natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Some members of the Group have pointed out, that they would have difficulty in supporting any revision as a result of which they did not have a Commissioner of their own nationality.
Jotkut ryhmän jäsenistä ovat huomauttaneet, että tämä on erityisen tärkeää joillekin jäsenvaltioille, joiden väkiluku on pieni tai jotka ovat vasta äskettäin liittyneet unioniin, ja joilla olisi vaikeuksia kannattaa sellaisia muutoksia, joiden seurauksena niillä ei olisi jäsentä komissiossa.
The drawback of this arrangement, in the view of some, is that an institution originally designed for a nine-member college now has 20 members and in a 30-member Union would have at least 36.
Tämän järjestelmän heikko kohta joidenkin mielestä on se, että alunperin yhdeksänjäseniselle kollegiolle suunnitellussa toimielimessä on nyt 20 jäsentä ja 30-jäsenisessä unionissa olisi ainakin 36.
The problem posed by such a large number of Commissioners is the difficulty of warranting portfolios of any real substance in a Commission which is not going to increase proportionally the number of its powers.
Näin suureen komission jäsenten lukumäärään liittyvä ongelma on se, että on vaikea keksiä tärkeitä toimialoja (salkkuja) komissiossa, jonka toimivallan suhteellinen määrä ei kasva.
This will give less importance to the members of a college which will be not only greater in number but also much more heterogeneous and thus likely to be less consistent in its decisions.
Jäsenten merkitys olisi vähemmän tärkeä kollegiossa, jossa jäsenten määrä olisi suurempi, ja kollegio olisi myös paljon heterogeenisempi ja siten todennäköisesti vähemmän johdonmukainen päätöksissään.
Its advocates, on the other hand, believe that these problems are surmountable.
Vaihtoehdon kannattajat taas uskovat, että nämä vaikeudet ovat voitettavissa.
An enlarged College can strengthen its internal consistency and collegiality by adapting its working methods and, if necessary, its decisionmaking procedures.
Laajentunut kollegio voi vahvistaa sisäistä yhdenmukaisuuttaan ja kollegiaalista luonnettaan mukauttamalla työtapojaan sekä tarvittaessa päätöksentekomenettelyjään.
Its efficiency could be also increased by allowing greater authority for its President, and through an increased parliamentary monitoring.
Sen tehokkuutta voitaisiin lisätä antamalla sen puheenjohtajalle enemmän toimivaltaa, sekä lisäämällä parlamentaarista valvontaa.
In support of their arguments, they point out that some Member States' Governments are composed of over 36 Ministers.
Väitteidensä tueksi he esittävät, että joidenkin jäsenvaltioiden hallituksissa on yli 36 ministeriä.
Lastly, they maintain that the Community should not opt out of its complexity in as much as it ensures the safeguarding of its diversity.
Lopuksi he väittävät, ettei yhteisö saisi luopua monimutkaisuudestaan, koska tämä monimutkaisuus takaa, että yhteisön moninaisuutta suojellaan.
The presence of Commissioners of all nationalities is not the simplest course but it allows such diversity to be preserved.
Se, että komissiossa on jäsen kaikista kansallisuuksista, ei ole yksinkertaisin toimintakeino, mutta sen ansiosta voidaan moninaisuus säilyttää.
An alternative option is to ascertain the appropriate number of Commissioners to perform the Commission's duties consistently and effectively.
Toinen mahdollinen vaihtoehto on määrittää, mikä määrä komission jäseniä voisi suorittaa komission tehtävät johdonmukaisesti ja tehokkaasti.
They would then be fewer than the number of Member States.
Määrä olisi silloin pienempi kuin jäsenvaltioiden lukumäärä.
This option has the advantage of visibility and consistency, it restores to the Commission its collegiate nature and independence, it avoids proliferation, bringing savings in human and financial resources, and it would give the Commission a higher profile, as the Institution that safeguards the general interests of the Community.
