natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— evaluate equipment for reducing operating discharges (such as the load-on-top procedure) with a view to recommending it subsequently.
— öljytankkien puhdistuksen mahdollistavien satamalaitteiden määrän lisäämiseksi, — purkamisten vähentymiseen johtavien laitteistojen arvioimiseksi (kuten esim. "load on top"-menettely) siinä tarkoituksessa, että niitä voitaisiin suositella myöhemmin.
The Committee on the Environment, Public Health and Consumer Protection organized a hearing on 20 June 1995 on the European Union's future water policy, which focused especially on the Commission's proposals con cerning the ecological quality of water, drinking water and bathing water.
Kesäkuun 20 päivänä 1995 järjestetyssä ympäristökysymyksiä, kansanterveyttä ja kuluttajansuojaa käsittelevän komitean istunnossa, jossa käsiteltiin EU:n tule vaa vesipolitiikkaa, olivat aiheina erityisesti komission vesistöjen ekologista laatua, juomavettä sekä uimavesiä koskevat ehdotukset.
The committee was critical, in particular, of the lack of coordination between these three proposals.
Komitean kritiikki kohdistui erityisesti näiden kolmen ehdotuksen välisen sovittamisen puuttumiseen.
The Commission subsequently put forward a global strategy (COM(96)0059) with the aim of making the Union's water policy more coherent, transparent and effective.
Euroopan komissio on sen jälkeen esit tänyt globaalisen strategian (KOM(96)59), jonka on määrä antaa unionin vesipolitiikkaan lisää koherenssia, avoimuutta ja tehokkuutta.
TREATMENT OF WASTE
JÄTTEIDEN KÄSITTELY
General to be based on waste management plans drawn up by each individual Member State.
Kunkin yksittäisen jäsenvaltion on varmistettava tämä järjestelmä jätehuoltosuunnitelmalla
Joint research projects have the objective of reducing the quantities of waste which cannot be recycled and putting into practice processes for the recycling of industrial and domestic waste and the use of waste for agricultural purposes or for the generation of energy.
Yhteisillä tutkimusohjelmilla on tavoitteena vähentää kier­rätykseen sopimattomien jätteiden määrää ja ottaa käyt­töön teollisuus­ ja kotitalousjätteiden kierrätysmenetelmiä sekä jätteiden hyödyntäminen maataloudessa tai käyt­täminen energian tuotantoon.
Directive 75/442/EEC lays down the basic principles concerning waste, with regard to its collection, disposal, recycling and processing.
Direktiivissä 75/442/ETY säädetään perusperiaat­teet jätteiden keruun, hävittämisen, kierrättämisen ja käsittelyn osalta.
Each year, over 2 billion tonnes of waste are produced in the Community, of which approximately 30 m tonnes are classed as dangerous.
Jätehuolto kaatopaikkoja käyttämällä on saavuttamassa rajansa yhteisön tiheimmin asutuilla alueilla.
The countries which are strongest economically produce most waste: Germany, France, the United Kingdom and Italy produced 85% of total waste in the Community and 78% of all haz ardous waste in the late 1980s, while Ireland, Denmark, Portugal, Greece and Spain produced only around 5% of total waste and 4% of hazardous waste.
Muilla alueil­la, joilla on vielä tarpeeksi tilaa käytettävissä, se on yhä mahdollinen ratkaisu, mutta mahdollisuudet ovat pitkällä tähtäimellä rajoitetut veden ja maan saastumisvaaran sekä paikallisen väestön vastustuksen takia.
It is estimated that on average 68% of household waste is disposed of by dumping, 17.7% by incineration, 5% by composting and 8.6% by other means, e.g. recycling.
Tämän vai­hto3hdon käyttäminen riippuu siitä, onko käytettävissä suotuisasti sijaitsevia ja hyvin suunniteltuja paikkoja, ja esikäsitelläänkö tietyt jätteet ennen loppusijoitusta.
Directive 78/319/EEC (as last amended by Directive 91/692/EEC) supplements Directive 75/442/EEC with regard to the disposal of toxic and dangerous waste.
Direktiivi 78/319/ETY (viimeinen muutos 91/692/ETY) täydentää direktiiviä 75/442/ETY, joka koskee myrkyllis­ten ja vaarallisten jätteiden hävittämistä.
