natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They view social costs as just one of many cost factors for firms which can be adapted as and when the economic situation requires.
Yhteiset työturvallisuusmääräykset ovat kuitenkin unionissa voimassa myös tavallisilla työpaikoilla kuten koneiden parissa työskenneltäessä.
By contrast, those who favour a welfare State model for society see social ex
Heidän mielestään sosiaalikulut ovat vain yksi yritysten monista kulutekijöistä, joita voidaan muuttaa kulloisenkin taloudellisen tilanteen mukaan.
The EC was therefore obliged to forge a policy representing a compromise between these two extremes.
Niinpä Euroopan yhteisön oli etsittävä keskitietä näiden kahden näkemyksen välillä.
The 1957 Treaty founding the EEC contained 12 articles covering social matters (Articles 11 7 to 128): employment, labour law and working conditions, vocational training, recognition of social security laws, prevention of accidents at work and occupational diseases, protection of health at work and collective bargaining between employers and employees.
Euroopan yhteisön perustamissopimus sisälsi vuonna 1957 kaksitoista sosiaalialaa koskevaa artiklaa (perustamissopimuksen 1 1 7—1 28 artikla): työllisyydestä, työoikeudesta ja työoloista, ammatillisesta perus- ja lisäkoulutuksesta, sosiaaliturvasta, työtapaturmien ja ammattitautien ehkäisystä, työterveydestä sekä työmarkkinaneuvotteluista.
The EC took particular pains to make pro vision for workers who, in the course of their working lives, move from one Member State to another.
Yhteisö halusi varmistaa erityisesti sellaisten työntekijöiden aseman, jotka siirtyvät maasta toiseen.
Periods of employment and insurance can now be aggregated, with the result that national workers and migrant workers are now treated equally for social security purposes.
Työssäolo- ja vakuutusjaksot voidaankin nykyään laskea yhteen ja näin koti- ja ulkomaiset työntekijät ovat tässä suhteessa samanarvoisia.
However, the powers as signed to the European institutions in the social policy field were limited in scope.
Vuonna 1972 Euroopan sosiaalipolitiikka pääsi uuteen vauhtiin Euroopan valtioiden ja hallitusten päämiesten kokouksessa Pariisissa.
No Member State wanted to subject itself to rules in this sensitive and cost-intensive area.
Toimintaohjelmissa määritellään tiettyjen alojen konkreettiset toimenpiteet, ja näin ne muodostavat erään- ä laisen politiikan aikataulun. EY antoi
This situation was to change slowly in the years to come.
2 siten ensimmäistä kertaa eurooppalaisia
It is the task of the European Commission to draw up proposals for EU legislation.
Euroopan komission tehtävänä on valmistella lainsäädäntöehdotuksia EU:lle.
Under the EC Social Charter, it has submitted almost 50 proposals to the Council of the EU and the European Parliament.
Sosiaalisen peruskirjan alalta se on esittänyt EU:n ministerineuvostolle ja Euroopan parlamentille lähes 50 ehdotusta.
For example, since 1993, the Working Time Directive has laid down the following entitlements for most workers in Europe: — 11 hours' rest every day; — one rest period for any working day of more than six hours' duration; — a weekly minimum rest period of 35 consecutive hours; — an average maximum working week of 48 hours; — at least four weeks' paid annual holiday; and — a normal average night-working period of eight hours a day.
Esimerkiksi vuonna 1993 annetussa työaikadirektiivissä säädetään, että Euroopan unionin alueella useimmilla työntekijöillä on seuraavat oikeudet:
In 1972, the Heads of State or Government meeting in Paris renewed the momentum for a European social policy by calling on the Community bodies to take energetic steps in this field, as a result of which the first social policy action programme came into effect in 1974.
— keskimääräinen työaika seitsemän päivän jaksossa on enintään 48 tuntia; — vähintään neljän viikon palkallinen vuosiloma;
Action programmes set out practical measures in a particular field, thus drawing out a sort of policy time table.
— yölyöntekijöiden säännöllinen työaika on enintään noin kahdeksan tuntia vuorokaudessa.
