natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is a fallacy to imagine that the causes of unemployment are purely structural, because one of our particular problems in the European Union is the way in which cyclically induced unemployment has very quickly hardened into structural unemployment.
On harhaluulo pitää työttömyyttä pelkästään rakennemuutoksesta johtuvana, sillä juuri Euroopan unionissa suhdannetyöttömyys on hyvin nopeasti muuttunut kiinteäksi rakennetyöttömyydeksi.
That is why every effort must be made to kick-start the engine of growth, which is our only hope of reversing this unemployment spiral.
Siksi on käytettävä kaikki keinot kasvun vauhdittamiseksi, koska vain siten voidaan hidastaa työttömyyden kasvua.
As an economic region, Europe has problems.
Eurooppa talousalueena kärsii on gelmista.
It must therefore launch a kind of action plan.
Sen on siis laadittava jonkinlainen toimintasuunnitelma.
The annual economic report represents an excellent basis for that.
Taloudellinen vuosikertomus muodostaa sille ihanteellisen perustan.
It would also do nothing but good if the Commission were to come round at long last to the idea of inviting independent experts to express their views on the state of the EU economy, as is done as a matter of course in many Member States, to give us more food for thought and thus enable us to develop even better proposals, because we certainly must develop proposals.
Olisi hyvä, jos komissio lopultakin pyytäisi myös riippumattomia asiantuntijoita lausumaan mielipiteensä Euroopan unionin talouden tilasta — kuten monissa jäsenvaltioissakin tehdään —, jotta saamme en tistä parempaa tietoa ja voimme laatia entistä parempia ehdotuksia. Ehdotuksia meidän on nimittäin laadittava.
The Commission is now rightly saying, as the European Parliament has said for the past two years, that the European Union will not be spared the effects of crises in other parts of the world like some tranquil island enjoying peace and stability in the midst of a storm-tossed sea.
Komissio sanoo lopulta myös aiheellisesti — kuten Euroopan parlamentti on jo kahden vuoden ajan sanonut —. etteivät muualla maailmassa syntyvät kriisit jätä Euroopan unionia rauhaan kuin saarta, joka myrskyisän meren ympäröimänäkin säilyttää oman rauhansa, tyyneytensä ja vakautensa.
On the contrary, we in the European Union must take action, and we can only take action if the various players are finally brought around the table with a view to creating favourable macroeconomic conditions in the European Union and above all to coordinating their policies.
Tämä ei tule kysymykseen, vaan meidän täytyy siis vaikuttaa asioihin Euroopan unionina, ja siihen me pystymme, jos vihdoinkin saamme neuvottelupöydän ääreen ne erilaiset toimijat, jotka pystyvät saamaan aikaan suotuisat makrotaloudelliset olosuhteet Euroopan unionissa, ja etenkin jos saamme heidät sovittamaan politiikkansa yhteen.
Policy coordination, after all, is part of the magic formula that has produced growth, investment and employment in the United States.
Politiikan yhteensovittaminen on toki myös yksi niistä taikasanoista, joiden avulla amerikkalainen politiikka on saavuttanut menestystä kasvun, investointien ja työllisyyden alalla.
The important thing for us now is to find out why the growth process is stagnating again, even though our inflation is at historically low rates and we are practically starting to pen its obituary.
Meidän on nyt tärkeää löytää selitys siihen, että kasvu on taas keskeytynyt, vaikka inflaatiomme on historiallisen alhainen ja voimme jo käytännöllisesti katsoen pitää sitä kokonaan hävinneenä.
We must ask ourselves why further economic development within a favourable supply-side framework has done little to stimulate the private sector and why investments are not being made.
Meidän on kysyttävä, miksi taloudelli sen kehityksen jatkuminen yhdessä suotuisien, tarjontaan keskittyneiden toimintaolosuhteiden kanssa ei ole vaikuttanut yksityiseen talouteen kovinkaan elvyttävästi ja miksi ei investoida.
That is really the central problem for us.
Sehän on meidän kannaltamme keskeinen ongelma.
That is where we undoubtedly need coordination between the various players.
