natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To give the CFSP visibility and coherence, the Treaty provides for the Union to be represented in a different way: it will consist of the Member State holding the Presidency of the Council and a group (called the troika in the Community jargon) consisting of the Presidency of the Council, the Commission and the Secretary-General of the Council, who will act as the Union's High Representative for the common foreign and security policy.
Jotta yhteinen uiko­ ja turvallisuuspolitiikka tulisi näkyvämmäksi ja johdonmukaisemmaksi, Amsterdamin sopimuksessa säädetään unionin edustuksen uudesta kokoonpanosta. Edustus annetaan vastedes neuvoston puheenjohtajana toimivalle jäsenvaltiolle sekä ryhmälle, johon kuuluvat neuvoston puheenjohtajamaa, komissio sekä unionin yhteisen uiko­ja turvallisuuspo­litiikan korkeana edustajana toimiva neuvoston pääsihteeri.
The attention paid to the need to establish greater coherence is also reflected in the provisions confirming the tasks of the Commission, which is fully associated in the drafting of European foreign policy and, at the Council's request, may submit whatever proposals it considers necessary for the implementation of a joint action.
Johdonmukaisuuspyrkimys heijastuu myös komission tehtävien vahvistamisessa. Komissio on täysin mukana yhteisen uiko­ ja turvallisuuspolitiikan laatimisessa, ja neuvoston pyynnöstä se voi esittää tarpeellisiksi katsomiaan ehdotuksia yhteisen toiminnan toteuttamiseksi.
The Member States will analyse potential conflict zones together and anticipate crisis situations.
Jäsenvaltiot analysoivat yhdessä mahdolliset konfliktialueet ja ennakoivat kriisitilanteet.
A policy planning and early warning unit is being created for this purpose.
Sen tehtävänä on vastata yhteisen uiko­ ja turvalli­suuspolitiikan suurten toimintalinjojen analysoinnista ja suunnittelusta.
It will consist of officials from the Council, the Commission and the Member States and will be responsible for analysing and mapping out the broad outlines of the common foreign and security policy and may, at the Council's request, submit studies, recommendations and action strategies.
Se voi neuvoston pyynnöstä esittää tutkimuksia, suosituksia ja toimintastrategioita.
Β — Weaknesses of the Amsterdam
B. Amsterdamin sopimuksen heikkoudet
The number of cases in which decisions can be taken by majority is still too limited.
Tapauksia, joissa päätökset voidaan tehdä enemmistöllä, on vielä liian vähän.
No agreement was reached on the incorporation of the Western European Union into the European Union, which would make it possible to devise a genuine European defence policy while maintaining very solid ties with the United States through transatlantic cooperation and NATO.
Länsi­Euroopan unionin (WEU) yhdentämisestä Euroopan unioniin ei ole päästy yksimieli­syyteen. WEU:n avulla voitaisiin luoda todellinen eurooppalainen puolustuspolitiikka ja pitää samalla yllä tiiviit yhteydet Yhdysvaltoihin Atlantin ylittävän yhteistyön ja NATOn puitteissa.
To settle this and other matters, the Member States have agreed to hold a new Intergovernmental Conference.
Jäsenvaltiot ovat päättäneet pitää uuden hallitustenvälisen konferenssin tämän asian ja muiden ongelmien ratkaisemiseksi.
Questions and answers lo the Troaly il
Kysymyksiä
A m s 11 r i ι m ■ page Ζ
A m s ι e Ρ d a m I n sopimuksesta
European military service?
Ollaanko menossa kohti eurooppalaista armeijaa tai jopa eurooppalaista asepalvelusta?
No European defence or military policy has been adopted as a part of the Treaty.
Amsterdamin sopimukseen ei sisällytetty eurooppalaista puolustus- tai sotilaspolitiikkaa.
Consequently, there are no provisions for the creation of a European army or for European military service.
Tämän vuoksi ei ole olemassa mitään järjestelyjä eurooppalaisen armeijan tai eurooppalaisen asepalveluksen perustamiseksi.
There will not be a European army with its own uniforms or European military service, as some people have speculated.
