natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Permanently manned lightships and lighthouses are increasingly rare, but where they exist they must be deemed to be local units of the enterprise (legal entity) responsible for their maintenance.
Pysyvästi miehitetyt majakat ja majakkalaivat, jotka ovat nykyään harvinaisia, olisi katsottava niiden ylläpidosta vastaavan yrityksen (oikeudellisen yksikön) paikallisiksi yksiköiksi.
SECTION 9
OSA 9
ACCESS TO THE REGISTER
REKISTERIN KÄYTTÖOIKEUS
Section 3 analysing the uses for which statistical institutes must develop business registers stresses that they may be a useful means of satisfying the growing needs of a large number of economic operators.
Osassa 3 käsiteltiin niitä käyttötarkoituksia, jotka tilastolaitosten on otettava huomioon yritysrekistereitä kehittäessään, ja korostettiin rekisterien merkitystä tiedonlähteinä, joiden avulla taloudellisten toimijoiden jatkuvasti kasvava tiedon tarve voidaan tyydyttää.
Administrative authorities, public bodies, enterprises, researchers etc. want to be able to consult a central reference register which provides standardised identification particulars (e.g. name, address) for each enterprise and some classification criteria coded by size and activity.
Viranomaiset, julkiset elimet, yritykset ja tutkijat tarvitsevat käyttöönsä keskitetyn rekisterin, josta ne saavat tarvittaessa jokaisen yrityksen osalta tietyt tunnistetiedot (mm. yrityksen nimen ja osoitteen) sekä tiettyjä yritysten koko- ja toimialaluokituksessa tarvittavia tietoja.
However, the response by national statistical institutes to this potential demand differs profoundly from country to country.
Eri jäsenvaltioiden tilastolaitokset ovat kuitenkin vastanneet kehittämishaasteeseen hyvin eri tavalla.
In some countries a legal register meets this demand so well in legal and practical terms that the statistical institute may conclude that it is not its responsibility.
Tietyissä jäsenvaltioissa on käytössä oikeudellinen rekisteri, joka vastaa sekä käytännön että oikeudellisten ominaisuuksiensa puolesta edellä esitettyjä käyttäjien vaatimuksia niin hyvin, ettei kyseisten maiden tilastolaitosten tarvitse ottaa kehittämistyöstä vastuulleen.
However, except in this very exceptional case, these divergences in the behaviour of the statistical institutes are due in part to differences in national laws and regulations on statistical activities and on the protection of individual data recorded in the files.
Edellä mainittu tilanne on kuitenkin poikkeuksellinen. Erot tilastolaitosten noudattamissa käytännöissä johtuvat toisaalta siitä, että tilastotointa sääntelevät kansalliset lait poikkeavat toisistaan, ja toisaalta siitä, että rekisteriin merkittyjen yksittäisten tietojen suoja on eri jäsenvaltioissa erilainen.
But they may also be due to practices relating to confidentiality or to more or less formal codes of practice generated by statisticians.
Poikkeavat käytännöt voivat johtua myös eroista, joita luottamuksellisen tiedon käsittelyssä eri maissa esiintyy, tai tilastotieteilijöiden omaksumista, toisistaan poikkeavista virallisista tai epävirallisista menettelytavoista.
Thus, some countries treat all information on the register as strictly confidential and reserved for their statistical institutes or, in some cases, for the approved statistical services.
Tietyt maat pitävät kaikkia rekisteriin sisältyviä tietoja salassapidettävinä tietoina, jotka on tarkoitettu ainoastaan kansallisen tilastolaitoksen tai tiettyjen käyttöluvan saaneiden tilastollisten yksiköiden käyttöön.
Some allow the release of information only to government departments.
Toiset taas luovuttavat tietoja vain ministeriöille.
Others publish some information about individual enterprises, but only after obtaining the agreement of the units concerned.
Jotkut maat julkaisevat tiettyjä yrityskohtaisia tietoja, mutta vasta kun yrityksiltä on saatu lupa tietojen julkistamiseen.