First of all, the EC introduced European legislation in this field, known as directives, which had to be transposed into national law.
lakeja, niin kutsuttuja direktiivejä, jotka on siirrettävä osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Throughout Europe, firms now had to apply identical procedures in the event of mass redundancies and guarantee the maintenance of workers' entitlements in the event of company mergers.
Euroopan yhteisön alueen yritysten oli ryhdyttävä noudattamaan samoja periaatteita joukkoirtisanomisten osalta ja taattava työntekijöiden vaatimusten kuuleminen yritysfuusioiden yhteydessä.
The work of the national employment agencies was coordinated more effectively and pro posals made for the integration of young people, the handicapped and the unemployed into working life.
Kansallisten työmar kk i nav i ra noma i sten toiminta koordinoitiin paremmin ja tehtiin ehdotuksia nuorten, vammaisten ja työttömien työelämään pääsemisen edistämiseksi.
THE EC SOCIAL CHARTER
EY:N SOSIAALINEN PERUSKIRJA
In 1992, a protocol on social policy was appended to the Maastricht Treaty.
MAASTRICHTIN SOPIMUKSEN SOPIMUS SOSIAALIPOLITIIKASTA
In the 1980s, the social dimension steadily gained importance in Europe.
Sosiaalinen ulottuvuus tuli 80-luvulla yhä tärkeämmäksi Euroopassa.
It was increasingly seen as an instrument for strengthening European cohesion.
Se nähtiin yhä suuremmassa määrin keinona vahvistaa eurooppalaisten yhtenäisyyttä.
In 1989, the Heads of State or Government of the Member States — with the exception of the United Kingdom — adopted the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers, a declaration intended to pave the way for genuine, legally binding minimum social standards for workers in Europe.
Vuonna 1989 Euroopan valtioiden ja hallitusten päämiehet lukuun ottamatta Yhdistynyttä kuningaskuntaa hyväksyivät Yhteisön peruskirjan työntekijöiden sosiaalisista perusoikeuksista. Tämän julistuksen tarkoituksena oli tasoittaa eurooppalaisille työntekijöille tie kohti konkreettisia, oikeudellisesti sitovia ja sosiaalisia vähimmäisvaatimuksia.
Many more of the Commission's pro posais for legislation still await the ap provai of the Member States.
Vuonna 1992 tehtyyn Maastrichtin sopimukseen liitettiin pöytäkirja sosiaalipolitiikasta.
For exam pie, the problem of the working con ditions of people employed in what are called 'atypical employment relationships', such as part-time or temporary employment, still remains to be clarified.
Työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen, työoloihin, työntekijöille tiedottamiseen ja heidän kuulemiseensa, naisten ja miesten yhtäläisiin mahdollisuuksiin työmarkkinoilla sekä työmarkkinoilta syrjäytyneiden henkilöiden
The European Commission is currently seeking the opinion of the social partners on this matter.
Euroopan komissio hankkii parhaillaan työmarkkinaosapuolten lausuntoja asiasta.
The Social Charter
Sosiaalinen peruskirja
The Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers was adopted by the Heads of State or Government of the Member States with the exception of the United Kingdom in 1989.
Valtioiden ja hallitusten johtajat Isoa-Britanniaa lukuun ottamatta hyväksyivät vuonna 1989 yhteisön peruskirjan työntekijöiden sosiaalisista perusoikeuksista.
As an expression of political will, it sets out fundamental rights which, although not enforceable, serve as guiding principles for policy in the Member States of the European Union other than the United Kingdom.
Se on poliittinen tahdonilmaus, joten siinä muotoiltuihin perusoikeuksiin ei voida vedota, mutta niitä pidetään poliittisina ohjeina Euroopan unionin jäsenvaltioissa (paitsi Isossa-Britanniassa).
The 12 fundamental rights enshrined in the Social Charter are:
Sosiaalinen peruskirja käsittää kaksitoista periaatetta: ~~~/T\ .
Right to work in any Member State 2.
Työntekijän oikeus työskennellä valitsemassaan yhteisön jäsenma 2.
Right to fair remuneration J 3.
