natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OS 4 million (Ecu 293,000) claimed under principal's guarantee in 199518
Neljä miljoonaa Itävallan shillinkiä (293 000 ecua) vaadittiin passituksesta vastaavien antamien vakuuksien perusteella vuonna 199518
- Spanish customs
Espanjan tulli
Ptas 19.4 billion (Ecu 119m) total evaded duties for 1990-1995 period19
Yhteensä 19,4 miljardia pesetaa (119 miljoonaa ecua) maksamattomia tullimaksuja vuosina 1990-199519
Dutch Customs
Hollannin tulli
NLG 1 billion (Ecu 460m) outstanding debts from Freight forwarders20
Miljardi guldenia (460 miljoonaa ecua) rahdin huolitsijoiden maksamattomia velkoja20
- German Customs
Saksan tulli
0.01% of transit operations affected.
Vaikutuksia 0,01 prosenttiin passituksista.
3000 cases outstanding for value of DM 1 billion (Ecu 516m) relating to 1992-1994 period.21
3000 tapausta selvittämättä, arvo miljardi Saksan markkaa (516 miljoonaa ecua) liittyen vuosiin 1992-1994.21
2% of transit operations initiating in Portugal remain incomplete.22
Kaksi prosenttia Portugalista lähteneistä passituksista jää päättämättä22.
UK Customs
Ison-Britannian tulli
UKL 100 million (Ecu 133m) loss per year due to transit fraud (mainly tobacco)23
Sadan miljoonan Englannin punnan (133 miljoonaa ecua) menetys vuosittain passituspetosten vuoksi (lähinnä tupakka)23
9 million documents outstanding in France; 11 million outstanding in Germany.
Yhdeksän miljoonaa asiakirjaa selvittämättä Ranskassa, 11 miljoonaa Saksassa.
VAT revenue loss in France at FF 50 billion (Ecu 7 billion) over ten years24
Arvonlisäverotulojen menetys Ranskassa 50 miljardia Ranskan frangia (7 miljardia ecua) kymmenen vuoden aikana24
Insurers
Vakuuttajat
No estimate of fraud, but 80% of claims due to maladrninistration and 20% due to fraud.
Ei arvioita petoksista, mutta 80 prosenttia vaateista johtuu hallinnollisista virheistä ja 20 prosenttia petoksista.
Member States' customs
Jäsenvaltioiden tullit
Outstanding claims stand at about Ecu 930m in EU as a whole for Community Transit plus Ecu 718m for TIR system.26
Maksamattomat perittävät tullivelat ovat EU:ssa yhteensä noin 930 miljoonaa ecua yhteisön passitusjärjestelmän osalta ja tämän lisäksi 718 miljoonaa ecua TIR-passituksen osalta26.
The above estimates serve as an illustration of how difficult it is to obtain any reliable figures in this field.
Edellä mainitut arviot havainnollistavat sitä. miten vaikeaa on tehdä luotettavia arvioita tästä aiheesta.
It will not for example pass unobserved that some of these figures are mutually contradictory.
Ei voida esimerkiksi olla huomaamatta sitä, että jotkut näistä luvuista ovat toisensa poissulkevia.
Moreover, many estimates are made on different criteria.
Lisäksi useat arviot perustuvat erilaisiin tietoihin.
Outstanding customs debt relates to claims against transit principals, which are not necessarily fraud cases.
Maksamattomat tullivelat liittyvät passituksesta vastaavia koskeviin vaateisiin, eivätkä nämä välttämättä johdu petoksista.
On the other hand, they do not include amounts repaid by freight forwarders.
Toisaalta arvioihin ei sisälly huolitsijoiden korvaamia rahamääriä.
Estimates of the percentage of cases involved do not give a reliable guide to value.
Prosenttimääräiset arviot kyseisistä tapauksista eivät anna luotettavaa kuvaa petosten arvosta.
Witnesses have not generally attempted to estimate undetected fraud.
Lausunnonantajat eivät yleisesti ole yrittäneet arvioida havailsemattajääneitä petoksia.
Moreover, very few are able to range beyond their national perspective.
Lisäksi vain hyvin harvat pystyvät ulottamaan arvionsa kansallisen näkökulman ulkopuolelle.