Eri toimijoiden välinen koordinointi on siis todella tarpeen.
Above all, I believe that, alongside our very responsible trade unions, we need a monetary policy which can begin at long last to serve the purpose assigned to it in Article 105, as amended by the Maastricht Treaty.
Mielestäni etenkin myös rahapolitiikan on — aidosti vastuuntuntoisten ammattiliittojen ohella — pidettävä kiinni omasta tehtävästään, nimittäin lopultakin siitä tehtävästä, joka Maastrichtin sopimuksen 105 artiklan mukaisesti on sille osoitettu.
Only then will it be possible to pursue additional new paths and to implement successfully new infrastructure projects in the European Union.
Vasta sitten voidaan aloittaa varsinaisesti muidenkin uusien keinojen käyttäminen ja saada Euroopan unionin uudet infrastruktuurihankkeet menestymään.
We need to engage the help of everyone who operates in this field, not just the finance ministers.
Tarvitsemme kaikkia toimijoita. Emme tarvitse ainoastaan rahaministereitä.
We need those who formulate monetary policies, we need management and labour, and we also need a bold approach at long last from the Commission and the Council if we are to achieve the modernisation of our infrastructure policy and the creation of a public-private partnership to provide investments that will effectively generate employment.
Tarvitsemme rahapolitiikkaa, tarvitsemme työmarkkinaosapuolia, tarvitsemme viime kädessä myös komission ja neuvoston valmiutta ottaa riskejä infrastruktuuripolitiikan ajanmukaistamiseksi, jotta saadaan todella kin aikaan työllisyyttä elvyttäviä investointeja käyttämällä hyväksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta.
Christodoulou (PPE). — (EL) Madam President, the Commission's annual economic report is a valuable document which covers the European Union's economic activity in an international context.
Christodoulou (PPE). — (EL) Arvoisa puhemies, komission taloudellinen vuosikertomus on arvokas asiakirja, joka kattaa unionin taloudellisen toiminnan kansainvälisissä puitteissa.
What the Fourçans report does, very well and effectively, is to look at the economy dynamically and to adopt some political positions, which is useful and also beneficial.
Kollega Fourçansin mietintö on hyvällä ja tehokkaalla tavalla dynaaminen ja siinä otetaan myös joitakin poliittisia kantoja, mikä on erittäin hyödyllistä.
I wish to make a remark about the comments on the introduction of the euro at the beginning of this year.
Ensiksi minulla on huomautus, joka koskee kommentteja euron käyttöönotosta vuoden alussa.
I was expecting a rather more in-depth analysis, but of course as the report was published on 20 January, it was not then possible for it to adopt a position.
Olisin kaivannut syvällisempää analyysia, mutta kun kerran tämä kertomus ilmestyi 20. tammikuuta, sillä hetkellä oli tietenkin mahdotonta ottaa kantaa.
Nevertheless, Madam President, I believe we need to give this subject a good deal more thought. I think that we cannot treat monetary stability as an end in itself, although no one should ignore its importance.
Arvoisa puhemies, uskon joka tapauksessa, että meidän pitää paneutua tähän kysymykseen paremmin ja olen sitä mieltä, että emme voi pitää valuutan vakautta itsetarkoituksena, vaikkakaan kukaan ei voi sivuuttaa sen merkitystä.
Monetary stability is part of a more general policy, and experience has shown that whenever we adopt an economic policy — and, even more so, a monetary policy — which has a single objective, ignoring consequences elsewhere in the economy, the results are not very good.
Valuutan vakaus on osa laajempaa politiikkaa, ja kokemus on osoittanut, että silloin kun käytetään sellaista taloustai varsinkin rahapolitiikkaa, jolla on yksi ainoa tavoite, ja unohdetaan vaikutukset talouden muille sektoreille, tulokset eivät ole kovin hyviä.
The dynamic element is essential, therefore, and we must abandon the very sterile fixation with mechanistic approaches to economic phenomena and explore how a policy mix can reflect dynamic factors.
