natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is a slight moral overtone in the report, suggesting that single parent families are somehow deficient.
Mietinnössä on hienoinen moralisoiva sävy, jonka mukaan yksinhuoltajaperheet olisivat jotenkin vajavaisia.
The evidence is very clear from all my social research over the years that where single parent families are properly supported in terms of social security and legal rights and child care, they are just as successful as nuclear families.
Kaikki vuosien aikana tekemäni sosiaaliset tutkimukset osoittavat selvästi, että jos yksinhuoltajaperheitä tuetaan asianmukaisesti sosiaaliturvan, laillisten oikeuksien ja lastenhoidon kautta, ne ovat yhtä menestyviä kuin ydinperheet.
We have to encourage and allow that diversity across Europe.
Meidän on kannustettava tuota monimuotoisuutta Euroopassa ja sallittava sen olemassaolo.
Maes (ARE). — (NL) Madam President, it is clear from reading this report that it contains a lot of vague statements.
Maes (ARE). — (NL) Arvoisa puhemies, lukiessamme tätä mietintöä käy selväksi, että se sisältää paljon epämääräisyyksiä.
Politicians are gradually beginning to become aware of the ageing of the population, and we might have expected this report to head off in this direction.
Poliittiset päättäjät alkavat vähitellen huomata väestömme ikääntymisen ja olisi voitu olettaa, että tässä mietinnössä olisi käsitelty sitä.
But it would be naive simply to opt for a birth rate policy, particularly at European level.
Mutta olisi naiivia valita puhdas syntyvyyspoíitiikka, etenkin Euroopan tasolla. On kyse
What we need to achieve is a society in which parents can have as many children as they want and children can develop their full potential.
Maes siitä, että on kehitettävä yhteiskunta, jossa vanhemmat voivat toteuttaa toiveensa saada lapsia ja jossa lapset voivat kehittyä täysiarvoisesti.
In our view this is primarily a task for the Member States, the regions and the local authorities, as other people have said.
Se on mielestämme ennen kaikkea jäsenvaltioiden, alueiden ja kuntien asia, kuten monet täällä ovat jo sanoneet.
I would have preferred the report to have dwelt rather less on this point, but I would stress that it is an important task nonetheless.
Minunkin mielestäni olisi ollut parempi, jos asiaa ei olisi mainittu tässä mietinnössä niin monta kertaa, mutta haluan mielelläni korostaa sen tehtävän tärkeyttä.
The report has a rather moralising tone, as if it were telling people what they should and should not do.
Mietinnössä asia saa hieman moralisoivan sävyn: varokaa, teidän pitää tehdä sitä ja tätä.
Looking at our various initiatives, we can see that there is often a lot more happening than could ever be listed in this report.
Kun tarkastelemme monia eri aloitteitamme, huomaamme, että usein tapahtuu paljon enemmän kuin tässä mietinnössä olisi ollut mahdollista käsitellä.
The protection of children is still a major concern, and I would point out that various countries still have serious problems here and that European and international measures are needed.
Lastensuojelu on kuitenkin aina suuri huolenaihe, ja haluaisin muistuttaa siitä, että monilla jäsenvaltioilla on ongelmia sen suhteen ja että tarvitaan eurooppalaisia ja kansainvälisiä toimenpiteitä.
I would simply mention the international networks for the sexual exploitation of children, sex tourism, child pornography and so on.
Mainitsen ongelmista kan sainväliset nuoria seksuaalisesti hyväksikäyttävät verkostot, seksimatkailun, lapsipornon ja niin edelleen.
The international Convention on the Rights of the Child requires reports to be produced at various levels, including European level, on how the convention is being implemented, and I am therefore very pleased with one of the practical measures in Mrs Hermange's report calling for a specific unit to deal with child protection.
Muistutan kansainvälisestä lapsen oikeuksien julistuksesta, jossa edellytetään, että eri tasoilla, myös Euroopan ta solla, laaditaan kertomuksia siitä tavasta, jolla julistusta toteutetaan. Siksi olen erittäin tyytyväinen rouva Herman gen mietinnön yhteen konkreettiseen aloitteeseen, jossa esitetään tunnistettavan lastensuojeluun keskittyvän yksikön perustamista.