On the basis of this information, the Committee of Inquiry cannot arrive at a single clear conclusion.
Tämän tiedon perusteella tutkintavaliokunta ei voi tehdä yksiselitteistä johtopäätöstä.
It does however seem that the absolute minimum figure for the accumulated loss due to fraud in the transit system must be at least Ecu 1 billion since 1990, on the basis of an update of the Commission's early estimate.
Vaikuttaa kuitenkin siltä, että passituspetosten aiheuttaman tulonmenetyksen vähimmäissumman on oltava kiistattomasti kokonaisuudessaan ainakin miljardi ecua vuoden 1990 jälkeen komission aikaisemman arvion ja nykytilanteen perusteella.
Indeed, one almost arrives at this figure simply by adding the current outstanding customs debt in Germany and the Netherlands.
Tämä luku saadaan vain lisäämällä aikaisempaan arvioon nykyiset maksamattomat tullivelat Saksassa ja Alankomaissa.
However, this figure does not even attempt to take account of undetected fraud.
Tässä rahamäärässä ei kuitenkaan edes yritetä ottaa huomioon havaitsematta jääneitä petoksia.
Given the complexities and inefficiencies of the transit system it seems probable that detection rates for transit fraud are relatively low.
Passitusjärjestelmän monimutkaisuuden ja sen tehottomuuden vuoksi on todennäköistä, että passituspetoksia havaitaan suhteellisen vähän.
It is therefore likely that the total amount defrauded from the Community Transit system runs into several billion Ecus, to which must be added the fraud perpetrated against the TIR system.
Sen vuoksi yhteisön passituspetosten kokonaisarvo on luultavasti useita miljardeja ecuja. Tähän summaan on lisättävä TIR-järjestelmässä tehdyt petokset.
Another general impression can be drawn from the various estimates, namely that transit fraud (as opposed to irregularities and administrative errors) affects a tiny proportion of transit operations: probably in the region of 1% or less.
Kyse on siitä, että passituspetokset (säännönvastaisuuksien ja hallinnollisten virheiden vastakohtana) vaikuttavat hyvin pieneen osaan passituskuljetuksista. Todennäköisesti niiden osuus on yksi prosentti tai vähemmän.
However, the value of this fraud is disproportionate as it is focused on those products where the profits are the greatest - high-excise goods (cigarettes, alcohol, etc.), generally referred to as "sensitive goods".
Näiden petosten arvo on kuitenkin suhteettoman suuri, koska petokset kohdistuvat tuotteisiin, joista saadaan suurin voitto eli tuotteisiin, joista peritään korkeaa valmisteveroa (savukkeet, alkoholi tms.) ja joista yleensä käytetään nimeä riskituotteet.
The vagueness of the figures for the scale of the crisis in the transit system contrasts sharply with the information available from the IRU concerning developments in the TIR system.
Passitusjärjestelmän kriisin laajuutta koskevien lukujen epämääräisyys on jyrkässä ristiriidassa IRU:lta saatavissa olevien TIR-järjestelmää koskevien tietojen kanssa.
As the body responsible for managing the whole TIR system, the IRU has been able to provide a very precise view of claims relating to the TIR guarantee.
Koko TIR-järjestelmän hoidosta vastaavana elimenä IRU on pystynyt esittämään hyvin täsmällisen näkemyksen TIR-vakuuteen liittyvistä vaateista.
The graph below indicates the dramatic rise in claims over the 1990-1996 period, the same period as that concentrated on by the Committee in connection with the transit system.
Seuraava kaavio havainnollistaa vaateiden dramaattista lisääntymistä vuosina 1990 -1996, samana aikana, johon valiokunta keskittyi passitusjärjestelmän yhteydessä.
The graph shows the cumulative total of what the IRU calls "litigious files" by year.
Kaaviossa esitetään IRU:n "kiistanalaisiksi" kutsumien tapausten vuosittainen määrä.
Who pays?
Kuka maksaa?
Public Revenue
Valtion tulot
Fraud against the transit system essentially involves placing goods in free circulation without payment of taxes and duty on them.
Passituspetoksiin liittyy olennaisesti tavaroiden luovuttaminen vapaasti markkinoitaviksi ilman, että niiden verot ja tullimaksut on maksettu.
There is therefore a loss of revenue for the public authorities.