It contains a list of toxic and dangerous substances divided into 27 groups.
Siinä on luet­teloitu myrkylliset ja vaaralliset aineet, jotka on jaettu 27 ryhmään.
The Member States must ensure that such waste may be stored and treated only in authorized plants.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällaisia jätteitä varastoidaan ja käsitellään vain yrityksissä, joilla on siihen lupa.
Costs of waste disposal not covered by recycling must be met according to the polluter-pays principle.
Kustannukset kierrätykseen soveltumat­tomien jätteiden hävittämisestä on katettava aiheutta­japeriaatteen mukaisesti.
Recourse to dumping will depend on the availability of conveniently situated and well-planned sites and the pre-treatment of certain waste before final dumping takes place.
Alueeseen "myrkylliset ja vaaralliset jätteet" kuuluvat lisäksi seuraavat tiettyjä aineita koskevat direktiivit, joita ei ole luetteloitu direktiivissä 78/319/ETY:
The area of toxic and dangerous waste is also covered by the following directives on specific substances not listed in Directive 78/319/EEC:
Monissa tapauksissa jätteenpoltto on mahdollinen ratkaisu, sillä sen etuna on energian talteenotto.
— waste oils (Directive 75/439/EEC, amended by Directive 91/692/EEC);
— Jäteöljyn hävittäminen (direktiivi 75/439/ETY; 91/692 ETY).
— waste from the titanium dioxide industry (Directive 78/176/EEC, amended by Directive 92/112/EEC);
— Titaanidioksiditeollisuuden tuottamat jätteet (direktiivi 78/176/ETY; 92/112/ETY).
— use of sewage sludge in agriculture (Directive 86/278/EEC, amended by Directive 91/692/EEC).
— Jätevesilietteen käyttö maataloudessa (direktiivi 86/278/ETY; 91/692/ETY).
This directive defines Community measures to protect the soil and curb the uncontrolled use of sewage sludge;
Tässä direktiivissä määritellään yhteisön toimenpiteet maaperän suojelemiseksi sekä jätevesilietteen valvomattoman käytön estämiseksi.
The best approach is to cut the volume of waste by reducing the use of packaging and by recycling.
Paras ratkaisu jätteen määrän vähentämiseksi on olla käyttämättä pakkausmateriaalia, sen käytön rajoittami­nen ja kierrätys.
Reprocessing has great potential for reducing pollution.
Uudelleenkäytön avulla on suuret mah­dollisuudet vähentää saastetta.
Energy con sumption is cut by between one fourth and three fifths for every tonne of paper produced from waste paper rather than wood, while atmospheric pollution is cut by 75%.
Jokainen paperitonni, joka valmistetaan keräyspaperista puun sijasta, vähentää energian käyttöä noin neljänneksellä­kolmella viidesos­alla ja Ilmansaasteita 75 %:lla.
The recycling of paper, cardboard and glass is therefore of prime importance.
Paperin ja kartongin sekä lasin kierrättäminen on siten ensisijaisen tärkeää.
Levels of recycling in the Community range between around 28% and 53% for paper and card board (EC average: 49.6%) and between 21% and 70% for glass.
Jäsenmaissa kierrätysaste paperin ja kartongin osalta liikkuu suunnilleen välillä 28­53 % (EYn keskiarvo: 49,6 %) sekä lasin osalta välillä 21­70 %.
The Community is pursuing five guiding aims in the area of waste management:
Yhteisötasolla jätehuoltopolitiikalla on seuraavat viisi tavoitetta:
— avoiding waste by promoting environmentally friendly and less waste-intensive technologies and processes and the production of environmentally sound and recyclable products;
— Uudelleenkäytön edistäminen, erityisesti jätteiden palautuksen ja uudelleenkäytön raaka­aineina edistämi­nen;
— prevention of atmospheric pollution by new incineration plants for municipal waste (Directive 89/369/EEC) and reduction of atmospheric pollution by existing incineration plants for municipal waste (Directive 89/429/EEC).
— Ilman saastumisen ehkäiseminen uusien yhdyskuntajätteen polttolaitosten avulla (direktiivi 89/369/ETY) ja ilman saastumisen vähentäminen olemassaolevien yhdyskuntajätteen polttolaitosten avulla (direktiivi 89/429/ETY).
These two directives concern the disposal of 25% of the municipal waste produced in the Community.
