natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forty seven years on, we must go on tirelessly repeating that message.
47 vuotta tämän jälkeen on meidän toistettava tuota sanomaa väsymättä.
In order to meet the challenges facing us, in order to give the people of Europe security, we must think in terms of a joint enterprise.
Suoriutuaksemme kohtaamistamme haasteista ja voidaksemme taas antaa varmuutta unionin kansalaisille on meidän panostettava yhteistyöhön.
Not in terms of negotiating our own prosperity, but in terms of achieving that prosperity through the prosperity of all.
Ei kuitenkaan ajamalla omaa etuamme vaan löytämällä etumme kaikkien yhteisestä edusta.
May this debate serve to renew that spirit.
Virkistäköön tämä keskustelu tuota henkeä.
Treaties are important, of course, but it is the ambition of the actors involved, and the willingness of those who inspire those treaties, which are fundamentally more essential.
Sopimukset ovat toki tärkeitä mutta niiden toimeen panijoiden määrätietoisuus ja niiden laatijoiden tahto ovat vielä oleellisempia asioita.
Hence, let us have real ambition.
Olkaamme siis määrätietoisia, olkaamme hyvin määrätietoisia.
Let us overcome the cleavage between those in favour of a national sovereignty, who at one point nearly prevailed, and the federal ists, then opponents, who by no means had everything their own way!
Ylittäkäämme kuilu, joka erottaa toisistaan "suverenistit", jotka eivät ole onnistuneet pääsemään niskan päälle, ja "federalistit", jotka eivät ole aina käyttäneet hyväksyttäviä keinoja tavoitteidensa saa vuttamiseksi!
As for economic and monetary union, it has continued, almost imperturbably, to move on methodically, according to the scenario approved and articulated around a whole plethora of new legislative provisions.
Talous- ja rahaliitto on lähes häiriöttä jatkanut systemaattista etenemistään noudattaen lukemattomien uusien lakien myötä muotoutunutta ja yhteisesti sovittua suunnitelmaa.
Let us say so, and say so proudly, the Maastricht method has been remark ably successful.
Myöntäkäämme, että Maastrichtin menetelmä on osoittautunut suureksi menestykseksi, ja olkaamme siitä ylpeitä.
The progress towards convergence, in our countries, has been and remains impressive.
Lähentymiskehitys on ollut ja on edelleen vaikuttavaa kaikissa maissamme.
Juncker, Presidentinoffice of the Council. - (FR) Mr President, Mr President of the Commission, ladies and gentlemen, my responsibilities have brought me to this rostrum to speak twice in less than twenty-four hours.
Juncker, neuvoston puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhe mies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisat jäsenet, velvollisuuksieni vuoksi puhun 24 tunnin sisällä kahteen otteeseen tältä samaiselta puhujakorokkeelta.
I am concerned not to generate a sense of weariness in those kind enough to listen to me this second time round, and I shall be brief, something which I am not, incidentally, accustomed to.
Jotta en aiheuttaisi kyllästymisen tunnetta niissä, jotka suvaitsevat kuunnella minua toistamiseen, esitän asiani lyhyesti, mikä ei muutoin kuulu tapoihini.
I shall limit my words to an analysis, which I hope will be concise and realistic, of the state of our Union.
Rajoitun puheessani analyysiin, joka on toivoakseni tiivis ja realistinen, unionimme tilasta.
This third debate on the state of the Union is taking place 23 days after the signature of the Amsterdam treaty, 30 days before the European Summit on employment, exactly 51 days before the European Council of December de voted to enlargement, and seven months before the final decision on economic and monetary union.
Tämä kolmas keskustelu unionin tilasta käydään 23 päivää Amsterdamin sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen, 30 päivää ennen Euroopan työllisyyshuippukokouksen alkamista, täsmälleen 51 päivää ennen laajentumista käsittele vän joulukuun Eurooppaneuvoston alkamista ja 7 kuukautta ennen lopullista päätöksentekoa talous- ja rahaliitosta. tosta.
Monetary union will see the light of day, as expected, on 1 January 1999.
Rahaliitto näkee päivänvalon suunnitelmien mukaan 1. tammikuuta 1999.