Tämän seurauksena valtiot menettävät tuloja.
This revenue can be broken down into three components: VAT, customs duties and excise duties.
Valtion tulot voidaan jakaa kolmeen osaan: arvonlisävero, tullimaksut ja valmisteverot.
Of these, customs duties are entirely payable to the European Community budget in the form of traditional own resources (less 10% "collection fee" for Member States' customs services).
Näistä tullimaksut maksetaan kokonaisuudessaan Euroopan yhteisölle perinteisten omien varojen muodossa (alle 10 prosenttia menee jäsenvaltioiden tullihallituksille "perimismaksuna").
Excise duties are payable entirely to the Member State in which the goods are ultimately placed in free circulation.
Valmisteverot koituvat kokonaisuudessaan sen jäsenvaltion hyväksi, jossa tavarat luovutetaan vapaasti markkinoitaviksi.
VAT is primarily Member State income, but of course a small proportion is payable to the European Community.
Arvonlisäveron tuotto maksetaan pääasiassa jäsenvaltiolle, mutta tietysti pieni osa siitä tilitetään Euroopan yhteisölle.
Both the Member States individually and the European Union therefore have a direct financial interest in preventing transit fraud.
Sekä yksittäisillä jäsenvaltioilla että Euroopan unionilla on tämän vuoksi välitön taloudellinen etu passituspetosten torjumisessa.
As far as the European Community budget is concerned, the amounts at stake can be identified by considering the proportion of VAT and customs duties within the overall budget.
Euroopan yhteisön talousarvion kannalta kyseisistä summista saa käsityksen tarkastelemalla ALV:n ja tullimaksujen suhteellista osuutta kokonaistalousarviosta.
In 1996, for example, out of total budget revenue of Ecu 81.3 billion, 12.9 billion (15.9%) was made up of customs duties and 39.8 billion (48.9%) of VAT.
Esimerkiksi vuonna 1996 81,3 miljardin ecun kokonaisbudjettituloista 12,9 miljardia (15,9 %) koostui tullimaksuista ja 39,8 miljardia (48,9 %) ALV:stä.
In the system of Community finance, any shortfall in such revenue (along with agricultural levies) is in practice compensated by higher payments from the Member States under the so-called "fourth resource", calculated on the basis of national GNP.
Yhteisön rahoitusjärjestelmässä kaikki tällaisten tulojen (kuten myös maatalousmaksujen) puuttumiset korvautuvat käytännössä jäsenvaltioilta ns. neljänsien omien varojen mukaisina korkeampina maksuina, jotka lasketaan kansallisen BKT:n pohjalta.
The cost of transit fraud to the Community is therefore ultimately borne by the Member States and thus by all European taxpayers.
Yhteisölle passituspetoksista aiheutuvat kustannukset tulevat siten viime kädessä jäsenvaltioiden ja siten kaikkien Euroopan veronmaksajien maksettaviksi.
This occurs above all in cases where agricultural goods covered by the Common Agricultural Policy are involved and the transit system abused as a means fraudulently to obtain export refunds. (For an example of such fraud, see paragraph 5.3.4.1.)
Näin käy ennen kaikkea tapauksissa, joihin liittyy yhteisen maatalouspolitiikan piiriin kuuluvia maataloustuotteita ja joissa passitusjärjestelmää käytetään väärin vientimaksujen petolliseen hankintaan (katso tällaista petosta koskeva esimerkki 5.3.4.1 kohdasta).
On the overall hypothesis that it is high excise goods which are generally targeted by fraudsters, the direct losses are probably not shared equally by the Union and the Member States.
Jos yleisesti oletetaan, että petosten tekijöiden kohteena ovat yleensä tuotteet, joista peritään korkeaa valmisteveroa, suoranaiset tappiot eivät todennäköisesti jakaudu tasaisesti unionin ja jäsenvaltioiden kesken.
In its initial document on transit fraud, the Commission divided its estimate of Ecu 750 million into Ecu 320 million own resources and Ecu 430 million VAT/excise27.
Komission ensimmäisessä passituspetoksia käsittelevässä asiakirjassa 750 miljoonan ecun suuruinen tappioita koskeva arvio sisälsi komission mukaan 320 miljoonaa ecua omia varoja ja 430 miljoonaa ecua arvonlisäveroa ja valmisteveroja2'.
