natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A group means any association of producers and/or of processors working with the same product. But other interested parties, for example consumers, may also participate in the group.
"Ryhmittymällä" tar­koitetaan saman tuotteen tuottajista ja/tai jalostajista koostuvaa järjestöä, mutta myös muut osapuolet, joita asia koskee, kuten kuluttajat, voivat olla osallisena ryhmit­tymässä.
The only exception to this condition is when there is only one person or company in the region producing the product bearing the name to be registered.
Tällöin otetaan huomioon erityistapaus, jossa tie­tyllä alueella ainoastaan yksi henkilö tai yritys valmistaa rekisteröitävää tuotetta.
By way of excep tion, the single producer may, in this case, apply for registration if no one else uses certain local manufacturing processes, and if the area defined is clearly different from neighbouring areas, or if the product is different from other products.
Tämä henkilö voi poikkeukselli­sesti hakea rekisteröintiä yksin edellyttäen, että ainoas­taan hän tai se käyttää ainoana paikallisia valmistusmene­telmiä ja että rajattu alue erottuu selvästi sitä ympäröivistä alueista tai että tuote erottuu muista tuotteista.
As a rule, however, the region's producers must form an association and prepare together the application for registration of their products.
Pääsääntöisesti yhden alueen tuottajien on kuitenkin ryh­mityttävä ja laadittava yhdessä rekisteröintihakemus tuot­teilleen.
One category of names cannot, as a matter of principle, be registered as protected geographical indications (PGI) or protected designations of origin (PDO): generic names.
On olemassa joukko nimityksiä, joita ei periaatteesta voida rekisteröidä suojattuina maantieteellisinä mer­kintöinä (SMM) eikä suojattuina alkuperänimityksinä (SAN).
The Regulation clarifies this by defining generic names that cannot be registered.
Epävarmuuden välttämiseksi asetuksessa määri­tellään, mitä tarkoitetaan rekisteröimättömäksi kelpaamat­tomalla nimityksellä, josta on tullut yleisnimi.
They are names of products which, although they relate to the place or the region where the product was originally produced or marketed, have become the common names of the products.
"Nimitys, josta on tullut yleisnimi" on sellainen tuotteen nimi, josta on tullut jonkin tuotteen yleisnimi, vaikka se viittaakin paik­kaan tai alueeseen, jossa tuote on alun perin tuotettu tai jossa sitä on pidetty kaupan.
The geographical name must have passed into current use and be used to characterize a category of identical products that do not necessarily originate in the region with the same name.
Maantieteellisen nimen on siis täytynyt siirtyä yleiseen käyttöön luonnehtimaan kes­kenään samanlaisia tuotteita, jotka eivät välttämättä ole peräisin nimen ilmaisemalta alueelta.
This essential condition for applications is in the interests of producers.
Tämä tarvittava edellytys hakemuksen tekemiselle on laa­dittu tuottajien etua ajatellen.
An association of producers will be more influential than a single producer in marketing the product under the registered name, and in defending the rights resulting from registration.
Ryhmittymiksi liittyneillä tuot­tajilla on enemmän vaikutusvaltaa rekisteröityjen tuottei­den pitämisessä kaupan sekä rekisteröinnistä johtuvien oikeuksiensa puolustamisessa.
It is therefore vital for producers to apply collectively.
Tuottajien yhteinen hakemus on siis välttämätön.
(2) The content of the application
(2) Hakemuksen sisältö
The application must state clearly whether the name is to be registered as a geographical indication or as a designation of origin.
Ryhmittymän on ilmaistava selkeästi hakemuksessaan, minkälaista maantieteellistä nimikettä se hakee tuot­teilleen: maantieteellistä merkintää vai alkuperänimitystä.
It must be accompanied by specifications, giving the name and description of the product, the exact definition of the geographical area, the method of manufacture, the justification for the link between the product and its place of origin and details of inspection structures.
Rekisteröintihakemukseen on liitettävä eritelmä. Eritelmässä on oltava tuotteen nimi, sen kuvaus, tarkka maantieteellisen alueen rajaaminen, valmistusmenetelmä, todisteet tuotteen yhteydestä maantieteelliseen alku­perään ja valvontarakenteita koskevat tiedot.
