natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The employability of individuals depends not just on aptitude, skills, educational qualifications and training, but also upon matters such as having a decent home, an income to meet costs such as transport for applying for jobs, access to healthcare and a secure position in society.
Henkilöiden työllistettävyys ei riipu ainoastaan kyvyistä, ammattitaidosta ja koulutuksesta vaan myös esimerkiksi siitä, onko heillä kunnollinen koti, riittävät tulot kattamaan työpaikkojen hausta aiheutuvat kuljetuskustannukset, mahdollisuus terveydenhoitoon ja vakaa asema yhteiskunnassa.
Some participants stressed their right to respect as citizens and objected to "welfare to work" schemes which raised the spectre of compulsory participation.
Jotkut osallistujat korostivat oikeuttaan arvostukseen kansalaisina ja vastustivat työhön kannustavia sosiaaliturvajärjestelyitä ("welfare to work"), jotka nostivat esiin pelot pakollisesta osallistumisesta.
Discussions of the European social model saw both: calls to substitute "social safety nets" for universal services and thus cut labour costs (through the reduction of employers' and employees' social security contributions); and, by contrast, warnings of the dangers of surrendering national welfare states in this way and thus adding to the problems of exclusion, inequality and poverty.
Eurooppalaista yhteiskuntamallia koskevissa keskusteluissa kannatettiin yhteiskunnallisten turvaverkkojen korvaamista yleisillä palveluilla, millä vähennettäisiin työvoimakustannuksia (vähentämällä työnantajien ja työntekijöiden sosiaaliturvamaksuja), ja toisaalta varoitettiin hyvinvointivaltioiden kaatamiseen liittyvistä vaaroista ja siihen liittyvästä syrjäytymiseen, epätasaarvoon ja köyhyyteen liittyvien ongelmien lisääntymisestä.
Participants appeared unanimous in acknowledging the existence of social polarisation and deepening poverty in Europe.
Osallistujat vaikuttivat yksimielisesti tunnustavan yhteiskunnan kahtiajakautumisen ja syvenevän köyhyyden Euroopassa.
In dealing with these problems, the greatest challenges were seen to be a number of areas which are believed to characterise the European social model: the creation of employment; the maintenance and modernisation of public social services and social security schemes; and the redistribution of income and working time.
Näitä ongelmia käsiteltäessä suurimmat haasteet nähtiin alueilla, joita pidetään ominaisina eurooppalaiselle yhteiskuntamallille: työllisyyden luominen, julkisten sosiaalipalveluiden ja sosiaaliturvajärjestelmien säilyttäminen ja uudistaminen sekä tulojen ja työajan jakautuminen.
While the EU had accepted monetary stability as an aim, participants wanted social stability - in the sense of social inclusion - to be given equal status in the thinking of the Commission and national governments.
EU on hyväksynyt tavoitteekseen valuuttojen vakauden, mutta osallistujat halusivat, että sosiaaliselle vakaudelle - sosiaalisen osallisuuden edistämiselle - annettaisiin sama asema komission ja kansallisten hallitusten pohdinnoissa.
Two set-piece presentations were made to the session, one by Professor Carlo Borzaga of the University of Trento (see box on p.16) and one by Professor Daniele Meulders of ULB (Brussels), who analysed ways of making taxation more employment-friendly under the title "New paradigms and forms of financing".
Istunnossa pidettiin kaksi ennalta valmisteltua esitystä, toisen piti professori Carlo Borzaga (Trenton yliopisto) (ks. kehys s. 17) ja toisen professori Daniele Meulders (Université Libre de Bruxelles), joka analysoi tapoja tehdä verotuksesta työllisyyttä edistävää esityksessään "New paradigms and forms of financing" (uudet rahoitusmallit).
Professor Meulders told participants that steps to enhance employment were limited by legislation that meant that the "package" of taxes could not be enlarged, but only the contents redistributed.
Professori Meulders totesi, että lainsäädännön keinot työllisyyden edistämiseksi ovat rajalliset, mikä tarkoittaa sitä, että verojen osuutta ei voida lisätä mutta verovarat voidaan jakaa eri tavalla.
