natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to address their precise areas of interest and provide the right level of response to their queries, a special programme of between one half­day and two full days is organized with the participation of relevant officials.
Jotta voitaisiin käsitellä juuri näitä vierailijoita kiinnostavia erityiskysymyksiä ja täyttää heidän odotuksensa, laaditaan mitta­tilaustyönä 1/2­2 päivän vierailuohjelma, johon osallistuu käsi­teltävien alojen asiantuntijavirkamiehiä.
Each request is examined in terms of general or specialized information needs in order to deter­mine which Commission services to contact.
Siksi on tärkeää tietää, miten ja miksi
The team is made up of about 20 people, of whom 15 are orga­nizers and hostesses.
Korkean tason ryhmät näitä päätöksiä tehdään.
The Head of the Visitors' Service European Commission 120 rue de Treves — 05/45 1049 Brussels Belgium
Vierailupyynnöt on esitettävä vähintään kaksi kuukautta ennen suunniteltua vierailuajankohtaa vierailupalvelun päällikölle, jonka osoite on: Chef du Service Visites Commission Européenne 120, rue de Treves­05/45 1049 BRUXELLES Belgique demokratioidemme kulmakivistä, ja Euroopan kansalaisten on saatava avoimempaa tietoa
The process of building the European Union must be
Myös korkean tason ryhmät (yliopistojen opettajat, jatko­opiskeli­jat, erilaiset yhdistykset) ovat komission toimistojen tai edustus­tojen suosittamia, ja niille laaditaan niiden tarpeita vastaava, yleensä puolen päivän tai päivän mittainen ohjelma, johon osallis­tuu komission esittelijöitä.
Also recommended by Commission offices, these groups consist of people such as university and post­graduate students and various associations.
Suuren yleisön vierailuja hoitava vastuuhenkilö huolehtii siitä, että pyyntöihin vastataan nopeasti.
They are offered a programme of one half­day or one full day geared to their needs and involving appropriate Commission speakers.
Vierailupäivänä ryhmä otetaan vastaan ilmoitetussa osoitteessa, ja opas saattaa ryhmän sille varattuun luentosaliin.
made more transparent to its citizens.
Euroopan rakentamisesta.
~~ Such groups may be contacted by a local Commission office in a Member States, which then makes a proposal for them to come to Brussels if such an information visit is deemed to be politically important.
Komission toimistot tai edustustot valitsevat huipputason ja korkean tason ryhmät ja ehdottavat näiden vierailua Brysseliin, jos ne pitävät sitä poliittisesti tärkeänä.
But groups in this category can also take the initiative themselves to request a visit to Brussels.
Nämä ryhmät voivat myös oma­aloitteisesti pyytää päästä Brysseliin hankkimaan tietoa.
In this case, they must start by writ­ing to their local Commission office (see the list of addresses in the Annex) which deals with selecting applications, defining needs, planning the visits, providing relevant documentation and prepar­ing groups.
Niiden on ennakolta kirjoitettava sille komission toimistolle tai edustustolle (osoitteet liitteenä), joka vastaa vierailupyyntöjen valinnasta, ryhmien tarpeiden määritte­lystä, vierailujen ohjelmista, esittelyaineiston hankinnasta sekä ryhmien valmistelusta.
For scheduling reasons, and due to the limited number of meeting rooms available, at least two months' notice is required between the application and the desired date.
Ohjelman laatimista varten sekä käytettä­vissä olevien tilojen rajallisen määrän vuoksi vierailupyyntö on esitettävä vähintään kaksi kuukautta ennen vierailun toivottua ajan­kohtaa.
Late applications will be considered, tut some might have to be refused.
Myöhäisemmätkin vierailupyynnöt otetaan huomioon mahdollisuuksien mukaan, mutta joihinkin niistä joudutaan vas­taamaan kieltävästi.
EUROPEAN DOCUMENTATION
TIETOA EUROOPASTA
(Second edition)
(toinen painos)
Manuscript completed ¡n July 1995 Cover: drawing by L. Koechlin The information contained in this publication is the sole responsibility of the author.
Käsikirjoitus valmistunut heinäkuussa 1995 Kannen kuvitus: L. Koechlin
The European Commission cannot accept any liability for it.