Sweden has already set an example here, and Flanders too has a commissioner for the rights of children.
Haluan muistuttaa Ruotsin antamasta esimerkistä tässä asiassa. Myös Flanderissa on lasten oikeuksien komissaari.
I shall be putting forward a proposal on this subject to Parliament shortly, but it is still being translated at the moment.
Aion tehdä piakkoin asiaa koskevan esityksen parlamentissa, mutta asiakirja on yhä käännettävänä.
The terminology used in legislation on the protection of children is also something that we should be able to harmonise.
Arvoisa puhemies, lastensuojelulainsäädännön terminologia voitaisiin myös yhdenmukaistaa.
We approved the fight against child labour in the Sainjon report, so we do not need to keep coming back to it in other reports.
Hyväksyimme Sainjonin mietinnön yhteydessä lapsityövoiman käytön vastustamisen. Siihen ei pidä palata jatkuvasti muissa mietinnöissä.
I would make a special plea for efforts to be made to track down children who have disappeared and to combat child abductions.
Kannatan lämpimästi etenkin kadonneiden lasten etsimistä ja lastenryöstöjen vastustamista.
These are international agreements that Europe simply must subscribe to.
Nämä ovat kan sainvälisiä asioita, joilta Eurooppa ei voi enää välttyä.
Seillier (I-EDN). — (FR) Madam President, I congratulate our colleague, Mrs Hermange, for the work that she has done and especially for the very extensive explanatory statement which enables us to consider the family from every point of view and to see how it is in fact at the heart of the reality of European life and how it should be at the heart of all sectorial policies.
Seillier (I-N). — (FR) Arvoisa puhemies, onnittelen kollegaamme, rouva Hermangea, hänen tekemästään työstä ja etenkin hyvin laajoista perusteluista, joiden ansiosta voimme tarkastella perhettä kaikista näkökulmista ja havaita, miten keskeisellä sijalla se itse asiassa on todellisessa elämässä Euroopassa ja miten keskeisellä sijalla sen pitäisi olla kaikilla politiikan aloilla.
Family policy is therefore not so much a policy in itself as a concern that should inspire all those who think about any aspect of economic, social and cultural life in the various countries of Europe.
Perhepolitiikka ei siis ole niinkään erillinen politiikan ala vaan huolenaihe, jonka pitäisi as karruttaa kaikkia niitä, jotka pohtivat talouselämää, yhteiskunnallista elämää ja kulttuurielämää kaikista näkökulmista Euroopan maissamme.
I will leave the question of discussing a common family policy for the Community for the explanation of vote on 28 January, and I would just like to emphasise certain points that were watered down in the final report that was presented to us due to compromise amendments.
Jätän 28. tammikuuta toimitettavan äänestyksen äänestysselityksiin kysymyksen yhteisön tasolla toteutettavasta yh teisestä perhepolitiikasta ja haluaisin vain korostaa tiettyjä kohtia, joita on lievennetty meille esitetyssä lopullisessa mietinnössä, koska siihen on tehty kompromissitarkistuksia.
I do think that you were right to stress the need for economic justice for families.
Olen todellakin sitä mieltä, että te olette korostanut aivan oikein sitä, että perheitä on kohdeltava taloudellisesti oikeudenmukaisella tavalla.
Families are not charity cases for governments and their policies.
Perheet eivät ole avustusten saajia, joiden hyväksi hallitusten pitäisi harjoittaa hyväntekeväisyyspolitiikkaa.
No, families are at the very heart of the creation of national wealth.
Ei, perheillä on todellakin keskeinen merkitys kansallisen vaurauden luomisessa.
I think that here we can see a change of mentality to which your report could contribute, but we need to go further.
Olen sitä mieltä, että tässä suhteessa asenteita on muutettava täydellisesti, mihin mietintönne voi vaikuttaa, mutta on mentävä vielä pidemmälle.
When we consider the question of the cost of living, we have to take into account those who have family responsibilities and should not take an overly individual, or rather individualistic, view in our calculations.