Finally, others do not impose any legal constraints on the publication of certain register information and therefore make it freely available.
Toisissa maissa taas tiettyjen rekisteriin sisältyvien tietojen julkistamista ei ole laissa rajoitettu, jolloin tiedot ovat vapaasti luovutettavissa.
The main reason for these differences is that some countries have specific regulations on registers explicitly stipulating that one of their functions is to serve all economic operators.
Edellä kuvaillut erot johtuvat pääasiassa siitä, että tietyissä jäsenvaltioissa on erityisiä rekistereitä koskevia säännöksiä, joiden mukaan yksi rekisterin tarkoituksista on kaikkien talouden alan toimijoiden palveleminen.
Even where such regulations entrust the maintenance of these registers to statistical institutes, they do not define them as statistical registers.
Vaikka rekisterien ylläpito määrättäisiin säännöksissä tilastolaitosten tehtäväksi, rekistereitä ei määritellä tilastollisiksi rekistereiksi, joten ne eivät ole tilastosalaisuutta koskevien säännösten alaisia.
They are therefore not covered by general rules on statistical secrecy. This is particularly justifiable where the declaration procedures which are the main source of compilation and updating of the registers are defined not as statistical obligations but as general legal disclosure obligations.
Tätä tulkintaa voidaan pitää perusteltuna etenkin niissä tapauksissa, joissa rekisterien ylläpidossa ja päivityksessä tarvittavien tietojen saanti perustuu yritysten tiedonantovelvollisuuteen, jota ei ole määritelty tilastolliseksi vaan yleiseksi tiedonantovelvollisuudeksi.
On the other hand, many countries do not have any regulations or legislation on registers separate from the laws on statistics.
Toisaalta monilla mailla ei ole tilastolainsäädännöstä erillistä rekistereitä koskevaa sääntelyä.
In some cases they even have regulations which explicitly stipulate that the registers managed by the statistical institute have a purely statistical function.
Lisäksi joidenkin maiden lainsäädäntöön sisältyy jopa nimenomaisia säännöksiä, joiden mukaan tilastolaitosten ylläpitämiä rekistereitä voidaan käyttää vain tilastollisiin tarkoituksiin.
In those cases, unless new legislation is adopted, it is necessary, if one wishes to be able to meet the demand, to interpret the rules on statistical secrecy or specific secrecy, e.g. tax secrecy, associated with the source of the information used by statistical institutes to compile the national register for statistical purposes.
Jos lainsäädäntöä ei näissä tapauksissa muuteta, on tilastosalaisuuteen tai muuhun salaisuuteen, kuten verosalaisuuteen, liittyvät säännökset tulkittava siten, että ne koskevat tiedonlähdettä, jota tilastolaitos käyttää tilastollista rekisteriä laatiessaan, sillä vain näin voidaan vastata tietoja tarvitsevien käyttäjien vaatimuksiin.
This is possible, but is it always desirable?
Vaikka edellä kuvattu ratkaisu on mahdollinen, onko se kaikissa tilanteissa tarkoituksenmukainen?
Even in countries where separate regulations on registers provide for access to individual data, statisticians ask themselves questions about the limits of such access, because they are well aware that their register, having been prepared to meet the needs of statisticians, is not a simple reflection of the declarations which the units which the legislation often calls "enterprises" - i.e. "legal units" in statistical
Tietyissä maissa yksittäisten tietojen luovuttaminen on siis tehty mahdolliseksi erityisten rekistereitä koskevien säädösten avulla. Tilastotieteilijät joutuvat kuitenkin myös näissä maissa miettimään, miten
parlance - are required to make in connection with legal disclosure.
laajalti tietoja voidaan jakaa, sillä he tietävät, että tilastolliset rekisterit on laadittu tilastoinnin tarpeisiin.
They create statistical units -enterprises, economic activity units, local units - which are their interpretation of declarations by the legal units corresponding to enterprises.
Tilastotieteilijät tulkitsevat yrityksiä vastaavien oikeudellisten yksiköiden toimittamia tietoja ja luovat näin tilastollisia yksiköitä, kuten yrityksiä, toimialayksiköitä ja paikallisia yksiköitä.