Article 4(2)(a) to (i) of the Regulation spells out the requirements for these specifications. The specifications should define the product, and they serve a twofold purpose.
Täydellisempi luettelo eritelmään sisältyvistä asioista löy­tyy asetuksen 4 artiklan 2 kohdan a-i alakohdasta (katso taulukko IV).
(3) The authorities concerned: first, the Member State
(3) Ensimmäinen toimivaltainen yksikkö: jäsenvaltio, jota asia koskee
• They show whether the conditions for registration of a geographical indication or designation of origin have been met; for example, they must contain all the details needed to evaluate the link between the product and its origin.
• Eritelmän perusteella on ensinnäkin voitava tarkistaa, täyttääkö tuote maantieteellisen merkinnän tai alkuperä­nimityksen rekisteröinnin edellytykset.
From this point of view, the specifications are the main evidence in support of the application.
Eritelmään on sisällyttävä esimerkiksi tuotteen ja alkuperän välisen yhteyden määrittämiseen tarvittavat hyvin perusteelliset tiedot. Eritelmä on siis perustelu hakemukselle.
It is in the interests of the producers to provide all the information to enable the application to be properly assessed.
Tuottajien edun mukaista on toimittaa kaikki tiedot, jotka auttavat hakemuksen arvioinnissa.
An application to register the name of a geographical area must be sent, along with the specifications of the product that is to bear the name, to the appropriate authorities in the Member State where that area is located.
Rekisteröintihakemus ja eritelmä on osoitettava sille jäsenvaltiolle, jossa tuotteen nimeämisessä esiintyvä maantieteellinen alue sijaitsee.
The list of authorities dealing with applications for registration in the Member States is given in Annex II.
Liitteessä II on luettelo kunkin jäsenvaltion toimivaltaisista viranomaisista.
In most countries, they are departments of the Ministry of Agriculture; in some, e.g. Germany, applications are dealt with in the first instance by semi­official bodies before being forwarded to the ministries.
Useimmissa maissa toimivaltaiset viranomaiset ovat maa­talousministeriön alaisia. Joissakin maissa (esimerkiksi Saksan liittotasavallassa) hakemukset käsitellään ensin joissakin osittain valtiollisissa laitoksissa, ennen kuin ne toimitetaan ministeriöihin.
From this point of view, producers in fact draw up their own rules, and the discipline required is self­imposed.
Jäsenvaltio tutkii hakemuksen.
For example, the applicants can decide on conditions governing prod­uct appearance and manufacturing processes, making them as flexible or as restrictive as they wish, depending on the quality to be achieved and the needs of the mar­ket.
Jos hakemus sen mielestä täyttää asetuksessa säädetyt vaatimukset ja ansaitsee rekisteröinnin maantieteelliseksi merkinnäksi tai alkuperä­nimitykseksi, se toimittaa hakemuksen Euroopan komis­siolle.
The national authority considers the application; if it finds that the requirements of the Regulation are satisfied, and that registration of the name as a geographical indication or designation of origin is appropriate, it forwards the application to the European Commission.
• Eritelmä on tuottajille tärkeä myös rekisteröintimenette­lyn ulkopuolella.
Otherwise, the applicants are informed of the negative decision, and the application is not passed on.
Siinä he vahvistavat rekisteröinnin jäl­keen noudatettavat ehdot. He laativat niin sanotusti itse sääntönsä.
Producers are free to formulate conditions as they see fit; the only constraint is that the specifications must show that the requirements of registration are fulfilled.
Tuottajat voivat muotoilla kyseiset ehdot vapaasti. Eritelmässä on ainoastaan todistettava, että tuote täyttää rekisteröintiin tarvittavat välttämättömät ehdot.
The Commission gives further consideration to applica­tions received.
Komissio tekee lisätutkimuksen niille hakemuksille, jotka sille toimitetaan.
It has six months to verify, by means of a formal investigation, that an application comprises all the particulars required, and that the name qualifies for pro­tection.