Julkaisija: Tiedotuksen, viestinnän, kulttuurin ja audiovisuaalisen alan pääosasto
Cataloguing data can be found at the end of this publication
Luettelointitiedot ovat julkaisun lopussa.
A BRIEF HISTORY OF EUROPEAN INTEGRATION
TÄRKEÄT HISTORIALLISET VAIHEET
THE INSTITUTIONS OF THE EUROPEAN UNION
UNIONIN TOIMIELIMET
THE COMMON POLICIES
YHTEINEN POLITIIKKA
ECONOMIC AND MONETARY UNION
TALOUS­JA RAHALIITTO
POLITICAL UNION AND DEFENCE
POLIITTINEN UNIONI JA PUOLUSTUS
A PEOPLE'S EUROPE
KANSALAISTEN EUROOPPA
THE UNION AND ITS NEIGHBOURS
EUROOPAN UNIONI JA NAAPURIVALTIOT
THE UNION AND THE WORLD
EUROOPAN UNIONIN ROOLI MAAILMASSA
EUROPE IN THE 21ST CENTURY: THE SHAPE OF THINGS TO COME
EUROOPAN UNIONI SEURAAVALLA VUOSITUHANNELLA
KEY DATES IN THE HISTORY OF EUROPEAN INTEGRATION
LIITE — EUROOPAN YHDENTYMISEN LYHYT HISTORIA
In 1995 the European Union is a monument to the dedication of the early pioneers.
Vuoden 1995 Euroopan unioni on tulos ponnistuksista, jotka Euroopan yhteisön perusta jat aloittivat vuonna 1950.
The Union is an advanced form of multisectoral integration, its competence extending to the economy, industry, politics, citizens' rights and foreign policy.
Unioni toimii niin taloudellisella, sosiaalisella ja poliittisella alalla kuin 15 jäsenvaltion kansalaisoikeuksiin ja ulkosuhteisiin liittyvissä kysymyksissä.
The European Union generates directly applicable legislation and creates specific rights which can be relied upon by its citizens.
Euroopan unionilla on oma lainsäädäntö, joka koskee suoraan unionin kansalaisia ja antaa heille tiettyjä oi keuksia.
cept and became the long­term goal of the Member States of the European Community, the European ideal was unknown to all but philosophers and visionaries.
Lnnen kuin ajatus yhtenäisestä Euroopasta muodostui varsinaiseksi poliittiseksi suunnitelmaksi ja siitä tuli jäsenvaltioiden hallituspolitiikan pysyvä tavoite, se eli filosofien ja kehityksen ennustajien keskuudessa.
The notion of a United States of Europe was part of a humanist­pacifist dream which was shat­tered by the conflicts which broughtsomuch destruction to the European continent in the first half of this century.
Victor Hugon "Euroopan yhdysvallat" -näkemys vastasi humaania ja rauhanomaista ihannetta. Näkemys kuitenkin romuttui 1900luvun ensimmäisen puoliskon Eurooppaa ravisteleviin konflikteihin.
The vision of a new Europe which would transcend national an­tagonism finally emerged from the resistance movements which had sprung up to resist totalitarianism during the Second World War.
Vasta toisen maailmansodan aikana syntyneet totalitarismia vastaan taistelleet vastarintaliikkeet osoittivat, että mantereen laajuisilla organisaatioilla voidaan ratkaista kansallisia ristiriitoja.
Altiero Spinelli, the Italian federalist, and Jean Monnet, the man who provided the inspiration for the Schuman Plan which led to the European Coal and Steel Community in 1951, were the main proponents of two ap­proaches, the federalistand the functionalist, which were to provide the impetus for Euro­pean integration.
Italialainen federalisti Altiero Spinelli ja Schu-man-suunnitelman innoittaja Jean Monnet, jonka työ johti Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) perustamiseen vuonna 1951, loi vat perustan yhteisön integraatiota muovanneille kahdelle tärkeimmälle ajattelusuunnalle.
Central to the federalist ap­proach is the idea that local, regional, na­tional and European authorities should cooperate and complement each other. The functionalist approach, on the other hand,
Federalistinen suuntaus perustui vuoropuheluun sekä paikallisen, alueellisen, kansallisen ja eurooppalaisen vallan toisiaan täydentävään suhteeseen.
■¿f tr ir favours a gradual transfer of sover­eignty from national to Com­munity level.
