natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The volume of trade remains fairly small: Union imports from New Zealand totalled ECU 1.6 bn in 1994, an 11% increase over the previous year, while exports amounted to ECU 1.5 bn, an increase of 22%.
Kauppa on määrällisesti suhteellisen pientä: unionin tuonti Uudesta-Seelannista oli vuonna 1994 arvoltaan yhteensä 1,6 miljardia ecua kasvaen 11 prosentilla edellisestä vuodesta, kun taas viennin arvo oli 1,5 miljardia ecua kasvaen 22 prosentilla.
The Union's main exports are forest products, motor vehicles, industrial machinery, fish, manufactured products and chemicals.
Unionin päävientituotteet ovat metsäteollisuustuotteet, moottoriajoneuvot, teollisuuskoneet, kala, teollisuustuotteet ja kemikaalit.
The Union's imports from New Zealand are essentially commodities, with meat, wool, fruit and butter accounting for 85% of the total.
Unionin tuonti Uudesta-Seelannista käsittää pääasiassa hyödykkeitä lihan, villan, hedelmien ja voin edustaessa 85 prosenttia kokonaistuonnista.
For 1994, New Zealand's exports to the EU represented approximately 15% of its total exports.
Vuonna 1994 Uuden-Seelannin vienti EU:iin vastasi noin 15 prosenttia sen kokonaisviennistä.
The EU is New Zealand's third largest export market after Australia and Japan.
EU on Uuden-Seelannin kolmanneksi suurin vientimarkkina-alue Australian ja Japanin jälkeen.
Imports primarily come from the EU, followed by Australia and the US.
Tuonnissa EU on ensimmäisenä Australian ja Yhdysvaltain edellä.
In agriculture, most of the differences between the EU and New Zealand, as in the case of Australia, concerend the Common Agricultural Policy and its effects on the world market.
Kuten Australiankin tapauksessa, maataloudessa suurin osa EU:n ja Uuden-Seelannin välisistä eroista liittyi yhteiseen maatalouspolitiikkaan ja sen vaikutuksiin maailmanmarkkinoilla.
The outcome of the Uruguay Round GATT negotiations and the reform of CAP now constitute the basis for addressing outstanding issues.
Uruguayn kierroksen GATT-neuvottelujen tulokset ja yhteisen maatalouspolitiikan uudistus ovat nyt perustana ratkaisemattomien kysymysten käsittelyssä.
The EP's Delegation for Relations with Australia and New Zealand meets delegations from the Australian and New Zealand Parliaments once a year, alternating between venues in Australia and New Zealand and in the European Union.
Euroopan parlamentin suhteista Australiaan ja Uuteen-Seelantiin vastaava valtuuskunta tapaa joka vuosi vuorotellen Australian tai Uuden-Seelannin parlamentti valtuuskunnan, paikan ollessa vuorovuosin joko Australia tai Uusi-Seelanti taikka Euroopan unioni.
Under the WTO New Zealand was entitled to seek com pensation for the loss of lower tariffs arrangements with the countries acceding to the Union in 1995.
WTO:n jäsenenä Uudella-Seelannilla oli oikeus saada korvausta vuonna 1995 unioniin liittymässä olleiden maiden kanssa tehtyjen tullinalennussopimusten menettämisen takia.
In December 1995, negotiations on a compensation package were completed.
Joulukuussa 1995 neuvottelut korvauspaketista saatiin päätökseen.
The package includes key exports: mutton, cheese, highquality beef, oreo dory fish and kiwifruit.
Paketti koskee tärkeimpiä vientituotteita: lampaanlihaa, juustoa, hyvälaatuista häränlihaa, oreo dory -kalaa ja kiivihedelmiä.
In April 1994 the EU adopted a draft agreement with New Zealand on public and animal health measures applicable to trade in animals, animal products, fish, fish products and bivalve molluscus.
17. maaliskuuta 1989 [1] annetussa päätöslauselmassa talous- ja kauppasuhteista Euroopan yhteisön ja Tyynenmeren alueen välillä Euroopan parlamentti painottaa Tyynenmeren alueen, johon Australia ja Uusi-Seelanti kuuluvat, taloudellista merkitystä.
In a resolution of 17 March 1989 [1] on economic and trade relations between the European Community and the Pacific Basin the European Parliament stresses the economic importance of the Pacific region of which Australia and New Zealand are part.
Huhtikuussa 1994 EU hyväksyi Uuden-Seelannin kanssa sopimusluonnoksen, joka koski eläinten, eläintuotteiden, kalan, kalatuotteiden ja simpukoiden kaupassa käytettäviä yleiseen ja eläinten terveyteen liittyviä toimenpiteitä.
Negotiations on trade in wine with aim of concluding a bilateral agreement are currently under way.
Neuvotteluja viinin kauppaa koskevan kahdenvälisen sopimuksen tekemisestä käydään parhaillaan.