The monetary revolution will take place, not withstanding all those, both inside and outside, who sought to discredit the single currency.
Raha-asiat mullistuvat riippumatta kai kista niistä, jotka ovat yrittäneet uiko- tai sisäpuolelta käsin viedä pohjaa yhtenäisvaluutalta.
Remember the undesirable propositions of those who felt they had au thority to divide up the Member States into two groups, the virtuous, and the Club Med countries, an insulting description.
Muistelkaa niiden pahansuopia sanoja, jotka katsoivat voivansa jakaa jäsen valtiot kahteen leiriin: toisaalla hyvät maat ja toisaalla -kuinka loukkaava tuo ilmaus onkaan - Välimeren klubi.
Remember, the repeated injunctions of those who never left off having us believe that monetary union would be better put off for a few years more.
Muistelkaa niiden toistuvaa yllytystä, jotka yrittävät jatku vasti saada meidät uskomaan, että rahaliiton olisi annettava vielä odottaa joitakin vuosia.
If we do not achieve the single currency before this century is out, we shall have lost it forever.
Ellemme toteuta yhtenäisvaluuttaa ennen vuosisadan loppua, menetämme tilaisuuden lopullisesti.
Be mindful of the failure of the European Defence Community!
Ajatelkaa jos Euroopan yhteisön puo lustaminen epäonnistuisi!
These meetings have given us, and the meetings that lie ahead will give us, precise information on the future of the Community concept and action, and hence, on the way ahead for our common projects.
Juuri mainitsemani määräajat ovat antaneet ja antavat meille edelleen hyviä viitteitä yhteisön käsitteen ja toimin nan tulevasta muotoutumisesta eli siis yhteisen hankkeemme tulevaisuudesta.
This project should remain firmly based on a sense of purpose and on a methodical approach, and on the binding solidarity of all members.
Yhteisen hankkeen perustana on vastaisuudessakin oltava jokin päämäärä ja menetelmä, ja sen kaikkien jäsenten välillä on vallittava luja yhteisvastuullisuus.
We aspire progressively to create a political entity of federal vocation, driven onward by the institutions which are guardians of the common interest, work ing ever more closely together.
Meidän pyrkimyksenämme on luoda asteittain federalismiin tähtäävä poliittinen kokonaisuus, joka saa daan aikaiseksi yhteistä etua ajavien toimielinten käynnistämällä hyvällä koneistolla.
The presidency, for its part, has done everything to further reinforce the credibility of the euro.
Puheenjohtajavaltio on omalta osaltaan tehnyt kaikkensa, jotta euron uskottavuus lisääntyisi entisestään.
The recent decision of the Ministers of Finance to fix parities, on the very day the list of participatory countries is set, is a step in this direction.
Valtiovarainministerien äskettäinen päätös sopia pariteeteista sa mana päivänä, jolloin lyödään lukkoon euron käyttöön osallistuvien maiden lista, liittyy tähän pyrkimykseen.
The provisional figures published by the Com mission follow the same path.
Komission julkaisemat tilapäiset luvut korostavat samaa asiaa.
December, we need to be driven by a concern for all the candidate countries.
joista hakijamaiden on selvittävä.
Our message must be clear: all candidate countries have a vocation for membership of the European Union. All will be part of the enlargement process, from the moment that it has been launched.
Joskus kun me kuuntelemme ystäviämme, jotka joutuivat olemaan liian kauan erossa meistä - ja onneksi rautaesirippua ei tästä syystä enää ole -, minusta tuntuu, että heidän keskuudessaan vallitsee yleinen käsitys siitä, että Euroopan unioni olisi paras mahdollinen maailma.
We shall reject no one, we do not have the right to exclude a candidate country from our European family.
Mutta se ei pidä paikkaansa, suuria rakenteellisia ponnisteluja tarvitaan edelleen kai kissa hakijamaissa.
employment.
(Suosionosoituksia)
I hope that 21 November will become a great European meeting.
Toivon, että marraskuun 21. päivästä tulee suuri eurooppalainen tapaaminen.
If we go our separate ways having simply stated that unemployment is an evil and that it must be combatted, without deciding on concrete, quantified, and verifiable instruments to combat unemployment effectively, the employment summit will be a failure, and I shall say so.