Tämän vaihtoehdon etuna on näkyvyys ja johdonmukaisuus, se palauttaa komissiolle sen kollegiaalisen luonteen ja sen riippumattomuuden, siten vältetään jäsenten määrän liika kasvu, säästetään inhimillisiä voimavaroja ja rahavaroja, ja se nostaisi komission profiilia yhteisön yleisiä etuja takaavana toimielimenä.
Its drawbacks have been pointed out in describing the advantages oft h e previous option: it fails to ensure the presence of Commissioners of all of the Union's nationalities at all times.
Epäkohdista on huomautettu edellisen vaihtoehdon etuja tarkasteltaessa; tässä vaihtoehdossa ei taata, että komissiossa olisi aina jokaista kansallisuutta edustava jäsen.
In its supporters' view, this option should not involve any discrimination since the Commissioners should be chosen by the President of the Commission (who would be chosen by the Parliament, acting on a proposal from the European Council, and subsequently invested, together with the entire college, by the Parliament) on their merits, from a list of three candidates put forward by each of the Member States.
Ehdotuksen kannattajien mielestä tähän vaihtoehtoon ei liittyisi syrjintää, komission jäsenten valinnan suorittaisi komission puheenjohtaja (jonka valitsisi parlamentti Eurooppaneuvoston esityksestä, ja jonka parlamentti sitten asettaisi virkaan, samoin kuin koko kollegion) kunkin ansioiden perusteella kolmen ehdokkaan joukosta, jotka kukin jäsenvaltio asettaa.
This system would make for a higher-quality membership of the college.
Tällä järjestelmällä kollegioon saataisiin korkeatasoisia jäseniä.
Set against these two approaches other possible arrangements have been mentioned:
Vastaehdotuksiksi on esitetty muita mahdollisia järjestelyjä:
Some members have put forward as a middle way the option of a Commission composed of just one national Commissioner from each of the Member States, thus removing the second Commissioner which the five most populous States currently have.
Jotkut jäsenistä ehdottivat välitysratkaisua, jonka mukaan komissiossa olisi vain yksi jäsen kustakin jäsenvaltiosta, jolloin viideltä suurimmalta jäsenvaltiolta poistuisi niille nykyisin kuuluva toinen komission jäsen.
This would result in a maximum of 30 Commissioners instead of 36 for a Union of 30 Member States.
30 jäsenvaltion unionissa olisi siten korkeintaan 30 komission jäsentä 36:n sijasta.
Other members of the Group regard this option as unbalanced and tantamount to renationalizing the college, converting it into a kind of Council deciding by a simple majority, with a negative effect on popular representation in decision-making.
Muut ryhmän jäsenistä pitävät tätä vaihtoehtoa epätasapainoisena ja katsovat, että kollegiosta tulisi taas nationalistinen, jolloin se muuttuisi eräänlaiseksi yksinkertaisella enemmistöllä päättäväksi neuvostoksi, ja sillä olisi kielteinen vaikutus väestöperusteiseen edustavuuteen päätöksenteossa.
This option would only be considered by those members if it were accompanied by amendment of the voting system in the college to introduce qualifiedmajority voting for its decisions.
Kyseiset jäsenet voisivat harkita tätä vaihtoehtoa vain, jos siihen liittyisi kollegion äänestysjärjestelmän tarkistus, jolla otettaisiin käyttöön enemmistöpäätösmenettely päätöksenteossa.
For the majority of members such a system of voting would strip the Commission of its originality and independence.
Ryhmän enemmistön mielestä tällainen äänestysjärjestelmä poistaisi komission riippumattomuuden ja ainutlaatuisen luonteen.
For some members, the option of a Commissioner per Member State will not make it possible to maintain the present voting system in the Commission.
Muutamien jäsenten mielestä komission nykyistä äänestysjärjestelmää ei ole mahdollista säilyttää siinä vaihtoehdossa, jossa kullakin jäsenvaltiolla on vain yksi jäsen komissioissa.
Others propose a reduced college in which each Commissioner would represent a minimum number of inhabitants, which would result in the permanent presence of nationals of the more populous States and rotation for nationals of the rest of the Union.
