natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To ensure that information provided in accounting documents is equivalent in all Member States, the fourth, seventh and eighth directives require company accounts (annual accounts, consolidated accounts and approval of persons responsible for carrying out statutory audits) to give a true and fair view of the company's assets, liabilities, financial position and profit or loss.
Jotta kirjanpitoasiakirjat antaisivat yhtäläistä tietoa kaikissa jäsenvaltioissa, neljännessä, seitsemännessä ja kahdeksannessa direktiivissä säädetään, että yhtiön tilinpäätösasiakirjat (tilinpäätös, konsolidoitu tilinpäätös ja näiden tilinpäätösten laillisesta valvonnasta vastaavien henkilöiden suostumus) antavat lukijoille todellisen kuvan yhtiöiden omaisuudesta, taloudellisesta tilanteesta ja tuloksista.
A minimum set of common obligations
Yhtiöjärjestykset
Regulations for companies with a Community dimension a.
Yhteisön tasolla toimivien yhtiöiden sääntely
— A first Council directive (68/151, 9 March 1968) laid down substantial publicity requirements for setting up companies with share capital and private limited liability companies to ensure that third parties are given full details of the new company.
— Ensimmäisessä neuvoston direktiivissä (68/151, 9.3.1968) säädetään laajoista julkistamisvelvoitteista pääoma- ja rajavastuuyhtiöitä perustettaessa tiedon takaamiseksi ulkopuolisille uuden yhtiön tärkeimmistä piirteistä.
Preventive control when a company is formed is also required.
Direktiivissä edellytetään myös yhtiön perus tamista koskevaa ennakkovalvontaa.
As such controls are not infallible, provision is made for nullity of companies that have been constituted irregularly in certain cases
Koska tämä valvon ta ei voi olla täysin varma, sallitaan tietyissä tapauksissa yhtiöiden toteaminen pätemättömäksi perustamiskirjassa olevien virheiden perusteella.
The first aim was to make it easier for companies to operate in Member States other than their country of origin.
Ensin yritettiin helpottaa yhtiöiden toimintaa muissa jäsenvaltioissa kuin niiden kotivaltiossa.
This was the aim of the Convention of 29 February 1968 on the Mutual Recognition of Companies, which has still not come into force as it has not been ratified by all the Member States.
Tämä oli 29. helmikuuta 1968 tehdyn yhtiöiden vastavuoroista tunnustamista koskevan yleissopimuksen tavoitteena, joka ei vieläkään ole tullut voimaan, koska kaikki jäsenvaltiot eivät sitä ole ratifioineet.
The next goal was facilitation of access by European-scale companies: a proposal for a tenth directive on crossborder mergers of public limited com panies is intended to remove legal barriers that currently make such mergers impossible and would thus supplement the directive on the common system of taxation applicable to mergers (*3.4.7.).
Ehdotus osakeyhtiöiden rajat ylittäviä fuusioita koskevaksi kymmenenneksi direktiiviksi pyrkii poistamaan oikeudelliset esteet, jotka nykyisin estävät tällaiset fuusiot. Ehdotuksen avulla voitaisiin täydentää fuusioiden verotuskäytännöstä annettua direktiiviä (*3.4.7).
These mergers are of course subject to rules on the monitoring of concentrations (*3.3.2.).
Tällaisia fuusioita luonnollisesti valvotaan samalla tavoin kuin yritysten keskittymiä (*3.3.2).
The operation of European-scale companies
Euroopan laajuisten yhtiöiden toiminta
— This was supplemented by a second Council directive (77/91, 13 December 1976) which however concerns only public limited liability companies.
— Toisessa neuvoston direktiivissä (77/91, 13.12.1976) täydennetään edellä mainittua säädöstä, mutta ainoastaan osakeyhtiöiden osalta.
The constitution of such companies requires a minimum amount of authorized capital as security for creditors and a counterpart to the limited responsibility of shareholders.
Näiden yhtiöiden yhtiöjärjestyksessä edellytetään osakepääoman vähimmäismäärää, joka toimii velkojien saatavien turvana ole vana pääomana ja osakkaiden rajoitetun vastuun vastapainona.
There is also a minimum content requirement for public limited liability companies' instruments of incorporation.
