natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I am surprised to see that the Socialists are tabling an amendment which would do away with paragraph 1 of the Elles report, which is the vital one, stating that we recall our definitive decision not to grant discharge to the Commission in respect of the 1996 financial year.
Ihmettelen sitä, että sosialistiryhmä on jättänyt tarkistuksen, jossa halutaan poistaa Ellesin mietinnöstä 1 kohta, joka siinä on tärkeä, nimittäin se, että palautamme mieliin lopullisen päätöksen varainhoitovuotta 1996 koskevan vas tuuvapauden epäämisestä.
It should be clear to everyone that this paragraph must remain.
Kaikille pitäisi olla selvää, että tämän kohdan on pysyttävä mietinnössä.
As regards the Brinkhorst report, the same thing applies, namely that discharge cannot be given until a great deal of missing information is supplied by the Commission.
Brinkhorstin mietinnössä kyse on samasta ilmiöstä, eli siitä, että meiltä puuttuu hyvin paljon tietoja komissiolta, jotta voisimme tarkastaa ja hyväksyä tilit.
The Greens have tabled a number of amendments relating to this report as well.
Me vihreän ryhmän edustajat olemme jättäneet joitakin tarkistuksia myös tähän mietintöön.
Dell'Alba (ARE). — (IT)Mr President, since the post-war years an insidious practice has grown up in Italy, resulting in even illustrious lawyers justifying the distinction that is made between the constitution as written and the constitution as applied in practice.
Dell'Alba (ARE). — (LT) Arvoisa puhemies, Italiassa on toisen maailmansodan päättymisen jälkeen muodostunut epäterve käytäntö, joka on johtanut siihen, että myös merkittävät lakimiehet puolustavat eron oikeuskäytännön ja kirjoitetun perustuslain välillä.
Following a philosophy which can be traced back in particular to the culture of the Communist Party and to an idea of the sociology-inspired left, it is said that, although written texts exist, they can be amended if so desired by the majority or by a dominant group in politics or public opinion.
On olemassa käsitys, joka perustuu erityisesti kommunistisen puolueen oppiin ja sosiologisen vasemmiston ajatteluun, että vaikka on olemassa kirjoitettuja tekstejä, niitä voidaan muuttaa, jos enemmistö tai merkittävä osa yleisestä mielipiteestä tai poliittisista voimista niin haluaa.
This is still considered acceptable: written texts can hence be spirited away because at the end of the day theory takes second place to practice.
Se siis sopii sittenkin: kirjoitetut tekstit voidaan sivuuttaa, sillä oikeuskäytäntö on joka tapauksessa kirjoitetun perustuslain yläpuolella.
In countries with an Anglo-Saxon legal system, where there is no constitution, it seems to me that the rule of law is the cardinal principle which governs these countries, and indeed governs them much better and has protected them from the type of vision which at any point allows the majority to decide whatever it likes: there are laws, there are texts but that does not matter, you can say something completely different as long as this is what the majority wants.
Anglosaksisen oikeuden maissa, joissa ei ole perustuslakia, laillisuusperiaate on uskoakseni perusperiaate, joka tar joaa näille maille paremman, tai oikeastaan paljon paremman lähtökohdan ja joka on suojellut niitä tämänkaltaiselta näkemykseltä, jonka varjolla enemmistö voi yhtäkkiä päättää mitä tahansa: on toki olemassa lakeja ja tekstejä, mutta sillä ei ole merkitystä: voidaan väittää mitä tahansa muuta, kunhan enemmistö sitä haluaa.
And this is indeed the principle which in many countries has led to totalitarianism, intolerance and 'people's democracies'.
Juuri tämä näkemys on johtanut monet maat totalitarismiin, suvaitsemattomuuteen ja "kansandemokratioihin".
Liberals, who have always taken the rule of law as the cornerstone of their political action, have always based their arguments on the principle that there can be no objection to the texts themselves.
Liberaalien puolustaminen — heidän, jotka ovat aina tunnistaneet laillisuusperiaatteessa poliittisen toimintansa perustan — on aina perustunut siihen periaatteeseen, että teksteistä ei voi kiistellä.
Now, in our regulatory texts, leaving aside the amendment of the regulation we will be voting on tomorrow, the way in which the budget discharge procedure is regulated is set out in black and white for all to see; one may disagree with it but that is the way it is: if a text is tabled in this House and the proposal to which it refers is rejected, the proposal is referred back to the committee responsible.
Omissa säännösteksteissämme, lukuun ottamatta työjärjestyksen muutosta, josta äänestämme huomenna, tapa, jolla talousarvion vastuuvapausmenettelyä säännellään, on kirjoitettuna mustaa valkoisella. Siitä voidaan olla eri mieltä, mutta näin asia on: jos jokin teksti esitetään istuntosalissa ja ehdotus, jonka kanssa tuo teksti on yhtäpitävä, hylätään, ehdotus palaa takaisin valiokuntaan.