EPOQUE REFERENCES [1] Resolution: A2-0318/88
EPOQUE-VIITTEET [1] Päätöslauselma: A2-0318/88
A GENERAL SURVEY OF DEVELOPMENT POLICY
KEHITYSAPUPOLITIIKAN YLEISET PERIAATTEET
LEGAL BASIS treaties ratified by the parliaments concerned; the coun tries benefiting from them decide, themselves, what use they wish to make of the various cooperation instruments placed at their disposal and, finally, this type of cooperation is offered to the developing countries in specific geographical areas.
LAINSÄÄDÄNNÖLLINEN PERUSTA sopimuksissa myös poliittiseen vuoropuheluun liittyviä); ne sisältyvät eri parlamenttien ratifioimiin kansainvälisiin sopimuksiin; edunsaajamaat päättävät itse, miten hyö­dyntävät käyttöönsä saamiaan yhteistyövälineitä; tällaista yhteistyötä tarjotaan tiettyjen maantieteellisten alueiden kehitysmaille.
The action at world level
Maailmanlaajuiset toimet
Until the entry into force of the Treaty on the European Union on 1 November 1993, the EC had no specific legal basis for its development policy which was based on various articles of the Treaty without any particular reference to development policy, such as 238 (Lomé IV and various association agreements), Art. 113 (Generalized Scheme of Preferences and Cooperation Agreements) and Art. 235 (Financial and Technical Assistance to Asian and Latin American Developing Countries).
Ennen Euroopan unionin perustamissopimuksen voimaanastumista 1. marraskuuta 1993 EY:n kehityspoli­tiikalla ei ollut omaa lainsäädännöllistä perustaa, ja se pohjautui siksi erilaisiin perustamissopimuksen artikloi­hin, joissa ei viitattu erityisesti kehityspolitiikkaan, kuten 238 artiklaan (neljäs Lomen yleissopimus ja erilaiset assosiointisopimukset), 113 artiklaan (yhteinen tullietu­usjärjestelmä ja yhteistyösopimukset) ja 235 artiklaan (Aasian ja latinalaisen Amerikan kehitysmaiden rahoi­tusapu ja tekninen avustaminen).
To these articles, the Treaty on the European Union added the new Articles 130u-130y, which deal specifically with development pol icy.
Näihin artikloihin Euroopan unionin perustamissopimuksella liitettiin uudet artiklat 130 u­130 y, joissa käsitellään erityisesti kehi­tyspolitiikkaa.
OBJECTIVES (EC Treaty Article 130u)
TAVOITTEET (EYn perustamissopimus, 130 u artikla)
— Sustainable economic and social development of the developing countries and, more particularly, the most disadvantaged among them;
— kehitysmaiden ja etenkin kaikista heikommassa ase­massa olevien kehitysmaiden kestävä taloudellinen ja sosiaalinen kehitys;
— smooth and gradual integration of the developing countries into the world economy;
— kehitysmaiden sopusointuinen ja asteittainen yhden­tyminen maailman talouteen;
This includes the trade agreements of various types with the Latin American and Asian countries ("6.3.8., 6.3.12. and 6.3.13.), the Community system of generalized tariff preferences ("6.4.2.), financial and technical aid to Asian and Latin American developing countries ("6.4.3.), humanitarian aid ("6.4.4.), special funds and the fight against hunger in the world.
Näihin kuuluvat erilaiset kauppasopimukset latinalaisen Amerikan ja Aasian maiden kanssa (*6.3.8., 6.3.12. ja 6.3.13.), yhteisön yhteinen tullietuusjärjestelmä (*6.4.2.), rahoitusapu ja tekninen apu latinalaisen Amerikan ja Aasian kehitysmaille (*6.4.3.), humanitaarinen apu (*6.4.4.), erityisrahastot sekä nälänvastainen taistelu maailmassa.
This action therefore covers both cooperation of a type affecting a large number of or all developing countries (e.g. generalized preferences and food aid) and specific cooperation instruments designed to establish relations suited to each country (e.g. trade agreements with various Asian and Latin American countries) and with certain groups of countries on these two continents (in Latin America with Mercosur, the Andean Group and Central America and in Asia with ASEAN).
Näihin toimiin kuuluvat siis sekä sellaiset yhteistyömuodot, joilla on vaikutusta useisiin tai kaikkiin kehitysmaihin (esimerkiksi yhteinen tullietuusjärjestelmä ja elintarvikeapu) että erityiset yhteistyökeinot, joiden avulla voidaan luoda mukautetut suhteet kunkin maan (esimerkiksi kauppasopimukset Aasian ja latinalaisen Amerikan eri maiden kanssa) ja näiden kahden man­tereen tiettyjen maaryhmien kanssa (latinalaisessa Amerikassa Mercosur, Andien ryhmä ja Keski­Amerikassa ja Aasiassa ASEAN).