Ei tule olemaan eurooppalaista armeijaa omine univormuineen tai eurooppalaista asepalvelusta, kuten jotkut ovat epäilleet.
But the Treaty does call for the progressive creation of a common European defence policy, which covers humanitarian and rescue tasks, peacekeeping, the use of combat forces in crisis management, including peacemaking.
Sopimuksessa tuetaan yhteisen puolustuspolitiikan asteittaista luomista. Siihen kuuluvat humanitaariset ja pelastustehtävät, rauhanturvaaminen sekä taistelujoukkojen tehtävät kriisinhallinnassa, rauhan palauttaminen mukaan lukien.
This means that, when this policy is complete, the European Union may call on the Western European Union (the defence arm of the EU) to implement decisions of the EU that have defence implications.
Kun yhteinen puolustuspolitiikka on luotu, Euroopan unioni käyttää Länsi-Euroopan unionia (WEU) niiden päätösten ja toimien valmistelussa ja toteuttamisessa, joilla on merkitystä puolustuksessa.
But NATO will continue to be the major feature of European defence.
NATO on kuitenkin edelleen Euroopan puolustuksen kulmakivi.
Qieslions and answers to the Treaty ol
Ja vastauksia
How far will the Treaty allow, or even speed up, enlargement of the Union to other countries?
Missä määrin Amsterdamin sopimuksen avulla mahdollistetaan Euroopan unionin laajentuminen tai jopa nopeutetaan sitä?
In itself, the Treaty is not a factor for accelerating enlargement; it is the precondition which makes it possible.
Sopimus sinänsä ei nopeuta laajentumista, vaan se on laajentumisen ennakkoehto.
In other words, the Union's leaders would like to put their house in order before opening it up to newcomers.
Toisin sanoen Euroopan unionin johtohenkilöt halusivat asettaa asioita järjestykseen ennen unionin laajentamista.
On institutional issues, the discussions need to be reopened since certain questions (the composition of the Commission and the weighting of votes in the Council) were not resolved at Amsterdam.
Toimielinten tasolla keskustelu on aloitettava uudelleen, sillä tiettyjä kysymyksiä (komission kokoonpanoa, äänten painotusta neuvostossa) ei voitu ratkaista Amsterdamissa.
The European Union has committed itself to opening negotiations with the applicant countries in central and eastern Europe, and Cyprus, six months after the end of the Intergovernmental Conference which culminated in the draft Treaty of Amsterdam.
Euroopan unioni on sitoutunut aloittamaan neuvottelut Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden sekä Kyproksen kanssa kuuden kuukauden kuluttua siitä kun hallitustenvälinen konferenssi päätettiin Amsterdamissa.
On 15 July, the European Commission adopted a key document, 'Agenda 2000' on enlargement, policy reform and the financial perspective.
Euroopan komissio hyväksyi 15. heinäkuuta 1997 tärkeän asiakirjan nimeltä "Agenda 2000", joka koskee unionin laajentumista, yhteisön politiikkojen uudistamista ja rahoitus näkymiä.
At the end of 1997, the first decisive steps were taken along the path towards enlargement.
Vuoden 1997 lopussa otettiin ensimmäiset ratkaisevat askeleet laajentumisen tiellä.
The negotiations were formally opened in Luxembourg at the European Council in December.
Neuvottelujen juhlallinen avaus tapahtui Luxemburgissa joulukuun Eurooppa-neuvoston yhteydessä.
The negotiations proper are likely to be fairly lengthy.
Varsinaisista neuvotteluista tulee todennäköisesti suhteellisen pitkät.
Once they are concluded, the Accession Treaties will be submitted for ratification on both sides.
Niiden päätyttyä sekä uusien että nykyisten jäsenvaltioiden on ratifioitava kukin liittymissopimus.
It is not until the beginning of the next decade that the applicant countries will actually be able to join the Union.
Itse liittyminen voi tapahtua seuraavan vuosikymmenen alussa.
The conditions each one has to meet were laid down by the Copenhagen European Council back in June 1993: they must have stable institutions which guarantee democracy, the rule of law, human rights, and respect and protection for minorities; there must be a viable market economy capable of withstanding competition from the Union; and they must be able to endorse the objectives of the Union.