Dynaamisuus on välttämätöntä, ja meidän pitäisi jo yrittää päästä irti hedelmättömästä ta kertumisesta talousilmiöiden mekaaniseen hoitamiseen ja katsoa, millainen politiikkojen yhdistelmä, "policy mix", syntyisi, jos politiikka heijastaisi dynaamisia ilmiöitä.
If we do not do this, I very much fear that we shall be vulnerable to the political sirens who advocate solutions which, flying in the face of experience, persist in tackling classic structural economic problems by anticyclical methods.
Jos emme tee näin, arvoisa puhemies, pelkään pahoin, että jäämme avoimiksi sellaisille poliittisille houkutuksille, jotka edustavat ratkaisuja, joissa vaaditaan saaduista kokemuksista huolimatta hoitamaan klassisia rakenteellisia talousongelmia epäsyklisillä keinoilla.
I do not believe that a reduction of a quarter of one per cent in the interest rate will be enough to alter the course of the economy in Europe.
En usko, että korkojen lasku neljännesyksiköllä olisi niin tuntuva, että se muuttaisi Euroopan talouden suuntaa.
I do not think that attempting to solve economic issues which are purely internal to one particular economy by trying to establish a corresponding scenario at European level is particularly constructive.
Mielestäni yritys ratkaista puhtaasti sisäisiä taloudellisia kysymyksiä pyrkimällä luomaan vastaavat tilanteet eurooppalaisella tasolla ei ole ko vin rakentava.
We must not let it lose its value and, above all, we must not try to use it to solve other problems on a temporary basis, without reflecting on the long-term objective which, in the final analysis, is what we must all aim for.
Christodoulou louden keskeisin ongelma, ei voida ratkaista tapauskohtaisilla ja viime kädessä tilapäisillä epäsyklisillä tavoilla, vaan siinä tarvitaan syvälle ulottuvia rakenteellisia muutoksia.
Goedbloed (ELDR). — (NL) Madam President, Commissioner, 1 should like to thank the Commission for its very lucid report and Mr Fourçans for his comments on it.
Goedbloed (ELDR). — (NL) Arvoisa puhemies ja arvoisa komissaari, sydämelliset kiitokset komissiolle selkeästä kertomuksesta ja myös herra Fourçansille hänen sitä koskeneistaan kommenteista.
I think that now that we are operating in the euro framework for the very first time, it is natural that we should discuss this issue at length, albeit under rather unusual circumstances.
Kun me nyt ensimmäistä kertaa toimimme Euroopan tasolla, on järkevää, että keskustelemme tästä asiasta laaja-alaisesti, vaikka olosuhteet ovatkin hieman merkilliset.
Mr Hendrick pointed out that in the last few years the biggest problem facing us in the European Union, unemployment, has not improved.
Herra Hendrick on tuonut esille, että viime vuosien suurin ongelmamme, työttömyys, ei ole Eu roopan unionissa oikeastaan vähentynyt.
This is hardly surprising, particularly when you realise that we have spent the last 18 months under Socialist presidencies.
Se ei ole myöskään oikeastaan hämmästyttävää, jos tarkastelemme viimeistä puolentoista vuoden jaksoa, jolloin puheenjohtajana on toiminut vasemmistolainen pääministeri tai vastaa vasti liittokansleri.
The ideas put forward by the current presidency, among others — Mr Lafontaine's calls for more government investment, a more Keynesian approach, and less focus on what we have agreed about the stability pact and other issues — leave us Liberals completely cold.
Liberaaleihin eivät vetoa lainkaan nyt käytetyt reseptit, kuten nykyisen puheenjohtajamaan edustajan herra Lafontainen lausuma siitä, että julkisen sektorin tulee investoida enemmän, että tarvitaan enemmän keynesiläistä lähestymistapaa ja että otetaan vähemmän huomioon lupauksia, joita olemme tehneet esimerkiksi vakaussopimuksen puitteissa.
It is a fact, as we can see from the Commission's analysis and Mr Fourçans's comments on it, that those countries which in the last few years have made the best of their economic growth, taken structural measures and reduced their budget deficits have been successful both on the employment front and in reducing national debt, and have put themselves in a position to be successful in the future.