Kuuden kuukauden kuluessa komissio tarkistaa virallisella tutkimuksella, että hakemus sisältää välttämättömät tiedot ja että nimitys täyttää suojan saami­seen vaadittavat edellytykset.
Once formulated, the conditions are of course binding and constitute the reference for inspections.
Kun nämä ehdot on laadittu, niitä on tietysti noudatetta­va, ja ne ovat viitteenä tuleville tarkastuksille.
Only prod­ucts that comply with the conditions are eligible for the geographical indication or designation of origin.
Vain tuot­teet, jotka täyttävät nämä ehdot, ovat oikeutettuja joko maantieteelliseen merkintään tai alkuperänimikkeeseen tapauksen mukaan.
The specifications may, however, be changed at a later date: the Regulation provides for a uniform Community proce­dure for applying to the Commission for such a change.
Eritelmää voidaan kuitenkin muut­taa jälkeenpäin.
The specifications are therefore determining factors both in obtaining registration and in imposing discipline on conditions of manufacture.
Eritelmä on siis ratkaiseva sekä rekisteröinnin hyväksy­misen että valmistusehtojen kurinalaisuuden kannalta.
It will always be well worth expending considerable efforts to draw up suitable speci­fications.
Näin ollen eritelmän huolellisesta laatimisesta on hyötyä jatkossakin.
If the Commission concludes that the name does not qual­ify for protection, it can decide, with the agreement of the Regulatory Committee, to refuse the application; the name is not registered.
Jos komissio päätyy siihen tulokseen, että suojaan vaadit­tavat edellytykset eivät täyty, se voi tilapäisen sääntelykomitean puoltavan lausunnon jälkeen päättää hylätä hake­muksen ja jättää nimityksen rekisteröimättä.
The Regulatory Committee is composed of representatives of the Member States and is chaired by a Commission representative who does not vote.
Sääntelykomitea koostuu jäsenvaltioiden edustajista, ja sen puheenjohtajana toimii komission edustaja, jolla ei ole komiteassa äänioikeutta.
Thus the Commission alone cannot decide to refuse registration; rejection of an application requires the assent of a qualified majority of the Member States.
Komissio ei näin ollen voi yksin tehdä päätöstä hakemuksen hylkäämisestä. Tähän se tar­vitsee jäsenvaltioiden määräenemmistön puoltavan lau­sunnon.
(2) Acceptance of applications
(2) Myönteinen päätös
When the Commission receives a statement of objection, it checks it for acceptability, considering whether the argu­ment put forward meets the conditions for admissibility, and whether the statement makes a valid case.
Vastalauseen vastaanotettuaan komissio tutkii, onko se perusteltu. Se tarkistaa, kuuluuko peruste hyväksyttyjen tapausten joukkoon ja onko tämä osoitettu vastalausees­sa riittävän pitävästi.
If the Commission concludes that a name does qualify for protection, it publishes it in the Official Journal of the European Communities, along with the main points of the specifications; this means that any other interested parties can make an informed judgment.
Jos komissio päätyy siihen tulokseen, että nimitys täyttää suojaan vaadittavat ehdot, se julkaisee hakemuksen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Eritelmän pää­kohdat on myös julkaistava, jotta kolmannet osapuolet, joita asia koskee, voivat arvioida tilannetta.
If the Commission finds that the objection is not admis­sible, it rejects it.
Jos komissio toteaa, että vastalause ei ole hyväksyttä­vissä, se hylätään.
The registration procedure continues as normal; once the six­month period for objections has expired, the name is registered.
Menettely jatkuu: vastalauseen jättämi­sen määräajan päätyttyä nimi voidaan rekisteröidä.
> Unopposed registration However, if the objection is admissible, the Commission begins by passing the matter to the Member States, with a request for them to reach a mutually acceptable solution within three months.
Jos taas vastalause on hyväksyttävissä, komissio kääntyy ensiksi jäsenvaltioiden puoleen. Niitä pyydetään sopi­maan asia keskenään kolmen kuukauden kuluessa.