Direktiivissä säädetään myös osakeyhtiön perustamisasiakirjan vähimmäissisällöstä.
Company operation
Yhtiöiden toiminta
There has not been much development apart from on tax (*3.4.7.) and social rules (*4.8.6.).
Verotusta (*3.4.7) ja sosiaalisia kysymyksiä (*4.8.6) luku un ottamatta yhtiöiden toiminta Euroopan tasolla ei juurikaan ole edistynyt.
The first directive ensures the validity of the company's undertakings towards third parties acting in good faith, a subject which, apart from the twelfth Council directive (89/667, 21 December 1989) [1] on single-member pri
Esimerkkinä mainittakoon neu voston yhdestoista direktiivi toisen valtion, jopa kolmannen valtion, lainsäädännön alaisten, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden jäsenvaltioon avaamien sivuliikkei-
companies in one Member State to cooperate in a joint venture with companies or legal persons in other Member States.
Asetuksessa mahdollistetaan jäsenvaltion yhtiöiden samaan tavoitteeseen pyrkivä yhteistoiminta muiden jäsenvaltioiden yhtiöiden tai luonnollisten henkilöiden kanssa.
It came into force on 1 July 1989 and has been very successful since, by the beginning of 1997, 796 EElGs had been set up.
Asetuksen soveltaminen on ollut suuri menestys, sillä sen voimaantulosta 1. heinäkuuta 1989 lähtien on vuoteen 1997 mennessä perustettu 796 eurooppalaista taloudellista etuyhtymää.
ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
EUROOPAN PARLAMENTIN ASEMA c.
The aim is to allow companies that want to act or establish themselves beyond their national frontiers the option of being subject to one set of (Community) legislation and not several as is the case at present.
Tavoitteena on tarjota niille yhtiöille, jotka haluavat toimia kansallisten rajojen ulkopuolella tai asettua sinne, mah dollisuus kuulua yhden (yhteisön) lainsäädännön piiriin usean kansallisen lainsäädännön piiriin samanaikaisesti kuulumisen sijaan.
The European Parliament has been able to get some of its amendments incorporated in legislation.
Jotkin Euroopan parlamentin tekemät lainsäädännön tarkistukset on hyväksytty.
It has strong ly defended worker participation in companies (*4.8.6.).
Parlamentti puolustaa kiivaasti erityisesti työntekijöiden osallistumista yhtiöiden hallintaan (*4.8.6).
It was for this reason that it refused to deliver an opinion on the proposal for a tenth directive on crossborder mergers of public limited companies, thus preventing its adoption until the question of worker participation had been settled at Community level.
Tämän vuoksi parlamentti on kieltäytynyt antamasta lausuntoa ehdotuksesta kymmenenneksi direktiiviksi rajat ylittävästä yhtiöiden sulautumisesta ja siten estänyt sen hyväksymisen, niin kauan kuin työntekijöiden osallistumisesta ei ole tehty yhteisön tasolla päätöstä.
These efforts are not new as the Commission presented its first proposal for a regulation on a statute for a European company in 1970 but this proposal (which has been amended on numerous occasions, most recently in 1991) and later, related proposals for directives have been stalled because of their provisions on worker participation.
Euroopan parlamentin aloitteesta valmisteltiin ehdotuksia julkisia osakeyhtiöitä koskeviksi yhteisösäännöiksi parla mentin yhteisön laajuisesta osuuskunnasta antaman mietinnön jälkeen (asiakirja 1-839/82).
The Commission had hoped to remove the block age by the adoption on 22 September 1994 of the directive (94/45) on European works councils (*4.8.6.) and has published a communication (COM(95) 547).
Parlamentin aloitteesta annettiin myös 13. maaliskuuta 1987 päätös lauselma, jossa painotettiin yhdistyksiä koskevia yhteisösääntöjä.
Parliament was behind proposals for a European statute for undertakings in the mutual sector, following a report putting forward the idea of a European cooperative society (doc.
Tähän on pyritty jo kauan, sillä komissio teki ensimmäisen Euroopan laajuisen yhtiön asemaa koskevan ehdotuksen vuonna 1970.
1-839/82) and a resolution of 13 March 1987 advocating a European statute for associations.