Molemmissa direktiiveissä on tavoitteena hävittää 25 % yhteisössä tuotetusta yhdyskuntajätteestä.
Emission standards are laid down for heavy metals, hydrochloric acid, hydrofluoric acid, sulphur dioxide and dust, classified according to the capacity of incineration plants.
Raskasmetalleille, suolahapolle, fluorivedyille, rikkidioksidille ja pölyhiukkasille on säädetty tietyt päästönormit polttolaitosten kapasiteetin mukaan luokiteltuina.
More stringent standards apply to larger plants.
Suurempiin laitoksiin sovelletaan tiukempia normeja.
— promoting reprocessing, in particular the recovery and re-use of waste as raw materials;
Käytössä jo olevat jätteenpolttolaitokset on määrä saattaa uusien laitosten normeja vastaaviksi kahdessa vai heessa.
— improving waste disposal by introducing stringent European environmental standards, particularly in the form of legislation;
— Jätteenpoiston parantaminen ottamalla käyttöön tiukat Euroopan ympäristöstandardlt, erityisesti lainsäädännön muodossa;
— batteries and accumulators containing dangerous substances (Directive 91/157/EEC).
— Vaarallisia aineita sisältävät paristot ja akut (direktiivi 91/157/ETY).
This directive was adopted in response to an initiative by Parliament.
Tämä direktiivi saatiin aikaan EP:n aloitteesta.
It bans the marketing of certain batteries and accumulators con taining dangerous substances.
Siinä kielletään tiettyjen vaarallisia aineita sisältävien paristojen ja akkujen myynti.
Mention should also be made of the 'Seveso' directive - Directive 84/631/EEC on the supervision and con trol within the Community of the transfrontier shipment of
— Vaarallisten aineiden kuljetusta koskevien määräysten kiristäminen;
Common policies ing all exports of waste from the Community to the African, Caribbean and Pacific States; they, for their part, are to prohibit all imports of waste, regardless of their origin. gin.
Yhteiset politiikat on ryhdyttävä toimenpiteisiin varmistaakseen, että loppuunkäytetyt paristot ja akut varustetaan tarvittavin merkin nöin, jotta ne voidaan kierrättää tai hävittää valvotusti sekä kerätä erikseen.
hazardous waste [1], which came into being largely as a result of pressure from Parliament.
Baselin sopimuksen vaarallisten jätteiden kansainvälisen kuljetuksen valvonnasta.
This directive was the Community's response to the dioxin tragedy at Seveso, when drums containing waste were being transported within the Community without even the most elementary safety precautions.
Tällä direktiivillä yhteisö reagoi Seveson dioksiinionnettomuuteen. Jätetynnyreitä oli kuljetettu yhteisön alueella ilman vähäisimpiäkään turvatoimia.
The directive introduced supervision and control procedures aimed at preventing similar negligence in the future.
Tällä direktiivillä on luotu tarkkailu- ja valvontamenetelmiä vastaa vanlaisten tapausten estämiseksi tulevaisuudessa.
The Council adopted Regulation (EEC) No. 259/93 on the supervision and control of shipments of waste within, into and out of the Community [4], which enforces the Basle Convention.
Neuvosto on antanut asetuksen 259/93/ETY [4] Baselin sopimuksessa mainittujen jätteiden yhteisössä, yhteisöön ja yhteisöstä kuljettamisen tarkkailusta ja valvonnasta.
In response to a Community initiative, the third conference of the parties to the Basle Convention agreed to amend the convention so as to ban exports of hazardous waste for final disposal with immediate effect and exports of hazardous waste from the OECD coun tries for recycling with effect from 1 January 1998.
Yhteisön aloitteesta Baselin sopimuksen osapuolten kolmas konferenssi on hyväksynyt tämän sopimuksen muu toksen, jonka mukaan vaarallisten aineiden viennit OECD-maista kierrätystarkoituksiin on kielletty tammikuun 1 päivästä 1998 lähtien.
This decision would be transposed Into Community law by amending Regulation (EEC) No. 259/93.
Asetuksen 259/93 muutoksella tämä päätös pantaisiin toimeen yhteisöoikeudessa.
ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT d.
EUROOPAN PARLAMENTIN ROOLI d.
Directive 94/62/EC on packaging and packaging waste [2] gives top priority to waste prevention; among the various methods of waste management, it attributes equal importance to re-use and the various forms of reprocessing (by pulping or incineration).