Toiset ehdottavat pienennettyä kollegiota, jossa kukin jäsen edustaisi vähimmäismäärää asukkaita, josta seuraisi, että kollegiossa olisi aina suurimpien valtioiden edustaja ja muilla jäsenvaltioilla olisi vaihtuva edustus.
Seen in those terms, this arrangement is rejected by various members.
Näin esitettynä monet jäsenistä torjuvat tällaisen esityksen.
Another idea that has been put forward is the possibility of the college in future being composed of two kinds of Commissioners, seniors members and voting or non-voting juniors commissioners.
Vielä yksi ajatus, joka on esitetty, koskee mahdollisuutta, että tulevaisuudessa olisi kahdenlaisia komission jäseniä, vanhempia jäseniä sekä äänivaltaisia tai ilman äänivaltaa olevia nuorempia komission jäseniä.
This proposal is, in principle, favourably considered by some members as a possible way of enriching or approaching the afore mentioned options, and should be given further examination in the Conference.
Tätä ehdotusta pidetään periaatteessa sellaisena, että sillä voitaisiin mahdollisesti täydentää tai sen avulla voitaisiin lähestyä edellä mainittuja vaihtoehtoja ja sen tarkastelua olisi jatkettava konferenssissa.
Accountability of the Commission
Komission valvonta
A majority in the Group favours making the Commission more accountable to the European Parliament.
Ryhmän enemmistö on sen kannalla, että Euroopan parlamentti valvoisi komissiota enemmän.
Some members propose the possibility of individual motions of censure of Commission members by the Parliament, but others object to this on the grounds that such a possibility would undermine the collegiate nature of the Commission.
Jotkut ehdottavat, että parlamentti voisi esittää epäluottamuslauseen yksittäisille komission jäsenille, mutta toiset vastustavat tätä sillä perusteella, että se heikentäisi komission kollegiaalista luonnetta.
Some members advocate establishing procedures to improve the accountability of the Commission to the Council.
Ryhmä on yhtä mieltä siitä, että tuomioistuimen asemaa on vahvistettava, ja korostaa, että tuomioistuin osaltaan valvoo oikeusyhteisöä, takaa yhteisön lainsäädännön tulkinnan laillisen yhdenmukaisuuden ja takaa yksityisen kansalaisen oikeuksien suojan.
A majority of representatives are in favour of stepping up its role in the fields of justice and home affairs on grounds of legal certainty, in order to ensure the protection of individual rights which might be affected in those fields.
Suurin osa edustajista haluaisi lisätä tuomioistuimen merkitystä oikeus- ja sisäasioiden aloilla oikeusvarmuuden vuoksi, jotta taattaisiin näillä aloilla mahdollisesti vaarantuvat yksilön oikeudet.
A few have suggested the possibility of enabling the Court to enforce more swiftly the penalties it may impose.
Muutamat ovat ehdottaneet mahdollisuutta, että tuomioistuin voisi nopeammin panna täytäntöön antamansa rangaistukset.
One member argues, however, that ECJ judgments can lead to consequences that are considered disproportionate in their effect.
Yksi jäsenistä esittää kuitenkin väitteen, että yhteisön tuomioistuimen tuomiot saattavat johtaa seurauksiin, joiden vaikutuksia voi pitää suhteettomina.
This member suggests that the Conference should examine possible limits to member States economic liability when a member State has genuinely attempted to comply with Community law and the application of national time limits in such cases.
Tämä jäsen ehdottaa, että konferenssin olisi tutkittava jäsenvaltioiden taloudellisen vastuun rajoittamista, jos valtio on aidosti yrittänyt noudattaa yhteisön lakia samoin kuin kyseisissä tapauksissa säädettyjä kansallisia määräaikoja.
This representative also suggests that the Conference should consider limits on the retrospective effect of judgements and the establishment of a right of appeal.
Tämä edustaja ehdottaa, että konferenssi harkitsisi rajoja tuomioiden takautuvaan vaikutukseen sekä muutoksenhakumenettelyn käyttöön ottamista.
A proposal that the Court should speed up its procedures and improve its translation facilities was favourably received by the Group.
Ryhmä piti hyvänä ehdotusta, että tuomioistuimen menettelyjä pitäisi nopeuttaa ja sen käännöspalveluja parantaa.