Oikeus kohtuulliseen palkkaan. 3.
Right to improved living and working conditions 4.
Oikeus parempiin elin- ja työoloihin?· ¿S 4.
Freedom of association and collective■·«■■«" 6.
Oikeus järjestäytyä ja neuvotella työehtosopimuksista. 6.
Right to vocational training 7.
Oikeus ammatilliseen koulutukseen. 7.
Equal treatment for men and women 8.
Miesten ja naisten oikeus tasavertaiseen kohteluun. 8.
Right to information, consultation and participation 9.
Työntekijöiden oikeus saada tietoa, tulla kuulluksi ja osallistua päätöksentekoon. 9.
Right to health protection and safety at the workplace 10.
Oikeus turvallisiin ja terveellisiin työolosuhteisiin. 10.
Protection of children and adolescents 11.
Lasten ja nuorten oikeus erityiseen suojeluun. 11.
Right of the elderly to a decent standard of living 12.
Eläkeläisten oikeus tukeen, joka takaa kohtuullisen elintason. 12.
Better integration of the disabled into society and working life
Vammaisten oikeus riittävään tukeen, jotta he voivat sopeutua yhteiskuntaan ja elinkeinoelämään. \¿ > ¿ /-/¡ç.
Under the Agreement, some areas of social policy, such as pay, freedom of association, the right to strike and the right to impose lock­outs, remain exclusively a matter for the Member States.
Sellaiset sosiaalipolitiikan alat kuten työstä maksettava palkka sekä järjestäy-tymis-, lakko- ja työsulkuoikeudet ovat sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen mukaan yksinomaan jäsenvaltioiden vastuulla.
For other areas of social policy such as regulations relating to social security, the protection of workers on the termination of an employment contract or the employment conditions of nationals of a non­member State working in the EU, the Social Agree­ment requires unanimity among the government representatives — a Member State can therefore use its veto to block any decision.
Muilla sosiaalipolitiikan alueilla sopimus sosiaalipolitiikasta vaatii hallitusten edustajien yksimielisyyttä — yksikin jäsenvaltio voi siis vetooikeudellaan estää päätöksen sosiaaliturvasta, työntekijöiden suojelusta työsopimuksen päättymisen yhteydessä tai kolmansien maiden kansalaisten palvelussuhteen ehdoista EU:n alueella.
In 1994, the procedure laid down in the Social Agreement was used successfully for the first time with the Directive on the establishment of European works councils.
Sosiaalipolitiikasta tehdyssä sopimuksessa määriteltyä menettelyä käytettiin ensi kerran menestyksellisesti vuonna 1994, kun luotiin direktiivi ns. eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta.
That directive requires firms operating across borders with at least 1 000 employees in the EU Member States and at least 150 employees in each of two EU countries to afford their employees a certain measure of information and influence.
Sen nojalla yhteisön laajuisten yritysten, joilla on vähintään 1 000 työntekijää jäsenvaltioissa ja vähintään kahdessa eri jäsenvaltiossa kussakin vähintään 150 työntekijää, on taattava työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa tietyssä määrin.
MINIMUM SOCIAL STANDARDS
SOSIAALISET VÄHIMMÄISVAATIMUKSET MUKSET
Unemployment is one of the most serious problems facing young people in Europe.
Työttömyys on Euroopan nuorison vaikeimpia ongelmia.
Basic and further training are the greatest assets to anyone in search of employment, helping young people to adapt to the constantly changing requirements of the job market.
Koulutus ja jatkokoulutus ovat valttia työmarkkinoilla — ne auttavat nuoria sopeutumaan työmarkkinoiden jatkuvasti muuttuviin vaatimuksiin.
To eliminate the risk of cut-throat competition in the single European market and therefore any erosion of existing social policy achievements, the EU lays clown minimum social standards in the form of directives which the Member States have to transpose into national law.
osallistua jatkokoulutukseen. Esimerkiksi Bremenissä Saksassa toteutettiin menestyksellisesti hanke, jossa joukko naisia sai koulutusta kaupallis-teknisissä ja sosiaalialan ammateissa sekä tietojenkäsittelyn ja tiedonvälitystekniikan alalla — lähes 80 prosenttia heistä sai koulutuksen jälkeen työpaikan.