Once again, responsibility is left up to the Member States whenever possible, so as to improve the chances of acceptable decisions.
Tämä osoittaa jälleen, että jäsenvaltioille on annettu niin usein kuin mahdollista kaikki toimivalta päätösten hyväksymisen edistämiseksi.
If no statement of objection has been received within six months of publication in the Official Journal, the name is entered by the Commission in the Register of protected designation of origins and protected geographical indica­tions, which also contains the names of the producer groups and inspection bodies concerned.
Jos kuuden kuukauden kuluessa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaisemisesta yhtään vastalau­setta ei ole esitetty, nimitys lisätään edellä mainittuun komission ylläpitämään "Suojattujen alkuperänimitys­ten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekiste­ri" ­nimiseen rekisteriin.
• Objections procedure (see Table 4)
♦ Vastalausemenettely (vertaa taulukko V)
If the Member States cannot reach agreement, the Commission intervenes, with the help of the Regulatory Committee (on which the Member States are always rep­resented).
Jos jäsenvaltiot eivät pääse sopuun, komissio ottaa kan­taa kiistanalaiseen kysymykseen yhdessä sääntelykomi­tean kanssa, jossa jäsenvaltiot ovat aina edustettuina.
Clearly, the Commission cannot reach a deci­sion alone.
Tämä osoittaa, että komissio ei voi tehdä päätöstä yksin.
It must be supported by the assent of a quali­fied majority of the Member States.
Se tarvitsee jäsenvaltioiden määräenemmistön puoltavan lausunnon.
Statements of objection must be sent to the Commission by a Member State, although in fact objections will usually originate with economic and business interests rather than with government depart­ments.
Kun on kyse vaikeista ja ristiriitaisista tapauksista, komis­sio voi lisäksi kysyä tieteellisen komitean asiantuntija­ryhmän mielipidettä.
♦ Simplified procedure5
♦ Yksinkertaistettu menettely (
It is therefore up to the Member States to see that all interested parties are able to consult the applications published, and to notify the appropriate national authori­ties in good time of any objections they may have.
Jos sitä vastoin kuuden kuukauden kuluessa julkaise­misesta on esitetty vastalause, alkaa uusi vaihe: vasta­lausemenettely. Julkaistun hakemuksen rekisteröimistä koskevan vastalauseen voi esittää komissiolle ainoas­taan jokin jäsenvaltioista.
The Regulation lays down a simplified procedure for names that were protected nationally before 26 January 1994, which was the cut­off date for notifying the Commission of
Tästä syystä jäsenvaltioiden on valvottava, että hen­kilöillä, joita asia koskee, olisi lupa tutkia julkaistuja hakemuksia ja jättää toimivaltaiselle kansalliselle vi­ranomaiselle asianmukaisesti perusteltu vastalause riittävään määräaikaan mennessä.
­ if it shows that the product does not meet the condi­tions required; or
— jotka jo on suojattu kansallisella tasolla
­ names already protected under a national system,
Vastalause voidaan hyväksyä ainoastaan jos
­ if it shows that the name is a generic name, and there­fore not eligible for registration; or
— joiden käyttö on jo vakiintunut, vaikka valvontajär­jestelmää vastaava kansallinen järjestelmä puuttuu.
­ or, in those Member States where there is no protec­tion system, names that have become established by usage.
— asianomainen tuote ei täytä maantieteellisen mer­kinnän tai alkuperänimityksen määritelmän edelly­tyksiä
The three new Member States (Austria, Finland and Sweden) had until 3 July 1995 to notify such names.
Kolmella uudella jäsenvaltiolla (Itävallalla, Ruotsilla ja Suomella) oli 3. heinäkuuta 1995 asti aikaa ilmoittaa kyseisistä nimityksistä.
­ if it shows that registration of the name would jeopar­dize the existence of an entirely or partly identical name or trademark, or the existence of products legal­ly on the market on 24 June 1992.
— ehdotetun nimen rekisteröinti haittaisi Euroopan yhteisön markkinoilla 24. kesäkuuta 1992 olevan kokonaan tai osittain samankaltaisen tavaramerkin tai tuotteen nimikkeen olemassaoloa.