They ascertain and codify what they deem to be the principal activity of enterprises, and often even update some characteristics of the units - activity, size - from the results of statistical surveys.
He määrittävät yrityksen pääasiallisen toimialan ja antavat yritykselle sitä vastaavan toimialakoodin sekä usein myös muuttavat tiettyjä yksiköiden ominaisuuksia, kuten toimiala- tai kokoluokitusta, yksiköiltä keräämiensä tietojen perusteella.
Two principles may serve as a guide.
Ohjeena voidaan käyttää kahta periaatetta.
First, a statistical institute must not divulge individual particulars collected from the legal units corresponding to enterprises with a guarantee of secrecy if these units deem that information to be confidential.
Ensimmäisen periaatteen mukaan tilastolaitokset eivät saa antaa julkisuuteen yritystä vastaavalta oikeudelliselta yksiköltä keräämiään yksittäisiä tietoja, jos tiedot on luvattu pitää salassa ja jos kyseinen yksikkö on ilmoittanut, että tiedot ovat salassapidettäviä tietoja.
But a second principle must also be taken into account: any information on enterprises published by the legal units under the laws on legal disclosure is not, by its nature, confidential.
Edellisen lisäksi on kuitenkin otettava huomioon myös toinen periaate: mitkään yritystä koskevat tiedot, jotka oikeudellinen yksikkö julkaisee täyttääkseen lakisääteisen tiedonantovelvollisuutensa, eivät ole salassapidettäviä tietoja.
There is therefore no ethical principle preventing statistical institutes from collecting such information, organising it into a databank and helping to circulate it.
Mitkään eettiset näkökohdat eivät siis estä tilastolaitoksia keräämästä tämäntyyppistä tietoa, järjestämästä sitä tietopankiksi ja osallistumasta sen jakamiseen.
Whether there is any advantage to them in so doing is another question.
Tämä ei kuitenkaan välttämättä ole aina tarkoituksenmukaista.
If we apply these principles to registers, it is apparent that equal access cannot be provided for all the information contained in the register.
Näiden periaatteiden soveltamisesta seuraa, ettei kaikille käyttäjille voida antaa samoja käyttöoikeuksia kaikkeen rekisterin sisältämään tietoon.
Information on legal units - their name, address, legal form, sphere of activity - may be deemed non confidential since the law requires them to publish it.
Oikeudellisia yksiköitä koskevia tietoja, joita ovat mm. yksikön nimi, osoite, oikeudellinen muoto ja toimiala, ei pidetä salassapidettävinä tietoina, koska laki velvoittaa yksiköt julkistamaan edellä mainitut tiedot.
The same is often true, though not necessarily in all countries, of the locations where these legal units carry on their activities.
Sama pätee monissa, joskaan ei kaikissa maissa myös oikeudellisten yksiköiden toimipaikkojen sijaintia koskeviin tietoihin.
On the other hand, treatment decisions taken by statisticians in order to constitute an enterprise corresponding to a combination of legal units or to distinguish economic activity units within the enterprise should be confidential, since it could be embarrassing for enterprises if they were divulged.
Toisaalta yksiköiden käsittelyä koskevat päätökset, joita tilastotieteilijät tekevät muodostaessaan yrityksiä ja niitä vastaavia oikeudellisten yksiköiden ryhmittymiä tai erotellessaan yritykseen kuuluvia toimialayksiköitä, olisi luokiteltava salassapidettäviksi tiedoiksi, sillä niiden julkistamisesta voi joillekin yrityksille aiheutua haittaa.
The same applies to membership by a legal unit (or enterprise) of a group, as statisticians define such a unit.
Salassapidettäviksi olisi samasta syystä luokiteltava myös tiedot, jotka koskevat tilastotieteilijöiden määrittelemän oikeudellisen yksikön tai yrityksen jäsenyyttä tietyssä yksiköiden ryhmässä.
Also, in some countries legal disclosure obligations apply only to legal persons, and in that case it will not be possible to circulate information on one-man businesses.
