natgillin/translations-raw huggingface dataset:
But provision is made for joint action by the Fifteen, which would commit each Member State.
Useat kysymykset diplomaattisen ja sotilaallisen yhteistyön yksityiskohtaisista säännöistä, joihin jäsenvaltiot ovat sitoutuneet, ovat vielä vailla vastausta.
The procedures for implementing joint action could be adopted by a qualified majority.
Koko mantereen kattava rauha ja turvallisuus ovat välttämättömiä.
• The common foreign and security policy could lead in time to 'common defence'.
Maastrichtin sopimuksen käsite on muotoiltu melko varovasti.
The cautious wording used in the Treaty represents a compromise between Member States which consider that the Community needs to develop its own defence policy and Member States that are keen to preserve the bonds established within the Atlantic Alliance.
Se kattaa sekä ne valtiot, joiden mielestä yhteinen puolustus on eurooppalaisen identiteetin vahvistamisen kannalta välttämätöntä, että ne valtiot, jotka eivät halua vaarantaa solidaarisuussuhteitaan Nato-maihin.
But the notion of 'common defence' does point to a desire to create a full-blown Union with a strategic and military dimension.
Kuitenkin "yhteinen puolustus" on merkki pyrkimyksestä täydelliseen unioniin, jolla on strateginen ja sotilaallinen ulottuvuus.
• By requesting the Western European Union, seen as an integral part of the future Union, to 'elaborate and implement decisions and actions of the Union which have defence implications', the Fifteen are forging links with the only European organization with a defence role.
• Maastrichtin sopimuksessa todetaan, että "unioni pyytää Länsi-Euroopan unionia (WEU), joka on Euroopan unionin kehityksen erottamaton osa, valmistelemaan ne unionin päätökset ja sen unionin toiminnan, joilla on vaikutusta puolustukseen, sekä panemaan ne täytäntöön".
The WEU, which Spain and Portugal joined in 1990, has a 108-member Assembly based in Paris and a Council of Ministers, the secretariat of which is in Brussels.
Siten Euroopan unioni liittää itsensä ainoaan toimivaltaiseen, puolustukselliseen järjestöön. Espanja ja Portugali liittyivät WEU:hun vuonna 1990.
The Fifteen also reserve the right to strengthen their links with the WEU in 1996, in the run-up to 1998, when the Brussels Treaty establishing the WEU expires.
15 jäsenvaltiota ovat varanneet oikeuden vahvistaa siteitään WEU:hun vuonna 1996, ottaen huomioon vuoden 1998 aikarajan, jolloin WEU:n perustanut Brysselin sopimus menee umpeen.
At that point the WEU might become the military arm of the Union or, alternatively, the 'European pillar' of the Atlantic Alliance.
Herääkin kysymys, tuleeko Länsi-Euroopan unionista Euroopan unionin "sotilaallinen voima" vai usein käytetyn il
'central forum for political consultations' in the new Europe — the Atlantic Alliance as reformed at the Rome Summit in November 1991, the Western European Union and the new European Union.
N i itä eivät uhkaa niinkään ideologiset ristiriidat kuin kansallisuusaatteiden vahvistuminen. Euroopan unionin tulisikin miettiä, mikä rooli sillä on uusien pelisääntöjen määrittelemisessä.
The Pact on Stability in Europe, signed in Paris on 21 March 1995, is the first crucial contribution made by the European Union to the building of security in the new Europe.
Euroopan turvallisuus-ja yhteistyöjärjestö (ETYJ) yhdistää kaikki Euroopan ja entisen Neuvostoliiton maat, Yhdysvallat ja Kanadan. Pariisin sopimus (vahvistettiin 21. marraskuuta 1990) määritteleekin ETYJ:n
and security for a continent more threatened by resurgent nationalism than ideological conflict, the Union must consider what role it can play in writing the ground rules.
"uuden Euroopan poliittisen vuoropuhelun kehdoksi". Pitäisi myös ratkaista, mikä on paras työnjako ETYJ:n, Rooman huippukokouksessa marraskuussa 1991 uudistetun Naton, WEU:n ja EU:n välillä.