Pakkauksista ja pakkausjätteistä säädetään direktiivissä 94/62/EY [2].
Member States are set a target of reprocessing at least 50% and at most 65% of waste in five years' time (i.e. including thermal processing by burning waste) and pulping a minimum of 25% and a maximum of 45% of the total waste, and at least 15% of every individual package by means of recycling.
Tärkeimpänä mainitaan jätteen vält täminen, jonka ohella muiden jätteenkäsittelytapojen joukossa uudelleenkäyttö ja hyödyntämisen eri muodot (aineen ja lämpöenergian) ovat keskenään samanarvoisia.
Exemptions from these targets are made for Greece, Ireland and Portugal.
Tosin Kreikan, Irlannin ja Portugalin kohdalla on tavoitteisiin annettu poikkeussääntöjä.
In a fundamental resolution on a Community strategy on waste management Parliament called on the Commission to submit proposals for legislation governing the production, transport, reprocessing and disposal of waste.
Perustavanluonteisessa päätöslauselmassaan yhteisön jätehuoltostrategiasta EP kehotti komissiota tekemään sääntelyehdotuksia, joilla määrättäisiin jätteiden tuottamisesta, kuljetuksesta, uudelleenkäytöstä ja hävittämisestä.
In particular, the European Parliament called for the establishment of a European centre for advice on waste management to provide expert advice to local authorities and ensure more effective monitoring of the implementation of directives in the Member States.
Euroopan parlamentti kannattaa sen lisäksi erityisesti Euroopan jätehuollon neuvontakeskuksen perustamista, joka yhtäältä antaisi myös yksittäisten jäsenvaltioiden paikallisille viranomaisille virallista neu vontaa ja toisaalta mahdollistaisi direktiivien täytäntöön panon tehokkaamman valvonnan jäsenvaltioissa.
Directive 94/67/EC [3] on the incineration of dangerous waste was adopted. This contains measures and procedures to prevent or at least reduce the adverse effects on the environment and public health of incinerating dangerous waste.
Vaarallisten jätteiden polttamiseen liittyy direktiivi 94/67/EY [3], jossa säädetään toimenpiteistä ja menettelytavoista vaarallisten jätteiden polttamisesta ympäristölle ja terveydelle aiheutuvien haitallisten seurausten vält tämiseksi tai ainakin vähentämiseksi.
The directive accordingly includes conditions for the operation of waste incineration plants and emission limit values.
Tätä tarkoitusta varten direktiivi sisältää jätteenpolttolaitoksen käyttämiseen liittyviä ehtoja ja päästöjen raja-arvoja.
In a further resolution on the need for further develop ment of the Community strategy on waste management Parliament was in favour of forging ahead and urged the Commission to develop appropriate proposals placing stronger emphasis on waste prevention, more extensive recycling and market and fiscal incentives.
Eräässä toisessa päätöslauselmassa yhteisön jätehuoltostrategian edelleen kehittämisen tarpeellisuudesta EP ilmaisi halunsa kiirehtiä tätä strategiaa ja kehotti komissiota laatimaan ehdotuksia, joiden painopisteinä ovat lisääntyvä jätteen välttäminen, kierrätysasteen kasvattaminen sekä markkinataloudelliset ja veropoliittiset instrumentit.
Regarding the dumping of waste, the Commission put forward a proposal for a directive on waste dumps (COM(91)0102, as amended by COM(93)0275), which provides for the classification of dumps and the creation of harmonized approval, checking and supervision proce dures, so as to bring the Member States' provisions on dumping into line.
Jätteiden kaatopaikalle vientiin liittyen komissio on antanut ehdotuksen kaatopaikkoja koskevaksi direktiiviksi (KOM(91)102, muutettu: KOM(93)275), joka edellyttää kaatopaikkojen luokittelua ja harmonisoitujen lupa-, valvonta- ja tarkkailujärjestelmien luomista, jotta jäsen valtioiden kaatopaikkoja koskevat määräykset voidaan yhtenäistää.
At international level, the Community signed the Basle Convention on transboundary movements of hazardous waste in 1989.
Kansainvälisellä tasolla yhteisö allekirjoitti vuonna 1989
Economic incentives aimed at the market are an essen tial part of Community noise abatement policy.