Jos me vain erittelemme mielipiteitämme sen yksinkertaisen tosiasian suhteen, että työttömyys on vitsaus ja sitä vastaan on taisteltava, mutta jätämme määrittelemättä työllisyyden tehokkaaseen torjuntaan tarvittavat konkreettiset keinot, joita on tietty määrä ja joiden toimivuus voidaan varmistaa, niin minä sanon, että työllisyyshuippukokous epäonnistuu.
Enough of words, enough of statements, enough of analysis, enough of literature...
Meillä on jo tarpeeksi sanoja, tarpeeksi tosiasioita, tarpeeksi analyysejä, tarpeeksi kirjallisuutta ...
We have to act, and act together.
On toimittava, toimikaamme siis yhdessä.
I propose the application of the Maastricht method, that of economic and monetary convergence, to the policy of employment.
Ehdotan Maastrichtin menetelmän, taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden soveltamista työllisyyspolitiikassa.
I hope that we will, in the field of employment, be won over by the same pressure for convergence which has been ours for the last few years in the field of economic and monetary matters.
Toi voisin, että meissä heräisi työllisyyden alalla samanlainen lähentymisinto kuin se, joka meillä on ollut jo joitakin vuosia ollut talous- ja rahoitusalalla.
Let us prove that the summit on unemployment will have been more than a mere summit.
Osoittakaamme, että työllisyyshuippukokouksesta tulee enemmän kuin pelkkä huippukokous.
Let us act to make it a turning point.
Toimikaamme siten, että sillä on käänteentekevä merkitys.
My wish is that on the morning after 21 November, the European project will have become com prehensive, and that in becoming concrete, it will have made both mankind and the dignity of mankind central to our concerns.
Toivon, että Euroopan hanke on 21. marraskuuta seuraavana päivänä täydellisempi ja konkreettisempi, mikä saavutetaan asettamalla ihminen ja ihmisen arvokkuus uudelleen keskeiseksi huolenaiheeksemme.
It is highly likely, ladies and gentlemen, that we shall begin negotiations with the countries that are the best prepared.
On hyvin todennäköistä, arvoisat jäsenet, että me aloitamme neuvottelut niiden maiden kanssa, jotka ovat par haiten valmistautuneita.
These will be bilateral negotiations between the European Union and the countries concerned.
Neuvottelut käydään kahdenvälisesti Euroopan unionin ja kyseisten maiden välillä.
There will be no group negotiations.
Ryh mäneuvotteluja ei ole.
The central and eastern Euro pean countries do not form a group.
KJE-maat eivät muodosta ryhmää.
They are independent and proud nations, justly proud.
Ne ovat itsenäisiä ja itseriittoisia, oikeutetusti itseriittoisia.
To consider them as forming part of a group would be to revert to Soviet logic.
Niiden käsittäminen osaksi jotain ryhmää merkitsisi paluuta neuvostologiikan käyttöön.
Year by year, we shall re-examine the situation of the various candidate countries.
Me tarkastelemme vuo sittain hakijamaiden tilannetta.
Those that have made sufficient progress shall be offered the opportunity to enter into negotiations.
Niille, jotka ovat edistyneet riittävästi, tarjotaan tilaisuutta neuvottelujen käynnistämiseen.
It will doubtless be difficult to begin negotiations with everyone on the same day, and they will not be completed on the same day for all either. However, it will be essential to act in such a way that on the eve of the December European Council, all of the peoples of Europe will have the certainty, and the assurance that Europe will never again be divided.
On varmasti vaikea aloittaa neuvotteluja kaikkien kanssa samana päivänä, eikä niitä saada päätökseen samana päivänä kaikkien kanssa, mutta oleellista on se, että ennen joulukuun Eurooppaneuvoston kokouksen loppua kaikilla Euroopan kansoilla on varmuus ja takeet siitä, että Eurooppaa ei enää koskaan jaeta.
If we are successful with employment, and equally so several months later with monetary union, confidence will have once again become a European virtue.
Jos saamme työllisyyshuippukokouksen ja muutamaa kuukautta myöhemmin myös rahaliiton onnistumaan, luottamuksesta on tullut jälleen eurooppalainen hyve.