Voimme havaita myös komission analyysista ja myös herra Fourçansin sitä koskeneista huomautuksista, että erityisesti ne maat, jotka ovat viime vuosien aikana hyödyntäneet mahdollisimman hyvin talouskasvua, ryhtyneet rakenteellisiin toimenpiteisiin ja vähentäneet budjettivajeita, ovat menestyneet sekä työttömyyden kohdalla että valtionvelan vähentämisessä ja siten päässeet asemaan, jossa ne voivat saavuttaa menestystä myös tulevaisuudessa.
So we feel — and this is a question I would like to put to the Commissioner — that the measures under the convergence programmes of the three largest countries at the moment are not enough.
Siksi mielestämme se, mitä kolmen suuren maan lähentymisohjelmiin tällä hetkellä sisältyy, on riittämätöntä, ja siinä on kin kysymykseni komissiolle.
They are too optimistic.
Kyseiset maat ovat liian optimistisia.
If we are to discuss global economic guidelines shortly, the national governments — and perhaps the Commission could tell us how it intends to encourage them to do so — need to ensure that they come up with structural plans to make employers, workers and governments face up to their responsibilities and decide on a plan together, rather than having it imposed on them by the government.
Kun alamme pian puhua talouden laajoista suuntaviivoista, on välttämätöntä — ehkä komissio voisi mainita jotain siitä, miten se voisi toimia kannustavasti —, että kansalliset hallitukset huolehtivat siitä, että ne laativat rakenteellisia suunnitelmia, niin että työantajat, työntekijät ja hallitukset kantavat vastuunsa ja saavat yhdessä aikaan suunnitelman, eikä yksi osapuoli, hallitus, tee sitä yksipuolisesti. sesti.
Svensson (GUE/NGL). — (SV) Madam President, there is a naive belief that the euro will deliver us from all our economic problems.
Svensson (GUE/NGL). — (SV) Arvoisa puhemies, on lapsellista uskoa, että euro pelastaisi meidät kaikilta talousongelmilta.
It is time to awaken from these illusions.
On aika havahtua näistä harhakuvitelmista.
We know that the euro is falling, the rate is too high. The euro is falling against the dollar; it is even down against the lowly Swedish krona, which is quite remarkable.
Tiedämme, että euro laskee, sen kurssi on liian korkea — euro laskee suhteessa dollariin, ja se laskee sitä paitsi suhteessa pieneen Ruotsin kruunuunkin, mikä on melko huomattavaa.
Financial investors are giving up the euro in favour of the dollar.
Sijoittajat hylkäävät euron ja siirtyvät dollariin.
It is therefore necessary to stabilise the euro at a lower level.
Sen vuoksi on välttämätöntä, että euro vakautetaan alemmalle tasolle.
Why is all this happening?
Miksi sitten näin tapahtuu?
To begin with, because the restrictions imposed on the Member States are preventing governments from pursuing an active economic policy and an assertive policy tor growth and employment.
Ensiksikin valtioille asetetut rajoitukset estävät valtioita harjoittamasta aktiivista suhdannepolitiikkaa ja hyökkäävää kasvua ja työllisyyttä edistävää politiikkaa.
Secondly, because there is a power split where economic policy is concerned between a central bank which is entirely unaccountable and not subject to any democratic scrutiny on the one hand and the governments on the other.
Toiseksi talouspoliittinen valta jakautuu toi saalta täysin vastuuttoman ja demokraattisen valvonnan ulkopuolelle jäävän keskuspankin ja toisaalta valtioiden hallitusten välille.
This split is making it difficult to pursue a systematic and cohesive policy.
Tämä vallan jakautuminen vaikeuttaa johdonmukaisen ja yhteenkuuluvuuteen pyrkivän politiikan harjoittamista.
Thirdly, because the demands for harmonisation of the economic policies of different countries are mistaken.
Kolmanneksi on väärin vaatia, että eri maiden talouspolitiikat pitäisi yhdenmukaistaa.
As the economies and structures of the countries are different, they must be able to vary their policy if they are to achieve the same common objectives.
Koska maiden taloudet ja rakenteet eroavat toisistaan, niiden on voitava tehdä muutoksia politiikkaansa, jotta niiden olisi mahdollista saavuttaa samat, yhteiset tavoitteet.