Some thought needs to be given to redefining the functions of the Organization for Security and Cooperation in Europe (OSCE) — covering all European States, the newly independent ex-Soviet republics, the United States of America and Canada and described in the Paris Charter of 21 November 1990 as the
Sopimus Euroopan vakauttamisesta, joka allekirjoitettiin Pariisissa 21. maaliskuuta 1995, on ensimmäinen Euroopan unionin saavutus uuden Euroopan turvallisuuden luomiseksi.
A PEOPLE'S EUROPE ir * ir
kansalaisten vai kauppiaiden if it
In­deed, the current controversy about agriculture centres on the future of a policy which is faced with the problem of costly overproduction and pressure from international competition.
■ù on tarkoitettu hankkeisiin, joilla on vaikutusta eurooppalaisten jokapäiväiseen elämään.
The vast bulk of expenditure in the Union's budget, which was in excess of ECU 80 billion in 1995, goes on measures which have a bearing on everyday life.
Eurooppalainen ei ole kuiten­kaan pelkkä kuluttaja tai talou­dellisen ja sosiaalisen elämän pelinappula. Hän on myös unio­
Is it to create a peop le's Europe or a businessman's Europe?
Euroopan rakenta­misen pohjana oli perustajien poliittinen näkemys.
The main concern of the founding fathers, whose political vision launched the process, was to make it im­possible for Europe to tear it­self apart in yet another fratri­cidal war.
He olivat halukkaita ennen kaikkea luomaan olot, jotka tekisi­vät mahdottomaksi uudet mannerta repivät sisäiset sodat.
But the pioneers who actually built the Com­munity wanted to lay the foundations of a robust, effective institutional structure and there­fore took a more prag­matic approach, concen­trating on coal and steel, the common market, agriculture and competition.
Koska yhteisön perus­tajat pyrkivät tehokkaaseen ja vankkaan järjestelmään, he toimivat käytännön tasolla: hiili ja teräs, yhteismark­kinat, maatalouspoli­tiikka ja kilpailu.
The result is a Community which is seen by some as technocratic, in the sense that it is run by civil servants, economists, lawyers and the like.
Si­ten syntyi Eurooppa, jota jotkut ovat luonnehti­neet teknokraattiseksi, koska se tukeutuu asiantuntijoihin, eko­nomisteihin ja virkamiehiin.
But the truth is that the grand design would have come to nothing without the unfailing sup­port and political will of the institutions.
Toi­saalta yhteisön alkuperäinen hahmo­telma ei olisi koskaan nähnyt päivänvaloa, mikäli sen takana ei olisi ollut yhteisön toi­mielinten poliittista tahtoa.
From now on it will mean being a citizen of the Union.
nin kansalainen.
Since the Rome Treaties came into force in 1958, the Community has been egislating to flesh out the provisions on freedom of movement for workers, freedom to provide services and right of establish­ment for members of the professions.
Rooman sopimuksen voimaantulosta alkaen (1958) eurooppalai­nen lainsäätäjä on antanut työntekijöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta sekä vapaata ammatin harjoittamista koskevia säännök­siä.
The Union does not tolerate any discrimination based on nationality against Union citizens seeking employment outside their own
Vapaata ammatin har­joittamista varten on olemassa direktiivein annettuja säädöksiä, jotka yhtenäistävät pää­syä joihinkin ammatteihin.
Most of the goals set by the Treaties have been achieved: there are no longer any customs or tax barriers or regulations restric­ting the activities of individuals or the free movement of services and capital.
Nykyään suurin osa sopimuksen asettamista tavoitteista on saavutettu: yhteismarkkinoilla ei ole tulli­, vero­ ja säännöstelymuodolli­suuksia, jotka jarruttivat ihmisten toimintaa sekä pääomien ja palveluiden liikkuvuutta.
We may not be aware of it, but we all benefit on a daily basis from the emergent single market: access to a wide range of goods; competition which helps to keep prices down; policies to protect the consumer and the environment; and standards usually harmonized at the highest level.
Jokainen hyötyy arkielämässään — joskus tietämättään — sisämarkkinoiden tuomista eduista: monipuoliset tuotevalikoimat, hin­tojen nousua rajoittava kilpailu, kuluttajia ja ympäristöä suojeleva politiikka sekä yhtenäi­set, tehokkuutta tavoittelevat normit.
People living on the periphery of the Com­munity also benefit from the Structural Funds, in particular the European Regional Development Fund.