These, of course, are the outcome of lengthy political discussions in which all those involved have to make compromises.
Osanottajien palaamista työelämään helpotettiin siten, että lastenhoitokulujen maksamisen lisäksi heille taattiin ESR-varoista myös vähimmäistulo jatkokoulutusjakson aikana.
Nonetheless, these social laws introduce substantial improvements to the living and working conditions in Europe.
Jotta Euroopan sisämarkkinat eivät johtaisi tuhoisaan kilpailuun sosiaalisten saavutusten kustannuksella, EU määrittelee sosiaalisia vähimmäisvaatimuksia direktiiveinä, jotka jäsenvaltioiden on saatettava osaksi lainsäädäntöään.
The Member States are entitled to lay down a higher level of protection in law if they so wish.
Niihin pääsemiseksi vaaditaan luonnollisesti pitkiä poliittisia keskusteluja, joissa kaikkien osapuolten on tehtävä myönnytyksiä.
The aim in the long term is not the full harmonization of social standards; each Member State will be free to tackle its own particular social problems as it sees fit.
Tällainen sosiaalialan lainsäädäntö tuo kuitenkin mukanaan huomattavia parannuksia eurooppalaisten elin- ja työoloihin.
But the EU sees itself as a socio-political intermediary which formulates ideas and objectives, promotes discussion and endeavours to bring about consensus.
Jäsenvaltiot voivat lainsäädännössään säätää korkeammastakin sosiaaliturvan tasosta niin halutessaan.
place for example in Bremen, where high numbers of women received training in clerico-technical skills, health and caring occupations, dataprocessing and communications technology: almost 80% of them subsequently found employment.
Sosiaaliturvan tason täydellinen yhteensovittaminen ei ole edes pitkän aikavälin tavoitteena; kunkin jäsenvaltion on voitava reagoida itsenäisesti omiin tyypillisiin ongelmiinsa.
The return to working life was made easier for the participants by the fact that not only the costs of child care but also the payment of a minimum income was guaranteed under ESF resources during the further training period.
EU pitää itseään kuitenkin sosiaalipoliittisena välittäjänä, joka muotoilee käsiteltäviä aiheita ja tavoitteita, edistää keskustelua ja yrittää luoda yhteisymmärrystä osapuolten välille.
PRACTICAL ASSISTANCE
KONKREETTINEN APU
ESF resources are also used to support Community initiatives such as 'Employment' and 'ADAPT'.
ESR-varoista tuetaan myös sellaisia yhteisön aloitteita kuin työllisyysaloite ja Adapt-aloite.
The 'Employment' initiative covers three fields of action: 'NOW' promotes innovative projects entailing further training for women; 'Horizon' concerns improved employment opportunities for the handicapped and 'Youthstart' helps young people of under 20 years of age.
Työllisyysaloite jakautuu kolmeen toiminta-alueeseen: Now tukee naisten innovatiivisia jatkokoulutushankkeita, Horizon edistää vammaisten työllistämismahdollisuuksia ja Youthstart auttaa alle 20-vuotiaita työnhakijoita.
All Community initiatives operate across the borders and experiment with new ways of preparing people for the employment market.
Kaikki yhteisön aloitteet toimivat yli rajojen, ja niissä pyritään valmentamaan ihmisiä työelämään uusien ideoiden avulla.
The aim of Helios II is to integrate handicapped people into working, economic and social life.
Helios II -ohjelman tavoitteena on auttaa vammaisia pääsemään mukaan ammatilliseen, taloudelliseen ja sosiaaliseen elämään.
'Europe against cancer' is designed to propagate a healthy way of life.
"Eurooppa syöpää vastaan" -aloite puhuu terveiden elämäntapojen puolesta.
'LEDA' provides support for employment initiatives at local level.
Leda-ohjelma toimii työllistämisaloitteiden kehittämiseksi paikallisella tasolla.
There are also various measures designed to assist the elderly.