Tämä ehdotus (jota on useaan kertaan muutettu, viimeksi vuonna 1991), kuten myös sitä seuranneet ehdotukset siihen liittyviksi direktiiveiksi on pysyvästi hyllytetty niissä olevien työntekijöiden osallistumista koskevien säännösten vuoksi.
It was a parliamentary intergroup that presented the Commission with a draft European statute for associations on 14 April 1985.
Komissio oli toivonut, että ehdotukset voitaisiin ottaa uudelleen käsittelyyn 22. syyskuuta 1994 eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta annetun direktiivin myötä (*4.8.6).
However it is still blocked as is, for the same reason, the statute for a European association, cooperative society and mutual society (proposals for regulations and directives, July 1993).
Komissio on antanut asiaa koskevan tiedonannon (KOM(95)0547).
On the other hand, the Council has been able to adopt the regulation (2137/85, 25 July 1985) on the creation of the European Economic Interest Grouping. This enables
[1] Yhteistoimintamenettely: SYN0135 (LEG=3) [2] Yhteistoimintamenettely: SYN0063 (LEG=3)
BANKING, INSURANCE AND SECURITIES
PANKIT, VAKUUTUKSET JA ARVOPAPERIT
LEGAL BASIS Articles 54g, 57(2), 58, 100 and 100a of the EC Treaty.
EY-sopimuksen 54 g artikla, 57 artiklan 2 kohta, 58 artikla, 100 ja 100 a artiklat.
— Solvency ratios: Council Directive 89/647 of 18 December 1989 [3] (see also Directives 91/15, 94/7 and 95/15) harmonized prudential supervision and tightened up solvency standards to protect depositors and investors.
— Oma pääoma: neuvoston direktiivi 89/299, 17. huhtikuuta 1989 (muutettuna direktiiveillä 91/633 ja 92/16) [2] vahvisti yhteiset perussäännöt kaikille yhteisössä toimiluvan saaneille luottolaitoksille.
— Monitoring and control of major risks: Council Directive 92/121 of 21 December 1992 [4] harmonized the basic rules on supervision.
— Vakavaraisuussuhdeluvut: neuvoston direktiivi 89/647,18. joulukuuta 1989 [3] (ks. myös direktiivit 91/15, 94/7 ja 95/15) yhdenmukaisti vakauden valvontaa ja vahvisti vakavaraisuusnormeja tallettajien ja sijoittajien suojelemiseksi.
These industries have traditionally been subject to strong government supervision, resulting in extremely stringent regulation of access to the profession and its exercise, in rules that vary from one Member State to another.
Nämä alat ovat perinteisesti olleet viranomaisten voimakkaan julkisen valvonnan alaisia ja niihin liittyvät liiketoiminnan aloittamista ja harjoittamista koskevat kansalliset säädökset ovat yleensä varsin velvoittavia sekä usein erilaisia eri jäsenvaltioissa.
The direct effect of freedom of establishment and freedom to provide services, the status quo since 1970, has been to prevent discrimination on grounds of nationality but it has not avoided the requirement to comply with national regulations. ulations.
Vuonna 1970 voimaan tulleen sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden suora vaikutus estää kansallisuuteen perustuvan syrjinnän, mutta se ei estä velvoitetta mukautua kansallisiin säädöksiin.
— Deposit guarantees: European Parliament and Council Directive 94/19 of 30 May 1994 [5] aims to provide Community-wide protection for depositors in credit institutions, particularly by making guarantee schemes set up in one Member State applicable to depositors in subsidiaries set up in other Member States.
— Suurten riskien valvonta ja tarkastus: neuvoston direktiivi 92/121, 21. joulukuuta 1992 [4] yhdenmukaisti valvontaa koskevat olennaiset säädökset.
Hence major efforts were needed to bring these rules into line and secure their mutual recognition, so as to enable the two freedoms to be exercised.
Näin ollen näitä säädöksiä pitäisi voimakkaasti lähentää, jotta ne voitaisiin vastavuoroisesti tunnustaa ja täten helpottaa näiden kahden vapauden toteutumista.
A further obvious requirement in these financial industries (and one laid down by the Treaty of Rome in Article 52) was the free dom of movement of capital.