With other factors of production increasingly mobile within the EU and hard to tax, the tax burden falls more heavily on individuals and private consumption.
Kun muut tuotannontekijät ovat yhä liikkuvampia EU:ssa ja yhä vaikeampia verottaa, verotaakka kohdistuu raskaammin yksityishenkilöihin ja yksityiseen kulutukseen.
European-level action is required, she said, and there is a need to break the unanimity rule in the Council of Ministers so that majority decisions on tax changes could be taken by the Member States.
Hänen mukaansa on toteutettava Euroopan tasoisia toimia ja lisäksi on poistettava ministerineuvoston yksimielisten päätösten periaate, jotta jäsenvaltiot voivat tehdä enemmistöpäätöksiä veromuutoksista.
Contrary to assumptions, at a time of increasing wealth, a larger burden of taxation has been placed on the shoulders of the poor and working people - a paradox that does not sit easily with economic growth.
Odotusten vastaisesti vaurastumisen aikana köyhien ja työssäkäyvien harteille on asetettu painava verotaakka - paradoksi, joka ei kovin hyvin sovi yhteen talouskasvun kanssa.
Among possible options, the Professor ruled out a "basic" or "citizen's" income.
Mahdollisista vaihtoehdoista professori Meulders hylkäsi kansalaispalkan periaatteen.
However, she found the long-standing 'Tobin tax" proposal, whereby a small tax (of up to 0.5%) would be levied on international currency transactions, was more desirable than ever under current circumstances (such a tax would, by its nature, require transnational agreement).
Hän kuitenkin piti nykyolosuhteissa vanhaa Tobinin veroehdotusta, jossa perittäisiin pieni vero (enintään 0,5 °/o) kansainvälisistä valuuttasiirroista, suositeltavampana kuin koskaan aikaisemmin (tällainen vero vaatisi luonnollisesti kansainvälisen sopimuksen).
Social protection: adapting to changing needs
Sosiaalinen suojelu: mukautuminen muuttuviin tarpeisiin
Most social protection systems were established decades ago.
Useimmat sosiaalisen suojelun järjestelmät perustettiin vuosikymmeniä sitten.
Since then the economic and social conditions under which they operate have changed considerably - for example: unemployment (and especially long-term unemployment) has risen to persistently high levels; the ratio of people above retirement age to those of working age has increased and is set to do so further; the gender balance of the labour force has been transformed; and the pattern of education, work and retirement has changed. These developments have contributed to increasing
Sen jälkeen niiden taloudellinen ja sosiaalinen toimintaympäristö on muuttunut huomattavasti. Esimerkiksi työttömyys (ja erityisesti pitkäaikaistyöttömyys) on kivunnut pysyvästi korkealle tasolle, eläkeikäisten määrä verrattuna työikäisiin on noussut ja nousee jatkossakin, työvoiman sukupuolitasapaino on muuttunut ja koulutus, työ- ja eläkeajan mallit ovat muuttuneet.
Today, there is a widespread consensus that social protection systems have to be reformed.
Nykyään ollaan laajalti yhtä mieltä siitä, että sosiaalisen suojelun järjestelmiä on uudistettava.
The issue's importance on the political agenda is underlined by its scale - social protection accounts for 28.5% of GDP in the EU - and its central role in redistributing income and promoting social cohesion.
Asian merkitystä poliittisella asialistalla korostaa,sen laajuus -sosiaalisen suojelun osuus on 28,5 °/o bruttokansantuotteesta EU:ssa - ja sen keskeinen asema tulojen tasaamisessa ja sosiaalisen koheesion edistämisessä.
The debate on the future of social protection cannot be limited to a technical level, confined to a small group of experts.
Keskustelua tulevasta sosiaalisesta suojelusta ei saa rajoittaa tekniselle tasolle ja pieneen asiantuntijajoukkoon.
Its political and social dimensions must also be addressed.
Myös sen poliittisia ja sosiaalisia ulottuvuuksia on käsiteltävä.