Myös vanhusten hyväksi on käynnistetty erilaisia aloitteita.
The most important instrument of the Europe-wide social policy is the European Social Fund (ESF).
Euroopan unionin sosiaalipolitiikan tärkein väline on Euroopan sosiaalirahasto (ESR).
In 1995, the fund contributed ECU 7.5 billion to finance projects in the Member States.
Vuonna 1995 se rahoitti hankkeita jäsenmaissa noin 7,5 miljardin ecun arvosta.
About 80% of ESF money was used to combat long-term unemployment and exclusion from the employment market, provide young people with the necessary qualifications and employment opportunities, promote equal opportunities and help workers to adapt to changes in industry.
Noin 80 prosenttia ESR:n varoista käytetään pitkäaikaistyöttömyyden ja työmarkkinoilta syrjäytymisen torjuntaan, tarvittavan ammattipätevyyden ja työllistymismahdollisuuksien välittämiseen nuorille, yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseen sekä työntekijöiden auttamiseen teollisuuden rakennemuutoksiin sopeutumisessa.
The ESF focuses particularly on the training of instructors, retraining and further occupational training, finances the formation of networks between training institutes or subsidizes child care for mothers wishing to improve their qualifications further. One successful project took
ESR tukee erityisesti opettajien koulutusta, uudelleenkoulutusta ja ammatillista jatkokoulutusta, se rahoittaa oppilaitosten verkostoitumista ja antaa tukea lastenhoitoon, kun äidit haluavat
What does the social dialogue involve?
Tärkeimmät ammattiliitot pitävät kiinteää yhteyttä toisiinsa.
European equal opportunities policy sets out to improve employment opportunities for women by encouraging specific vocational training schemes for women and greater compatibility between family and working life.
Jotta naisten mahdollisuuksia työelämässä saataisiin parannettua, eräs tasaarvon edistämiseen pyrkivän politiikan painopistealue on erityisesti naisille tarkoitettu jatkokoulutus ja perhe- ja työelämän yhteensovittamisen kehittäminen. minen.
The principle of equal pay for men and women has been enshrined in Article 119 of the Treaty establishing the EC from the very beginning.
Alusta lähtien Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 119 artiklassa vaadittiin naisille ja miehille samoista tehtävistä samaa palkkaa.
However, this principle has still not been put fully into effect throughout the Union.
Silti samapalkkaisuus ei ole vielä läheskään toteutunut unionin alueella.
Various directives and numerous rulings of the Court of Justice have attempted to put this basic principle into effect.
Tämän perusperiaatteen noudattamiseksi on annettu lukuisia direktiivejä ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioita.
This has yielded new guidelines for occupational grading and assessment, the identification of direct or indirect types of discrimination as well as the definition of the concept of pay.
Niinpä onkin laadittu ammatillista luokittelua ja työnarviointia koskevat menettelyohjeet sekä määritelty välillinen ja välitön syrjintä ja palkan käsite.
Many women who suffer discrimination on the employment market are reluctant to complain because the burden of proof lies with them.
Näin on esimerkiksi todistustaakan kääntämistä koskevan ehdotuksen laita: jos naisia syrjitään työmarkkinoilla, he usein epäröivät nostaa kannetta, koska heidän on kyettävä todistamaan sukupuolinen syrjintä.
The European Commission has therefore proposed that, where there are reasonable grounds for suspecting discrimination, the employer must produce evidence to the contrary.
Euroopan komissio onkin ehdottanut, että syrjintäepäilyn ollessa perusteltu työnantajan on päinvastoin todistettava, että ketään ei ole syrjitty.
The opinion of the social partners is currently being sought on this matter.
Tällä hetkellä on käynnissä työmarkkinaosapuolten kuuleminen.