The Group has not been able to deepen the valuable ideas put forward by the Court in its report.
Ryhmä ei ole voinut tarkastella perusteellisemmin tuomioistuimen raportissaan esittämiä arvokkaita ajatuksia.
A broad majority in the Group is prepared to recommend consideration of the amendment of Article 188 proposed by the Court in order to be able to adopt rules of procedure, which other institutions and bodies are already able to do.
Ryhmän suuri enemmistö on valmis suosittamaan, että harkittaisiin tuomioistuimen ehdottamaa 188 artiklan tarkistamista, jotta tuomioistuin voisi vahvistaa itselleen työjärjestyksen, minkä toiset toimielimet jo voivat tehdä.
As regards the Court's composition and number of members, a majority of representatives think the term of office of Judges should be extended to nine years, with no possibility of reappointment.
Mitä tulee tuomioistuimen kokoonpanoon ja jäsenten määrään, suurin osa edustajista katsoo, että tuomareiden virkakausi pitäisi pidentää yhdeksään vuoteen ilman uudelleennimitysmahdollisuutta.
With a view to future enlargement of the Union some take the view that the number of Judges, should be fewer than the Member States in order to ensure efficiency and consistency.
Ottaen huomioon unionin tulevan laajentumisen muutamat ovat sitä mieltä, että tuomareiden lukumäärä pitäisi olla pienempi kuin jäsenvaltioiden määrä tehokkuuden ja johdonmukaisuuden nimissä.
Others take the line that all States should have a Judge at the Court so that all legal systems of Member States are represented.
Toiset katsovat, että kaikilla jäsenvaltioilla pitäisi olla tuomari tuomioistuimessa, jotta kaikki jäsenvaltioiden oikeudelliset järjestelmät olisivat edustettuina.
A middle course put forward is that, for the purposes of national participation, not only Judges should count but Advocates-General as well.
Välittävän ratkaisuehdotuksen mukaan pitäisi tuomareiden lisäksi ottaa huomioon myös julkisasiamiehet kansallisuuksien edustuksen osalta.
The Group note the key role of the Court in taking effective action against fraud and financial mismanagement of the Community budget.
On esitetty, että Euroopan parlamentti voisi suoremmalla tavalla vaikuttaa tämän tuomioistuimen jäsenten nimittämiseen.
The Group makes the point that more effective action against fraud is also and primarily a matter for the Member States.
Ryhmä korostaa, että tehokkaampi petoksenvastainen toiminta on myös ja etupäässä jäsenvaltioiden asia.
The majority of the Group underlines the importance of the role played by this body representing the regions and local authorities and fostering throughout the whole territory of the European Union a further sense of belonging.
Ryhmän suuri enemmistö korostaa tämän alueita ja paikallishallituksia edustavan elimen merkitystä, joka pyrkii vielä yhdellä tavalla edistämään yhteenkuulumisen tunnetta koko Euroopan unionin alueella.
It is also, however, argued by some that, as an innovative acquisition of the Union, it needs to be given time to fullfledge its effectiveness before consideration is given to developing it further.
Muutamat kuitenkin väittävät myös, että koska se on unionin uusi elin, sille on annettava aikaa, jotta se voisi osoittaa tehokkuutensa, ennen kuin aletaan keskustella sen enemmästä kehittämisestä.
The majority view is that it could be provided with administrative machinery of its own, that its consultative functions could be better used and possibly extended and that the European Parliament should have the right to consult it.
Enemmistön näkemyksen mukaan komitealla voisi olla oma hallintokoneisto, sen neuvoa-antavia tehtäviä voitaisiin käyttää paremmin ja mahdollisesti laajentaa ja Euroopan parlamentilla olisi oltava oikeus kuulla sitä.
Some members argue for it to be given active legal capacity before the Court of Justice in order to safeguard its prerogatives and one representative would like such capacity to be extended to the bringing of proceedings for infringement of the principle of subsidiarity.