Näille rahoitusaloille on toisena ilmeisenä edellytyksenä ollut, jo Rooman sopimuksessa (52 artikla) sovittu, pääomien vapaa liikkuvuus.
— The fight against financial crime: Council Directive 91/308 of 10 June 1991 [6] requires the Member States to prohibit money-laundering and introduce appropriate penalties.
—Talletusten takuut: Euroopan parlamentin ja neuvos ton direktiivi 94/19, 30. toukokuuta 1994 [5j, kohdistui luottolaitosten tallettajien suojaamiseen, joka ilmenee eri tyisesti mahdollistamalla yhdessä jäsenvaltiossa käyttöön otettujen talletusten takuujärjestelmien soveltamisen muissa jäsenvaltioissa perustettujen sivukonttoreiden tallettajiin. lettajiin.
The main target of legal approximation was the rules in commercial law applying to the formation and manage ment of companies.
Lainsäädännön lähentäminen on kohdistunut erityisesti yhtiöihin sovellettavaan kauppaoikeuteen (perustamiseen ja hallintaan).
However, the harmonization and mutual recognition of conditions for access to the professions (the requirement of diplomas and other qualifications), mainly affecting the liberal professions and employees (*3.2.3. and 3.2.2.) may often also apply to the financial sector.
Elinkeinonharjoittajaksi ryhtymisen edellytysten (vaatimukset tutkintotodistuksista ja muista todistuksista) yhdenmukaistamista ja vastavuoroista tunnustamista, joka koskee erityisesti vapaan ammatin harjoittajia ja ansiotyössä käyviä (*3.2.3. ja 3.2.2.), voi kuitenkin olla aiheellista soveltaa myös rahoitusalalla. tusalalla.
The insurance sector is even more highly regulated than the banking industry, out of a concern to protect its clients, especially private individuals.
Vakuutusala on vielä pankkialaakin voimakkaammin asiakkaiden, varsinkin yksityisten henkilöiden, suojelemiseksi annettujen säädösten alainen.
In endeavouring to coordinate the national rules, Community law has taken account of this concern, while seeking to ensure that freedom of establishment and freedom to provide services are exercised effectively so that consumers can enjoy the widest and most attractive range of products possible.
Vakuutusalaan kohdistuvan kansallisen lainsäädännön yhdenmukaistamispyrkimyksissä yhteisön lainsäädäntö on ottanut tämän suojelemisen painottamisen huomioon, samalla kun se on pyrkinyt takaamaan sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteutumisvaiheen saavuttamisen, niin että kuluttajat voisivat nauttia tuotteiden mahdollisimman laajan ja edullisen tarjonnan eduista.
These aims are difficult to reconcile, which explains why freedom of movement has in practice taken so long to introduce.
Sopusoinnun löytyminen on ollut vaikeaa, ja se selittää vapaan liikkuvuuden toteutumisvaiheen hitaan saavuttamisen.
Freedom of establishment was the first to be tackled as it aroused fewer misgivings.
Toiminnan aloittamista koskevien säännösten yhdenmukaistaminen a.
In an industry that is vitally important for both economic and social reasons, which governments tend to keep under close supervision, and in which the liberalization of services and capital movements were closely tied, leg islative coordination has made slow progress.
Toteuttaminen aloitettiin sijoittautumisvapaudesta, johon kohdistui vähemmän epäilyjä.
— Initial coordination, in Directive 77/780 of 12 December 1977, makes the establishment of a credit institution subject to government authorization; to obtain it, certain conditions must be met and a programme of operations submitted.
— Ensimmäisellä yhdenmukaistamista koskevalla, 12. joulukuuta 1977 annetulla direktiivillä (77/780), säädettiin valtion luvasta luottolaitoksen perustamiseksi. Luvan saamiseksi pitää täyttää määrättyjä edellytyksiä ja esittää toimintaohjelma.
— The first coordinating directive on nonlife insurance (i.e. insurance other than life assurance) of 24 July 1973 (73/239) made it necessary to obtain authorization in order to establish a company or set up branches or agencies. Sectoral authorization for a class of insurance, based on a programme of operations, could be refused if the conditions governing the taking up of business, laid down by national legislation, were not met.