However, Mr Eland, the witness from UK Customs, estimated that of the annual £100 million loss due to transit fraud, about 80% was Member State rather than EC revenue.
Yhdistyneen kuningaskunnan tullihallinnon lausunnonantajana esiintynyt Eland arvioi kuitenkin, että passituspetosten aiheuttamasta 100 miljoonan punnan vuosittaisesta tappiosta noin 80 prosenttia kohdistuu jäsenvaltioihin eikä EY:öön.
This, he said, was because the bulk of the fraud concerned cigarettes, which are subject to high excise duties, a national tax28.
Tämä johtui hänen mukaansa siitä, että suurin osa petoksista kohdistuu savukkeisiin, joista peritään korkeaa valmisteveroa, joka on kansallinen vero28.
The taxpayer does not necessarily suffer a direct loss of revenue as a result of transit fraud.
Veronmaksajille ei välttämättä aiheudu passituspetosten vuoksi välitöntä tulonmenetystä.
In all cases where the transaction is not cleared, the customs service can turn to the principal's guarantee to recover the lost revenue.
Kaikissa selvittämättömissä passitustapauksissa tulli voi vaatia passituksesta vastaavaa korvaamaan menetetyt tulot.
The guarantee will not always cover the full amount outstanding, especially if the comprehensive guarantee is used.
Vakuus ei aina kuitenkaan kata maksamattomia tullivelkoja kokonaisuudessaan, ainakaan silloin, jos käytössä on yleisvakuus.
In some cases, the recovery of lost revenue via the guarantee may have sufficiently serious consequences for the guarantor to cause the customs service to hesitate before enforcing it.
Joissakin tapauksissa menetetyn tulon korvaamisella vakuudella voi olla niin vakavia seurauksia vakuuden antajalle, että tulli ei mielellään halua panna vaatimustaan täytäntöön.
Nonetheless, in the case of sensitive products, the guarantee given now has to cover the entire tax value in transit, thus securing public revenue more effectively.
Jos tavarat esimerkiksi on laittomasti luovutettu mustan pörssin kauppaan Ranskassa, Ranskan valtio menettää sille kuuluvat tulot.
Cases outstanding from the period prior to 1996, however, do not generally benefit from this 100% guarantee.
Jos passituskuljetus on alkanut Tanskasta, Tanskan viranomaiset kuitenkin yleensä
If, for example, goods are illicitly placed on the black market in France, it is the French state which loses revenue.
perivät tappionsa takaisin passituksesta vastaavan vakuudesta.
Thus the Danes collect revenue (at Danish rates) which they would not normally have received and the French continue to take the loss.
Näin ollen tanskalaiset perivät (Tanskan kurssin mukaan) valtiolle oikeastaan kuulumattoman tulon, ja Ranska kärsii tappion.
To this extent, transit fraud is arguably beneficial to the public purse in countries where operations begin.
Tässä suhteessa passituspetosten voidaan väittää olevan hyödyllisiä valtioille, joista passituskuljetukset alkavat.
The Trade
Kauppa
The greater part of the adverse financial consequences are therefore suffered by the principal of the transit operation.
Passituksesta vastaava kärsii tämän vuoksi eniten kielteisistä taloudellisista seurauksista.
In practice, this figure is almost always a freight forwarding and/or transport company, though some major vertically integrated importers/exporters act as their own principals.
Käytännössä passituksesta vastaava on aina rahdin huolitsija ja/tai kuljetusalan yritys, vaikka eräät suurimmat vertikaalisesti yhdistyneet maahantuojat ja viejät toimivat itse passituksista vastaavina.
The principal is liable for the total amount of taxes, duties and excise unpaid owing to an incomplete transit operation, regardless of the amount of the guarantee provided.
Passituksesta vastaava on velvollinen korvaamaan kaikki verot, tullimaksut ja valmisteverot, joita ei saada perittyä päättämättömän passituksen vuoksi.
The provision of the guarantee is required in order to provide assurance of payment to the customs service.
Vakuuden antaminen on välttämätöntä, jotta tullivelkojen maksaminen voitaisiin taata.
It is therefore generally provided by the principal's insurer or banker.
Tämän vuoksi passituksesta vastaavan vakuutusyhtiö tai pankki myöntää yleensä vakuuden.