What Europe today most lacks, is confidence in its own destiny.
Näyttäkäämme siis olevamme tehtävämme tasalla.
So let us demonstrate that we are up to our task, and by we, I mean ourselves, the Parliament, the Commission, the national and regional governments, the local decision makers and social partners, whose responsibility is on a par with our own.
Kun puhun meistä, tarkoitan myös teitä, parlamenttia, komissiota, kansallisia ja alueellisia hallituksia, paikallisia päättäjiä ja työmarkkinaosapuolia, joiden vastuu on yhtä suuri kuin meidänkin vastuumme.
Mr President, may I say in the wake of the considerations inspired by Agenda 2000 a word about a debate which is of passionate interest to those involved, and which, if we are not careful, may be a cause of considerable irritation.
Arvoisa puhemies, kaikista niistä mietteistä, joita Agenda 2000 on minussa herättänyt, haluaisin tuoda esille ajatukseni keskustelusta, joka kuohuttaa tunteita siihen osallistu villa tahoilla ja joka voi aiheuttaa paljon ärsytystä, jos emme ole varuillamme.
I wish to speak about this new, and old, question of the national contributions to the community budget.
Haluan puhua uudelleen esille nostetusta vanhasta aiheesta eli kansallisista maksuosuuksista yhteisön talousarviossa.
I per fectly understand the reactions of those who believe that they are asked to make too heavy a contribution.
Ymmärrän täysin niiden reaktiot, jotka joutuvat mielestään liian raskaan maksutaakan alle.
We will need, at the appropriate time, to devote thought to a new articulation of the system of our own resources, one which would take into account the desiderata of some, and the needs of others.
Olisi pohdittava - kuitenkin vasta sopivana ajankohtana - miten omien varojen järjestelmä voitaisiin uudistaa siten, että siinä huomioitaisiin toisten osapuolten valmiudet ja kaikkien osapuolten tarpeet.
European history, Mr President, does not stop short at monetary ambition and social concern.
Arvoisa puhemies, Euroopan historia ei pysähdy rahoituksellisten tavoitteidensa ja sosiaalisten velvollisuuksiensa rajoille.
We must establish a new frontier for the European Union.
Meidän on määriteltävä sille uudet rajat.
This will be its enlargement to the countries of central, eastern and south ern Europe.
Niitä ovat laajentuminen Keski- ja Itä-Eurooppaan ja etelään.
As we enter the home stretch leading to the century's end, European history and geography have converged.
Ennen tämän vuosisadan viimeistä virstanpylvästä on löydetty uudelleen Euroopan historia ja maantiede.
We must now reconcile them and resolutely and unhesitatingly go down the avenue of enlargement.
Meidän on nyt sovitettava yhteen nämä hankkeet ja ryhdyttävä päättäväisesti ja epäröimättä toteuttamaan tulevaa laajentumista. tumista.
But until that occurs, I would like to say three things.
Haluaisin esittää tässä vaiheessa kolme huomautusta.
The first is that we should give no credit to the idea that the benefits of the European Union can be measured on the sole basis of budget inflows and outflows.
En sinnäkin: älkäämme uskoko siihen ajatukseen, että Euroopan unionin etuja voitaisiin mitata ainoastaan talousarvioon maksettavien ja siitä saatujen varojen perusteella.
The union budget amounts to 1.2% of gross national product of the European Union.
Unionin talousarvion osuus on 1,2 % Euroopan unionin bruttokansantuotteesta.
It is not possible to reduce the European idea to 1.2 % of its GDP.
Ajatusta Euroopasta ei voida kuitenkaan pelkistää 1,2 %: iin sen bkt: sta.
That is not acceptable.
Se ei onnistu!
There is no quantifiable response possible to the only question which is of real importance: what is the price of an hour of peace?
Laajentuminen on ehdoton moraalinen velvollisuutemme.
Our response should not and must not be complicated.
Vastauksemme ei saa olla monimutkainen.
It must be simple, it must be yes.
Sen on oltava yksinkertainen, sen on oltava "kyllä".
Our response must also be honest.
Sen on oltava myös rehellinen.
