Haug's report on the organisation of the EU's own resources is both relevant and necessary.
Virrankoski (ELDR). — Arvoisa puhemies, rouva Haugin mietintö EU: n omien varojen järjestelmästä on erittäin ajankohtainen ja tarpeellinen.
It aims at the heart of the matter, as Agenda 2000 negotiations have reached a critical stage.
Se osuu asian ytimeen, sillä Agenda 2000 -neuvottelut ovat ratkaisuvaiheessa.
For that reason I wish to thank Mrs Haug most sincerely for an excellent report.
Siksi haluan lausua parhaat kiitokset rouva Haugille hyvästä mietinnöstä.
The proposal is a radical one and would have enormous consequences for the EU budget, which would shrink by some EUR 18 billion, approximately the cost of eastward enlargement.
Esityksellä olisi erittäin suuret vaikutukset EU: n budjettiin. Se supistuisi noin 18 miljardia euroa eli itälaajenemisen kustannusten verran.
Thus the proposal would solve the financial problem threatening eastward enlargement.
Esitys ratkaisisi siis itälaajenemisen uhkaavan rahoitusongelman.
The common funding of agriculture would have an immense impact on net contributions.
Maatalouden yhteisrahoituksella olisi valtava vaikutus nettomaksuosuuksiin.
At a rough estimate, Germany's net contribution would be reduced by approximately EUR 1 300 million a year and that of the Netherlands by approximately EUR 450 million, while the contributions of Spain, Greece and France would increase by EUR 1 billion.
Karkeasti arvioiden Saksan nettomaksuosuus pienenisi noin 1300 miljoonaa euroa vuodessa ja Alankomaiden noin 450 miljoonaa euroa, kun taas Espanjan, Kreikan ja Ranskan maksuosuudet kasvaisivat yhdellä miljardilla eurolla.
The proposal would also have enormous consequences for matters of principle.
Esityksellä on myös suuret periaatteelliset vaikutukset.
If the point of departure here is for consumers to benefit from EU agricultural aid in the shape of reduced food prices, is it right that some producing countries should have to pay more?
Jos lähtökohta on, että kuluttajat hyötyvät EU: n maatalous tuista alentuneiden elintarvikkeiden hintojen muodossa, onko oikein, että osa tuottajamaista joutuisi maksamaan enemmän?
Would it not be fairer ifall those benefiting also paid?
Eikö olisi oikeudenmukaisempaa, että kaikki hyötyjät maksaisivat?
From the point of view of the farmer, it is also a question of whether the new system will be as secure as the present one.
Viljelijän kannalta kysymys on myös siitä, onko uusi järjestelmä yhtä turvallinen kuin nykyinen.
The main question is whether the CAP should remain under the tightly-controlled jurisdiction of the EU, with levels of aid at least stable, and nationally based aid which does not distort the single market.
Peruskysymys on, säilyisikö yhteinen maatalouspolitiikka EU: n kiinteässä toimivallassa, jolloin tukitasot olisivat ainakin vakaat eivätkä kansalliset tuet vääristäisi yhteismarkkinoita. kinoita.
Mrs Haug's report is an important addition to the Agenda 2000 debate, and to the ongoing preparation process for the next phase of the programme.
Haugin mietintö antaa tärkeän lisän Agenda 2000 -keskustelulle ja seuraavan ohjelmakauden jatkovalmistelulle.
Seppänen (GUE/NGL). — (FI) Mr President, Commissioner, 1 have noticed in this debate that those countries which are net beneficiaries do not wish to speak about net contributors or net beneficiaries, whereas this is exactly what the countries that are net contributors want to talk about.
Seppänen (GUE/NGL). — Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, olen pannut merkille tämän keskustelun yhteydessä, että ne maat, jotka ovat nettosaajia, eivät halua puhua nettomaksajista ja nettosaajista, kun taas ne maat, jotka ovat nettomaksajia, haluavat puhua nimenomaan siitä asiasta.
The issue is the financing of EU enlargement.
Kyse on EU: n laajenemisen rahoittamisesta.
We are now fighting over who is going to pay for it.
Nyt käymme taistelua siitä, kuka sen maksaa.
On that basis I would like to express an opinion which is important to me and from our point of view generally.
Siltä pohjalta esitän näkemyksiä, jotka minusta ja meidän näkökulmastamme ovat tärkeitä:
The total EU budget should not be increased by more than 1.27%.
EU: n budjetin loppusummaa ei pitäisi nostaa 1, 27 prosentista.
The EU should not be given the powers to tax its citizens or collect taxes in the Member States: the money must be collected from the Member States themselves.
EU: lie ei pitäisi antaa mahdollisuutta verottaa kan salaisia tai suorittaa veronkantoa itsenäisissä jäsenmaissa, vaan rahat pitää periä jäsenmailta.
The best basis for calculating how much each Member State should pay is GNP.
Paras jäsenmaksuperuste on bruttokansantuote.
1 do not think it is out of the question to increase the share that agriculture itself contributes.
En pidä mahdottomana, että maatalouden omarahoitusosuutta lisättäisiin.
It will only divide up EU income and expenditure in a new way, but we cannot object to that in principle.
Se vain jakaa EU: n tuloja ja menoja uudella tavalla, mutta mitään periaatteellista vastustusta tässä asiassa ei pidä olla.
Blot (NI). — (FR) Mr President, this report gives us the opportunity to raise some important questions of principle regarding the financing of the European Union.
Blot (NI). — (FR) Arvoisa puhemies, tämä mietintö antaa meille tilaisuuden palauttaa mieliin Euroopan unionin rahoitusta koskevat tärkeät periaatekysymykset.
In fact, the European Union's so-called 'own-resources' system — as it functions at present — seems to us to be dangerous for the taxpayer, as demonstrated by the changes in budgetary revenue in recent years.
Euroopan unionin niin sanotusti omien verovarojen järjestelmä on mielestämme nykyisessä muodossaan uhka veronmaksajille, kuten budjettitulojen viime vuosien kehitys onkin osoittanut.
Studies on the economic rationality of parliaments — particularly, for example, those carried out by Professor Buchanan, who won a Nobel prize — have successfully demonstrated that parliaments are always interested in increasing taxes, the burden of which is shared amongst all taxpayers whilst the expenditure itself can relate to an individual group, and benefit a specific group of politicians.
Parlamenttien taloudellista rationaalisuutta koskevat tutkimukset, kuten esimerkiksi Nobelin palkinnon saaneen professori Buchananin tutkimus, ovat osoittaneet selvästi, että parlamenttien pyrkimyksenä on aina verojen korottaminen, ja se koskee kaikkia veronmaksajia, kun sen sijaan menot ovat yksilöitävissä ja ne hyödyttävät vain tiettyä po liittista kannattajajoukkoa.
Owing to this rationality, each elected Member of the European Parliament therefore receives payment for expenditure which he can make in his constituency, and he is not disadvantaged by the burden of having to pay taxes which are levied by the national authorities.
Tämäntyyppisen rationaalisuuden takia kaikki Euroopan kansanedustajat siis hyötyvät siitä, että he voivat ohjata menoja oman vaalipiirinsä hyväksi, eikä heille ole haittaa verotaakasta, jonka kerääminen on sitä paitsi valtionhallinnon vastuulla.
As regards the bureaucratic machinery itself, most of which comes under the Commission, its interest in extending the tax system is obvious.
Mitä tulee itse byrokratiakoneistoon, jonka keskeisen osan muodostaa komissio, sen kiinnostus verotusjärjestelmän laajentamiseen on ilmeinen.
Numerous studies have shown that when the members of the general public themselves vote for taxes by referendum, as is the case in Switzerland and some states in the United States, for example, they do not vote at all as parliamentarians or bureaucrats would wish them to.
Lukuisat tutkimukset ovat osoittaneet, että kun kansalaiset äänestävät itse kansanäänestyksessä verotuksesta, kuten esimerkiksi Sveitsissä ja joissakin Yhdysvaltojen osavaltioissa tapahtuu, he eivät äänestä lainkaan siten, kuin parlamentin jäsenet tai byrokraatit haluaisivat.
This tells us a great deal.
Tämä on hyvin paljastava seikka.
Admittedly, however, such referendums can only take place at local or national level, and it is difficult to imagine a large-scale referendum on tax taking place at European level.
On kuitenkin selvää, ettei tällaisia kansanäänestyksiä voida järjestää kuin kansallisella tai paikallisella tasolla, ja on vaikea kuvitella Euroopan unionin laajuista verotusta koskevaa kansanäänestystä.
Therefore, if we want to avoid an increase in tax, it would seem preferable for the Union to be financed through payments made by the Member States that would be fixed on the basis of unanimity and would put into practice the principle of 'juste retour' in order to prevent tax increases.
Jos siis halutaan välttää verotukseen perustuva kehityssuunta, unionin rahoitus olisi hoidettava mieluummin jäsen valtioiden maksuosuuksilla, joista päätetään yksimielisesti ja joihin sovelletaan oikeudenmukaisen palautuman (juste retour) periaatetta niiden liiallisen kasvun estämiseksi.
Our defence of taxpayers therefore leads us to reject the Haug report.
Jos veronmaksajia halutaan siis puolustaa, Haugin mietintö on
Finally, we should point out that defending the taxpayer is at the heart of defending the freedom of nations.
Blot hylättävä. Lopuksi on muistutettava, että veronmaksajien puolustaminen on ydinasia kansakuntien vapauden puo. lustamisessa.
Tomlinson (PSE). — Mr President, Mrs Haug's report represents a significant effort to draw together many differing strands of opinion.
Tomlinson (PSE). — (EN) Arvoisa puhemies, rouva Haugin mietintö edustaa merkittävää pyrkimystä vetää yhteen monet eriävät mielipiteet.
I want to congratulate her on that.
Haluan onnitella häntä siitä.
However, she left me with a serious physiological dilemma: how to applaud her with one hand while gesticulating angrily to her with the other.
Hän aiheutti minulle kuitenkin vakavan fysiologisen ongelman: miten osoitan hänelle suosiota yhdellä kädellä samalla kun viuhdon hänelle vihaisesti toisella.
A lot of her report deserves applause but she went somewhat awry when she tried to interfere in decisions that were made at Fontainebleau and were incorporated in the own resources decision, a decision which requires unanimity to change it.
Hänen mietinnössään on paljon sellaista, mikä ansaitsee suosionosoituksia, mutta hän joutui hakoteille yrittäessään puuttua pää töksiin, jotka tehtiin Fontainebleaussa ja jotka sisällytettiin omia varoja koskevaan päätökseen, päätökseen, jonka muuttaminen vaatii yksimielisyyttä.
I speak on behalf of the British Labour Members on that major area of dissent.
Puhun Britannian Labour-puolueen jäsenten puolesta tässä tärkeimmässä eri mielisyyttä aiheuttavassa asiassa.
The United Kingdom rebate was created because of the inequity of our net contribution compared to our receipts from the Community budget.
Yhdistyneen kuningaskunnan alennus luotiin meidän netto-osuutemme ja yhteisön talousarviosta saamiemme tulo jen välisen epäoikeudenmukaisuuden takia.
That inequity continues and the circumstances of Fontainebleau have not changed for the better.
Tämä epäoikeudenmukaisuus jatkuu edelleen, eivätkä Fontainebleau!! ehdot ole muuttuneet paremmiksi.
If anything, they have worsened over the years.
Jos ne ovat muuttuneet, ne ovat muuttuneet vuosien mittaan huonompaan suuntaan.
Instead of threatening the United Kingdom rebate, what we ought to be concentrating all our efforts on doing is mitigating the necessity for the United Kingdom to have such a rebate.
Sen sijaan että uhkaisimme Yhdistyneen kuningaskunnan saamaa maksuosuusalennusta, meidän pitäisi keskittyä kaikin voimin vähentämään Yhdistyneen kuningaskunnan tarvetta saada tällainen alennus.
That means a combination of all of four things: agricultural spending reform and deep agricultural spending cuts; cofinancing in addition to that reform; a re-evaluation of the cohesion fund countries who have qualified to join the single European currency and therefore an examination of their entitlement together with a capping of the budget and strict budgetary stringency.
Tämä tarkoittaa kaikkien neljän asian yhdistämistä: maatalousmenouudistusta ja tuntuvaa maatalousmenojen vähentämistä; yhteisrahoitusta tuon uudistuksen lisäksi; niiden koheesiorahastomaiden uudelleenarviointia, jotka ovat täyttäneet vaatimukset liittyä Euroopan yhtenäisvaluuttaan, mistä syystä niiden oikeutta on tutkittava, sekä talousarvion ylärajoja ja tiukkaa talousarviossa pysymistä.
Therefore, while I welcome much of the Haug report, the British Labour Members stand firmly behind the efforts of successive British Prime Ministers, including Tony Blair, in their just demand for budgetary fairness and equity.
Vaikka siis pidänkin suurta osaa Haugin mietinnöstä myönteisenä, Britannian Labour-puolueen jäsenet tukevat Ison-Britannian peräkkäisten pääministerien pyrkimyksiä, myös Tony Blairin, heidän talousarvion oikeudenmukaisuutta ja kohtuullisuutta koskevissa oikeutetuissa vaatimuksissaan.