Samalla tavoin syrjäisten alueiden asukkaat hyötyvät rakennerahastoista etenkin Euroo­pan aluekehitysrahaston (EAKR) kautta. Maanviljelijätovatsaaneet hintatukea Euroo­pan maatalouden ohjaus­ ja tukirahastosta.
And the price-support mechanisms financed for the last 20 years by the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund have been of enormous
Nykyisen maatalouden ongelmia ovat kallis rakenteellinen ylituotanto ja maailmanlaa­juisen kilpailun aiheuttamat paineet.
Member State. Furthermore, migrant workers and their dependants are entitled to welfare benefits, vocational training and equal treatment in the matter of taxation and social rights under Articles 48 and 51 of the EC Treaty.
7 huollon, opetuksen ja kaupallisten julkisten palvelujen ammatit ovat avoimia kaikille unionin kansalaisille.
With the ex ception of areas regarded as an intrinsic part of the State (for instance, the police force, the army and the diplomatic corps), public sector jobs, such as jobs in the health service, education and public corporations, could be opened up to all Union nationals.
Tämä lainsäädännöllisten säädösten lähentäminen on mahdollistanut lääkäreiden, sai raanhoitajien, eläinlääkäreiden, apteekkareiden, arkkitehtien, vakuutusmeklareiden jne. tutkintojen keskinäisen tunnustamisen.
It would make perfect sense, after all, for children in Rome to be taught English by a British teacher or for a young French graduate to apply for a post in the Belgian civil service.
Kansallisen lainsäädännön mukaan luvanvaraisia ammatteja oli kuitenkin jäljellä niin paljon, että jäsenvaltiot hyväksyivät 21. joulukuuta 1988 direktiivin, jolla luotiin korkea koulututkintojen keskinäiseen tunnustamiseen perustuva järjestelmä.
On 21 December 1988, because so many occupations were still covered by national rules, the Member States adopted a comprehensive directive establishing a system of mutual recognition for highereducation diplomas.
Direktiiviä sovelletaan kaikkiin vähintään kolmevuotisiin korkeakoulututkintoihin.
This covers all diplomas issued aftera university course lasting three years or more and is based on the Member States' mutual trust in each other's educational systems.
Se pohjautuu vastavuoroisen luottamuksen pe riaatteelle koulutuksen ja opetusalojen asianmukaisuudesta.
The first right enjoyed by European citizens, then, is the right to move, work and reside anywhere in the Union.
Unionin kansalaisen ensimmäinen oikeus on siis voida liikkua, työskennellä ja oleskella vapaasti koko unio nin alueella.
Three directives adopted in June 1990 extended the right of residence to students, pensioners and individuals, employed or not, with sufficient resources to support themselves.
Opiskelijoiden, eläkeläisten ja työttömien oleskeluoikeutta laajennettiin vuonna 1990 kolmella uudella direktiivillä. Nämä oikeudet kirjattiin Maastrichtin sopimukseen unionin kansalaisuutta koskevaan kappaleeseen.
This right was written into the section of the Maastricht Treaty on citizenship of the Union.
Lukuun ottamatta ammatteja, joihin liittyy julkista vallankäyttöä (poliisi, armeija, ulkosuhteet), terveyden
The process of constructing a people's Europe began in 1985 with the publication of the Adonnino Report, commissioned by the Fontainebleau European Council. The decision taken in Maastricht to allow every citizen residing in a Member State other than his own to vote and stand in municipal and European elections marks the beginning of a new phase.
Kansalaisten Eurooppa, jota vuoden 1985 Adonninon raportti käsitteli Fontainebleaun Eurooppa-neuvoston pyynnöstä, otti laadullisen edistysaskeleen Maastrichtissa: kaikille toisessa jäsenvaltiossa asuville unionin kan salaisille annettiin mahdollisuus äänestää ja asettua ehdokkaaksi kunnallisissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa.
This decision, which was implemented in the European elections on 9 and 12 June 1994, has sparked a debate on the concepts of national identity and national sovereignty.
Tämä oi keus, jonka säännöksiä on sovellettu 9. ja 12. kesäkuu ta 1994 olleista Euroopan parlamentin vaa leista lähtien, nostaa esiin tiettyjä kansalliseen identiteettiin ja suvereniteettiin liittyviä kysymyksiä.