If on the other hand they are forced to pursue the same policy despite their differences, divergence will increase and in practice the result will be instability.
Jos sitä vastoin erilaiset maat pakotetaan noudattamaan samaa politiikkaa, erot lisääntyvät, mikä johtaa käytännössä epävakauteen.
Convergence in policy is leading to inconsistency in the economy.
Politiikkojen lähentyminen johtaa taloudelliseen epäjohdonmukaisuuteen.
Variation in economic policy, on the other hand, can lead eventually to real convergence between economies.
Talouspolitiikan muutokset voivat sitä vastoin myöhemmin johtaa talouksien todelliseen lähentymiseen. miseen.
Experience has shown that all systems with fixed exchange rates, or large systems with the same currency, sooner or later get into a crisis.
Kokemukset osoittavat, että kaikki järjestelmät, joissa valuuttakurssit ovat kiinteitä, tai suuret järjestelmät, joissa käy tetään samaa valuuttaa, joutuvat ennemmin tai myöhemmin vaikeuksiin.
That was what happened in 1931, and that was how it was in 1992.
Niin kävi vuonna 1931 ja niin kävi myös vuonna 1992.
What we need is monetary cooperation with flexible exchange rates which can fend off the adverse effects of economic change in an orderly, agreed manner.
Me tarvitsemme valuuttayhteistyötä, jossa kurssit eivät ole kiinteitä, jolloin erilaisia taloudellisia muu toksia on mahdollista torjua järjestelmällisellä, ennalta sovitulla tavalla.
We need that in combination with an active economic policy in the hands of the governments and effective control over movements of finance capital.
Meidän on yhdistettävä valtioiden harjoittama aktiivinen suhdannepolitiikka ja rahoituspääoman liikkeen valvonta.
Blokland (I-EDN). — (NL) Madam President, there is nothing new under the sun.
Blokland (I-EDN). — (NL) Arvoisa puhemies, ei mitään uutta auringon alla.
Even now that we have the euro, growth, employment and stability are still being quoted as the main aims of economic policy.
Myös nyt kun euro on otettu käyttöön, kasvun, työllisyyden ja vakauden on mainittu olevan talouspolitiikan merkittäviä tavoitteita.
I entirely agree with this, but I was surprised to hear a very significant comment that is decidedly incompatible with it: that the structure and operation of the European economy have been fundamentally changed by the convergence process.
Olen siitä aivan samaa mieltä. Samalla olen kuitenkin hämmästynyt tärkeästä, tämän kanssa ristiriitaisesta havainnosta, että Euroopan ta louden rakenne ja toiminta olisivat muuttuneet huomattavasti lähentymisprosessin myötä.
If that were true, then all this talk about the problem of high unemployment would not be necessary.
Jos niin olisi, kaikki näistä sanoista korkean työttömyyden ongelmaan liittyen eivät olisi tarpeen.
Promoting employment was already the aim when the single market was created in 1992.
Työllisyyden edistäminen oli jo myös sisämarkkinoiden luomisen tavoitteena vuonna 1992.
Nothing new there, then.
Se ei siis ole mitään uutta.
Nor can we expect EMU to solve the problem.
Vielä vähemmän meidän kannattaa odottaa, että EMU toisi tähän ratkaisun.
The generic approach of coordinating policies, which the Commission seems to regard as a magic economic cure-all, will not work.
Yleinen politiikan koordinointi, jota komissio pitää talouden ihmelääkkeenä, ei toimi.
The causes of unemployment are structural, and solutions must be found specifically at regional level.
Työttömyyden syyt löytyvät rakenteiden tasolta, ja meidän täytyy etsiä ratkaisuja erityiseltä alueelliselta tasolta.
The current international financial crisis is showing up EMU's weak points, and it is striking that it is the three main EMU countries that are in trouble and are fighting for breath in the EMU strait-jacket.
Nykyinen kansainvälinen talouskriisi tuo EMUn heikot kohdat päivänvaloon. On huomion arvoista, että juuri kolmella suurella EMU-maalla on vaikeuksia ja että ne haukkovat henkeään EMUn pakkopaidassa.