Tietyissä maissa tiedonantovelvollisuus koskee ainoastaan oikeushenkilöitä, jolloin itsenäisen elinkeinonharjoittajan tietoja ei voida antaa julkisuuteen.
Similarly, where the institution maintaining the register creates "pseudo-legal units" in the case of joint operations, the regulations on legal disclosure need to be analysed very carefully to ascertain whether that information may be published.
Jos rekisteriä ylläpitävä laitos muodostaa yhteistoiminnallisten yritysten kirjaamista varten oikeudellisten yksiköiden kaltaisia yksiköitä, on tiedonantovelvollisuuteen liittyviä säännöksiä tutkittava tarkkaan, jotta voidaan selvittää, onko näitä yksiköitä koskevien tietojen julkistaminen sallittua.
Information recorded in the register about the size and principal activity of units raises delicate questions, insofar as the information is updated from the results of statistical surveys.
Rekisteriin merkittyjä yksiköiden kokoaja pääasiallista toimialaa koskevia tietoja on käsiteltävä harkiten, etenkin jos tiedot päivitetään yksiköiden antamien ilmoitusten perusteella.
If those responsible for a statistical institute consider it appropriate for such information to be divulged, they must negotiate an agreement on this question.
Käsittelystä päätettäessä on tehtävä selvä ero oikeudellisten näkökohtien ja tarkoituksenmukaisuuteen liittyvien näkökohtien välillä.
In Community countries where such negotiations have been successfully conducted with qualified business representatives, the outcome has been that enterprises agree to consider:
Oikeudellisesta näkökulmasta katsottuna mahdollisuus tutkimustulosten perusteella päivitettävien
that a unit size indicator is not an item of information whose disclosure could embarrass enterprises, provided that it is not premature.
Niissä yhteisön jäsenvaltioissa, joissa asiasta on neuvoteltu ja päästy sopimukseen liike-elämän edustajien kanssa, yritykset ovat katsoneet, että
In practice, it should be updated only once a year and should reflect a situation which is at least six months old; that the disclosure of a code representing the principal activity of units causes no harm to enterprises provided it is correct.
- yksikkökohtainen kokoindikaattori ei ole tieto, jonka julkistamisesta voisi aiheutua yritykselle haittaa, jos julkistaminen ei ole ennenaikaista; käytännössä indikaattori olisi päivitettävä vain kerran vuodessa, ja sen olisi perustuttava vähintään kuusi kuukautta vanhaan tilanteeseen
Thus, it can be updated from the results of statistical surveys.
- yksikön pääasiallisen toimialan ilmoittavan koodin julkistamisesta ei aiheudu yrityksille haittaa, jos tieto on oikea.
However, it should be clearly stated in the presentation of the survey that replies from enterprises may be used to update that information, and each enterprise should be given the option of refusing to allow such use and hence the disclosure of its activity code.
Tiedonkeruun yhteydessä olisi kuitenkin ilmoitettava selvästi, että yritysten antamia tietoja voidaan käyttää toimialakoodien päivittämiseen, ja jokaiselle yritykselle olisi annettava mahdollisuus kieltää tietojen käyttö tähän tarkoitukseen ja estää näin toimialakoodin julkistaminen.
DESIRABILITY OF ACCESS
TAVOITTEENA OLEVAT KÄYTTÖOIKEUDET
Although statistical ethics do not prevent access to registers maintained by statistical institutes, though they do restrict that access, the advisability of such access is a question to be considered.
Tilastointiin liittyvät eettiset näkökohdat eivät estä tilastolaitosten ylläpitämiin rekistereihin sisältyvien tietojen käyttöä, joskin ne rajoittavat sitä tietyissä tilanteissa.
There is without any doubt a real need for access to a central reference register of enterprises, and that need must be met.
Monet tahot tarvitsevat käyttöönsä keskitettyyn yritysrekisteriin sisältyviä tietoja, ja tähän tiedontarpeeseen on pystyttävä vastaamaan.