Kummassakin korostetaan sitä, että alueellisen ja kansallisen vallan lisäksi on oltava myös eurooppalainen valta.
Today, the two ap­proaches have merged in a conviction that national and regional authorities need to be matched by independent, democratic European institu­tions with responsibility for areas in which joint action is more effective than action by individual States: the single market, monetary policy, economic and social cohe­sion, foreign and security policy.
Tämän tulee perustua de mokraattisille ja itsenäisille toi mielimille. Ne toimivat aloilla, joilla valtioiden välinen yhteistyö on erikseen toimimista te hokkaampaa: sisämarkkinat, rahapolitiikka, sosiaalinen ja taloudellinen yhteenkuuluvuus, uiko- ja turvallisuuspoli tiikka.
the disparities between the Twelve in terms of economic development.
III (1984) ja Lomé IV (1989) — suhteitaan eteläisen Välimeren sekä Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maihin.
primarily seen as a way of securing peace by bringing victors and vanquished together within an institutional structure which would allow them to cooperate as equals.
tui saamaan sodan voittajat ja häviäjät mukaan tasa-arvoiseen institutionaaliseen järjestelmään. jestelmään.
During this period the Community began to play a more important role internationally, signing new agreements with the countries in the southern Mediterranean and countries in Africa, the Caribbean and the Pacific, which were linked to the Community by four successive Lomé Conventions (1975, 1979, 1984 and 1989).
Marrakechissä 14. huhtikuuta 1994 solmittu sopimus kaikkien GATT-maiden kesken aloitti maailmanlaajuisessa kaupassa uuden kehitysvaiheen. Yhtenäinen Euroopan unio ni vaikutti vahvasti neuvottelujen kulkuun ja omien etujensa läpiviemiseen.
In 1957, three years after the French National Assembly had rejected a European Defence Community, the Six decided to create an economic community, built around the free movement of workers, goods and services.
Ranskan kansalliskokous kieltäytyi ratifioimasta vuonna 1954 suunnitelmaa yhteisestä eurooppalaisesta armeijasta. Tämän jälkeen vuonna 1957 kuusi jäsenvaltiota päättivät luoda tavaroiden, palvelujen ja työntekijöiden vapaalle liikkuvuudelle perustuvan Euroopan yhteisön.
Customs duties on manufactured goods wereduly abolished on 1 July 1968 and common policies, notably an agricultural policy and a commercial policy, were in place by the end of the decade.
Teollisuustuotteiden tullit poistuivat 1. heinäkuuta 1968.
The European Union, negotiating as a bloc, endeavoured throughout to put its stamp on the negotiations and to have its interests prevail.
Samalla vuosikymmenellä kehitettiin yhteisön politiikkaa, etenkin maatalous-ja kauppapolitiikkaa.
On 1 January 1995 three new countries joined the European Union.
Kolme uutta valtiota liittyi unionin jäseniksi 1. tammikuuta 1995.
Austria, Finland and Sweden endow the Union with their distinctive contributions and create new dimensions for it in the heart of central Europe and in northern Europe.
Suomi, Itävalta ja Ruotsi rikastuttavat unionia omaleimaisuudellaan ja antavat sille uusia ulottuvuuksia Keski-ja Pohjois-Euroopassa.
The success of the Six led Denmark, Ireland and the United Kingdom to apply for Community membership.
Sille ollaan parhaillaan luomassa välineitä, joiden avulla unioni voi vahvistaa identiteettiään maailmassa.
They were finally admitted in 1973 following difficult negotiations du ring which France, under General de Gaulle, used its veto twice, once in 1961 and again in 1967.
Kuuden jäsenvaltion saavuttama menestys houkutteli Ison-Britannian, Tanskan ja Irlannin liittymään unionin jäseniksi, tosin vaikeiden neuvottelujen jälkeen: Ranska käytti de Gaullen johdolla kahdesti veto-oikeuttaan, vuosina 1961 ja 1967.
This first enlargement, which increased the number of Member States from six to nine in 1973, was matched by further deepening, the Community being given responsibility for social, regional and en vironmental matters.
Ensimmäisen laajentumisen seurauksena vuonna 1973 yhteisön jäsenmäärä kasvoi kuudesta yhdeksään. Laajentumisen ohella yhteisöä myös syvennettiin kehittämällä yhteisön uutta sosiaali-, alue-ja ympäristöpolitiikkaa.