Tarkasteltaessa elinkustannuksiin liittyviä kysymyksiä on otettava huomioon niiden olosuhteet, joilla on perhe huollettavanaan, eikä laskelmissamme käytettävä näkökulma saa olla liian yksilökohtainen tai pikemmin liian yksilökeskeinen.
I would like to conclude with a point that I consider to be very important.
Lopuksi haluaisin puuttua asiaan, joka on mielestäni hyvin tärkeä.
Ladies and gentlemen, we have no hesitations about talking about a political model.
Hyvät kollegat, emme epäröi puhua poliittisesta mallista.
In Europe we are referring to democracy.
Perustamme Euroopassa toimintamme demokratialle.
We do not hesitate to talk about models when we are discussing social issues.
Hyvät kollegat, emme epäröi puhua malleista yhteiskunnallisissa kysymyksissä.
We talk about the European social model, which combines responsibility, personal initiative and solidarity.
Puhumme eurooppalaisesta yhteiskuntamallista, johon kuuluu vastuullisuus, henkilö kohtainen aloitteellisuus ja solidaarisuus.
So I must ask why we are so reluctant to mention the existence of a European family model in which men and women, with equal responsibility, in a loving relationship, are capable of engaging with society and with the children that will be born of that union, and of taking on that responsibility.
Mutta miksi olemme niin vastahakoisia ottamaan esille — minun on sa nottava tämä — eurooppalaisen perhemallin, jossa mies ja nainen, jotka ovat yhtä lailla vastuullisia ja muodostavat toisiaan rakastavan parin, kykenevät sitoutumaan yhteiskuntaan ja liitostaan syntyviin lapsiin ja kantamaan tämän vastuun?
Pinel (NI). — (FR) Madam President, it is very encouraging to see the European Parliament taking an interest in the future of the family as a basic social unit.
Pinel (NI). — (FR) Arvoisa puhemies, on hyvin ilahduttavaa nähdä, että Euroopan parlamentti on kiinnostunut perheen tulevaisuudesta yhteiskunnan perusyksikkönä.
Should we therefore also agree on what we mean by a family and by a home?
Onko meidän oltava edelleen samaa mieltä siitä, mitä perheellä ja kodilla tarkoitetaan?
The current trends in the development of morals are leading the very concept of the family to be devalued.
Tapojen kehityksen nykyiset suuntaukset johtavat perheen käsitteen aliarvioimiseen.
I will not expand too much on this subject, as others have already done so before me.
En laajenna liikaa tämän aiheen käsittelyä, koska muut ovat jo tehneet niin ennen minua.
I would simply like to propose going to Brazil, for example, to see what becomes of children there who are from broken or single-parent families.
Haluaisin vain ehdottaa, että menkäämme esimerkiksi Brasiliaan katsomaan, miten käy hajonneiden perheiden tai yksinhuoltajien lapsille.
Protection of the family and of children is a very broad subject.
Perheiden ja lasten suojelu on hyvin laaja aihe.
Today, Madam President, I would like to deal with only one of the many issues, but one that affects just about all children and that has a very profound influence on them.
Arvoisa puhemies, haluaisin tässä yhteydessä käsitellä ainoastaan sen yhtä näkökohtaa, joka koskee kuitenkin lähes kaikkia lapsia ja vaikuttaa heihin hyvin syvällisesti.
That issue is violence on television, and I am surprised that this serious problem has not been dealt with in the report.
Se on televisiossa näytettävä väkivalta, ja olen yllättynyt siitä, että tätä vakavaa ongelmaa ei ole käsitelty tässä mietinnössä.
Here are a few figures: in a week chosen at random, the French weekly 'Le Point' counted 670 murders, 15 rapes, 848 fights, 419 shootings, 14 abductions, 32 hostage situations and 27 scenes of torture.
Esitän joitakin lukuja. Ranskalainen viikkolehti "Le Point" laski, että satunnaisesti valitun viikon aikana esitettiin 670 murhaa, 15 raiskausta, 848 tappelua, 419 ampumiskohtausta, 14 kaappausta, 32 panttivangiksi ottamista ja 27 kidutuskohtausta.