It is extremely serious that this Parliament's final act should be to vote on a text which says something erroneous, or rather states — and in a forum which one might expect to respect the rule of law — that after referring back to committee, in other words rejecting, the proposal by Mr Elles, the rapporteur on the 1996 discharge procedure, that discharge should be granted to the Commission — actually meaning that the European Parliament would not grant discharge — we are today voting on a text which says something entirely wrong.
On siis erittäin vakavaa, että tämän parlamentin viimeinen toimenpide on äänestää tekstistä, joka on virheellinen, eli todistaa — sellaiselta taholta, toistan, jolta odottaisi laillisuusperiaatteen kunnioittamista— että sen jälkeen kun me lähetimme Ellesin, vuoden 1996 vastuuvapausesityksen esittelijän, ehdotuksen takaisin valiokuntaan, siis hylkäsimme ehdotuksen myöntää vastuuvapaus komissiolle — kun todellisuudessa haluttiin sanoa, että Euroopan parlamentti ei myöntänyt vastuuvapautta — että sen jälkeen kun me siis hylkäsimme tuon kyseisen ehdotuksen, se palautettiin valiokuntaan, ja nyt äänestämme tekstistä, joka on virheellinen. Ja vaikka
On a political level, there may have been the resignations and there may therefore be a majority as far as the form is concerned but that is an entirely separate argument, I will fight and vote against asserting something which quite simply is not the case.
Dell'Alba poliittisella tasolla tapahtui eroamisia, eli siis niin sanotusti enemmistön kanta muotoseikoista on ratkaiseva, se on toinen asia. Minä taistelen ja äänestän sitä vastaan, että vahvistetaan jotakin mitä ei yksinkertaisesti ole tapahtunut.
Fabre-Aubrespy (I-EDN). — (FR) Mr President, the latest Elles report marks the end of an eventful discharge procedure, a procedure that needs to be transparent so that the order of events is not forgotten.
Fabre-Aubrespy (I-EDN). — (FR) Arvoisa puhemies, olemme Ellesin uuden mietinnön myötä tulleet monivaiheisen vastuuvapausmenettelyn loppuvaiheeseen. On tärkeää, että menettelyn loppuvaihekin sujuu mutkattomasti siten, ettemme unohda tapahtumien aikajärjestystä.
More than a year ago, on 31 March 1998, the European Parliament decided to postpone the decision to grant the Commission discharge for the financial year 1996.
On kulunut yli vuosi siitä, kun Euroopan parlamentti päätti 31. maaliskuuta 1998 lykätä vastuuvapauden myöntämistä komissiolle varainhoitovuoden 1996 osalta.
We must not forget that following on from this, at the beginning of December, the Group of the Party of European Socialists and the Committee on Budgetary Control decided never theless to recommend to the House that it grant discharge for the Commission.
Joulukuun alussa talousarvion valvontavaliokunta kuitenkin päätti — sosialistiryhmän kantaa noudattaen, mikä on syytä muistaa — täysistunnossa suositella vastuuvapauden myöntämistä komissiolle.
On 17 December 1998, the majority of the House fortunately allowed common sense to prevail and refused to grant discharge.
Onneksi parlamenttimme enemmistö osoitti 17. joulukuuta 1998, että sillä on tervettä järkeä, kun se kieltäytyi myöntämästä vastuuvapautta.
Given the seriousness of the irregularities and the examples of mismanagement, we immediately sought to take appropriate action and proposed that a motion of censure should be tabled.
Ehdotimme tuolloin välittömästi, että tekisimme epäämisestä loogiset johtopäätökset, kun otettiin huomioon epäsäännönmukaisuuksien vakavuus ja esimerkit huonosta hallinnosta.
The motion was then tabled on 11 January by 70 Members from all the political groups, who at that time were heavily criticised with no right of reply, and I am thinking, in particular, of the chairman of the Group of the Party of European Socialists.
Ehdotimme siis epäluottamuslauseen jättämistä: Se jätettiinkin 11. tammikuuta, ja sen takana oli 70 jäsentä kaikista poliittisista ryhmistä. Kaikki jäsenet, erityisesti sosialistiryhmän puheenjohtaja, saivat tuolloin osakseen voimakasta arvostelua.
However, 232 Members decided to match their words with actions by supporting the motion of censure against the Commission.
Jäsenistä 232 kuitenkin päätti toimia lupaustensa mukaisesti, joten he puolsivat epäluottamuslauseen antamista komissiolle. siolle.
Then, a committee of 'wise men' was set up as part of a manoeuvre that was designed to overturn their decision.
Jotta jäsenten arvostelu mitätöitäisiin, turvauduttiin kömpelöön yritykseen perustaa asiantuntijakomitea.
This committee naturally confirmed what the majority of Members had suspected.
Komitea tosin vahvisti jäsenten enemmistön mielipiteet.