Already the world's major trading power, the Union is now working on developing structures which would give it a higher profile on the international stage, the aim being to introduce à common foreign and security policy.
1970-luvun alussa jäsenvaltioiden taloudellinen lähentyminen ja rahaliitto tulivat välttämättömiksi.
The need for economic convergence and monetary union became apparent in the early 1970s when the United States of America suspended the convertibility of the dollar.
Dollaria ei enää pystynyt vaihtamaan kultaan, mikä aiheutti vakavan, maailmanlaajuisen rahapoliittisen epätasapainon.
This marked the beginning of a period of worldwide monetary instability, aggravated by the two oilprice crises of 1973 and 1979.
Tätä vaikeuttivat vielä vuosien 1973 ja 1979 öljykriisit.
The launch of a European Monetary System in 1979 helped stabilize exchange rates and encourage Member States to pursue strict economic policies, enabling them to give each other mutual support and benefit from the discipline imposed by an open economic area.
Euroopan valuuttajärjestelmä luotiin vuonna 1979. Se tasapainotti jäsenvaltioi den vaihtosuhteita, mahdollisti jäsenvaltioi den välisen yhteisvastuullisuuden sekä kan nusti noudattamaan tiukkaa talouspolitiikkaa. tiikkaa.
The Community expanded southwards with the accession of Greece in 1981 and Spain and Portugal in 1986.
Kreikan (1981) sekä Espanjan ja Portugalin (1986) liittyminen yhteisöön vahvisti yhtei sön eteläisintä osaa.
These enlargements made it even more imperative to implement structural programmes designed to reduce
Yhteisön kansainvälinen asema korostui samanaikaisesti, kun se vahvisti perättäisin Lomen sopimuksin — Lomé I (1975), Lomé II (1979), Lomé
determined to strengthen their ties and negotiated a new Treaty, the main features of which were agreed at the Maastricht European Council on 9 and 10 December 1991.
1 sitoutuivat kehittämään unionia ja neuvottelivat uuden sopimuksen, jonka pääperiaatteet Eurooppa-neuvosto vahvisti Maastrichtissa 9. ja 10. joulukuuta 1991.
World recession and internal wrangling on the distribution of the financial burden led to a wave of 'Europessimism' in the early 1980s.
1980-luvun alun "europessimismi" oli seurausta sekä maailmanlaajuisesta taloudellisesta kriisistä että yhteisön sisäisistä jäsenmaksuosuuksien jakautumista koskevista ristiriidoista.
This gave way, from 1985 onwards, to a more hopeful view of the prospects for revitalizing the Community.
Vuodesta 1985 alkaen eurooppalaisuus koki kuitenkin uuden nousukauden.
On the basis of a White Paper drawn up in 1985 by the Commission chaired by Jacques Delors, the Community set itself the task of creating a single market by 1 January 1993.
Jacques Delorsin johtama komissio esitti tuolloin valkoisen kirjan siitä, miten yhtei sö loisi sisämarkkinat tammikuun 1. päivään 1993 mennessä.
The Single European Act, signed in February 1986, confirmed this ambitious target and introduced new procedures for adopting associated legislation. It came into force on 1 July 1987.
Asetettu päivämäärä sekä lainsäädännölliset määräykset, jotka mahdollistivat kunnianhimoisen tavoitteen toteutumisen, kirjattiin Euroopan yhtenäisasiakirjaan helmikuussa 1986 (tuli voimaan 1. heinäkuuta 1987).
The Treaty on European Union, which entered into force on 1 November 1993, sets the Member States an ambitious programme: monetary union by 1999, new com mon policies, European citizenship, a com mon foreign and security policy and internal security.
Sopimus Euroopan unionista tuli voimaan 1. marraskuuta 1993. Se asetti jäsenvaltioille kunnianhimoisen ohjelman: rahaliitto vuoteen 1999 mennessä, uudet yhteiset vastuualueet, unionin kansalaisuus, yhteinen ulkoja turvallisuuspolitiikka sekä sisäinen turvallisuus.
In June 1994, to enable Europe to meet world competition and to reduce unemployment, the European Council on the basis of a White Paperfrom the Commission entitled 'Growth, competitiveness, employment', decided to launch major transcontinental infrastructure and com munications works.