Scientists have observed a correlation, and sometimes even a causal relationship, between the violence in the images seen by children and their level of aggression in real life.
Tutkijathan ovat sitä mieltä, että lasten näkemissä kuvissa esiintyvä väkivalta on yhteydessä ja joskus jopa syynä lasten aggressiivisuuden määrään todellisessa elämässä.
Television is indeed guilty of encouraging violence.
Televisio syyllistyy todellakin väkivaltaan yllyttämiseen. miseen.
Regardless of age, exposure to violence on television leads to an increase in childhood aggressiveness.
Altistuminen television väkivallalle lisää lasten aggressiivista käyttäytymistä heidän iästään riippumatta.
There is more and more violence on television.
Televisiossa on kuitenkin entistä enemmän väkivaltaa.
In the space of 40 years, the number of murders has multiplied by one thousand.
Televisiossa näytettävien murhien määrä on tuhatkertaistunut 40 vuodessa.
Also, you should be aware that in the days following the portrayal of a suicide, the rate of real suicides among adolescents increases by 13.5% among girls and 5.2% among boys.
Lopuksi on oltava tietoisia siitä, että itsemurhan näyttämisen jälkeisinä päivinä teini-ikäisten todellisten itse murhien määrä kasvaa 13,5% tyttöjen osalta ja 5,2% poikien osalta.
You will understand, Madam President, why I am particularly surprised that the issue of violence on television was ignored in this report, but maybe that would be touching on commercial interests that are beyond us.
Ymmärtänette, arvoisa puhemies, että olen erityisen hämmästynyt siitä, että televisioväkivallan käsittely on jätetty vaille huomiota tässä mietinnössä. Mutta se johtuu kenties siitä, että kyseessä ovat sellaiset kaupalliset edut, joita me emme pysty käsittämään.
Unfortunately, it would not be the first time.
Se ei valitettavasti olisi ensimmäinen kerta.
Cushnahan (PPE). — Madam President, in the context of this debate, I want to express my concern at the totally inadequate cooperation and coordination throughout the European Union in response to the increasing activity of international paedophile groups.
Cushnahan (PPE). — (EN) Arvoisa puhemies, tämän keskustelun yhteydessä haluan tuoda julki huoleni siitä, että Euroopan unionin yhteistyö ja koordinaatio on täysin riittämätöntä kansainvälisten pedofiilirenkaiden toiminnan lisääntyessä.
The recent report entitled 'Child Abuse on the Internet', along with other research, indicates the scale of paedophile abuse of information technology.
Tuore lasten hyväksikäyttöä Internetissä käsittelevä asiakirja yhdessä muun tutkimuksen kanssa osoittaa, missä mittakaavassa pedofiliaa esiintyy tietotekniikassa.
It has recently been revealed that international paedophile groups are targeting child-friendly sites on the Internet to trace potential victims.
Äskettäin on paljastunut, että kansainväliset pedofiliarenkaat käyttävät lapsille tarkoitettuja Internet-sivuja mahdollisten uhrien etsimiseen.
It has been estimated that some 20 000 paedophiles in Europe use the Internet daily.
Arvion mukaan noin 20 000 pedofiiliä Euroopassa käyttää Internetiä päivittäin.
While I appreciate that this is a complex technical issue, there is more that could be done to police this particular abuse.
Joskin ymmärrän, että tämä on monimutkainen tekninen kysymys, tämän nimenomaisen hyväksikäytön valvontaa voidaan lisätä.
I am also concerned that recently in my own country we have seen an increase in a number of attempted child abductions, especially over the last couple of months.
Olen myöskin huolestunut siitä, että kotimaassani on siepattu kasvava määrä lapsia viime aikoina ja erityisesti muu taman viime kuukauden aikana.
It is believed that this is the work of British paedophiles who have fled their native country.
Uskotaan, että tämä on kotimaastaan paenneiden brittipedofiilien työtä.
This illustrates the need for better cooperation between law enforcement agencies in various Member States.