Anyone who finds this surprising should read the Minutes from the May 1998 partsession, when it was already clear that France and Italy did not meet the EMU criteria in structural terms.
Jos joku on tästä hämmästynyt, hän voi lukea toukokuun 1998 pöytäkirjoja. Jo silloin oli selvää, että Ranska ja Italia eivät täyttäneet rakenteellisessa mielessä EMUn ehtoja.
The Commission is right to call for structural reforms and wage restraint to continue, but it is rather too late in the day for that.
On oikein, että komissio vaatii rakenneuudistusten jatkamista ja maltillisia palkkaratkaisuja, mutta se tapahtuu kuitenkin liian myöhään.
This too is nothing new.
Myöskään tämä ei ole uutta.
I broadly agree with the resolution as it stands, but we cannot accept any of the 22 amendments that have been tabled.
Muuten voin olla samaa mieltä päätöslauselman suurista linjoista sellaisina kuin ne ovat. Emme voi kuitenkaan hyväksyä 22:ta esitettyä tarkistusta.
I hope that Parliament rejects them all.
Toivon, että parlamentti hylkää ne kaikki.
There is no doubt that, after an initial period of euphoria, the introduction of the euro has caused us to think long and hard.
Formentini otetaan huomioon niille ominaiset työntekoperinteet.
But in order to reach this stage, we have had to adopt policies of restraint and they have had a negative impact on employment.
Tähän pisteeseen päästäksemme olemme kuitenkin joutuneet käyttämään rajoittavia politiikkoja, jotka ovat vaikuttaneet kielteisesti työllisyyteen.
And so, from now on, the efforts of governments, economies and, consequently, the business community and the workforce must focus on relaunching the kind of process that will give us economic development and, as a result, boost employment.
Tästä eteenpäin hallitusten suuret ponnistelut, suuret taloudelliset ponnistelut — ja siis yrittäjien ja työntekijöiden ponnistelut — onkin suunnattava taas sellaisen prosessin käynnistämiseen, joka mahdollistaa taloudellisen kehityksen ja sen seurauksena työllisyyden kehittymisen.
We Europeans take great pride in our traditions; we believe in the free market, but we feel that we must safeguard the special features of our economic system, which is not the kind of absolutely ruthless system that exercises freedom in a way that may sometimes have the effect of carelessly marginalising the more vulnerable within our society.
Me eurooppalaiset olemme äärimmäisen ylpeitä perinteistämme, uskomme vapaisiin markkinoihin, mutta meidän mielestämme on välttämätöntä varjella talousjärjestelmiemme erityispiirteitä, jotka eivät kuulu sellaiseen täysin armottomaan ja siis vapaaseen järjestelmään, jonka suhtautuminen järjestelmässä heikommassa asemassa olevia kohtaan saattaa toisinaan olla kovin välinpitämätön.
Ours is a tradition of development that respects the conditions within society and, therefore, the needs of all: it is a balanced form of development.which may perhaps seem slower in the initial stages but produces the right outcome in the end.
Meillä on perinteet kehitykselle, jossa otetaan huomioon yhteiskunnalliset olot ja siten myös kaikkien ihmisten tarpeet: tasapainoiselle kehitykselle, joka alussa saattaa vaikuttaa hitaalta, mutta joka lopuksi johtaa kuitenkin toivottuihin tuloksiin.
Berès (PSE). — (FR) Madam President, Commissioner, ladies and gentlemen, the Annual Economic Report has evidently taken on greater significance since the creation of the euro zone.
Berès (PSE). — (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, taloudellisen vuosikertomuksen merkitys on ilmeisesti kasvanut entisestäänkin siitä alkaen, kun olemme kuuluneet euroalueeseen.
It provides the means for defining action plans at European level as everyone is aware that significant growth is needed to solve the problem of unemployment.
Kertomuksen ansiosta voi daan määrittää toimintasuunnitelmat Euroopan tasolla, koska tiedämme kaikki, ettemme pysty ratkaisemaan työttö myysongelmaa ilman vahvaa kasvua.