Jotkut jäsenistä puhuvat sen puolesta, että komitealle annettaisiin oikeus nostaa kanne yhteisön tuomioistuimessa, jotta se voisi turvata oikeutensa. Yksi edustajista haluaisi laajentaa tällaista oikeutta siten, että komitea voisi panna vireille oikeudenkäynnin toissijaisuusperiaatteen rikkomisesta.
A broad majority points to its role in social dialogue and appreciates its contribution as a consultative committee in economic and social matters, the abilities of which should be better exploited at the consultative stage in preparation for legislative action.
Suuri enemmistö korostaa talous- ja sosiaalikomitean asemaa sosiaalisessa vuoropuhelussa ja arvostaa sen osallistumista neuvoa-antavana komiteana talous- ja sosiaaliasioihin ja on sitä mieltä, että komitean kykyjä olisi hyödynnettävä paremmin lainsäädäntötoiminnan valmistelun kuulemisvaiheessa.
One member, however, questions the future role of the Committee given the increased use of white and green papers and other possibilities for direct consultation.
Yksi jäsenistä asettaa kuitenkin komitean tulevaisuuden aseman kyseenalaiseksi, koska valkoisten ja vihreiden kirjojen sekä muiden suorien kuulemistapojen käyttö on yleistynyt.
ACTS, RESOURCES, AND POLICIES
SÄÄDÖKSET, VARAT JA POLITIIKAT
The Group is not in favour of incorporating a catalogue of the Union's powers in the Treaty and would prefer to maintain the present syster«, which establishes the legal basis for the Union's actions and policies in each individual case.
Ryhmän mielestä ei ole aiheellista sisällyttää perussopimukseen luetteloa unionin valtuuksista; ryhmän mielestä on parempi säilyttää nykyinen järjestelmä, joka muodostaa oikeudellisen perustan unionin toimille ja politiikoil kussakin tapauksessa erikseen.
It is therefore in favour of maintaining Article 235 as the
Muutamat jäsenistä ehdottivat, että 235 artiklaan lisättäisiin vaatimus Euroopan parlamentin hyväksynnästä.
Hierarchy of acts
Säädöshierarkia
The Group has analyzed this question in accordance with the brief contained in Declaration No 16 annexed to the Treaty and identified two positions:
Ryhmä on tarkastellut tätä kysymystä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen julistukseen N:o 16 sisältyvän toimintaohjeen mukaisesti ja määritellyt kaksi kantaa:
Those who favour establishing a hierarchy of Community acts based on the level of their origin source (constitutional acts, legislative acts and implementing acts) point out that this classification would render simpler and more transparent the application of subsidiarity.
Ne, jotka kannattavat yhteisön säädösten asettamista arvojärjestykseen niiden alkuperän mukaisesti (perustuslain tasoiset säädökset, lait ja asetukset), korostavat, että tällainen luokittelu tekisi toissijaisuusperiaatteen soveltamisen yksinkertaisemmaksi ja avoimemmaksi.
The functions of each institution would be clarified by such a system of Community law hierarchy: Treaties would be adopted by unanimous decision of the Council followed by ratification by national parliaments, laws would be adopted on a Commission proposal by codecision of the Council and the Parliament and the Commission or the Member States would be responsible for implementing provisions, the former under Council and Parliament supervision.
Tällainen yhteisöoikeuden arvojärjestelmä selventäisi kunkin toimielimen tehtäviä: perussopimukset hyväksyttäisiin neuvoston yksimielisellä päätöksellä, jonka jälkeen ne ratifioitaisiin kansallisissa parlamenteissa, lait annettaisiin komission esityksestä neuvoston ja parlamentin välisellä yhteispäätösmenettelyllä ja komissio vastaisi säädösten täytäntöönpanosta neuvoston ja parlamentin valvonnassa.
Those who are opposed to this system do not deny its clarity, but refute its logic, which is based on the idea of separation of powers within a State, since this approach would transform the Council into a second legislative chamber and the Commission into the European executive.
Ne, jotka vastustavat tätä järjestelmää, eivät kiellä sen selkeyttä, mutta kumoavat sen logiikan, joka perustuu valtion sisäisen vallanjaon ajatukselle, koska tämä näkemys tekisi neuvostosta toisen lakia säätävän kamarin ja komissiosta Euroopan toimeenpanoelimen.