Jotta Eurooppa pystyisi vastaamaan maailmanlaajuiseen kilpailuun sekä työttömyyteen, Eurooppa-neuvosto päätti lisäksi kesäkuussa 1994 hyväksyä komission laatiman valkoisen kirjan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä. Sen mukaisesti unioni si toutui kehittämään voimakkaasti infrastruktuureja ja viestintäverkkoja Euroopassa.
The collapse of the Berlin Wall, followed by German unification on 3 October 1990, liberation from Soviet control and subsequent democratization of the countries of Central and Eastern Europe and the disintegration of the Soviet Union in December 1991, transformed the political structure of Europe.
Berliinin muurin murtuminen, jota seurasi Saksojen yhdistyminen 3. lokakuuta 1990, sekä Neuvostoliiton hajoamisen seurauksena (joulukuussa 1991) sen holhouksesta va pautuneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden demokratisoituminen muuttivat ratkaisevasti mantereen poliittista rakennetta.
Henceforth, the Union has no choice but to progress still further along the road towards an organization both efficient and democratic, capable of making decisions and taking action while preserving the identity of its constituent States.
Euroopan unionilla ei ole vastedes muuta vaihtoehtoa kuin kehittää edelleen tehokasta, demokraattista ja toimivaa järjestelmää säilyttäen kuitenkin samalla jäsenvaltioiden identiteetin.
Unless it can strengthen its structures and rationalize decision-making the Union will be faced with the prospect of dilution or paralysis.
Unionia uhkaa katoaminen tai halvaantuminen, mikäli sen rakenteita ja toimintamekanismeja ei vahvisteta.
A 'Greater Europe', stretching from the Atlantic to the Urals, will only develop into an organized power if it is built around a stable nucleus capable of speaking and acting as one.
Laajeneva Eurooppa Atlantilta Uralille ei tule olemaan organisoitunut voima, jos sitä ei rakenneta vakaan ja yksimielisesti maailman asioihin kantaaottavan ytimen ympärille.
The stakes are high in the institutional review planned for 1996: adjust the structures of a Union of 15 members to enable it to face up to its new tasks; prepare the Union for a further en largement in order to bring stability to the entire continent without limiting the scope and undermining the resources of the great political project of the founding fathers.
Panokset vuoden 1996 unionin toimielimiä uudistavassa hallitusten välisessä konferenssissa ovatkin erittäin korkeat: 15 jäsenvaltion rakenteiden muuntaminen vastaamaan unio nin uusia tehtäviä sekä unionin uuden, manteretta vakauttavan laajentumisen valmisteleminen, ilman että perustajien jo tekemää suurta poliittista työtä vaarannetaan.
Almost a half century of European integration has had a profound effect on the development of the continent and the at titudes of its inhabitants.
Euroopan rakentamisen lähes puoli vuosisataa on vaikuttanut syvästi mantereen historiaan ja ihmisten käsityksiin sekä muuttanut valtasuhteita.
Only by joining forces and working towards a 'destiny henceforward shared', to quote the ECSC Treaty, can Europe's old nations continue to enjoy economic and social progress and maintain their influence in the world.
nin julistuksen mukainen näkemys "vastedes yhteisestä tulevaisuudesta" mahdollistavat vanhojen valtioiden taloudellisen ja sosiaalisen edistyksen sekä niiden vaikutusvallan maailmassa.
traditions and the forging of a separate identity, isas valid as ever today.
Kansallisten ja yhteisten etujen jatkuvaan huomioon ottamiseen perustuva yhteisökäytäntö, joka sekä kunnioittaa kansallisia oma leimaisuuksia että kehittää unionin omaa identiteettiä, ei ole menettänyt mitään alkuperäisestä arvostaan.
Devised as a way of overcoming deep-rooted hostilities, superiority complexes and the warring tendencies so characteristic of relations be tween States, it kept the democratic nations of Europe united in their commitment to freedom throughout the Cold War.
Sen avulla on pystytty selvittämään vuosisataisia ristiriitoja sekä häivyttämään ylivaltakäsitettä ja turvautumista valtioiden välisiin voimatoimiin. Käytäntö on mahdollistanut demokratian ja va pauden arvoihin perustuvan Euroopan yhteenkuuluvuuden koko kylmän sodan ajan.
The eclipsing of East-West antagonism and the political and economic reunification of the continent are a triumph for the European spirit, which Europeans need now more than ever as they look to the future.