The argument that European citizenship complements and enhances national citizenship is a novel one and raises questions which politicians will have to address.
On totta, että väittämä, jonka mukaan unionin kansalaisuus täydentää ja rikastuttaa valtion kansalaisuutta, on rohkea ja uusi.
A people's Europe is merely a foretaste of political union.
Se herättää kysymyksiä, joihin poliitikkojen tulee vastata.
It remains to be seen what common values and collective ambitions the people of Europe will share in a Union which may well number more than 20 members by the end of the century.
Kansalaisten Eurooppa edeltää poliittista Eurooppaa vaiheessa, jos sa sen rakentamista ei vielä ole täysin määritelty.Jää nähtäväksi, mitkä arvot ja yhteiset ta voitteet kansat ovat valmiit jakamaan Euroopan unionissa, jossa tulisi ollayli 20 jäsenvaltiota seuraavan laajentumisvaiheen päättyessä vuosisadan lopulla.
The feel ing of belonging to a single entity, of sharing a common destiny, cannot be created artificially.
Yhteenkuuluvuuden tunnetta ja tunnetta yhteisen tulevaisuuden jakamisesta ei voi luoda keinotekoisesti.
The time has come for integration in the arts to make some headway and contribute to the emergence of a shared consciousness.
Kulttuurien muodostaman Euroopan tulee vastedes ottaa askel eteenpäin ja edistää yhteisen tietoisuuden muodostumista.
One development that could have a major psychological impact is the Maastricht decision to introduce a single currency by 1999.
Tavoitteeksi on asetettu, että 10 prosenttia samaan ikäluokkaan kuuluvista nuorista voi opiskella noin yhden vuoden ajan toisessa jäsenmaassa.
And the abolition of border checks in the Schengen area (which will eventually in clude all Member States) will strengthen the feeling among Europeans that they share a common home.
Tämä vaatii koulutuspolitiikkaan suunnattujen yhteisövarojen lisää mistä. Uudet ohjelmat Sokrates, Nuorten Eurooppa III ja Leonardo mahdollistavat vielä pidemmälle menevät tavoitteet.
'We are not forming coalitions between States, but union among people', said Jean Monnet in a speech in Washington in 1952.
"Tarkoituksenamme ei ole valtioiden vaan ihmisten yhdistäminen", totesi Jean Monnet vuonna 1952 (Washingtonin puhe 30. huhtikuuta 1952).
Today, promoting popular support for European integration is a major challenge for the Union's institutions.
Toimielinten suuri haaste nykyisin onkin julkisen mielipiteen saaminen eurooppalaisen idean taakse.
Education and training programmes have a part to play here.
Kansalaisten Eurooppa luotiin vasta äskettäin.
They are encouraged by the Community and include Erasmus (exchanges between universities), Comett (cooperation between universities and in dustry) and Lingua (promotion of modernlanguage training).
Se perustuu myös yhteisten symbolien määrän kasvuun. Näitä symboleja ovat vuodesta 1985 käytössä ollut eurooppalainen passi, hymni (Beethovenin "Oodi ilolle") ja lippu (12 kultaista tähteä sinisellä pohjalla).
Thanks to these programmes almost 60 000 young people have received grants to study in another Community country.
Yhteinen ajokortti otetaan jäsenvaltioissa käyttöön vuonna 1996.
The target is to enable 10% of any year's intake to spend one academic year at a university in another Member State.
Sitä vastoin eurooppalaiset olympialaiset ja armeija- tai siviilipalvelus monikansallisissa yksiköissä ovat vielä vain puhetta.
If this target is to be reached, more Community funds will have to be made available.
Maastrichtissa asetettiin tavoitteeksi yhteisen rahan käyttöönotto viimeistään vuoteen 1999 mennessä.
The new programmes, Socrates, Leonardo and Youth for Europe III, should help here.
Lisäksi Schengenin sopimuksen — johon muiden jäsenvaltioiden
The introduction of direct elections to the European Parliament in 1979 helped to legitimize the integration process by creating a direct link with the will of the people.
Euroopan parlamentin suorat vaalivuodesta 1979 alkaen ovat luoneet oikeudenmukaisen ja suoran siteen yhdentymisprosessin ja kan sallisen tahdon välille.