Edellytykset, jotka kunkin hakijamaan on täytettävä, esitettiin Kööpenhaminan Eurooppaneuvostossa kesäkuussa 1993: niillä on oltava vakaat hallinnolliset instituutiot, jotka takaavat demokratian toteutumisen, niiden on noudatettava oikeusvaltion periaatetta ja kunnioitettava ihmisoikeuksia sekä vähemmistöjen oikeuksia ja suojeltava vähemmistöjä, niillä on oltava elinkelpoinen markkinatalous, joka pystyy kohtaamaan unionissa vallitsevan kilpailun, ja niiden on kyettävä omaksumaan unionin tavoitteet.
Enlargement is a crucial step in the shaping of a reconciled, peaceful and democratic Europe.
Laajentuminen on ratkaiseva askel kohti sovinnon, rauhan ja demokratian Eurooppaa.
The possibility of achieving this historic objective first became a real prospect in November 1989, when the fall of the Berlin Wall sounded the death knell of the Iron Curtain and the cold war system by opening the way to German unification and free, democratic elections in all the central and east European countries.
Mahdollisuus toteuttaa tämä historiallinen tavoite tuli ensimmäisen kerran konkreettiseksi marraskuussa 1989, jolloin Berliinin muurin murtuminen oli lopun merkkinä rautaesiripulle ja kylmän sodan järjestelmälle ja avasi tien Saksan yhdistymiselle sekä vapaille ja demokraattisille vaaleille kaikissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa.
At the time the European Union had 12 Member States and was committed to establishing a single market in which there would be freedom of movement for people, services, goods and capital by the end of 1992.
Euroopan unionissa oli tuolloin kaksitoista jäsenvaltiota, ja se oli valmistelemassa vuoden 1992 loppuun ajoitettua sisämarkkinoiden toteutumista, jolloin henkilöiden, palvelujen, tavaroiden ja pääoman sallittaisiin liikkua vapaasti.
The Union immediately gave Europe's new democracies its support by concluding a series of association agreements with them which gradually led to a liberalisation of trade between western Europe and central and eastern Europe.
Unioni antoi heti tukensa Euroopan uusille demokratioille ja teki niiden kanssa assosiointisopimuksia, jotka ovat vähitellen johtaneet Länsi-Euroopan ja Keskija Itä-Euroopan välisen kaupan vapautumiseen.
At the same time, substantial financial aid arrangements (particularly the PHARE programme) were set up to facilitate the transition from a centralised economy to a market economy.
Samanaikaisesti käynnistettiin huomattava taloudellinen avustustoiminta (erityisesti Phare-ohjelma) helpottamaan siirtymistä keskusjohtoisesta taloudesta markkinatalouteen.
A special White Paper, published in 1995, listed the laws and regulations the applicant countries should enact in the economic policy sphere to prepare the ground for their future accession.
Vuonna 1995 julkaistiin valkoinen kirja, jossa lueteltiin ne lainsäädäntötoimet, joihin hakijamaiden olisi ryhdyttävä talouspolitiikan alalla valmistellakseen tulevaa liittymistään.
The inclusion of the central and east European countries will be the European Union's fourth enlargement.
Keski- ja Itä-Euroopan maiden liittyminen merkitsisi Euroopan unionin neljättä laajentumista.
In 1973, the United Kingdom, Ireland and Denmark were the first to join the Community founded by Germany, France, Italy and the three Benelux countries.
Vuonna 1973 Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Tanska liittyivät ensimmäisinä uusina maina Saksan, Ranskan, Italian ja kolmen Benelux-maan alun perin perustamaan yhteisöön.
At the beginning of the 1980s, the Community expanded to the south, with Greece joining in 1981, followed by Spain and Portugal in 1986.
1980-luvun alkupuolella unioni laajentui etelään, kun jäseniksi tulivat Kreikka (1981), Espanja ja Portugali (1986).
In 1995, it was the turn of Austria, Sweden and Finland.
Vuonna 1995 oli Suomen, Ruotsin ja Itävallan vuoro.
Any European country may apply to become a member of the Community if it complies with its fundamental principles (see question 12).