The objections procedure thus ensures that names will not be unjustifiably protected.
Myös nimitykset, joita ei ollut ilmoitettu 26. tammikuuta 1994 mennessä, voidaan tie­tenkin rekisteröidä.
By allowing all interested parties to have their say, the procedure helps to guaran­tee a universally acceptable solution.
Niihin, kuten muihinkin uudempiin nimityksiin, voidaan soveltaa edellä esiteltyä tavan­omaista menettelyä.
Despite the simplifi­cation, the procedure is taking a long time, as the Commission received about 1 400 names under these arrangements.
Vastalausemenettelyllä taataan, ettei nimiä varata pe­rusteettomasti.
Names that were not notified by 26 January 1994 can still be registered, of course, in the same way as new names, under the normal procedure described above.
Menettelyn piirissä ovat kaikki osapuo­let, joita asia koskee, ja sillä päästään kaikkien hyväk­symään ratkaisuun.
Legal effects of registration
Rekisteröinnin oikeusvaikutukset
The Regulation specifically prohibits the following prac­tices.
Asetuksessa kielletään erityisesti
Names that meet all the requirements will be entered in the Register of protected designations of origin and pro­tected geographical indications.
Nimitykset, jotka täyttävät vaaditut edellytykset, lisätään "suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteel­listen merkintöjen rekisteriin".
Registration has major legal repercussions in terms of producers' rights and in terms of type and extent of protection of the registered name.
Rekisteröimistä seuraa tuot­tajien oikeuteen sekä rekisteröidyn nimityksen suojan laa­tuun ja kattavuuteen liittyviä merkittäviä oikeusvaikutuksia.
(1) It prohibits any direct or indirect commercial use of the name for products not covered by the registra­tion, in so far as those products are comparable to the products registered under that name; where the products are not comparable to those registered, the prohibition applies only in so far as using the name exploits the reputation of the protected name.
(1) rekisteröidyn nimityksen suora tai välillinen kaupalli­nen käyttö tuotteissa, joita rekisteröinti ei koske, siltä osin kuin tuotteet ovat verrattavissa tällä nimi­tyksellä rekisteröityihin tuotteisiin. Jos kyse on tuot­teesta, joka ei ole näihin verrattavissa, kieltoa sovelletaan ainoastaan, jos nimityksen käytöllä voi hyötyä suojatun nimityksen maineesta.
♦ The exclusive right
• Yksinoikeus
Registration gives producers an exclusive right to use the registered name for their products.
Rekisteröinti antaa tuottajille yksinoikeuden käyttää tuot­teidensa rekisteröityä nimitystä.
This Is an indus­trial property right.
Tässä on kyse oikeu­desta teolliseen omaisuuteen.
(2) It prohibits any misuse, imitation or evocation, even if the true origin of the product is indicated or if the protected name is translated or accompanied by an expression such as 'style', 'type', 'method', 'as pro­duced in', 'imitation' or similar.
(2) väärinkäyttö, jäljittely ja mielleyhtymien luominen, vaikka tuotteen oikea alkuperä olisi merkitty tai vaikka suojattu nimi olisi muunneltu tai siihen olisi liitetty ilmaisu "laatu", "tyyppi", "menetelmä", "tuotet­tu kuten", "jäljitelmä" tai muu samankaltainen ilmai­su.
This prohibition is of major importance; it goes further than required sim­ply to avoid misleading the consumer, and once again demonstrates the strong position of producers under law, by prohibiting not only direct but also indirect encroachment on their rights.
Erityisesti tämä kielto on hyvin merkittävä; se menee pidemmälle kuin mitä kuluttajan harhautta­misen välttämiseksi olisi tarpeen. Voidaan jälleen todeta, että tuottajille on myönnetty todellinen oikeudenomistajan asema, jota ei voi loukata edes välillisesti.
A word of caution is in order, however: this right extends, not just to the producers who made the application in the first place, i.e. the members of the original producers' association, but also to all producers in the geographical area defined who comply with the conditions of produc­tion laid down in the specifications.