— Ensimmäinen direktiivi (73/239), joka annettiin 24. heinäkuuta 1973, muiden kuin henkivakuutusten yhteensovittamisesta tarjosi mahdollisuuden yritysten, sivukonttoreiden ja toimistojen perustamiseen: haaroittain, toimintaohjelman perusteella annettu lupa voitiin evätä, jos kansallisessa lainsäädännössä aloittamiselle määrätyt edellytykset eivät olleet täyttyneet.
— Similar arrangements were laid down for life assurance by Directive 79/267 of 5 March 1979.
— Direktiivissä (79/267), joka annettiin 5. maaliskuuta 1979, määrättiin vastaavasta, henkivakuutuksia koskevasta järjestelmästä.
— The quantum leap in liberalization (provided for in the White Paper on the single market) was the second coordinating directive of 15 December 1989 (89/646) [1].
— Vapauttamisen (joka sisältyy sisämarkkinoita koske vaan valkoiseen kirjaan) suurena edistysaskeleena oli pankkialan yhteensovittamisesta 15. joulukuuta 1989 annettu toinen direktiivi (89/646) [1].
It introduces the principle of a single Community authorization, granted by a Member State to a credit institution, allowing it to pursue all basic banking business through out the Community, either by setting up subsidiaries or by providing its services direct from the country in which it is established.
Se toi mukanaan periaatteen yhdestä yhteisestä toimiluvasta. Jäsenvaltio myöntää toimiluvan luottolaitokselle, joka voi luvan perus teella harjoittaa peruspankkitoimintaa yhteisön koko alueella, joko sivukonttoreita luomalla tai toimittamalla palvelujaan suoraan siitä valtiosta käsin, jossa se on perustettu.
The home Member State carries out overall supervision of the banking institution, while the host Member State supervises branches established on its territory.
Se jäsenvaltio, jossa pankkilaitoksen kotipaikka sijaitsee, vastaa pankkilaitoksen yleisestä valvonnasta ja vastaanottajavaltio valvoo sen omalle alueelle perustettuja sivukonttoreita.
Harmonizing protection and control rules b. In the case of freedom to provide services, i.e. the conclusion of crossborder contracts, the deadlock was ended by two Court of Justice judgments of 4 December 1986 (Commission v. Germany and Commission v. France).
Palvelujen tarjonnan vapautta, eli rajat ylittävien sopimusten solmimista koskeva tilanne on lauennut tuomioistuimen 4. joulukuuta 1986 antamien kahden päätöksen seurauksena (komissio vastaan Saksa ja komissio vastaan Ranska).
The Court ruled that the host state (in which the risk is situated and the service is provided) may require a company to obtain authorization in view of the need to protect consumers, in particular in connection with small risks.
Tuomioistuimen mukaisesti vastaanottava valtio (valtio, missä riski sijaitsee ja joka on
The single market sideration.
S/sämar/c/f/naf valtioissa.
It should be stressed that general legislation on nonlife insurance does not cover motor vehicle third party liability insurance; this is governed by special rules (Directive 90/618 of 8 November 1990) [11], under which an insurer established in one Member State must, in order to insure a vehicle registered in another Member State (freedom to provide services), appoint a representative in that State.
Pitää korostaa sitä, että yleinen, muita kuin henkivakuutuksia koskeva lainsäädäntö ei ulotu siviilivastuulliseen autovakuutukseen, josta on olemassa oma erityislainsäädäntönsä (direktiivi 90/618, 8. marraskuuta 1990) [11], ja sen mukaisesti yhdessä jäsenvaltiossa perustetun vakuuttajan pitää, toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn ajoneuvon vakuuttamiseksi (palvelujen tarjoamisen vapaus), nimittää edustaja tässä jäsenvaltiossa.
Marketable securities a.
Arvopaperit a.
Admission to stock exchange listing
Pörssilistalle hyväksyminen
— Council Directive 79/279 of 5 March 1979, amended by Directive 82/148 of 3 March 1982 [12], established minimum conditions for the admission to stock exchange listing of securities for assets situated in the Member States.