In some Member States, the desire to limit the growth of public spending and reduce non-wage labour costs has put pressure on the financing of social protection systems, raising the question of what are the most urgent and important needs in the field of social protection.
Joissakin jäsenvaltioissa halu rajoittaa julkista kulutusta ja vähentää välillisiä työvoimakustannuksia on aiheuttanut painetta sosiaaliturvajärjestelmien rahoittamiseen ja nostanut esiin kysymyksen kiireisimmistä ja tärkeimmistä tarpeista sosiaalisen suojelun alalla.
Starting from people's "social needs", the process of reforming social protection systems has two main strands: • those needs which have existed since the creation of the systems, in particular poverty, sickness and disability.
Sosiaalisen suojelun järjestelmien uudistaminen lähtee ihmisten "sosiaalisista tarpeista", ja sillä on kaksi päähaaraa:
Social protection systems must be adapted to new conditions in order to ensure that they continue to protect against these "classic" social risks; and
• Tarpeet, jotka ovat olleet olemassa järjestelmien perustamisesta lähtien, erityisesti köyhyys, sairaudet ja vammaisuus.
• new needs which might be emerging from the new realities on the labour market and in society, which are not yet taken into account by existing systems.
Sosiaalisen suojelun järjestelmiä on mukautettava uusiin olosuhteisiin sen varmistamiseksi, että ne edelleen suojaavat näitä "klassisia" sosiaalisia riskejä vastaan. • Uudet tarpeet, joita syntyy työmarkkinoiden ja yhteiskunnan uudesta todellisuudesta ja joita ei vielä nykyisissä järjestelmissä ole otettu huomioon.
The definition of "new needs" depends on individual perspective and is, therefore, a highly political matter.
"Uusien tarpeiden" määrittely riippuu yksilöllisestä näkökulmasta ja on siksi mitä suurimmassa määrin poliittinen asia.
However, such new needs might include issues relating to "employability", demographic change and social exclusion/inclusion.
Näihin uusiin tarpeisiin voi kuitenkin sisältyä aiheita, jotka liittyvät työllistettävyyteen, väestörakenteellisiin muutoksiin ja sosiaaliseen syrjäytymiseen tai syrjäytymisen ehkäisemiseen.
Fundamental political choices have to be made in reforming social protection systems: solidarity vs individual responsibility; the roles of collective and individual provision; the trade-off between the level of protection societies want and their willingness to finance it; and the universal accessibility of public services and the danger of social exclusion.
Sosiaalisen suojelun järjestelmiä uudistettaessa on tehtävä laajakantoisia poliittisia valintoja: solidaarisuus vai yksilön vastuu, kollektiivisten ja yksilöllisten sääntöjen asema, yhteiskunnan haluama sosiaalisen suojelun taso ja halu rahoittaa sitä sekä yleinen julkisten palveluiden saatavuus ja sosiaalisen syrjäytymisen vaara.
Among the questions raised by the social protection debate are the following: • What will be the consequences of the ongoing reform process in the Member States, in particular for the most vulnerable groups in society?
Sosiaalista suojelua käsittelevässä keskustelussa tulivat esiin seuraavat kysymykset:
• Is there a danger that reforms involving privatisation or putting more responsibility on the individual may lead to a multi-tiered social protection system or to limited access to social services?
• Mitkä ovat jäsenvaltioissa käynnissä olevan uudistusprosessin seuraukset erityisesti yhteiskunnan heikoimmassa asemassa oleville ryhmille? • Onko yksityistämistä tai yksilön vastuuta lisäävissä uudistuksissa vaarana, että ne johtavat monitasoiseen sosiaalisen suojelun järjestelmään tai sosiaalipalveluiden rajoitettuun saantiin?
Is there a risk that recent reforms may result in lowering the level of social protection?
Onko vaarana, että äskettäiset uudistukset johtavat sosiaalisen suojelun tason alenemiseen?
• How can we ensure that social protection systems retain a strong element of solidarity between those who are employed with a comparatively high income and, while making a significant contribution to financing, make few demands on social protection and those who are unemployed or on low wages and receive more transfers from the system?