In case of claim from customs, therefore, the first consequence is that the principal is approached by customs for reimbursement of outstanding taxes, duties and excise.
Jos tulli vaatii vakuutta, se kääntyy ensimmäiseksi passituksesta vastaavan puoleen maksamattomien tullien, maksujen ja valmisteverojen korvaamiseksi.
If he is unable to pay, customs turn to the financial institution providing the guarantee.
Jos tämä ei kykene maksamaan, tulli kääntyy vakuuden antaneen rahalaitoksen puoleen.
The principal of course remains liable to the bank or insurer for the full amount.
Passituksesta vastaava on luonnollisesti vastuussa koko summasta pankille tai vakuutusyhtiölle.
Cases of fraud can produce a major financial impact on freight forwarding companies which are not always able easily to absorb it.
Petoksilla voi olla suuria taloudellisia vaikutuksia huolintaalan yrityksille, eikä näiden yritysten ole aina helppo selviytyä niistä.
However, the impact is not limited to the single payment.
Petosten vaikutukset eivät kuitenkaan rajoitu yhteen korvaukseen.
Bank charges and insurance premiums will reflect not only past claims on the principal's guarantee but also the perceived level of risk in providing insurance or bank guarantee cover to a freight forwarder.
Pankkien veloitukset ja vakuutusmaksut heijastavat passituksesta vastaavien vakuuksiin kohdistuneita aikaisempia vaateita sekä myös sitä, miten riskialttiina pankit tai vakuutusyhtiöt pitävät huolintaalan yritykselle myönnettyä vakuutta.
These charges are becoming intolerable, especially following the introduction of legislation in October of 1996 increasing the comprehensive guarantee to 100% of weekly turnover and providing for specific guarantees on operations involving sensitive goods.
Näistä maksuista on tulossa sietämättömiä, erityisesti lokakuussa 1996 käyttöönotetun lainsäädännön jälkeen. Uudet säännökset korottavat yleisvakuuden määrän sataan prosenttiin viikottaisesta liikevaihdosta ja edellyttävät erityisvakuuksien antamista riskituotteisiin liittyviä passituksia varten.
One witness, the Rothmans cigarette company, illustrated this latter point well in its contribution to the Committee, stating that "the cost implications of operating Single Guarantee facilities can be measured in terms of being 30 times more than the cost of operating the Comprehensive Guarantee".
Valiokunnan istunnossa lausunnon antanut Rothmansin tupakkayhtiö havainnollisti tätä viimeksi mainittua seikkaa sanomalla, että "yksittäisvakuusmenettelyn soveltamisen kustannusvaikutukset voidaan mitata 30 kertaa suuremmiksi kuin yleisvakuuden kustannusvaikutukset".
The extra cost in this company's case can be estimated at Ecu 1.16 million.29
Ylimääräisten kustannusten voidaan arvioida olevan tämän yhtiön kohdalla 1,16 miljoonaa ecua29.
Moreover, even without any claims being made, the potential liability which has to be accounted for in the financial statements of freight forwarders now constitutes a substantial financial burden, insofar as creditors and potential creditors will treat the company with greater caution.
Vaikka korvausvaatimuksia ei esitetä, huolintaalan yritysten on otettava rahoituskertomuksissaan huomioon mahdollinen korvausvastuu, mikä muodostaa nykyisin huomattavan taloudellisen rasitteen, koska luotonantajat ja mahdolliset luotonantajat suhtautuvat yrityksiin varovaisemmin.
Hence the reluctance of freight forwarders to name the companies with high outstanding guarantee debts.
Huolitsijat eivät tämän vuoksi mielellään nimeä yrityksiä, joille on vakuuksista aiheutunut suuria maksamattomia tullivelkoja.
The freight forwarding industry argues that this financial burden, whether actual or contingent, is unfair.
Huolintaalan yritykset väittävät, että tämä taloudellinen rasite, on epäoikeudenmukainen riippumatta siitä, onko se tosiasiallinen vai mahdollinen.
Except in those cases where a freight forwarder is involved in a fraud, the guarantee mechanism has the effect that an innocent party can be called upon to foot the bill for the crimes of another.