THE FUTURE OF THE EUROPEAN SOCIAL POLICY
EUROOPPALAISEN SOSIAALIPOLITIIKAN TULEVAISUUS
Major features of the European social policy action programme 1995-9/
Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman 1995—1997 painopistealueita
• More effective use of the Social Fund to promote employment • Promotion of general and vocational training
— yleisen ja ammatillisen koulutuksen tukeminen
• Measures to facilitate free movement within the Union (e.g. review of guidelines on recognition of qualifications or transfer of pension rights)
— liikkuvuuden helpottaminen unionin alueella (esimerkiksi tutkintotodistusten tunnustamisesta tai eläkeoikeuksien siirrosta annettujen direktiivien tarkistaminen)
• Establishment of minimum requirements framework in all fields of social policy
— vähimmäisvaatimuksia koskevan lainsäädännön luominen kaikille sosiaalipolitiikan alueille
An increasingly ageing population, changing employment patterns and a revolution in family structures are leading to a radical transformation in European society.
Yhteiskuntamme on käymässä läpi syvälle menevää muutosta, kun väestö vanhenee ja työmallit ja perherakenteet muuttuvat.
The existence of 17 million unemployed in the Union demonstrates just how inseparable employment policy — indeed, one might say economic policy as a whole — is from social policy.
Kun otetaan huomioon, että unionin alueella on 17 miljoonaa työtöntä, nähdään, että työllisyyspolitiikka — ja pohjimmiltaan talouspolitiikka kokonaisuudessaan — liittyy erottamattomasti sosiaalipolitiikkaan.
After all, only a high employment rate can ensure coverage of the rising costs of pensions and health care.
Vain korkea työllisyysaste nimittäin takaa sen, että eläketurvan ja terveydenhuollon kasvava tarve voidaan tyydyttää.
In April 1995, (he European Commission therefore presented a new social policy action programme for the period 1995 to 1997, emphasizing that social policy can no longer remain static but has to adapt flexibly to new circumstances.
Siksi Euroopan komissio esittelikin huhtikuussa 1995 uuden sosiaalisen toimintaohjelman vuosille 1995—1997. Siinä painotetaan, että tämän päivän sosiaalipolitiikka ei saa juuttua paikoilleen, vaan sen on mukauduttava joustavasti uusiin haasteisiin.
Measures to combat unemployment and to create new jobs thus stand at the top of the agenda.
Tärkeimpiä asioita ovatkin taistelu työttömyyttä vastaan ja uusien työpaikkojen luominen.
However, activities under the European social policy must not be confined to the labour market and related aspects of labour law but must involve the people of the entire EU.
EU:n toiminta ei saa kuitenkaan rajoittua koskemaan vain työmarkkinoita ja työoikeudellisia kysymyksiä, vaan eurooppalaisen sosiaalipolitiikan on katettava ihmiset koko EU:n alueella.
• Regulations on compatibility between working and family life and on part-time work
— määräyksiä perhe- ja työelämän yhteensovittamisesta sekä osa-aikatyöstä
• Application of equal opportunities principle in all areas of social policy
— tasaarvon periaatteen soveltaminen kaikilla sosiaalipolitiikan alueilla
THE DEVELOPMENT OF THE MAASTRICHT TREATY
— köyhien, vammaisten ja vanhusten auttaminen
• Assistance for the poor, the handicapped and the elderly • Joint action to combat racism and xenophobia in society • Development of the social dialogue • More intensive cooperation with NGOs
— yhteiset toimet yhteiskunnassa esiintyvän rotusyrjinnän ja muukalaisvihan torjumiseksi
• Analysis of the social effects of the developing information society
— työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun syventäminen — yhteistyön tiivistäminen kansalaisjärjestöjen kanssa — kehittyvän tietoyhteiskunnan sosiaalisten vaikutusten arviointi.
A report by the European Parliament on this action programme calls for a more social vision of Europe, which should find expression above all through the social partners.
Eräässä Euroopan parlamentin tätä toimintaohjelmaa käsittelevässä kertomuksessa parlamentin jäsenet vaativat Eurooppaan voimakkaampaa sosiaalista näkemystä, jonka olisi ennen kaikkea ilmettävä työmarkkinaosapuolten välityksellä.
Dialogue between management and labour should be used as a way of coming to terms with the structural changes arising from the single market.
Sisämarkkinoiden mukanaan tuomista rakennemuutoksista on selviydyttävä työntekijöiden ja työnantajien välisen vuoropuhelun avulla.