The Community lacks democratic accountability. Parliament must be given a greater role to play; individuals must be more closely in volved through associations and political organizations; and genuinely European par ties must be formed.
Demokraattista Eurooppaa tulee syventää Euroopan parlamentin asemaa vahvistamalla, kansalaisten tiiviimmällä osallistumisella poliittisiin yhdistyksiin ja järjestöihin sekä todellisten eurooppalaisten puolueiden luomisella.
A people's Europe has a long way to go. We have a European passport (in use since 1985), a European anthem (Beethoven's 'Ode to Joy') and a flag (a circle of twelve gold stars on a blue background).
Toi sin sanoen vaikka jokapäiväinen yhteinen Eurooppa olisikin jo pysyvää todellisuutta, unionin kansalaisuus on vasta alkutekijöissään. jöissään.
THE UNION AND ITS NEIGHBOURS
EUROOPAN UNIONI JA NAAPURIMAAT
THE EUROPEAN ECONOMIC AREA
EUROOPAN TALOUSALUE
THE COUNTRIES OF CENTRAL AND EASTERN EUROPE AND THE FORMER SOVIET REPUBLICS
KESKI-JA ITA-EUROOPAN MAAT SEKÄ ENTISESTÄ NEUVOSTOLIITOSTA IRTAUTUNEET MAAT
In signing the Luxembourg Joint Declaration in April 1984, ministers representing the Member States of the Community and others representing the EFTA countries, i.e. Austria, Finland, Iceland, Norway, Sweden, Switzerland and Liechtenstein, recognized for the first time that there was a need for a European Economic Area (EEA) encompassing the two organizations.
Euroopan talousyhteisön valtioiden sekä Efta-maiden (Itävalta, Suomi, Islanti, Norja, Ruotsi, Sveitsi ja Liechtenstein) ministerit ja komissio korostivat yhteisessä julistuksessaan Luxemburgissa (9. huhtikuuta 1984) en simmäistä kertaa ETAn luomisen välttämättömyyttä näiden maiden välille.
The objectives of the EEA are as follows:
ETAn tavoitteet olivat
At the Group of Seven Summit in Paris in July 1989 the leading industrialized nations asked the Commission to coordinate the planned programme of economic aid for Poland and Hungary (PHARE).
Huippukokouksessa heinäkuussa 1989 G7-ryhmä (tärkeimmät teollisuusmaat) valtuutti komission hoitamaan Puolalle ja Unkarille suunnattua taloudellisen avun ohjelmaa.
The other OECD members supported this decision and came together to form the Group of 24 (i.e. the 12 Community countries, the six EFTA countries, the United States, Canada, Japan, New Zealand, Australia and Turkey).
Muut OECD-maat liittyivät G7-ryh-mään, josta muodostui G24-ryhmä (EY-mai-ta 12, Efta-maita 6, Yhdysvallat, Kanada, Japani, Uusi-Seelanti, Australia ja Turkki).
• to involve the EFTA countries in the creation of a single European market with some 380 million inhabitants;
(i) liittää Efta-maat sisämarkkinoihin (yhteensä 380 miljoonaa asukasta)
• to broaden the scope of Community policies (research and technological development, transport, energy, environment, training and education, intellectual property) to include the EFTA countries.
(ii) laajentaa yhteisön politiikka koskemaan Efta-maita: tutkimus ja teknologinen kehitys, liikenne, energia, ympäristö, koulutus, teki jänoikeudet jne.
The PHARE programme (Poland, Hungary, assistance to reconstruct the economy) was extended to the Czech Republic, Slovakia, Bulgaria, Romania, the three Baltic States, Albania and some States in the former Yugoslavia.
PHARE-ohjelma (Puola-Unkari: apu kansantalouksien jälleenrakentamiseen) laajennettiin koskemaan Tsekin tasavaltaa, Slovakiaa, Bulgariaa, Romaniaa, kolmea Baltian maata, Albaniaa sekä joitakin entisestä Jugoslaviasta irtautuneita maita.
At the same time the TACIS programme was set up for the States of the former Soviet Union and Mongolia.
Samalla tavoin perustettiin TACIS-ohjelma, joka on tarkoitettu entisen Neuvostoliiton valtioiden ja Mongolian auttamiseen.