Mikä tahansa Euroopan valtio voi hakea yhteisön jäsenyyttä.
The door is still open.
Ovi on edelleen avoin.
► European Commission Directorate-General X Priority information projects Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussels
Euroopan yhteisöjen komissio Pääosasto X "Ensisijaiset tiedotushankkeet" Rue de la Loi 200 B-1049 Bruxelles
Questions and answers te lie
Kysymyksiä ia vastauksia
Will the European Union be more democratic?
Tuleeko Euroopan unionista kansanvaltaisempi?
The European Community has become more democratic as European integration has progressed.
Euroopan yhteisön kansanvaltaistuminen on edennyt Euroopan yhdentymisen mukana.
In the 1970s, the European Parliament saw its budgetary powers increase, and in 1979 we had the first European elections with direct universal suffrage.
1970luvulla Euroopan parlamentti sai lisää budjettivaltaa, ja vuonna 1979 pidettiin ensimmäiset suorat Euroopan parlamentin vaalit.
Since then, the people of Europe have elected their representatives every five years.
Siitä lähtien kansalaiset ovat viiden vuoden välein valinneet edustajansa Euroopan parlamenttiin.
It is too often overlooked that the Maastricht Treaty made progress along the path of démocratisation in the sense that it involved the European Parliament more closely in the legislative process.
Liian usein unohdetaan, että Maastrichtin sopimus on edistysaskel kansanvaltaistumisen tiellä sikäli, että se liitti Euroopan parlamentin tiiviimmin lainsäädäntömenettelyyn.
But there are still too many procedures for making laws, and they are too complicated.
Siinä on kuitenkin vielä liian monta ja monimutkaista menettelyä.
The Amsterdam Treaty strengthens the European Parliament's powers and limits to three the number of procedures in which it has a role: assent, co-decision with the Council and consultation.
Amsterdamin sopimuksessa lujitetaan Euroopan parlamentin valtaoikeuksia ja rajoitetaan kolmeen menettelyt, joihin se osallistuu: hyväksyntämenettely, yhteispäätösmenettely neuvoston kanssa ja kuulemismenettely.
Obviously, the co-decision procedure is the most important politically.
Yhteispäätösmenettely on luonnollisesti poliittisesti ratkaisevin.
Its scope is extended to new policy areas: employment, social policy, health, freedom of movement, the single market, transport, the Structural and Cohesion Funds, research, the environment, development cooperation, non-discrimination on the basis of nationality, transparency, fraud prevention, customs cooperation, statistics and data protection.
Sen soveltamisala ulotetaan uusiin poliittisiin aiheisiin: työllisyys, sosiaalipolitiikka, terveys, vapaa liikkuvuus, sisämarkkinat, liikenne, rakenne- ja koheesiorahastot, tutkimus, ympäristö, kehitysyhteistyö, kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltäminen, avoimuus, petostentorjunta, tulliyhteistyö, tilastot ja tietosuoja.
This co-decision procedure will be made simpler and quicker.
Tästä yhteispäätösmenettelystä tulee yksinkertaistettu ja entistä nopeampi.
The assent procedure applies to the accession procedure, the Structural and Cohesion Funds, the introduction of a uniform election system for the European Parliament, the conclusion of international agreements, and — a new provision in the Treaty — the sanctions applicable in the event of a serious and persistent breach of fundamental rights by a Member State.
Hyväksyntämenettelyä sovelletaan liittymispäätöksiin, rakenne- ja koheesiorahastoihin, yhdenmukaisen vaalitavan käyttöönottamiseen Euroopan parlamentin vaaleissa, kansainvälisten sopimusten tekemiseen sekä — perussopimuksen uutena määräyksenä — toimenpiteisiin, joita sovelletaan jonkin jäsenvaltion rikkoessa toistuvasti vakavalla tavalla unionin perusperiaatteita.
Furthermore, in future the person nominated as President of the Commission will have to be approved (or rejected) by Parliament.
Lisäksi parlamentti vastedes hyväksyy (tai hylkää) komission puheenjohtajan nimittämisen.
As Parliament now has direct democratic legitimacy, it is right and proper, according to democratic principles, that its influence should increase.
Koska parlamentti on suoraan kansan valitsema, on demokratian periaatteiden mukaista, että sen vaikutusvalta kasvaa.
However, we should not forget that the other players in the Union system also possess democratic legitimacy:
Ei kuitenkaan saa unohtaa, että unionin muutkin päättäjät ovat kansan valitsemia: semia:
> the Heads of State or Government have been chosen by the people in presidential or parliamentary elections; > the vast majority of the ministers in the Council are also elected representatives; > the members of the European Commission are appointed by governments and confirmed by Parliament (in most cases they are politicians and have stood for election several times); > the members of the Committee of the Regions are mostly regional or local elected representatives. European Commission Directorate-General X Priority information projects Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussels
> neuvostossa istuvat ministerit ovat myös useimmiten kansanedustajia > jäsenvaltioiden hallitukset nimittävät Euroopan komission jäsenet ja nimitykset vahvistaa Euroopan parlamentti (jäsenet ovat usein poliitikkoja, jotka ovat olleet jo pitkään kansanedustajina) > alueiden komitean jäsenet ovat useimmiten vaaleilla valittuja alueellisia tai paikallisia edustajia. Euroopan yhteisöjen komissio Pääosasto X "Ensisijaiset tiedotushankkeet" Rue de la Loi 200 B-1049 Bruxelles
What role will my national parliament play from now on?
Mikä asenna on vastedes jäsenvaltioiden kansanedustuslaitoksilla?
The Treaty brings about a major improvement in your parliament's role in European Union affairs, by introducing procedures which require open and clearer communication between the European institutions and national parliaments.
Perussopimuksessa tehdään tärkeä parannus jäsenvaltioiden kansanedustuslaitosten asemaan Euroopan unionin asioissa ottamalla käyttöön menettelyjä, jotka vaativat avointa ja entistä selvempää tiedottamista Euroopan unionin toimielinten ja kansallisten parlamenttien välillä.
A mandatory six-week consultation time is now a part of the procedure, to give national parliaments the opportunity to review and react to all upcoming Council decisions.
Pakollinen kuuden viikon kuulemisaika on nyt osa menettelyä, jotta jäsenvaltioiden kansan­edustuslaitokset saisivat mahdollisuuden tarkastella kaikkia tulevia neuvoston päätöksiä ja vastata niihin.
For the first time, all European Commission proposals and preparatory documents (Green Papers, White Papers, etc.) must be sent to national parliaments.
Ensimmäistä kertaa kaikki Euroopan komission ehdotukset ja valmisteluasiakirjat (vihreät ja valkoiset kirjat jne.) on lähetettävä kansallisille parlamenteille.
The Treaty also allows the COSAC (Conference of European Affairs Committees) — the organisation bringing together all national parliaments — to comment on all EU decisions and legislation, and to put forward their comments before final decisions are passed.
Perussopimuksessa annetaan myös jäsenvaltioiden kansanedustuslaitosten Eurooppa­valiokuntien konferenssille (COSAC) mahdollisuus esittää huomautuksia kaikista Euroopan unionin päätöksistä ja lainsäädännöstä sekä esittää näkemyksensä ennen lopullisten päätösten tekemistä.
This was not previously possible.
Tämä ei ollut aikaisemmin mahdollista.
Under the new Treaty, the function of your national parliament, and its role with respect to your country and the European Union, will remain the same.
Uuden perussopimuksen mukaisesti jäsenvaltioiden kansanedustuslaitosten tehtävä sekä niiden asema jäsenvaltion ja Euroopan unionin kannalta jää ennalleen.
For its EU affairs, your parliament will continue to be responsible for examining the work of your ministers when they vote on your country's behalf at Council meetings at the European level.
Euroopan unionin toiminnan osalta kansanedustuslaitokset ovat edelleen vastuussa ministerien toiminnan valvonnasta heidän äänestäessään maansa puolesta neuvoston kokouksissa Euroopan unionin tasolla.
Questions and answers to the Trealy ol
1897 lysymyksiä ia vastauksia
Union's decision-making system?
Mitä muutoksia perussopimus tuo Euroopan unionin päätöksentekojärjestelmään?