In several countries of the European Union this service is provided by nonstatistical institutions responsible for maintaining legal registers on "legal disclosure".
Useissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa rekistereihin sisältyvää tietoa jakavat muut kuin tilastolliset laitokset, jotka vastaavat lakisääteiseen tiedonantovelvollisuuteen perustuvien rekisterien ylläpidosta.
In that case it is neither necessary nor even desirable for statistical institutes to enter into competition with those bodies, especially if they often provide an essential source of information for updating registers for statistical purposes.
Tässä tapauksessa ei ole tarpeen eikä myöskään toivottavaa, että tilastolaitokset ryhtyvät kilpailemaan lakisääteisten rekisterien ylläpidosta vastaavien laitosten kanssa, etenkin jos nämä rekisterit muodostavat tärkeän, tilastollisten rekisterien päivittämisessä käytettävän tiedonlähteen.
But the most noticeable point on which statisticians disagree is the advisability of access to the principal activity code of enterprises, determined by statisticians.
Tilastotieteilijät ovat eri mieltä erityisesti siitä, pitäisikö heidän yrityksille antamansa toimialakoodin olla yleisesti saatavilla.
Since this information is very useful and no nonstatistical organisation is better at compiling it, access will in fact, if not in law, give it a reference role which could entail fiscal, social or financial administrative consequences for enterprises, even if care is taken to include a reminder that all administrative bodies must define the relevant classification criteria in the light of the regulations they must apply and that these criteria are not necessarily the same as those applied for statistical purposes. This situation has both negative and positive effects.
Yrityksen toimiala on hyvin hyödyllinen tieto, ja yleensä vain tilastolaitoksilla on sen määrittämiseen tarvittava asiantuntemus.
Negative, since enterprises may tend to bias their replies to surveys in order to obtain an activity code which they regard as more favourable to them.
Toimialasta voi näin käytännössä muodostua tärkeä viitetieto, jos se tuodaan käyttäjien saataville, vaikka sen asemaa ei olisikaan lailla vahvistettu.
Positive, too, since the enterprise's interest in this variable ensures a reaction if there is any error in the code given.
Tiedon luovuttaminen viranomaisille saattaa tällöin aiheuttaa yrityksille verotuksellisia, sosiaalisia tai rahoituksellisia seuraamuksia.
Obviously this results in disputes which are sometimes difficult to handle, as the body maintaining the registers has to justify its interpretation of the nomenclature.
Näin voi tapahtua, vaikka koodin yhteydessä ilmoitettaisiin, että kaikkien hallinnollisten elinten on määriteltävä luokitteluperusteet omien ohjesääntöjensä edellyttämällä tavalla ja että näin määritellyt luokitteluperusteet eivät välttämättä vastaa tilastoinnin yhteydessä käytettäviä luokitteluperusteita.
Finally, while recognising that increased access to the register improves its quality, some bodies maintaining registers point out that they are liable to be caught up in commercial considerations, giving preference to the needs of paying customers to the detriment of those of statisticians.
Vaikutukset ovat kielteisiä silloin, kun yritykset pyrkivät tutkimuksissa antamillaan vastauksilla ohjaamaan toimialan määritystä saadakseen itselleen haluamansa luokituksen.
However, the quality criteria of a register's commercial clients are not always in conflict with those of statisticians.
Toisaalta toimialakoodin tärkeä merkitys takaa sen, että yritykseltä saadaan palautetta, jos koodi on virheellinen, jolloin vaikutus on myönteinen.
It is often actually the most commercial uses of registers, particularly those relating to postal advertising, which lead indirectly to a substantial improvement in the register at very low cost. By prompting returns to the sender in the case of wrong addresses, they facilitate speedy detection of cessations of activity and changes of address.
Näissä tilanteissa voi kuitenkin syntyä vaikeasti ratkaistavissa olevia erimielisyyksiä, jolloin rekisterin ylläpidosta vastaavan elimen on pystyttävä perustelemaan toimialaluokituksen perusteella tekemänsä ratkaisu.