Lukuun ottamatta niitä tapauksia, joissa huolitsija on itse mukana petoksessa, vakuusmenettelyn seurauksena voi olla, että viaton osapuoli maksaa toisten rikkomuksista.
It has been argued, on the other hand, that it is part of a freight forwarder's business to provide a transit guarantee, that either profit or business advantage derive from the operation and that a forwarder always has the option of refusing to take on business.
Toisaalta on väitetty, että huolitsija tarjoaa passitusvakuuksia osana liiketoimintaansa, että huolitsija saa joko voittoa tai liiketoimintaan liittyvää etua passituksesta ja että yrityksellä on aina mahdollisuus kieltäytyä liiketoimesta.
To an extent, this is of course true.
Osittain tämä on tietysti totta.
The transit regulations do not specify who the principal should be, as long as they can provide a sound guarantee, and freight forwarders have made it their business to offer this service as part of a forwarding package.
Passitusta koskevat säännöt eivät määrää sitä, kenen pitäisi toimia passituksesta vastaavana, kunhan tämä taho vain antaa varman vakuuden. Huolitsijat ovat ottaneet tehtäväkseen tämän palvelun tarjoamisen osana huolintapakettia.
To this extent, they cannot complain if the guarantee is called upon now and then.
Tältä osin ne eivät voi valittaa, jos vakuutta aina välillä vaaditaan niiltä.
However, the system, which is designed and operated by public authorities, has a "duty of care" to its users.
Kuitenkin julkishallinnon viranomaisten suunnittelemalla ja hallinnoimalla järjestelmällä on velvollisuus "huolehtia" käyttäjistään.
If the system becomes so flawed that the provision of a guarantee constitutes an unreasonable risk, the principal is justified in complaining at being alone in bearing the financial consequences.
Jos järjestelmästä tulee niin puutteellinen, että vakuuden antamisesta tulee kohtuuton riski, passituksesta vastaava voi perustellusti valittaa joutuvansa kantamaan yksin virheiden ja petosten taloudelliset seuraukset.
This point has been reached in the Community Transit system.
Yhteisön passitusjärjestelmä on nyt tullut tähän pisteeseen.
The question is not only one of the fairness of the system.
Kyse ei ole ainoastaan järjestelmän oikeudenmukaisuudesta.
It is clear from evidence given to the Committee that claims under the principal's guarantee are hanging like a sword of Damocles over the freight forwarding industry.
Valiokunnalle toimitetun todistusaineiston perusteella on selvää, että passituksesta vastaavalta perittävät vakuudet uhkaavat huolinta-alaa Damokleen miekan tavoin.
Many companies, especially the smaller ones, are already technically insolvent as a result of their liabilities.
Monet, erityisesti pienemmät yritykset ovat jo teknisesti maksukyvyttömiä korvausvastuiden vuoksi.
FreightForward Europe's contention that the enforcement of the debt would lead to widespread company failures has already been quoted30; the political consequences of this give a new twist to the issue :
Aikaisemmin on jo viitattu FreightForward Europen väitteeseen, jonka mukaan velkojen periminen tuhoaisi suuren määrän yrityksiä30. Lisäksi asiaan liittyvät poliittiset seuraukset nostavat esiin uuden ongelman:
"Governments do not collect claims because they know that if they collect, it will lead to bankruptcies. ... in the current circumstances of unemployment etc. we think that politically it is very difficult to let companies go bankrupt."31
"Hallitukset eivät peri korvauksia, koska ne tietävät, että niiden periminen johtaa vararikkoihin. ... nykyisen työttömyyden ym. aikana mielestämme on poliittisesti hyvin vaikeaa päästää yrityksiä vararikkoon"31.
Public authorities are understandably reluctant to admit this practice on the public record, though there is much anecdotal evidence to suggest that claims are often not pressed as hard as they might.
Julkishallinnon viranomaiset eivät ymmärrettävästi halua myöntää tätä käytäntöä julkisesti, vaikka on olemassa lukuisia melko koomisia todisteita siitä, että vakuuksia ei usein peritä niin tiukasti kuin olisi mahdollista.
In evidence, the Germans expressed a compromise position between legal severity and practical leniency:
Saksan toimittamassa todistusaineistossa kuvastui sovittelu oikeudellisen ankaruuden ja käytännön myöntyvyyden välillä: