natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The nomenclature of territorial units for statistics (NUTS) is used in the European Union to provide a single and coherent breakdown of regional statistics.
Euroopan unionissa käytetään NUTS­aluejakoa (the nomenclature of territorial units for statistics). Sillä voidaan analysoida alueelliset tilastot selkeästi ja yhtenäisesti.
The NUTS 1 breakdown used here is that at regional level (i.e. the largest regional units in the system).
Tässä käytetty NUTS 1 ­erittely koskee alueellista tasoa (eli järjestelmän suurimpia alueellisia yksiköitä).
VARYING POPULATION DENSITIES
VAIHTELEVA ASUKASTIHEYS
The average population density in the European Union is 114 inhabitants per square kilometre, but there are considerable differences between Member States.
Keskimääräinen asukastiheys Euroopan unionissa on 114 asukasta neliökilometriä kohti, mutta jäsenvaltioiden välillä on huomattavia eroja.
The lowest densities are found in Sweden and Finland, with 19 and 15 inhabitants per square kilometre respectively.
Asukastiheys on pienin Ruotsissa ja Suomessa: Ruotsissa 19 ja Suomessa 15 asukasta neliökilometriä kohti.
Population densities are also relatively low in Greece, Spain and Ireland.
Asukastiheys on suhteellisen alhainen myös Kreikassa, Espanjassa ja Irlannissa.
Belgium and above all the Netherlands are the most densely populated Member States.
Belgia ja ennen kaikkea Alankomaat ovat tiheimmin asuttuja jäsenvaltioita.
TABLE A1 : POPULATION DENSITY PER SQUARE KM OMFTRF RY COIINITRY
TAULUKKO A1 : ASUKASTIHEYS MAITTAIN NELIÖKILOMETRIÄ KOHTI,
Within countries, considerable differences may be observed between regions.
Maiden sisällä on nähtävissä huomattavia alueellisia eroja.
In most countries, there are very densely populated urban areas.
Useimmissa maissa on hyvin tiheään asuttuja kaupunkialueita.
The regions with a lower population density compared to their country's national average are the new German Länder of Brandenburg and Mecklenburg­Western Pomerania, central Spain (excluding Madrid), the Italian island of Sardinia, the northern Netherlands and, in the United Kingdom, Scotland.
Alueet, joilla asukastiheys on alhaisempi kuin maan kansallinen keskiarvo, ovat Saksan itäisistä osavaltioista Brandenburg ja Mecklenburg­Etu­Pommeri, Espanjan keskiosa (Madridia lukuun ottamatta), Italian Sardinia, Pohjois­Alankomaat ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa Skotlanti.
SOME 72 MILLION PUPILS AND STUDENTS
NOIN 72 MILJOONAA OPPILASTA JA OPISKELIJAA
During the academic year 1992/93, there were 72 million pupils and students in the European Union, representing about 20% of the total population.
Lukuvuonna 1992/93 Euroopan unionissa oli noin 72 miljoonaa oppilasta ja opiskelijaa eli noin 20% koko väestöstä.
TABLE A2: PUPILS AND STUDENTS (THOUSAND), 1992/93
TAULUKKO A2: OPPILAAT JA OPISKELIJAT (TUHANSINA), 1992/93
Of these 72 million pupils and students, approximately 45 million are of compulsory school age.
Näistä 72 miljoonasta oppilaasta ja opiskelijasta noin 45 miljoonaa on oppivelvollisuusiässä.
TABLE A3: PUPILS IN COMPULSORY EDUCATION (THOUSAND), 1992/93
TAULUKKO A3: OPPIVELVOLLISUUSIKÄISET OPPILAAT (TUHANSINA), 1992/93
Italy, Luxembourg and Portugal: No data available by age. Finland: The data are for 1991/92.
Italia, Luxemburg ja Portugali: Ikään perustuvia tietoja ei saatavissa.
Graph A2 below shows the relationship between the numbers of pupils of compulsory school age and the total numbers of pupils and students in each of the Member States.
Kaavio A2 alla näyttää oppivelvollisuusikäisten oppilaiden määrän verrattuna kaikkien oppilaiden ja opiskelijoiden määrään kussakin jäsenvaltiossa.
GRAPH A2: PUPILS OF COMPULSORY SCHOOL AGE AS A PERCENTAGE OF ALL PUPILS AND STUDENTS, 1992/93
KAAVIO A2: OPPIVELVOLLISUUSIKÄISET OPPILAAT, PROSENTTIOSUUS KAIKISTA OPPILAISTA JA OPISKELIJOISTA, 1992/93
Spain: The data relate to the pre­reform system.
Espanja: Tiedot koskevat ennen uudistusta voimassa ollutta järjestelmää.
Italy, Luxembourg and Portugal: No data available by age.
Italia, Luxemburg ja Portugali: Ikään perustuvia tietoja ei saatavissa.
Finland: The data are for 1991/92.
Suomi: Tiedot ovat vuodetta 1991/92.
The percentages vary, depending on the duration of compulsory education.
Prosenttiosuus vaihtelee oppivelvollisuuden keston mukaan.
The highest rates are found in Belgium (74%), Germany (70%) and the Netherlands (70%).
Korkeimmat luvut ovat Belgiassa (74 %), Saksassa (70%) ja Alankomaissa (70%).
The lowest rate is found in Spain (48%).
Luvut ovat alhaisimmat Espanjassa (48%).
In the other Member States, the percentage varies from 59 to 66%.
Muissa jäsenmaissa prosenttiluvut vaihtelevat 59 ja 66 %:n välillä.
The Unesco International Standard Classification for Education (ISCED) level 1 corresponds to primary education and levels 2 and 3 to secondary education.
Unescon kansainvälisessä koulutusluokituksessa (ISCED) taso 1 vastaa perusasteen koulutusta ja tasot 2 ja 3 toisen asteen koulutusta.
The number of pupils of compulsory school age is arrived at by adding the numbers of children of compulsory school age attending schools at ISCED levels 1, 2 and/or 3, depending on the country.
Oppivelvollisuusikäisten oppilaiden määrä on saatu laskemalla yhteen oppivelvollisuusikäiset lapset, jotka käyvät koulua ISCED­tasoilla 1, 2 ja/tai 3 maasta riippuen.
Pupils in special education are included in these statistics.
Erityisoppilaat sisältyvät tilastoihin. Esiasteella olevia.
Those in pre­school education, ISCED level 0, are excluded.
ISCED­taso 0. ei ole otettu huomioon.
CONSIDERABLE DIFFERENCES IN PER CAPITA GDP
HUOMATTAVIA EROJA BKT:SSA PER CAPITA
The range in per capita gross domestic product (GDP) across the Member States is considerable.
Bruttokansantuote (BKT) per capita vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioiden välillä.
The per capita GDP is relatively low in Greece, Spain, Ireland and Portugal.
BKT per capita on alhaisin Kreikassa, Espanjassa, Irlannissa ja Portugalissa.
In Luxembourg, it is considerably higher than in the other Member States.
Luxemburgissa se on huomattavasti korkeampi kuin muissa jäsenvaltioissa.
Source: Eurostat, 1995.
Lähde: EUROSTAT, 1995.
For purposes of international comparison, a country's GDP is expressed in a common currency (ecu), but the official exchange rates do not necessarily reflect the purchasing power of each national currency in its own economic area.
Kansainvälisiä vertailuja varten maan BKT ilmaistaan yhteisenä valuuttana (ecu), mutta viralliset valuuttakurssit eivät välttämättä heijasta jokaisen kansallisen valuutan ostovoimaa sen omalla talousalueella.
Therefore 'purchasing power standards' (PPS) are calculated by applying a conversion rate which reflects the price ratios between countries for a set of comparable and representative goods and services.
Siksi "ostovoimastandardit" (purchasing power standards. PPS) lasketaan soveltamalla vaihtokurssia, joka heijastaa maiden välisiä hintasuhteita laskettuna tietyistä verrattavissa olevista ja edustavista tuotteista ja palveluista.
MOST PEOPLE BETWEEN THE AGES OF 25 AND 35 ARE EMPLOYED IN THE SERVICE SECTOR
SUURIN OSA 25—35-VUOTIAISTA TYÖSKENTELEE PALVELUAMMATEISSA
In all the Member States, the majority of people aged 25 to 35 work in the service sector.
Kaikissa jäsenvaltioissa suurin osa 25—35­vuotiaista työskentelee palveluammateissa.
In Germany and Portugal, the percentage of people working in the service sector is relatively lower.
Saksassa ja Portugalissa palveluelinkeinoissa työskentelevien osuus on alhaisin.
Only a small minority of people aged between 25 and 35 work in agriculture, although there are differences between countries in this respect.
Vain pieni osa 25—35­vuotiaista työskentelee maataloudessa, vaikka maiden välillä on joitakin eroja.
In the United Kingdom, only 1.6% of all people between 25 and 35 work in agriculture, but in Greece the corresponding proportion is 11.1%.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa vain 1,6 % kaikista 25—35­vuotiaista työskentelee maataloudessa, mutta Kreikassa vastaava osuus on 11,1 %.
The industrial sector occupies a central position in all Member States.
Teollisuusammatit ovat keskeisiä kaikissa jäsenvaltioissa.
About one third of those aged from 25 to 35 work in industry.
Noin yksi kolmasosa 25—35­vuotiaista työskentelee teollisuudessa.
GRAPH A4: ECONOMIC ACTIVITY OF PEOPLE AGED 25 το 35 PERCENTAGES WORKING IN THE SERVICE SECTOR, INDUSTRY AND AGRICULTURE, 1993
KAAVIO A4: 25—35-VUOTIAIDEN TALOUDELLINEN TOIMINTA
SERVICE
PALVELUT
Source: Eurostat, Labour force survey.
Lähde: EUROSTAT, työvoimatutkimus.
Austria: Data provided by the national statistical office.
Itävalta: Tiedot peräisin kansalliselta tilastovirastolta.
Sweden: Data available relate to people aged from 25 to 44 (service (73%), industry (26%) and agriculture (1%)) and are therefore not shown in the graph. "ι
Ruotsi: Saatavissa olevat tiedot koskevat 25—44­vuotiaita (palvelut 73 %, teollisuus 26 % ja maatalous 1 %), eikä niitä siksi ole näytetty kaaviossa.
The Eurostat labour force survey provides statistical information with regard to employment and unemployment in the European Union.
EUROSTATin työvoimatutkimus antaa tilastotietoja työllisyydestä ja työttömyydestä Euroopan unionissa.
The data are obtained from large-scale sample surveys, which are carried out annually by the statistical offices of the Member States.
Tiedot on hankittu laajoista otantatutkimuksista, joita jäsenvaltioiden tilastovirastot tekevät vuosittain.
The methods of data collection are devised to obtain statistical information which is optimally comparable both between countries and across years.
Tiedonkeruumenetelmät laaditaan siten, että saadaan tilastollista tietoa, joka on mahdollisimman hyvin verrattavissa sekä ajallisesti että eri maiden välillä.
The service sector includes all economic activities which are neither agricultural nor industrial.
Palveluelinkeinot sisältävät kaiken taloudellisen toiminnan, joka ei ole maataloutta eikä teollisuutta.
It includes among other things, trade, transport, catering, banking, insurance, public administration, health care and education.
Siihen kuuluvat mm. kauppa, kuljetus, hotelli­ ja ravintola­ala, pankki­ ja vakuutustoiminta, julkishallinto terveydenhuolto ja koulutus.
MORE THAN ONE FIFTH OF YOUNG PEOPLE ARE UNEMPLOYED
YLI VIIDESOSA NUORISTA ON TYÖTTÖMÄNÄ
Unemployment rates vary widely across Member States.
Työttömyysaste vaihtelee paljon eri jäsenvaltioiden välillä.
This is true in relation to both those in the 15 to 25 age group and the working population as a whole.
Tämä koskee sekä 15—25-vuotiaiden ikäryhmää että koko väestöä.
The highest unemployment rates, for both young people and adults, are found in Spain, where they are nearly seven times the rates for Luxembourg.
Sekä nuorten että aikuisten työttömyysaste on korkein Espanjassa, jossa se on lähes seitsemän kertaa korkeampi kuin Luxemburgissa.
In every Member State except Germany, unemployment rates are higher for young people than for adults.
Kaikissa jäsenvaltioissa Saksaa lukuun ottamatta nuorten työttömyysaste on korkeampi kuin aikuisten.
GRAPH A5: UNEMPLOYMENT RATES (%) FOR CINDER 25s AND FOR THE TOTAL WORKING POPULATION, 1994
TYÖIKÄISEN VÄESTÖN TYÖTTÖMYYSASTE (%), 1994
TOTAL WORKING POPULATION
TYÖIKÄINEN VÄESTÖ
UNDER 25S
ALLE 25­VUOTIAAT
Source: Eurostat, 1995.
Lähde; EUROSTAT, 1995.
Greece: Data provided by the national statistical office.
Kreikka: Tiedot peräisin kansalliselta tilastovirastolta.
Austria: Data not available.
Itävalta: Tietoja ei saatavissa.
Unemployment is calculated according to the guidelines of the International Labour Office (ILO).
Työttömyys lasketaan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) periaatteiden mukaisesti.
Persons at least 15 years old are considered unemployed if they are without work, available to start work within the next two weeks and have actively sought employment at some time during the previous four weeks.
Vähintään 15­vuotiaat katsotaan työttömiksi, jos heillä ei ole työtä, he pystyvät aloittamaan työnteon seuraavan kahden viikon aikana ja he ovat aktiivisesti etsineet työtä jossakin vaiheessa kuluneiden neljän viikon aikana.
The unemployment rate is the number of persons unemployed as a percentage of the working population.
Työttömyysaste on työttömänä olevien prosenttiosuus koko työvoimasta.
The working population is the total of the employed and unemployed.
Työvoimaan kuuluvat työlliset ja työttömät.
UNEMPLOYMENT RATES INCREASING IN RECENT YEARS
TYÖTTÖMYYSASTE NOUSSUT VIIME VUOSINA
Fluctuations over time in overall unemployment and youth unemployment in the European Union are illustrated in Graph A6.
EU:n kokonaistyöttömyyden ja nuorisotyöttömyyden ajalliset vaihtelut on esitetty kaaviossa A6.
The unemployment rates relate to the 12 Member States of the European Union in 1987.
Työttömyysasteet koskevat Euroopan unionin 12 jäsenvaltiota vuonna 1987.
On average, the two curves indicate that unemployment fell during the latter half of the 1980s and reached its lowest point in 1990, but it then rose in the following years.
Kaavio osoittaa, että keskimäärin työttömyys laski 1980-luvun jälkipuoliskolla ja oli alhaisimmillaan vuonna 1990, mutta nousi jälleen seuraavina vuosina.
It appears that the young benefited proportionately more from the upturn of employment which started between 1987 and 1990.
Nuoret näyttävät hyötyneen suhteellisesti enemmän vuosien 1987— 1990 työllisyyden paranemisesta.
But it is also the case that young people were particularly affected by the return of unemployment after 1990.
Toisaalta myös työttömyyden kasvu vuoden 1990 jälkeen on vaikuttanut erityisesti nuoriin.
In fact, the overall unemployment rate has increased by 2.7 points while youth unemployment has increased by 3.4 points since 1990 (Social Europe, No 3, 1994, Luxembourg, Office for Official Publications of the European Communities).
Kokonaistyöttömyysaste on noussut 2,2 yksikköä, kun nuorisotyöttömyys on vastaavasti kasvanut 3,3 yksikköä vuodesta 1990 lähtien (Social Europe, n:o 3, 1994, Luxemburg, Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto).
However, these average unemployment rates given for the Union as a whole cover very different situations in the individual Member States.
Nämä unionin keskimääräiset työttömyysasteet sisältävät kuitenkin kokonaisuudessaan hyvin erilaisia tilanteita yksittäisissä jäsenvaltioissa.
GRAPH A6: UNEMPLOYMENT RATES OF YOUNG PEOPLE BETWEEN 15 AND 25 YEARS IN THE EUROPEAN UNION AND OVERALL UNEMPLOYMENT RATES, 1983-93
KAAVIO A6:15—25-VUOTIAIDEN NUORTEN TYÖTTÖMYYSASTE EUROOPAN UNIONISSA JA KOKONAISTYÖTTÖMYYSASTE, 1986—93
TOTAL WORKING POPULATION
KOKO TYÖVOIMA
UNDER 25s UNEMPLOYED
ALLE 25-VUOTIAAT TYÖTTÖMÄT
Graph A7 illustrates the movement in the rates of unemployment of young people between 1983 and 1993 in each of the present 15 Member States and shows that the changes are very different from one country to another.
Kaavio A7 havainnollistaa nuorten työttömyysasteen vaihteluita nykyisissä 15 jäsenvaltiossa vuosina 1983—1993 ja osoittaa, että muutokset vaihtelevat paljon maittain.
Some have a curve similar to that of the European mean.
Joidenkin maiden käyrä muistuttaa Euroopan keskiarvoa.
They had a decrease towards 1990 and a subsequent rise in unemployment.
Näissä maissa työttömyysaste laski lähestyttäessä vuotta 1990, mutta kääntyi sen jälkeen kasvuun.
This is found in Belgium, Spain, France, Ireland, Portugal and the United Kingdom.
Näin on tapahtunut Belgiassa, Espanjassa, Ranskassa, Irlannissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Finland and Sweden, which had a relatively low rate of unemployment until 1990, have seen a considerable increase since then.
Suomessa ja Ruotsissa, joissa työttömyysaste oli suhteellisen alhainen vuoteen 1990 asti, on työttömyys kasvanut voimakkaasti siitä lähtien.
Only Germany, Luxembourg and Austria have had relatively stable rates of unemployment, at less than 10%, over the decade.
Vain Saksassa, Luxemburgissa ja Itävallassa työttömyysaste on ollut suhteellisen vakaa, alle 10 % vuosikymmenen ajan.
Youth unemployment has not declined markedly in any Member State since 1990.
Nuorisotyöttömyys ei ole merkittävästi laskenut yhdessäkään jäsenvaltiossa vuodesta 1990.
GRAPH A7: YOUTH UNEMPLOYMENT RATES BY COUNTRY, 1983­93
KAAVIO A7: NUORISOTYÖTTÖMYYSASTE MAITTAIN, 1983—93
I LOWER SECONDARY O$ LESS
KORKEINTAAN ALEMPI TOINEN ASTE
UPPER SECONDARY
YLEMPI TOINEN ASTE
HIGHER EDUCATION
KORKEA-ASTE
Luxembourg: Data not available.
Luxemburg: Tietoja ei saatavissa.
Sweden: Data provided by the national statistical office.
Ruotsi: Tiedot peräisin kansalliselta tilastovirastolta.
The data are obtained from large scale sample surveys, which are carried out annually by the statistical offices of the Member States. The methods of data collection are devised to obtain statistical information which is optimally comparable both between countries and across years.
Tiedot on hankittu laajoista otantatutkimuksista, joita jäsenvaltioiden tilastovirastot tekevät vuosittain Tiedonkeruumenetelmät laaditaan siten, että saadaan tilastollista tietoa, joka on mahdollisimman hyvin verrattavissa sekä ajallisesti että eri maiden välillä.
Lower secondary education corresponds to ISCED 2 under the Unesco International Standard Classification for Education, upper secondary education to ISCED 3 and higher education to ISCED 5 (higher nonuniversity education), 6 (first university degree or equivalent) and 7 (second-stage — post-graduate — university degree or equivalent).
Alempi toisen asteen koulutus vastaa ISCED-tasoa 2 Unescon kansainvälisen koulutusluokituksen mukaan ylempi toisen asteen koulutus vastaa ISCED-tasoa 3 ja korkeaasteen koulutus ISCED-tasoa 5 (ylempi eiyliopisto koulutus), 6 (ensimmäinen yliopistotutkinto tai vastaava) ja 7 (toinen vaihe — jatko-opiskelu — yliopistotutkinto tai vastaava).
MOVEMENT IN UNEMPLOYMENT RATES AMONG HIGHER EDUCATION GRADUATES IN SIX MEMBER STATES —
KORKEAKOULUTETTUJEN TYÖTTÖMYYSASTEEN VAIHTELU KUUDESSA JÄSENVALTIOSSA
Graph A9 shows the fluctuations in the unemployment rates for higher education graduates in six Member States in the period 1984­94 compared with the movement in the unemployment rates for the total working population over the same period.
Kaavio A9 osoittaa korkeakoulutettujen työttömyysasteen vaihtelun kuudessa jäsenvaltiossa vuosina 1984—94 verrattuna koko työväestön työttömyysasteen vaihteluun samana aikana.
The level of qualification varies from one country to another and may be from university or non­university higher education (ISCED 5 at least).
Tutkinnon taso vaihtelee maasta toiseen: koulutus voi olla yliopistotasoinen tai ei­yliopistotasoinen (vähintään ISCED5).
The graph shows that the unemployment rates for higher education graduates have remained lower than those for the working population as a whole in the countries in question but that the fluctuations vary from country to country.
Kaavio osoittaa, että korkeakoulutettujen työttömyysaste on kyseisissä maissa pysynyt alhaisempana kuin koko työväestön, mutta muutokset vaihtelevat maittain.
In two Member States (the Netherlands and Austria), there has been little variation in the overall rates of unemployment; the movement in the rates of unemployment for graduates follows quite closely the curve of the rate for the working population as a whole.
Kahdessa jäsenvaltiossa (Alankomaissa ja Itävallassa) kokonaistyöttömyysaste ei ole paljonkaan vaihdellut: korkeakoulutettujen työttömyysasteen vaihtelut noudattelevat tarkasti koko työväestön työttömyysastekäyrää.
In Sweden, where the total unemployment rate has almost trebled in 10 years, the unemployment rate for higher education graduates has also trebled, but holding a qualification still gives the same relative protection from unemployment.
Ruotsissa, jossa kokonaistyöttömyysaste on lähes kolminkertaistunut kymmenessä vuodessa, korkeakoulutettujen työttömyysaste on myös kolminkertaistunut, mutta korkea­asteen koulutus takaa työllisyyden edelleenkin samassa suhteessa.
In Spain, which has the highest level of unemployment, higher education graduates are still a little more protected today, relatively speaking, than 10 years ago.
Espanjassa, jossa työttömyysaste on korkein, korkeakoulutetut työllistyvät suhteellisesti ottaen hieman paremmin nykyisin kuin kymmenen vuotta sitten.
In France, on the other hand, and even more so in Finland where there has been a considerable increase in unemployment, a higher education qualification gives less protection than 10 years ago.
Ranskassa, ja vieläkin selvemmin Suomessa, jossa työttömyys on kasvanut huomattavasti, korkea­asteen koulutus antaa vähemmän turvaa kuin kymmenen vuotta sitten.
In 1984, the overall unemployment rate was three times that for higher education graduates, whereas in 1994 it was only twice that.
Vuonna 1984 kokonaistyöttömyysaste oli Ranskassa kolme kertaa korkeampi kuin korkeakoulutetuilla, kun taas vuonna 1994 se oli vain kaksinkertainen.
In Finland in 1984, higher education graduates were almost four times better protected from unemployment while by 1994 the overall unemployment rate was approximately twice as high as that for higher education graduates.
Suomessa korkeakoulutetut olivat vuonna 1984 lähes neljä kertaa paremmin turvattuja työttömyydeltä, kun taas vuonna 1994 kokonaistyöttömyysaste oli noin kaksi kertaa korkeampi kuin korkeakoulutetuilla.
GRAPH A9: MOVEMENT IN GRADUATE AND OVERALL UNEMPLOYMENT RATES IN SIX MEMBER STATES
KAAVIO A9: KORKEAKOULUTETTUJEN TYÖTTÖMYYSASTEEN JA KOKONAISTYÖTTÖMYYSASTEEN VAIHTELU KUUDESSA JÄSENVALTIOSSA
Source: see Annex,
Lähde: katso liite.
Spain: Higher education refers to ISCED 6 only.
Espanja: Korkea­asteen koulutus viittaa vain ISCED­tasoon 6.
France, Austria and Finland: Higher education refers to ISCED 5, 6 and 7.
Ranska, Itävalta ja Suomi: Korkea­asteen koulutus viittaa ISCED­tasoihin 5, 6 ja 7.
Netherlands and Sweden: Higher education refers to ISCED 6 and 7 only.
Alankomaat ja Ruotsi: Korkea­asteen koulutus viittaa ISCED­tasoihin 6 ja 7.
The information in Graph A9 has been obtained directly from the national statistical offices of the Member States and differences between countries with respect to the levels of unemployment may be due in part to differences of detail in national definitions.
Tiedot kaaviossa A9 on saatu suoraan jäsenvaltioiden kansallisilta tilastovirastoilta, ja erot työttömyysasteessa maiden välillä saattavat osittain johtua eroista kansallisissa määrittelytavoissa.
A WIDE VARIETY OF SCHOOL STRUCTURES
VAIHTELEVAT KOULUTUSRAKENTEET
Graph B1 on the following pages illustrates the similarities and differences in the structures of the education systems in the European Union.
Seuraavilla sivuilla oleva kaavio B1 havainnollistaa koulutusjärjestelmien rakenteiden yhteneväisyyksiä ja eroja Euroopan unionissa.
The schema relates to schools only.
Kaavio koskee vain kouluja.
In many countries young children attend preschool institutions which are not considered to be schools, because the responsibility for them does not rest with the Ministry of Education.
Monissa maissa lapset käyvät esikoulua, jota ei pidetä kouluna, koska se ei ole opetusministeriön alaisuudessa.
Such preschool institutions are therefore not included in Graph B1.
Siksi esikoulut eivät sisälly kaavioon B1.
An overview of all types of preschool institutions in the Member States is presented in Chapter C. Special education is also excluded.
Yleiskatsaus jäsenvaltioiden erilaisista esikouluista esitetään luvussa C. Myös erityisopetus on jätetty huomioimatta.
In most of the Member States, children enter the school system at the age of 3 or 4, but some may have their first experience of school as early as age 2 in France and the United Kingdom (except'in Scotland) and age two-and-a-half in Belgium.
Useimmissa jäsenvaltioissa lapset siirtyvät koulujärjestelmän piiriin 3- tai 4-vuotiaina, mutta joissakin maissa, kuten Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlantia lukuun ottamatta) lapset saavat ensimmäiset kokemuksensa koulusta jo 2-vuotiaina ja Belgiassa 21/2-vuotiaina.
Children are not admitted to the school system until age 6 in Germany, except in some schools which take them in at age 5.
Saksassa lapset voivat aloittaa koulunkäynnin 6-vuotiaina, joissakin kouluissa jo 5-vuotiaina.