• Miten voidaan varmistaa, että sosiaalisen suojelun järjestelmissä säilyy voimakkaana solidaarisuus niiden välillä, jotka ovat hyväpalkkaisessa työssä, osallistuvat huomattavalla tavalla järjestelmän rahoitukseen mutta eivät itse tarvitse sitä paljon, ja niiden, jotka ovat työttömiä, matalapalkkaisia ja saavat enemmän etuuksia järjestelmästä?
• How can NGOs and social partners ensure that their views and those of the people they represent are taken into account in policymaking at all levels?
• Miten sosiaalisen suojelun järjestelmistä saadaan työllisyyttä paremmin edistäviä alentamatta sosiaalisen suojelun tasoa? • Millä erityisaloilla kansalaisjärjestöjen ja työmarkkinaosapuolten osallistumisesta on suurinta lisäarvoa? • Miten kansalaisjärjestöt ja työmarkkinaosapuolet voivat varmistaa, että niiden ja niiden edustamien ihmisten näkökannat otetaan huomioon poliittisessa päätöksenteossa kaikilla tasoilla?
Modernising social protection systems involves more than translating emerging needs into institutional changes.
Sosiaalisen suojelun järjestelmien uudistamiseen kuuluu enemmän kuin vain syntymässä olevien tarpeiden muuntaminen rakenteellisiksi muutoksiksi.
The challenge consists in the fact that demand on social protection systems has increased while there are greater constraints on funding.
Haasteena on se, että sosiaalisen suojelun järjestelmiä koskevat vaatimukset ovat kasvaneet samalla kun rahoituksella on suuremmat rajoitukset.
The aim, therefore, is to find possible solutions to this double challenge.
Tämän vuoksi tavoitteena on löytää mahdollisia ratkaisuja tähän kaksinkertaiseen haasteeseen.
The choices to be made are ultimately decisions on the model of society.
Tehtävät ratkaisut ovat viime kädessä yhteiskuntamallia koskevia päätöksiä.
Participants at the session recognised the basic importance of the civil dialogue, for which the Forum represents a key moment, and expressed appreciation that the topic of social protection had been recognised and debated as a central
Istunnon osallistujat tunnustivat kansalaisjärjestöjen ja toimielinten vuoropuhelun perusmerkityksen ja ilmaisivat tyytyväisyytensä siihen, että sosiaalinen suojelu on tunnustettu keskeiseksi poliittiseksi kysymykseksi ja siitä keskustellaan.
It was agreed that a global approach should be taken to the theme of social protection, which is perceived as a "major element in European civilisation".
Yleisesti oltiin sitä mieltä, että sosiaalista suojelua, jota pidetään "huomattavana tekijänä eurooppalaisessa kulttuurissa", olisi käsiteltävä kattavasti.
For the future, it was seen as desirable that the representation and involvement of the social public services (at national, regional and local levels) should be reinforced, in order that the civil dialogue be taken into account in political decision-making, especially in the Member States.
Tulevaisuudessa pidettiin toivottavana, että julkisia sosiaalipalveluita (valtiollisia, alueellisia ja paikallisia) vahvistettaisiin, jotta kansalaisjärjestöjen ja toimielinten vuoropuhelu otettaisiin huomioon poliittisessa päätöksenteossa varsinkin jäsenvaltioissa.
There was agreement among the participants at the session that there should be a wide definition of social protection, encompassing not just social security and social policy but all those functions, services and benefits which ensure the wellbeing and communal life of all members of society - notably housing, education, health and social services.
Istunnon osallistujat olivat yhtä mieltä siitä, että sosiaalinen suojelu olisi määriteltävä laajasti, niin että siihen kuuluisi sosiaaliturvan ja sosiaalipolitiikan lisäksi muut toimet, palvelut ja etuudet, joilla taataan yhteiskunnan jäsenten hyvinvointi ja yhteisöllinen elämä, erityisesti asumis-, koulutus, terveys- ja sosiaalipalvelut.