At the European Council of
Liittyminen Euroopan unioniin ei ratkaise kaikkia niitä ongelmia,
But now that we are on the point of crossing over into a new century, we have no time to lose.
Toinen huomautus: Euroopan rakentamisen lukuisten saa vutusten joukossa on monia immateriaalisia asioita, jotka
Juncker aga'inst a background of crises - often imaginary and sometimes real - Europe is making progress.
Ei ole olemassa numeroina esitettä vää vastausta siihen ainoaan kysymykseen, jolla on todellista merkitystä: mikä on rauhan ajan hinta?
And what a long way we have come since the 1980s: two successful enlargements, three major revisions of the treaty, German unification, the single market and soon the euro!
Tämänpäiväisellä keskustelullamme on kuitenkin erityislaatuinen lisämerkitys: keskustelu käydään komission ja parlamentin toimikauden puolivälissä.
In 1995, the work on the intergovernmental conference began and was completed, we completed the last preparations for economic and monetary union, and we made a start on the huge work of Agenda 2000.
Kolmas huomautus: älkäämme sortuko vielä lähellä ole van menneisyytemme virheisiin. Me menetimme neljä arvokasta vuotta 1980-luvun alussa, kun meidät vastakkain asettava budjettiriita lamaannutti politiikkamme kaikki osa-alueet.
We have also patiently laid the foundations of a real European strategy for employment.
Ollessamme nyt ylittämässä uudelle vuosisadalle johtavaa kynnystä meillä ei ole enää varaa hukata aikaa.
Europe, Mr President, ladies, gentlemen, cannot be sufficient unto itself.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Euroopan ei pidä olla itseriittoinen.
We have a role to play on the interna tional stage, a position to occupy, a vocation to live up to.
Meillä on oma roolimme kansainvälisellä näyttämöllä, oma paikkamme ja omat pyrkimyksemme, joita on edistettävä.
The forthcoming century will not be European.
Tuleva vuosisata ei ole eurooppalainen.
We shall share that century with other actors.
Me jaamme sen muiden toimijoiden kanssa.
We must therefore entertain and develop balanced relationships with the United States, and reinforce the relationships that we have with the countries which will tomorrow be the direct neighbours of an enlarged Europe.
Meidän on sen vuoksi pidettävä yllä ja kehitettävä tasapainoisia suhteita Yhdysvaltoihin ja vahvistettava suhteitamme niihin maihin, joista tulee laajentuneen Euroopan rajanaapureita.
Here, I am speaking of Russia and Ukraine.
Tällä haluan viitata Venäjään ja Ukrainaan.
Nothing which is Russian or Ukrainian over the next thirty years will be really foreign to us.
Mikään Venäjään tai Ukrainaan liittyvä asia ei ole meille todella vieras tulevien 30 vuoden aikana.
We must also reinforce our presence and our commitment in the Middle East.
Meidän on myös vahvistettava läsnäoloamme ja sitoutuneisuuttamme Lähi-idässä.
We must have an influential presence.
Mitä havaitsemmekaan, kun siirrymme tästä hetkestä vähän taaksepäin?
We want to be players, not just payers.
Havaitsemme sen, että Eu rooppa edistyy huolimatta kriiseistä, jotka ovat usein kuvitteellisia, joskus todellisia.
Europe is entering this phase of its future development with major strengths, and is doing so also as a result of return to growth.
Euroopalla on käytössään huomattavia etuja siirtyessään uuteen vaiheeseen muotoutumisessaan, ja se on myös uudelleen aloitetun laajentumisen ansiota.
Beware, however!
Varokaamme kuitenkin!
Success is not a foregone conclusion, European construction requires effort at all times. It remains fragile, when faced with the resurgence of the myopic egotism of nations and of corporatist thinking.
Mitään ei saavuteta etukäteen, Euroopan rakentaminen edellyttää ponnisteluja kaikilta tahoilta, ja sitä uhkaa edelleen lyhytnäköisen ja itsekkään kansallisen ja korporatiivisen eduntavoittelun esiinnousu.
We must pursue a direct and multi-faceted dialogue with the Asian countries, and must turn our eyes to Africa, that unhappy, but so frequently courageous continent, to that Africa where on closer inspection we see, alongside regrettable and untoward events, arising here and there, new, young, democratic, capable and generous leaders, who deserve our trust.