— Neuvoston direktiivi 5. maaliskuuta 1979, jota on muutettu 3. maaliskuuta 1982 anneulla direktiivillä (79/279 ja 82/148) [12] määrää arvopaperien vähimmäisedellytyksistä, ennen niiden hyväksymistä jäsenvaltioissa sijaitsevien pörssien viralliselle pörssilistalle.
— On 22 June 1988 the Council adopted the second coordinating Directive on nonlife insurance (88/357) [7], to facilitate the exercise of freedom to provide services, making a distinction between 'large risks'(concerned with large undertakings) and 'small risks'(concerned with private individuals).
— neuvosto hyväksyi 22. kesäkuuta 1988 toisen direktiivin muiden kuin henkivakuutusten yhteensovittamisesta (88/357) [7], joka on suuntautunut palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamisvaiheen saavuttamisen helpottamiseen erottamalla "suuret riskit" (suurten yritysten riskit) ja "massariskif (yksittäisille henkilöille koituvat riskit) toisistaan.
In the case of large risks, an insurance company may provide its services in another Member State (the State in which the risk is situated) without authorization from that State and under the supervision of the State in which its head office is located (Member State of establishment), which applies its own legislation.
Suurten riskien tapauksessa jäsenvaltio voi tarjota palveluja toisessa jäsenvaltiossa (riskin valtiossa) ilman kyseisen valtion lupaa ja sen toimipaikkavaltion (perustamisvaltion) valvonnan alaisena, sen soveltaessa omaa lainsäädäntöään.
In the case of small risks, the State in which the risk is situated retains a significant supervisory role: it may require authorization for the provision of services and approval for contract forms, and its legislation (including tax law) is applicable.
Massariskien tapauksessa riskivaltiolla on yhä käytössään merkittäviä valvontakeinoja: se voi asettaa palvelujen tarjoamisen luvanvaraiseksi, sopimuskaavakkeet hyväksyttäviksi, ja voidaan soveltaa sen lainsäädäntöä, myös verolainsäädäntöä.
But the authorization procedure must take account of controls already carried out by the Member State of establish ment.
Mutta lupamenettelyssä pitää ottaa huomioon perustajavaltiossa jo suoritetut tarkastukset.
Undertakings for collective investment in trans ferable securities (UCITS)
Arvopaperien yhteissijoitusyritykset(OPCVM)
Council Directive 85/611 of 20 December 1985, amend ed by Directive 88/220, [14] reconciles the conditions for competition between UCITS and for protecting share holders, enabling UCITS to operate throughout the Community on the basis of a single authorization granted by the Member State of origin while remaining exclusive ly subject to the law of that Member State.
Neuvoston direktiivi 85/611, 20. joulukuuta 1985, (muutettu direktiivillä 88/220) [14] lähentää yhteissijoitusyrityksen keskeisiä kilpailuedellytyksiä ja osallistujien suojaedellytyksiä sekä tekee yhteissijoitusyrityksille mah dolliseksi toimimisen koko yhteisön alueella yhteisen luvan turvin, jonka on myöntänyt se jäsenvaltio, missä yhteissijoitusyritys on perustettu, niin että toiminta on ain oastaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön alaista.
— In the case of life assurance, the effective exercise of freedom to provide services was achieved by Directive 90/619 of 8 November 1990 [8] (the second coordinating directive).
— Henkivakuutusten osalta palvelujen tarjoamisen vapauden toteutumisvaihe saavutettiin 8. marraskuuta 1990 annetun direktiivin 90/619 [8] avulla (toinen yhteensovittamisdirektiivi).
Policies taken out on the initiative of the insured party ('passive commitment') are governed by the Member State in which the insurer is established ('State of establishment').
Vakuutuksenottajan aloitteesta solmitut sopimukset ("passiivinen allekirjoittaminen") ovat vakuuttajan valtion (perustamisvaltion) lain säädännön alaisia.
Policies taken out on the insurer's initiative ('active commitment') are deemed to require greater protection for the consumer and are subject to regulation and supervision by the State in which the risk is situated ('State of the commitment').
Vakuuttajan aloitteesta solmittujen sopimusten ("aktiivinen allekirjoittaminen") katsotaan vaativan suurempaa kuluttajansuojaa ja ne ovat riskin valtion (sitoutuneen valtion) lainsäädännön ja valvonnan alaisia.