Markkinoilla tavoitellut taloudelliset kannustimet ovat olennainen osa yhteisön meluntorjuntapolitiikkaa.
Possible measures are:
Mahdollisia toimenpiteitä ovat:
— subsidies for the purchase of quieter products;
— äänettömämpien tuotteiden ostotuki;
— noise levies in accordance with the polluter-pays principle; ciple;
— laissa määrätty velvollisuus antaa tuoteinformaatiota; — aiheuttajaperiaatteen mukaiset melumaksut;
— the introduction of noise licences; — subsidies for the development of quieter products.
— melulupien käyttöönotto — äänettömämpien tuotteiden kehitystuki.
Relevant legislation
Asiaa koskeva lainsäädäntö
It is mainly in highly industrialized countries with high traffic densities that noise is regarded as a serious threat to the quality of life.
Melua pidetään vakavana uhkana elämän laadulle ennen kaikkea korkealle teollistuneissa maissa, joissa liikennetiheys on suuri.
The extent of the nuisance largely depends on psychological and sociological factors.
Haitan aste on suuressa määrin riippuvainen psykologisista ja sosiologisista tekijöistä.
However, the effect of persistently high noise levels on health should not be underestimated.
Mutta jatkuvasti korkean melutason terveydellisiä vaikutuksia ei myöskään saa aliarvioida.
For example, it has been shown that residents of busy streets have higher blood pressure; thus the existing problem of hypertension is further aggravated by noise pollution, especially for persons who are subjected to high noise levels both at work and in the home environment.
Niinpä on osoitettu, että vilkasliikenteisten katujen varsilla asuvilla ihmisillä on korkeampi verenpaine, jolloin melurasitus lisää jo muutenkin olemassaolevaa liian korkeasta veren paineesta johtuvaa terveysongelmaa. Tämä pätee erityisesti silloin, kun ollaan alttiina melulle sekä työpaikalla että asuinympäristössä.
Similarly, account should be taken of the effects on animals since certain species are highly sensitive to noise.
Samoin on otettava huomioon melun vaikutukset eläimiin, koska muutamat lajit reagoi vat hyvin herkästi meluun.
A series of directives has been adopted on noise abatement.
Meluntorjunnasta on annettu lukuisia direktiivejä.
Noise emission levels have been established for motor vehicles, motorcycles, agricultural and forestry tractors, domestic appliances, earth-moving equipment, construction equipment, lawn-mowers and civil subsonic aircraft.
Melupäästötasot on annettu muun muassa moottoriajoneuvoille, moottoripyörille, maa- ja metsätaloustraktoreille, kotitalouskoneille, maansiirtokoneille, raken nuskoneille ja -laitteille, ruohonleikkureille ja ääntä hitaammille siviililentokoneille.
Particular attention has been paid to road and air traffic, which poses a major noise nuisance.
Erityistä huomiota on kiinnitetty moottoriajoneuvoja ilmailuliikenteeseen, koska ne aiheuttavat ihmisille suuren meluhaitan.
An OECD study shows that around 50% of the 826 million people in the OECD Member States are exposed to traffic noise of more than 55 dB(A) and around 16% are exposed to traffic noise in excess of 65 dB(A).
Erään OECD-tutkimuksen mukaan OECD:n jäsenvaltioiden 826 miljoonasta ihmisestä noin 50 % altistuu yli 55 dB(A):n liikenteen melulle, ja noin 16 % yli 65 dB(A):n liikenteen melulle.
In France, 25% of people living in cities are exposed to a noise level of more than 65 dB(A); in Germany the figure is 15-20%.
Ranskassa 25 % ja Saksassa 15-20 % kaupunkien asukkaista on alttiina 65 dB(A):n melutasolle.
In Germany, half the population considers traffic noise a nuisance while one in five citizens suffer greatly as a result of traffic noise.
Esimerkiksi Saksan Liittotasavallassa puolet väestöstä tuntee liikenteen melun rasittavan heitä, ja joka viides asukas tuntee siitä olevan jopa suurta haittaa.
It has so far proved impossible to achieve a lasting reduction in noise levels.
Melutason pysyvä laskeminen ei ole ollut toistaiseksi mahdollista.
Even though noise emissions from road traffic and aircraft have been cut through the introduction or gradual reduction of limit values, the simultaneous expansion in road and air traffic has meant that the effects have been limited to slowing down the rate at which noise increases.