The Union's institutions constitute a political entity which is unique in the world and in history.
Euroopan unionin toimielimet ovat vertaansa vailla oleva poliittinen kokonaisuus maailmassa ja historiassa.
The institutional structure is fairly complex and this fact sheet does not set out to describe it.
Tämä toimielinrakenne on melko monimutkainen, eikä tämän esityksen tarkoituksena ole kuvailla sitä.
For an overview, please refer to the brochure 'Working together — The institutions of the European Community and Union', published by the Commission (European Documentation series), the fact sheets sent out as part of the 'Building Europe together' campaign or under http://europa.eu.int/inst-en.htm on the Europa server on the Internet.
Perustietojen saamiseksi voitte tutustua komission julkaisemaan esitteeseen Euroopan unionin toimielimet tai esitteisiin, joita on julkaistu Yhteistä Eurooppaa rakentamassa -tiedotushankkeen yhteydessä. Tietoa saa myös Internetistä, EUROPA-palvelimen osoitteesta http://europa.eu.int/inst-fi.htm.
Since Maastricht, the Union has been based on three pillars:
Maastrichtista lähtien Euroopan unioni perustuu kolmeen pilariin:
> the European Communities (based on the Treaties of Paris and Rome and the Single European Act), whose main spheres of activity are the internal market and the traditional common policies (the CAP etc.); > common foreign and security policy; > cooperation in the fields of justice and home affairs. All observers nowadays admit that decision-making is more effective in the first pillar than in the other two, which have remained intergovernmental in concept.
> Euroopan yhteisöt (perustuu Pariisin ja Rooman sopimuksiin sekä Euroopan yhtenäisasiakirjaan), joiden tärkeimmät toiminta-alat ovat sisämarkkinat ja perinteiset yhteiset politiikan lohkot (yhteinen maatalouspolitiikka jne.) > yhteinen uiko- ja turvallisuuspolitiikka > yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa. Kaikki asiaan perehtyneet tunnustavat nykyään, että päätöksenteko on tehokkaampaa ensimmäisessä pilarissa kuin kahdessa muussa, jotka ovat jääneet hallitustenvälisiksi.
The novelty of the Treaty is that it shifts some of the work hitherto done under the third pillar to the first.
Amsterdamin sopimuksen uutuutena on, että siinä siirretään ensimmäiseen pilariin osa tähän asti kolmannessa pilarissa käsitellyistä asioista.
Areas from the third pillar that will be incorporated into the Community sphere are everything concerning the crossing of external borders, immigration and judicial cooperation on civil matters.
Asiantuntijat kutsuvat tätä kolmannen pilarin yhteisöllistämiseksi. Yhteisöllistämistä sovelletaan kaikkeen, mikä koskee ulkorajojen ylittämistä, maahanmuuttoa ja siviilioikeudellista yhteistyötä.
In criminal matters and the police, governments and civil services will continue to cooperate among themselves, but with a more legally binding and effective system.
Rikosoikeudellisissa ja poliisiasioissa säilyisi pelkästään hallitusten välillä tehtävä yhteistyö, tosin oikeudellisesti sitovampana ja tehokkaampana.
The ground for incorporating these areas into the Community sphere is the logical link between:
Yhteisöllistäminen perustuu loogiseen yhteyteen seuraavien asioiden välillä:
> free movement of people (already in the first pillar); > the need for measures to ensure the security of people within the same area. I I I I
> henkilöiden vapaa liikkuvuus (jo ensimmäisessä pilarissa) > yhteisön alueella asuvien henkilöiden turvallisuuden varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet. I I I I
These areas will be brought into the Community sphere according to a set timetable: after a period of five years throughout which unanimity in the Council will continue to apply, Community procedures and qualified majority voting will take effect, leading to more and quicker decisions.
Yhteisöllistäminen tapahtuu seuraavan aikataulun mukaisesti: viiden vuoden ajan neuvoston on tehtävä päätökset yksimielisesti, minkä jälkeen sovelletaan yhteisön menettelyjä ja määräenemmistöäänestystä. Tästä seuraa enemmän ja nopeampia päätöksiä.