Idän ja lännen kahtiajaon katoaminen sekä mantereen poliittinen ja taloudellinen uudelleensulautuminen ovat eurooppalaisuuden voitonmerkkejä: eurooppalaisuuden, jota tullaan tulevaisuudessa tarvitsemaan vielä kipeämmin kuin aikaisemmin.
from more traditional international organizations is its unique institutional structure.
Luroopan unionilla on ainutlaatuinen toi­mielinjärjestelmä verrattuna perinteisiin kansainvälisiin järjestöihin.
In accepting the Treaties of Paris, Rome and Maastricht, Member States relinquish a measure of sovereignty to independent in stitutions representing national and shared interests.
Pariisin, Roo­man ja Maastrichtin sopimuksen allekirjoit­taneet valtiot ovat luovuttaneet osan suvere­niteetistaan itsenäisille elimille, jotka edusta­vat sekä kansallisia että unionin etuja.
The institutions complement one another, each having a part to play in the decisionmaking process.
Nämä elimet täydentävät toisiaan ja antavat pohjan yhteisten päätösten teolle.
Where a qualified majority (at least 62 votes) is required, votes are distributed as follows: France, Germany, Italy and the United Kingdom have 10 votes each;
Rooman sopimuksen 148 artiklan mukaan päätök­set voidaan tehdä yksinkertaisella enemmistöllä, määrä­enemmistöllä (vähintään 62 ään­tä 87:stä) tai yksi­mielisesti.
The Council of the European Union is the main decisionmaking institution.
Euroopan unionin ylin päätöksentekoelin on Euroopan unionin neuvosto.
It is made up of Ministers from the 15 Member States with responsibility for the policy area under discussion ata given meeting: foreign affairs, agriculture, industry, transport, the environment, etc.
Se koostuu 15 jäsenvaltion ministereistä.
Spain has eight; Belgium, Greece, the Netherlands and Portugal five; Austria and Sweden four; Denmark, Finland and Ireland three; and Luxembourg two.
Päiväjärjestyksen aiheesta riippuen mukana on kyseisen alan ministeri: ulkosuhteet, maatalous, teolli­suus, liikenne, ympäristö jne.
Most legislative decisions are taken by qualified majority.
Määräenemmistö­päätöksissä (vähintään 62 ääntä) äänten painotus on seuraava: Saksa, Ranska, Italia ja Iso­Britannia, kullakin 10 ääntä; Espanjalla
Unanimity is only required on issues of fundamental importance such as the accession of a new Member State, amendments to the Treaties or the launching of a new common policy.
8 ääntä; Belgia, Kreikka, Alankomaat ja Por­tugali, kullakin 5 ääntä; Itävalta ja Ruotsi, kummallakin 4 ääntä; Tanska, Irlanti ja Suo­mi, kullakin 3 ääntä; Luxemburgilla 2 ääntä.
The Council, which represents the Member States, enacts Union legislation (regulations, directives and decisions).
Neuvosto edustaa jäsenvaltioita. Se antaa oi­keudellisia säädöksiä, joita ovat asetukset, di­rektiivit ja päätökset.
It is the Union's legislature, as it were, although in certain areas specified by the Single Act and the Maastricht Treaty it shares this function with the European Parliament.
Neuvostolla on lähes täydellinen lainsäädäntövalta, jonka se jakaa tietyillä Euroopan yhtenäisasiakirjassa ja Eu­roopan unionista solmitussa sopimuksessa mainituilla aloilla Euroopan parlamentin kanssa.
The Council and Parliament also have joint control over the Union's budget.
Neuvosto käyttää samoin yhdessä parlamentin kanssa budjettivaltaa.
The Council adopts international agreements negotiated by the Com mission.
Neuvosto vahvistaa komission etukäteen neuvottele­mat kansainväliset sopimukset.
And lastly, under Article 145 of the EC Treaty, the Council is responsible for coordinating the general economic policies of the Member States.
Euroopan talousyhteisön perustamissopi­muksen 145 artiklan mukaan neuvosto huo­lehtii jäsenvaltioiden yleisen talouspolitii­kan yhteensovittamisesta.
The Presidency of the Council rotates, changing hands every six months.
Jokainen jäsenvaltio toimii vuorollaan kuusi kuukautta puheenjohtajana.