McCartin (PPE). — Mr President, I really think this is much ado about very little.
McCartin (PPE). — (EN) Arvoisa puhemies, minusta tässä on todellakin paljon melua melkein tyhjästä.
We have spent the last three or four years talking about cutting back on spending at European level, freezing the budget and maintaining the present rate of spending.
Olemme viimeiset kolme, neljä vuotta puhuneet Euroopan tason menojen leikkauksista, talousarvion jäädyttämisestä ja nykyisten menomäärien säilyttämisestä.
At the moment we spend 1.11% of Community GDP and we have written a great volume on the whole question of how we are to collect this money.
Tällä hetkellä menot ovat 1, 11% yhteisön BKT: stä, ja olemme kirjoittaneet valtavan paljon siitä, miten meidän on tarkoitus kerätä nämä rahat.
Personally, I think own-resources is whatever we decide own-resources are.
Minusta omat varat ovat sitä. mitä me pää tämme niiden olevan.
Whatever European law says is own-resources, that is own-resources.
Minkä tahansa Euroopan lainsäädäntö määrittelee omiksi varoiksi, ne sitten myös ovat omia.
Even if we ask the county councils or national governments to collect it and pass it on to us, that does not prevent it from being own-resources.
Vaikka pyytäisimme kunnanvaltuustoja tai kansallisia hallituksia keräämään ne ja siirtämään ne meille, se ei estäisi niitä olemasta omia varoja.
So I think we make too much of that issue.
Teemme siis tästä asiasta mielestäni liian suuren numeron.
The other point is the question of the just return.
Toinen huomion arvoinen asia on oikeudenmukaiset maksujen palautumat.
Maybe I am wrong when I tell people that when the European Union was founded there was a common agricultural policy not because it made absolute common sense that we took that particular industry and made it common, but because it was recognised that the single market would give great advantages to a skilled, industrialised country like Germany, and the French demanded, as a corresponding benefit, a common agricultural policy So we recognised that there were benefits to be gained from the single market in the European Union other than just the amount of money that people got from the budget.
Ehkä olen väärässä, kun kerron ihmisille, että kun Euroopan unioni perustettiin, luotiin yhteinen maatalouspolitiikka, ei siksi, että olisi ollut ehdottoman järkevä teko, että otimme juuri tuon elinkeinon ja teimme siitä yhteisen, vaan siksi, että myönnettiin, että yhtenäismarkkinat antaisivat suurta etua sellaiselle ammattitaitoiselle teollistuneelle maalle kuten Saksalle, ja ranskalaiset vaativat vastaavana etuna yhteistä maatalouspolitiikkaa. Me siis myönsimme, että Euroopan unionin yhtenäismarkkinoista voi olla muutakin etua kuin vain se rahamäärä, jonka ihmiset saivat talousarviosta.
That has been borne out because we cannot just evaluate the benefits of European Union on the basis of how the balance of payments in the European budget works out.
Tämä on kestetty, koska emme voi arvioida Euroopan unionin hyötyä pelkästään sillä perusteella, millainen Euroopan unionin talousarvion maksutase on.
At the moment, Germany has a massive surplus in its balance of trade with the rest of the Union — something like 25 billion.
Tällä hetkellä Saksalla on valtava ylijäämä kauppataseessaan kaupasta muiden unionin jäsenvaltioiden kanssa — suunnilleen 25 miljardia.
That is fair enough!
Se on melkoinen määrä!
I do not begrudge Germany that, it got that out of the single market because of its efficiency and hard work.
En kadehdi Saksaa tästä, sillä se sai sen yhtenäismarkkinoilta tehokkuudellaan ja kovalla työllään.
The Dutch have a bigger surplus still, something like 3 5 billion.
Hollannilla on vielä suurempi ylijäämä, suunnilleen 35 miljardia.
Some of that may be the Rotterdam factor but, even if it is, it still leaves profit that would not have been there and could not possibly accrue to the Dutch economy if it were not for the single market.
Osa siitä voi johtua Rotterdam-Antwerpen-vaikutuksesta, mutta vaikka näin olisikin, silti jää yli tuloja, joita ei olisi tullut eikä olisi mitenkään voinut kertyä Hollannin taloudelle ilman yhtenäismarkkinoita.
So the single market gives benefit to the Dutch and Germans.
Yhtenäismarkkinoista on siis hyötyä Hollannille ja Saksalle.
Ireland gains because it has a surplus in its trade with the rest of the Community, except the British.