Their view is that the Union has its own particular nature which is suited to a characteristic classification of acts: Regulations, Directives, Decisions and Recommendations.
Heidän näkemyksensä mukaan unionilla on ominaisluonteensa, joka soveltuu sille tunnusomaiseen säädösluokitteluun: asetukset, direktiivit, päätökset ja suositukset.
They feel, however, that within this characteristic system it is possible to clarify the functions of each of the institutions while maintaining the balance between them.
He ovat kuitenkin sitä mieltä, että tämän ominaisjärjestelmän sisällä on mahdollista selventää kunkin toimielimen tehtäviä, vaikka samalla säilytetään niiden välinen tasapaino.
In this context, they recommend a return to the original spirit of the Treaty through greater attention to the quality of each act and a use of the Directive which is more in line with its genuine purpose.
Tässä yhteydessä he suosittelevat perussopimuksen alkuperäiseen hengen kunnioittamista siten, että jokaisen säädöksen laatuun kiinnitettäisiin enemmän huomiota ja direktiivejä käytettäisiin niiden alkuperäisen tarkoituksen mukaisesti.
It was also pointed outthatthe introduction of the codecision procedure has meant that the debate on the hierarchy of acts has lost its previous importance.
Korostettiin myös sitä, että yhteispäätösmenettelyn käyttöönoton myötä säädöshierarkiasta käytävä keskustelu on menettänyt aiempaa merkitystään.
Among those in favour of a hierarchy of acts, some stress that directives should be retained as best suited means to abide with the principle of subsidiarity.
Muutamat säädöshierarkian kannattajista korostavat, että direktiivit olisi säilytettävä, koska ne ovat paras keino soveltaa toissijaisuusperiaatetta.
Powers of execution (committee procedure)
Toimeenpanovalta (komiteamenettely):
On this subject, which the interinstitutional "modus vivendi" of 20 December 1994 identified as one to be dealt with by the Conference, there are the following positions:
Tästä aiheesta, joka 20 päivän joulukuuta 1994 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa yhteistoimintatavasta määriteltiin yhdeksi konferenssin aiheeksi, on olemassa kaksi näkemystä:
Those in favour of a hierarchy of acts resolve this issue by assigning full power to the Commission, subject to control by the Council and the European Parliament.
Säädöshierarkian kannattajat ratkaisevat tämän kysymyksen antamalla täyden toimeenpanovallan komissiolle neuvoston ja Euroopan parlamentin valvonnassa.
There is a compromise proposal for a single procedure under which it would be up to the Commission, in consultation with national experts, to decide on implementing measures under the supervision of the Council and the EP, which could cancel the measures and request the application of normal legislative procedures.
On esitetty sovitteluratkaisua yhtenäisen menettelyn luomisesta, jonka puitteissa komissio saisi päättää kansallisia asiantuntijoita kuultuaan täytäntöönpanotoimenpiteistä neuvoston ja Euroopan parlamentin valvonnassa, jotka voisivat peruuttaa toimenpiteet ja vaatia tavanomaisten lainsäädäntömenettelyjen soveltamista.
At least one member pointed out that opposition by a minority of States should be sufficient to reject any implementing measure.
Ainakin yksi jäsenistä huomautti, että jäsenvaltioiden vähemmistön vastustuksen olisi riitettävä täytäntöönpanotoimenpiteen hylkäämiseen.
In any case, a large majority in the Group is in favour of simplifying the present committee procedure, which is already complicated and confused and will not survive beyond the next enlargement.
Joka tapauksessa ryhmän suuri enemmistö kannattaa nykyisen komiteamenettelyn yksinkertaistamista, koska se jo nyt on monimutkainen ja sekava, eikä se tule enää jatkumaan seuraavan laajentumisen jälkeen.
The need to improve the quality of the rules adopted under these procedures was also emphasized.
Korostettiin myös, että näissä menettelyissä annettujen säännösten laatua olisi syytä parantaa.