There are five priority areas: access to donor countries' markets for goods produced by the beneficiaries, agriculture and the food in dustry, investment promotion, training and the environment.
Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon ja kansallisten vahvistusten jälkeen sopimus tuli voi maan 1. tammikuuta 1994 (lukuun ottamatta Sveitsiä, joka hylkäsi sen kansanäänestyksessä 6. joulukuuta 1992).
On 2 May 1992 the Agreement establishing the European Economic Area was signed in Oporto. Following assent by the European Parliament and ratification nationally, the Treaty came into force on 1 January 1994 (except in Switzerland, which rejected it in a referendum on 6 December 1992).
Ohjelmiin on sisällytetty viisi pääasiallista toiminta-aluetta: kohdemaiden tavaroiden pääsy avunantomaiden markkinoille, maata lous ja elintarviketeollisuus, sijoitusten kan nustaminen sekä koulutus ja ympäristö.
However, with Austria, Finland and Sweden becoming full mem bers of the Union, the EEA looks increasingly like a transitional arrangement.
Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittyminen Euroopan unioniin teki Euroopan talousalueesta kuitenkin välivaiheen järjestelmän.
It could serve as an anteroom for countries econo mically but not yet politically integrated into the Union and other European States seeking closer ties.
Siitä voi tulla välivaihe muillekin taloudellisesti, ei poliittisesti, integroituneille valtioille ja EU:n jäsenyyttä hakeville maille.
The main areas covered are:
Sopimusten pääpiirteet ovat seuraavat:
• political dialogue,
• poliittinen vuoropuhelu
• economic cooperation,
• taloudellinen yhteistyö
The basic philosophy underlying the programme is that aid should facilitate the process of economic and social change in the countries of Central and Eastern Europe and enable them to participate in the process of European integration.
PHARE-ohjelmien yleisen filosofian perusta na on seuraava ajatus: raha-apu helpottaa Keski-ja Itä-Euroopan maiden taloudellista ja sosiaalista siirtymäkautta sekä mahdollistaa niiden osallistumisen Euroopan integraatioprosessiin. raatioprosessiin.
• financial cooperation,
• rahapoliittinen yhteistyö
• cultural cooperation.
• kulttuurinen yhteistyö.
The European Union tends to finance programmes rather than individual projects.
Euroopan unioni rahoittaa pikemminkin ohjelmia kuin yksittäisiä projekteja.
Management and implementation is decentralized, and an effort is always made to involve a variety of organizations to develop a broader-based society.
Kohdemaan yhteiskunnan kehittämiseksi unioni ja kohdemaa valvovat, että ohjelmiin saadaan mukaan erilaisia organisaatioita. saatioita.
The appropriations allocated to these programmes in the Union budget for the period 1993-94 total ECU 4.5 billion.
Euroopan unionin talousarvioon on varattu näihin ohjelmiin rahoitusta vuosiksi 1993— 1994 yhteensä noin 4,5 miljardia ecua.
EUROPE AGREEMENTS
EUROOPPA-SOPIMUKSET
(Legal basis: Article 238 of the EEC Treaty)
(oikeudellinen perusta: 238 artikla)
On 22 June 1993 the Copenhagen European Council adopted the principle whereby associated countries in Central and Eastern Europe that so desire could become members of the European Union: 'Accession will take place as soon asan associated country is able to assume the obligations of membership by satisfying the economic and political conditions required'.
Eurooppa-neuvosto totesi Kööpenhaminassa 22. kesäkuuta 1993 unionin jäseneksi halua vista Keski-ja Itä-Euroopan assosiointimaista seuraavaa: "Liitännäisjäsen voi tulla unionin täysjäseneksi heti, kun valtio pystyy huolehtimaan jäsenyydestä johtuvista velvoitteistaan täyttämällä vaaditut taloudelliset ja poliittiset ehdot."
These conditions include stable democratic institutions, respect for minorities, the existence of a market economy with the capacity to cope with competitive pressure within the Union and the ability to adhere to the aims of political, economic and monetary union.
Ehdot koskevat vakaita demokraattisia toimielimiä, vähemmistöjen kunnioittamista, elinvoimaista ja unionin sisäistä kilpailua kestävää markkinataloutta sekä kykyä täyttää poliittisen ja taloudellisen liiton sekä rahaliiton ehdot.