Irlanti hyötyy, koska sen kauppa on ylijäämäistä muiden yhteisöjen jäsenvaltioiden, paitsi Britannian kanssa.
We also are net beneficiaries, and have the best of all worlds.
Myös me olemme nettosaajia, ja otamme rusinat pullasta.
So I am not in favour of rapid change!
En siis kannata nopeaa muutosta!
Being serious, we are going much too far and the demand for national contributions to the common agricultural policy is not a reasonable proposal.
Vakavasti puhuen, olemme menossa liian pitkälle, ja vaatimus yhteisen maatalouspolitiikan kansallisista osuuksista ei ole kohtuullinen ehdotus.
It is definitely renationalisation. isation.
Se on selvästi uudelleen kansallistamista.
Theonas (GUE/NGL). — (EL) Mr President, in the one minute I have at my disposal I should like to make three short comments.
Theonas (GUE/NGL). — (EL) Arvoisa puhemies, minulla on vain minuutti aikaa, ja haluaisin käyttää sen esittääkseni kolme lyhyttä huomiota:
Firstly, does the total amount of Community budget receipts cover the current requirement of the European Union?
Ensiksi se, että talousarvion tulojen kokonaistaso muka vastaisi unionin nykyisiä tarpeita.
My opinion is that it does not.
Minun mielestäni ei vastaa.
The report has nothing to say on this.
Tästä ei puhuta mietinnössä mitään.
Secondly, this is a distortion of reality: while here we are talking about the system of own resources, that is, the system of collecting budget receipts, the report concerns itself essentially with expenditure. It wants to reduce expenditure on the common agricultural policy, the Committee on Budgets is transformed into the Committee on Agriculture and Rural Development, it recommends the restructuring of agricultural policy and finally calls for national contributions to this policy.
Toiseksi tässä on kyse tosiasioiden vääristelystä: samalla kun puhumme omien varojen järjestelmästä eli järjestelmästä, jolla kerätään budjettituloja, mietinnössä ei puhuta juuri muusta kuin menorungosta; siinä halutaan pienen tää yhteisen maatalouspolitiikan menoja, muuttaa budjettivaliokunta maatalousvaliokunnaksi ja ehdottaa maatalouspolitiikan uudistamista sekä lopuksi vaaditaan tämän maatalouspolitiikan kansallista rahoitusta.
From 70% of the budget the common agricultural policy has fallen to 45%.
Yhteisen maatalouspolitiikan osuus talousarviosta on pudonnut 70%: sta 45%: iin.
How much further do we want it to fall?
Mihin asti sen pitäisi pudota?
Let us just reflect on the fact that, without a common agricultural policy, there would be no European Union today.
Muistakaamme, että ilman yhteistä maatalouspolitiikkaa ei olisi nykyistä Euroopan unionia.
My third and final comment is this: the notion of net contributions must cease.
Kolmas ja viimeinen huomautus: nettomaksajan käsitteestä pitää päästä eroon.
We must accept that contributions are determined by the single market as a whole and not just by the Community budget.
Meidän on hyväksyttävä, että maksuja arvioidaan sisämarkkinoiden kokonaisuuden eikä vain yhteisön talousarvion pohjalta.
Lukas (NI).— (DE) Mr President, this report is an admirable and very well formulated attempt to chart a course between various conflicting mega-interests, what a skier would call a slalom.
Lukas (NI). — (DE) Arvoisa puhemies, tämä mietintö on ihailtava ja erittäin hyvin muotoiltu yritys luoda erilaisten vastakkaisten merkittävien etujen välille käärmelinja, laskettelija sanoisi sitä pujottelulinjaksi.
But it has no clear thrust.
Selvä törmäyssuunta kuitenkin puuttuu.
In order to develop that, the report should really be referred back to committee.
Sen aikaansaamiseksi mietintö pitäisi oikeastaan palauttaa valiokuntaan.
During the debate emphasis has repeatedly been put on the need for economic and social cohesion and solidarity, and rightly so.
Tämän keskustelun aikana on aiheellisesti korostettu jatkuvasti vaatimusta taloudellisesta ja sosiaalisesta yhtcenkuuluvuudcesta ja solidaarisuudesta.
But solidarity also means that all the Member States must commit themselves fully to combating waste, corruption and mismanagement.
Solidaarisuus tarkoittaa kuitenkin myös sitä, että jokainen valtio ilmaisee sataprosenttisesti kannattavansa tuhlauksen, lahjonnan ja huonon taloudenhoidon torjuntaa.