The prevention of exclusion was unanimously recognised as the "highest priority of social policy": it should be stressed that social security schemes and social transfers are extremely effective - without them, nearly 40% of EU households would have an income below half of the national average.
Syrjäytymisen ehkäisemistä pidettiin yksimielisesti sosiaalipolitiikan tärkeimpänä tavoitteena. On korostettava, että sosiaaliturvajärjestelmät ja sosiaaliset tulonsiirrot ovat erittäin tehokkaita: ilman niitä noin 40 %:lla EU:n kotitalouksista tulot jäisivät alle puoleen kansallisesta keskiarvosta.
For the majority of participants, adapting social protection to major changes in European societies requires the maintenance or restoration of the solidarity mechanisms which have existed up to now, and the development of this protection.
Suurimmalle osalle osallistujia sosiaalisen suojelun mukauttaminen yhteiskunnallisiin muutoksiin edellyttää tähänastisten solidaarisuusmekanismien säilyttämistä tai palauttamista sekä suojelun kehittämistä.
New needs must be recognised, defined with an input from those involved and met by new services or new benefits.
Uudet tarpeet on tunnistettava, ne on määriteltävä asianosaisten avustuksella ja niihin on vastattava uusien palveluiden tai etuuksien avulla.
Adaptation calls for the reinforcement of links between the civil and social dialogues.
Mukautumiseen tarvitaan kansalaisjärjestöjen ja toimielinten vuoropuhelun sekä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun yhteyksien vahvistamista.
While there are numerous convergences between the views of the NGOs and the ETUC, what is seen as the relatively limited involvement of employers indicates the scale of the task to be faced if more effective influence is to be brought on socioeconomic decision-making.
Kansalaisjärjestöjen ja EAL:n kannat ovat monissa asioissa yhtäläiset, mutta työnantajajärjestöjen suhteellisen vähäinen osallistuminen osoittaa vielä edessä olevan tehtävän laajuuden, jos sosioekonomiseen päätöksentekoon halutaan vaikuttaa tehokkaammin.
The session's examination of the general principles of social protection generally revealed two conflicting approaches: • the first gives priority to the principle of equality and the mechanisms of solidarity and collective responsibility.
Istunnossa tarkasteltiin sosiaalisen suojelun yleisiä periaatteita ja päädyttiin kahteen ristiriitaiseen lähestymistapaan:
Incomes and benefits should in all cases guarantee the conditions for a decent life, affording full dignity to everyone.
• Ensimmäisessä annetaan etusija tasa-arvoisuudelle, solidaarisuudelle ja yhteisön vastuulle.
The not-for-profit nature of the organisations responsible for social protection, whether public or private, is seen as an important guarantee of solidarity.
Sosiaalisesta suojelusta vastaavien organisaatioiden, julkisten tai yksityisten, hyötyä tavoittelematonta luonnetta pidetään merkittävänä solidaarisuuden takuuna.
This broad approach is held by the Platform of European Social NGOs and the ETUC;
Euroopan sosiaalialan kansalaisjärjestöjen foorumi ja EAL kannattivat tätä laajaa lähestymistapaa.
• the second seeks a new balance between individual and collective responsibilities, notably through the development of complementary social insurance for the better-off members of society.
• Toisessa pyritään löytämään uusi tasapaino yksilön ja yhteisön vastuun välille erityisesti kehittämällä täydentävää sosiaalivakuutusta yhteiskunnan parempiosaisia varten.
Social protection should, in certain cases, redefine its field of application to target those parts of society most exposed to risks.
Tietyissä tapauksissa sosiaalinen suojelu olisi kohdennettava niihin yhteiskunnan osiin, jotka ovat altteimpia riskeille.
Another important debate around the development of social protection schemes and policies relates to the distinction and relationship between social rights and benefits linked to work and those rights and benefits granted to the population as a whole.
Toinen sosiaalisen suojelun järjestelmiä ja sosiaalipolitiikkaa koskeva tärkeä keskustelu liittyy työhön liittyvien sosiaalisten oikeuksien ja etuuksien ja yleisesti väestölle annettavien oikeuksien ja etuuksien väliseen eroon ja suhteeseen.