On kuitenkin huomattava, että hakemuksen jättäneet tuottajat, jotka ovat tuottajaryhmittymän jäseniä, eivät ole ainoat, joilla kyseinen oikeus on. Oikeus on myös kaikilla kyseisen maantieteellisen alueen tuottajilla, jotka noudattavat eritelmässä mainittuja tuotantoehtoja.
All such producers in the relevant geographical area may prohibit any person outside that area from using the registered name.
Kyseisen maantieteellisen alueen tuottajat voivat kieltää kaikkia mainitun maantieteellisen alueen ulkopuolisia käyttämästä rekisteröityä nimitystä.
Registration thus confers on them an exclusive right to use the name.
Tällä tavoin rekis­teröinti antaa niille yksinoikeuden nimityksen käyttöön.
To enable manufacturers to adjust to the new rules, the Regulation provides for transitional arrange­ments until 25 July 1997.
Uuteen oikeudelliseen tilanteeseen mukautumisen helpottamiseksi asetus sisältää 25. heinäkuuta 1997 asti voimassa olevan siirtymäjärjestelyn.
Where Member States previously authorized reference to a geographical indication accompanied by these expressions ('style', etc.) they may maintain them provided that:
Jos jäsenvaltioilla on voimassa olevia säännöksiä, jois­sa annetaan lupa viittaukseen maantieteelliseen merkintään, jos viittaukseen on liitetty edellä mainit­tuja ilmaisuja ("laatu" jne.), jäsenvaltio voi säilyttää
Only such producers may advertise their products under the registered name, as a product with 'protected geo­graphical indication (PGI)' or 'protected designation of origin (PDO)'.
Ainoastaan nämä tuottajat voivat lisätä tuotteidensa mai­noksiin rekisteröidyn maantieteellisen nimityksen lisäksi merkinnän "suojattu maantieteellinen merkintä" (SMM) tai "suojattu alkuperänimitys" (SAN).
The same applies to the corresponding national indications: for example, in France, registration on the Community register Is required before a product can be sold as appellation d'origine contrôlée.
Samaa käytäntöä noudatetaan vastaavissa kansallisissa merkinnöissä, esimerkiksi Ranskassa voidaan myydä merkinnällä "tar­kistettu alkuperänimitys" varustettuna ainoastaan tuottei­ta, jotka niiden tuottajat ovat saaneet rekisteröidyksi Euroopan unionin luetteloon.
­ the products were marketed under the name in question before 23 July 1987 and ­ the labelling clearly indicates the true origin of the products.
— jos kyseisiä tuotteita on pidetty kaupan kyseistä nimitystä käyttäen ennen 23. heinäkuuta 1987 ja
The right to exclusive use enables producers to distin­guish their products from competing products on the market, while ensuring reliable information to the con­sumer.
Yksinoikeus antaa tuottajille hyvän mahdollisuuden erot­tautua kilpailijoista markkinoilla, ja samanaikaisesti se antaa kuluttajille arvokasta tietoa.
> The extent of protection (3) It also prohibits any other false or misleading indi­cation as to the provenance, origin, nature or essential qualities of the products on the inner or outer packaging, advertising material or documents relating to the product concerned, and the packing of the product in a container liable to convey a false impression as to its origin.
(3) Kiellettyjä ovat myös muut väärät tai harhaanjohta­vat merkinnät, jotka koskevat tuotteen lähtöpaikkaa, alkuperää, tuotteen laatua tai olennaisia ominai­suuksia ja jotka on merkitty sisä- tai ulkopakkaukseen, mainoksiin tai tuotetta koskeviin asiakirjoihin, sekä tuotteen pakkaaminen tavalla, joka on omiaan antamaan väärän kuvan tuotteen alkuperästä.
(4) It prohibits any other practice liable to mislead the public as to the true origin of the product.
(4) Lisäksi on otettava huomioon kaikki muut käytännöt, jotka saattaisivat johtaa yleisöä harhaan tuotteen todellisen alkuperän suhteen.