Tämä ku vaa sitä, kuinka tarpeen on lisätä eri jäsenvaltioiden rikosten torjunnasta vastaavien viranomaisten välistä yhteistyötä. työtä.
EU Member States need to consider ways in which we could harmonise our laws to exchange or compile registers of serious sex offenders.
EU: n jäsenvaltioiden on harkittava tapoja, joilla voidaan vaihtaa tai koota yhteen rekisterejä vakavista seksirikoksista tuomituista henkilöistä.
Certainly I, personally, would support the concept of an EU-wide list.
Itse tukisin varmasti ajatusta EU: n laajuisesta luettelosta.
We also need to place movement restrictions on those who have finished custodial sentences.
Meidän on myös rajoitettava vankilatuomionsa suorittaneiden henkilöiden liikkumisvapautta.
There are many ways we can tackle this problem.
Voimme ratkaista tä män ongelman monella tavalla.
There are many ideas.
Monia ideoita on esitetty.
I would like to see some attempt throughout the EU to coordinate activity.
Haluaisin nähdä yritystä koordinoida toimet koko EU: ssa.
Lukas (NI). — (DE) Madam President, the basic tenor of this report, which places the child at the centre of the European discussion, is to be very warmly welcomed.
Lukas (NI). — (DE) Arvoisa puhemies, voi olla äärimmäisen tyytyväinen tämän mietinnön perussävyyn, kun siinä asetetaan lapsi eurooppalaisen keskustelun keskipisteeksi.
And in very many details too, it strikes exactly the right note and addresses reality in a very frank and open manner.
Mutta myös sen monet yksityiskohdat ovat täsmälleen oi kean sävyisiä ja siinä käsitellään todellisuutta avoimesti.
I do not think the question of subsidiarity or competence arises here at all.
Minusta tässä ei ole kysymys toissijaisuusperiaatteesta tai velvoitteista.
The family and the protection of children are naturally a matter for local authorities, municipal administrations and civic and charitable associations.
Perhe ja lasten suojelu ovat tietenkin kuntien, kaupunkien ja yhdistysten asia. Kyse on kuitenkin myös maailmanlaajuisesta ja eurooppalaisesta ilmiöstä.
But the family is also a European and a global phenomenon, so why should European policymakers not concern themselves with the family, and why should there not be a special interest in the protection of children at European level?
Miksi eu rooppalaisessa politiikassa ei siksi pitäisi huolehtia myös perheen asiasta ja miksi lasten suojelun ei pitäisi olla ennen kaikkea myös Euroopan asia?
It is necessary to break down the walls of silence, because there is far too much maltreatment of children in disturbed family environments.
On välttämätöntä rikkoa hiljaisuuden muuri, sillä häiriintyneissä perhepiireissä tapahtuu aivan liian paljon lasten hyväksikäyttöä.
Among the many proposals in this report, those that deal with the subject of child abuse are very important.
Tämän kertomuksen sisältämien lukuisten ehdotusten joukossa ovat erityisen tärkeitä myös ne ehdotukset, jotka koskevat nimenomaan lasten hyväksikäyttöä.
Where does the sexual abuse of children begin?
Mistä lasten seksuaalinen hyväksikäyttö saa alkunsa?
Probably in the family environment.
Todennäköisesti perhepiiristä.
But a long time ago it began to assume a very global dimension, and what is happening on the Internet and in the domain of mass tourism may perhaps be termed the globalisation of perversion.
Sillä on kuitenkin jo pitkään ollut maailmanlaajuinen ulottuvuus ja se, mitä Internetissä tapahtuu ja sitä, mikä liittyy massaturismiin, voi kenties nimittää perversioiden maailmanlaajuistumiseksi.
I should like to mention two more points that I consider very interesting and constructive, namely the call for a special meeting of the European Council devoted to child protection policy and the suggestion for the creation of a European centre for children, one of the principal tasks of which would be to compile and maintain a database on missing children and convicted child abductors, in cooperation with the national authorities and Europol.