Vaikka moottoriajoneuvojen ja lentokoneiden osalta melupäästöjä on voitu vähentää ottamalla käyttöön rajaarvoja tai alentamalla niitä asteittain, on samanaikaisesti kasvanut moottoriajoneuvo- ja lentoliikenne aiheuttanut sen, että melun lisääntyminen on vain hidastunut.
A further increase in sources of noise is to be expected, given that the growing number of newly registered cars and aircraft will add to the volume of traffic.
On odotettavissa melulähteiden lisääntyminen, sillä henkilöautojen ja lentokoneiden uusien rekisteröintien kasvava määrä lisää liikennettä.
The basic Council directive on the permissible sound level and the exhaust system of motor vehicles (Directive 70/157/EEC) covers all motor vehicles with a maximum speed of more than 25 km/h.
Neuvoston perusdirektiivi moottoriajoneuvojen sallitusta melutasosta ja pakoputkijärjestelmästä (70/157/ETY) koskee kaikkia moottoriajoneuvoja, joiden enimmäisnopeus tieliikenteessä on yli 25 km/h.
The current noise limit value for cars is 77 dB(A), falling to 74 dB(A) in 1995/96. This is equivalent to halving noise output, i.e. two cars of the next generation will together produce only as much noise as one today.
Henkilöautoilla on tällä hetkellä melun raja-arvo 77 dB(A); vuodesta 1995/96 lähtien se on 74 dB(A).Tämä vastaa melutehon puolittumista, eli seuraavan sukupolven kaksi autoa tuottavat melua yhdessä saman verran kuin yksi nykyinen.
However, the marked reduction in noise output by cars will be partly offset by the rise in the number of cars and the distance they travel and by the increase in more powerful and heavier vehicles.
Saavutettu henkilöautojen moottoreiden melun selvä vähennys kompensoituu kuitenkin osittain sillä, että autojen ja matkojen määrä kasvaa, ja tehokkaampien sekä raskaampien ajoneuvojen määrä lisääntyy.
Noise can have a detrimental effect on the quality of life.
Melu voi johtaa asumisen ja elämisen laadun huononemiseen.
It may also cause health problems such as stress and insomnia.
Se voi aiheuttaa myös terveydellisiä haittoja, kuten stressiä ja unettomuutta.
Measures to reduce noise have therefore been based on three main approaches:
Meluntorjuntapolitiikassa käytetään siksi kolmea toim intatapaa melua vastaan:
— combating noise at source, e.g. by reducing noise emissions from vehicles, construction equipment, domestic appliances, etc., and by standardizing methods of measuring noise;
— Melun torjuminen lähteellä, esim. vähentämällä ajoneuvojen, rakennuskoneiden, kotitalouskoneiden jne. melupäästöjä, sekä standardoimalla melunmittausmenetelmiä;
— reducing noise pollution by means of a more definite geographical separation between residential and industrial areas;
— melusaasteen vähentäminen tekemällä selvä maantieteellinen ero asuin- ja teollisuusalueiden välillä;
— taking 'passive' noise abatement measures such as noise protection zones along motorways.
— nlinsanottujen passiivisten suojatoimenpiteiden toteuttaminen, kuten esim. meluestevyöhykkeet moottoriteiden varsilla.
The limit value for heavy lorries introduced by the EC in November 1992 is 80 dB(A), thus ensuring that this socalled 'low-noise' lorry will become the norm for road haulage in Europe.
EYn marraskuussa 1992 antama raja-arvo raskaille kuorma-autoille on 80 dB(A). Täten tästä nilnsanotusta vähämeluisesta kuorma-autosta tulee mltoitusajoneuvo tavaraliikenteelle Euroopan teillä.
This means that, with effect from 1995/96, in urban traffic 25 new lorries together will only produce the same amount of noise as a single lorry at the beginning of the 1980s (measured in terms of noise limit values and taking measurement techniques into account).
Tämä tarkoittaa sitä, että vuodesta 1995/1996 lähtien kaupunkiliikenteessä-mitattuna melun raja-arvoilla ja ottamalla huomioon mittausmenetelmät-25 uutta kuorma-autoa yhdessä tuottaa yhtä paljon melua kuin yksi ainoa 1980luvun alun kuorma-auto.