SECTION 10
OSA 10
QUALITY POLICY
LAATUPOLITIIKKA
Users want registers to be "of good quality", i.e. relevant, accurate and up-to-date.
Käyttäjät haluavat käyttöönsä "laadukkaita" rekistereitä, jotka sisältävät tarkoituksenmukaista, oikeaa ja ajan tasalla olevaa tietoa.
Relevant means that the register takes account of the statistical or administrative units necessary for organising the collection of information, and that the variables attached to each unit permit correct stratification of the populations of units so that representative samples can be selected.
Rekisterin tiedot ovat tarkoituksenmukaisia, kun rekisteriin on merkitty tietojen järjestämiseksi välttämättömät tilastolliset tai hallinnolliset yksiköt ja kun kunkin yksikön yhteyteen merkityt muuttujat mahdollistavat populaation osituksen siten, että yksiköistä voidaan poimia edustavia otoksia.
Accuracy means that the information actually recorded must correspond to reality.
Rekisteriin merkittävien tietojen on oltava oikeita, eli niiden on vastattava todellisuutta.
The characteristic of being up-to-date complements accuracy.
Tietojen on oltava ajan tasalla, jotta ne voisivat olla oikeita.
The population of enterprises and their local units changes very rapidly and the characteristics of each unit may be permanently altered.
Yritysten ja niiden paikallisten yksiköiden muodostama populaatio muuttuu hyvin nopeasti, ja myös tietyn yksikön ominaisuudet voivat muuttua pysyvästi.
A good register must therefore provide the most accurate possible picture for the most recent possible period.
Hyvä rekisteri antaa siis mahdollisimman oikean kuvan viimeisimmästä todellisesta tilanteesta.
But these three aspects of quality are not the only ones to be considered.
Rekisterin laatuun vaikuttavat näiden kolmen ominaisuuden lisäksi myös muut ominaisuudet.
The Community programme for the harmonisation and development of registers also aims to ensure the cohesion and coordination of national business statistics systems.
Rekisterien yhdenmukaistamista ja kehittämistä koskevalla yhteisön ohjelmalla pyritään myös kansallisten tilastojärjestelmien yhtenäistämiseen ja yhteensovittamiseen.
To achieve that, the register for statistical purposes must be central and accessible.
Jotta tämä tavoite voitaisiin saavuttaa, tilastointiin tarkoitetun rekisterin on oltava keskitetty rekisteri ja siihen sisältyvien tietojen on oltava käyttäjien saatavilla.
It must be a single register, equally accessible to all statistical departments whatever the organisation used in each country for the collection of statistics.
Tiedot olisi kerättävä vain yhteen rekisteriin ja kaikilla kansallisilla tilastoinnista vastaavilla yksiköillä olisi oltava samat oikeudet käyttää tietoja siitä riippumatta, miten tilastotoimi on kyseisessä maassa järjestetty.
It should also be central and accessible, at least in part, to administrative authorities or bodies involved in the collection of information about legal units corresponding to enterprises or their local units if such information will be reused for the compilation of statistics.
Keskitetyn rekisterin olisi oltava myös ainakin tietyiltä osin viranomaisten sekä yrityksiä ja niiden paikallisia yksiköitä vastaavista oikeudellisista yksiköistä tietoja keräävien laitosten käytettävissä, jos ne käyttävät rekisterin tietoja tilastointitarkoituksiin.
Finally, national business statistics systems for European countries must be harmonised and guarantee the international comparability of information.
Euroopan maiden kansalliset yritystilastojärjestelmät on yhdenmukaistettava ja jäsenvaltioiden tuottamien tilastotietojen vertailukelpoisuus varmistettava.
Thus, the relevance of national registers is not merely internal, and it must pay regard to compliance with Community and international standards for the definition of units, concepts and nomenclatures.
Kansallisilla rekistereillä ei siis ole ainoastaan kansallista merkitystä, joten niissä käytettävien yksiköiden, käsitteiden ja luokitusten määrittelyssä on noudatettava yhteisön antamia ja muita kansainvälisiä normeja.
Quality is often very expensive.
Laatu on usein hyvin kallista.