Meidän on jatkettava suoraa ja monimuotoista vuoropuhelua Aasian maiden kanssa ja käännettävä katseemme Afrikkaan, tuohon onnettomaan mutta hyvin usein rohkeaan maanosaan, siihen Afrikkaan, jossa me näemme tarkkaan katsomalla, että valitettavista taka-askelista huoli matta siellä täällä nousee uusia ja nuoria demokraattisia johtajia, jotka ovat kyvykkäitä ja jalomielisiä ja jotka ansaitsevat luottamuksemme.
In short, Mr President, although I do know we have weaknesses and sometimes lack courage, I cannot understand why, in the final analysis, we give in so easily to the ambient depression which is the distinctive state of mind of our continent, as compared to other continents.
Lyhyesti sanottuna, arvoisa puhemies, vaikka pidämme mielessämme monet heikkoutemme ja puutteemme, en mitenkään ymmärrä, miksi me olemme niin helposti taipuvaisia yleiseen synkkämielisyyteen, joka on erotuksena meidän maanosamme ja muiden maanosien asenneilmapiirin välillä.
All is not perfect, of course, but we can at least be^ proud, and should be proud, of our success since the end of the Second World War.
Täällä ei toki kaikki ole täydellistä, mutta me voimme kuitenkin olla4 ylpeitä niistä saavutuksista, joihin olemme päässeet toisen maailmansodan jälkeen.
Mr President, the Amsterdam Treaty has been signed.
Arvoisa puhemies, Amsterdamin sopimus on allekirjoitettu.
Now it must be ratified.
Nyt se on saatava ratifioitua.
I am somewhat surprised to hear some Europeans, convinced Europeans, proposing rejection of this treaty because it hás not solved everything.
Olen hieman hämmästynyt kuullessani, että jotkut eurooppalaisuuden kannattajat, jotka kuitenkin ovat kannastaan vakuuttaneita, ovat vaatineet sopimuksen hylkäämistä siitä syystä, että siinä ei ratkaista kaikkia asioita.
It appears to me that a wiser course would be to take stock of the many real areas of progress in this treaty, and to set aside a meeting to work out in a real way what we have to do prior to enlargement.
Minusta on viisaampaa korostaa tekstin useita todella edistyksellisiä kohtia ja sopia yhteisessä tapaamisessa siitä, mitä toimia todellisuudessa tarvitaan ennen laajentumisen toteutumista.
Above all, we should do this by concentrating on the essential, qualified majority voting, for example, and not on those things which, from a European point of view, are relatively accessory, such as a new weighting of votes in the Council.
Siinä yhteydessä meidän on keskityttävä oleellisiin asioihin, kuten mää räenemmistön käyttöön, eikä Euroopan näkökulmasta suhteellisen toisarvoisiin asioihin, kuten äänten painottamiseen neuvostossa.
I am part of that first European generation which did not know nor live through the war.
Kuulun ensimmäiseen eurooppalaiseen sukupolveen, jolla ei ole omakohtaista tietoa eikä kokemusta sodasta.
When my father was born in 1924, he too was in the post war generation.
Isäni, joka syntyi vuonna 1924, kuului sodanjälkeiseen sukupolveen.
When I was born, thirty years later, my father had once again become part of the post war generation.
Kun minä synnyin 30 vuotta myöhemmin, isästäni tuli jälleen osa sodanjälkeistä sukupolvea.
Our parents represent a generation who were a post-war generation twice over.
Meidän van hempamme kuuluvat sukupolveen, josta on tullut kahdesti sodanjälkeinen sukupolvi.
As regards economic and monetary union, we have had every kind of position and counter-position.
Talous- ja rahaliiton osalta on sanottu kaikki mahdollinen ja kaikkea mahdollista on vastustettu.
However, I think I can claim to have always said the same thing, and when I came to Brussels in 1995, preparations were in the doldrums.
Uskon voivani sanoa, että minä olen puhunut koko ajan samaa kieltä, ja kun saavuin Brysseliin vuonna 1995, valmistelut olivat olemattomalla tasolla.