In many Member States, social security rights which began as work-related have progressively been extended to all or some of the wider population - examples have been family allowances and healthcare insurance.
Monissa jäsenvaltioissa alkujaan työhön liittyvät sosiaaliturvaoikeudet ovat vähitellen laajentuneet koskemaan koko väestöä tai suurinta osaa siitä, esimerkiksi perhe-etuudet ja terveydenhuoltovakuutus.
Similarly, the introduction by some Member States of guaranteed minimum incomes, minimum incomes for older people or even "dependency insurance", have raised the question of a redefinition of the boundaries and crossover points between schemes related to work and general schemes.
Samoin joissakin jäsenvaltioissa käyttöön otettu taattu vähimmäisturva, vanhusten vähimmäisturva tai hoitovakuutus on nostanut esiin kysymyksen työhön liittyvien ja yleisten järjestelmien välisten rajojen ja päällekkäisyyksien uudelleentarkastelusta.
For trade unions, it is important to maintain collective co-responsibility among the social partners for all those schemes which provide replacement incomes (pensions and insurance for unemployment, accidents at work, sickness, disability).
Ammattiliitoille on tärkeää säilyttää yhteinen vastuullisuus tuloja korvaavissa järjestelmissä (eläkkeet ja työttömyysvakuutukset, työtapaturmat, sairaudet, työkyvyttömyys).
The debate about the boundaries between different social protection schemes is linked to the issue of the necessary development of the financing of social protection.
Eri sosiaaliturvajärjestelmien välisiä rajoja koskeva keskustelu liittyy tarvittavaan sosiaaliturvan rahoituksen kehittämiseen.
Participants were in agreement that in most Member States this financing weighs too heavily on employment.
Osallistujat olivat yhtä mieltä siitä, että useimmissa jäsenvaltioissa rahoitus rasittaa liiaksi työllisyyttä.
However, beyond this point, the views of employers on the one hand contrasted with those of NGOs and trade unions on the other.
Tätä seikkaa lukuun ottamatta työntekijöiden näkemykset olivat ristiriidassa kansalaisjärjestöjen ja ammattiliittojen näkemysten kanssa.
The latter want pay-related social security contributions to be reduced through the introduction of wider general levies on all incomes and factors, especially savings, energy and rents.
Jälkimmäiset haluavat alentaa ansiosidonnaisia sosiaaliturvamaksuja niin, että kaikkia tuloja ja muita tekijöitä, erityisesti säästöjä, energiaa ja vuokratuloja, verotetaa/i laajemmin.
This search for new ways of financing social protection must, from this point of view, come within the scope of European-level decision-making - if we are to avoid the risk of competition at the expense of social protection.
Sosiaaliturvan uusien rahoitusmallien etsinnässä on päädyttävä Euroopan tasoiseen päätöksentekoon, ellemme halua kilpailua sosiaalisen suojelun kustannuksella.
The growth of private insurance is a particular issue that needs to be regulated at European level. A number of contributors
Yksityisten vakuutusten lisääntyminen on erityiskysymys, jota olisi käsiteltävä Euroopan tasolla.
sought the creation of a European mechanism for the alternative financing of social protection.
Jotkut osallistujat halusivat luoda Euroopan tasoisen järjestelmän sosiaaliturvan vaihtoehtoista rahoitusta varten.
Some other participants - stressing the contribution of social protection to social cohesion - suggested an analysis of the costs of the faults and shortcomings of social protection in both human terms and with regard to the public expenditure required to repair the failings of the system (a study of the costs of the lack of European integration in social policy has also been suggested).
Toiset taas korostivat sosiaaliturvan merkitystä sosiaaliselle koheesiolle ja ehdottivat sosiaaliturvan puutteista koituvien kustannusten analysointia sekä ihmisten kannalta että järjestelmän puutteiden korvaamiseen vaadittavien julkisten kustannusten kannalta (on myös ehdotettu tutkimusta sosiaalipolitiikan eurooppalaisen integraation puuttumisen vuoksi koituvista kustannuksista).