Haluaisin käsitellä kahta kohtaa, joita pidän erittäin mielenkiintoisina ja rakentavina, nimittäin vaatimusta Eu rooppa-neuvoston erityiskokouksesta aiheena lastensuojelupolitiikka ja aloitetta perustaa Euroopan vaarassa olevien lasten keskus, jolla olisi myös tärkeä tehtävä laatia yhteistyössä kansallisten viranomaisten ja Europolin kanssa tieto kanta kadonneista lapsista ja tuomituista sieppaajista ja ylläpitää sitä.
Marin, Vice-President of the Commission. — (ES) Madam President, I would firsdy like to congratulate Mrs Hermange on having taken the initiative to draw up a report on the protection of the family and children in the European Union.
Marín, komission varapuheenjohtaja. — (ES) Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella rouva Hermangea hänen aloitteellisuudestaan perheiden ja lasten suojelua Euroopan unionissa koskevan mietinnön laatimisessa.
This is an extremely important issue since the changes currently taking place in our society, be they demographic, sociological, ethnological or scientific, greatly influence the family.
Tämä on ää rimmäisen tärkeä kysymys, koska ne muutokset, joiden kourissa yhteiskuntamme nykyisin on, ovatpa ne sitten luonteeltaan väestötieteellisiä, sosiologisia, etnologisia tai tieteellisiä, vaikuttavat voimakkaasti perheisiin.
The Commission notes the requests made in the resolution, although it admits that issues relating to the family are still the responsibility of the Member States themselves.
Komissio kiinnittää huomiota päätöslauselmassa esitettyihin pyyntöihin ja toteaa samalla sen, että perheisiin liittyvät kysymykset kuuluvat edelleenkin eri jäsenvaltioiden kansallisten toimivaltuuksien piiriin.
The birth rate is falling in almost all the Member States of the Union, fewer people are getting married, more couples are living together without marrying and more children are born out of wedlock, while the divorce rate is continuing to rise.
Voimme havaita, että syntyvyystaso on alentunut lähes kaikissa unionin jäsenvaltioissa, avioliittojen määrä on laskenut, yhä suurempi määrä pariskuntia elää avoliitossa, yhä suurempi määrä lapsia syntyy avioliiton ulkopuolella ja myös avioerojen määrä on noussut.
These are the trends that are currently influencing the family unit and, indeed, society as a whole.
Nämä ovat niitä suuntauksia, jotka vaikuttavat nykyisin perheyksikköön ja viime kädessä yhteiskuntaan ko konaisuudessaan.
There is a constant interest in the situation of families and its implications for our social and employment policies. It is also becoming increasingly evident that we need greater international cooperation on issues relating to the family as part of the global effort to promote social progress and development.
Perheiden tilannetta sekä tilanteen sosiaali- ja työllisyyspoliittisia vaikutuksia kohtaan tunnetaan jatkuvaa kiinnostusta, ja koko ajan käy myös yhä selvemmäksi, että tarvitaan entistä suurempaa kansainvälistä yhteistyötä perheisiin liittyvissä kysymyksissä osana sosiaalista edistystä ja kehitystä· lujittavia kokonaispyrkimyksiä.
Although the Community has no direct responsibility in the area of family policy, it is paying increasing attention to the analysis and understanding of the social and economic repercussions these new trends and social changes have on families.
Vaikka yhteisöllä ei olekaan suoria toimivaltuuksia perhepolitiikan alueella, se kiinnittää koko ajan entistä enemmän huomiota niiden sosiaalisten ja taloudellisten seurausten arviointiin ja selvittämiseen, joita uudet sosiaaliset suuntaukset ja muutokset perheille aiheuttavat.
There are striking differences between the Member States as far as family policy is concerned.
Perhepolitiikan alueella jäsenvaltioiden välillä on suuria eroavuuksia.
These are based on the different ideas of the role of the State in economic and social life, the family's position in society, its rights and obligations, the roles of men and women within the family and the principle of the rights of the child.
Näiden taustalla ovat erilaiset käsitykset valtion roolista talous- ja sosiaalisessa elämässä, perheen asemasta yhteiskunnassa, perheen oikeuksista ja velvollisuuksista, miehille ja naisille perheessä osoitetuista tehtävistä ja lapsen oikeuksia koskevasta periaatteesta.