— consolidation of democracy, the rule of law and respect for human rights and fundamental freedoms in developing countries.
— kansanvallan, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien ja perus­vapauksien kunnioittamisen vakiinnuttaminen kehitys­maissa.
The EU's development policy consists, therefore, of a combination of regional agreements and worldwide action.
Yhteisön kehityspolitiikka on siis kaiken kaikkiaan alueel­listen sopimusten ja maailmanlaajuisten toimien yhdis­telmä.
It is thus consistent with both the EC Treaty, which established privileged relations with overseas countries and territories having geographical or historical links with the Community, and with recent economic developments, which have demonstrated that the Community cannot afford to exclude any partner from the sphere of its external relations.
Se perustuu toisaalta ETY:n perustamissopimuk­seen, jolla luotiin suosituimmuussuhteet merentakaisiin maihin ja alueisiin, joilla oli maantieteellisiä tai historial­lisia yhteyksiä yhteisöön, ja toisaalta viimeaikaiseen talouskehitykseen, joka on osoittanut, ettei yhteisöllä ole varaa sulkea ulkosuhteidensa joukosta yhtään yhteistyökumppania.
In a communication of 13 May 1992 (SEC(92) 915 final), the Commission set out the new guidelines for develop ment cooperation policy in the run-up to 2000.
13. toukokuuta 1992 antamassaan tiedonannossa (SEC(92) 915 lopullinen) komissio esitti uudet suuntavi­ivat yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikaksi vuoteen 2000.
These guidelines were later endorsed by the Council in its declaration of 18 November 1992.
Neuvosto vahvisti nämä suuntaviivat myöhemmin 18. marraskuuta 1992 antamassaan julistuksessa.
The inclusion of development policy provisions in the EC Treaty is politically significant, as it establishes develop ment policy as a Community policy in its own right.
Kehityspolitiikkaa koskevien määräysten sisällyttäminen EYn perustamissopimukseen oli poliittisesti merkittävää, sillä siten kehityspolitiikasta tehtiin oma erillinen yhteisön politiikkansa.
In addition to the formulation of general development policy objectives three new obligations are imposed on the Community and its Member States.
Kehityspolitiikan yleisten tavoitteiden muo­toilemisen lisäksi yhteisölle ja sen jäsenvaltioille asetetti­in siinä kolme uutta velvollisuutta.
According to Article 130v, the Community shall take the objectives of devel opment into account in its policies that are likely to affect developing countries.
130 ν artiklan nojalla yhteisön on otettava kehitystavoitteet huomioon politi­ikassa, joka on omiaan vaikuttamaan kehitysmaihin.
Article 130x obliges the Community and the Member States to coordinate their policies on development cooperation and to consult each other on their aid programmes.
130 χ artikla velvoittaa yhteisön ja jäsenvaltiot sovittamaan yhteen kehitysyhteistyöpolitiikkansa ja neuvottelemaan keskenään avustusohjelmistaan.
According to Article 130y, the Community and the Member States shall, within their respective spheres of competence, be obliged to cooperate with third countries and the competent international organizations.
130 y artiklan mukaan yhteisöllä ja jäsenvaltioilla on toimivaltansa puitteissa velvollisuus tehdä yhteistyötä kolmansien maiden ja toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa.
The Commission takes the view that no aid can compensate for the lack of adequate domestic policies but it can be made more effective if it is used as a lever for economic and political reform.
Komission näkemys on, ettei mikään apu korvaa asian­mukaista sisäpolitiikkaa, mutta apu tehostuu, jos se toimii alkusysäyksenä taloudellisten ja poliittisten uudistusten täytäntöönpanemiselle.
The implementation of the Community's development pol icy takes two main forms: firstly, regional agreements granting certain privileges and, secondly, action at world level.
Yhteisön kehityspolitiikan täytäntöönpano tapahtuu kahdella pääasiallisella tavalla: ensinnäkin alueellisten sopimusten kautta, joilla myönnetään tiettyjä erioikeuk­sia, ja toiseksi maailmanlaajuisten toimien kautta.
The regional agreements
Alueelliset sopimukset
Community Development policy should thus give priority to measures that encourage domestic reform in the developing countries on the basis of the four main principles set out in the Maastricht Treaty: development of democracy, economic and social development, integra tion into the world economy and a campaign against poverty.
Yhteisön kehityspolitiikassa annetaan näin ollen etusija sellaisille toimille, jotka edistävät kehitysmaiden sisäisiä uudistuksia neljän Maastrichtin sopimuksessa määritel­lyn pääperiaatteen mukaisesti: demokratian vakauttami­nen ja kehittäminen, taloudellinen ja sosiaalinen kehitys, yhdentyminen maailmantalouteen ja köyhyyden vas­tainen taistelu.
These include the Lomé Convention (*6.5) with 70 African, Caribbean and Pacific countries, and agree ments with the Maghreb (Algeria, Tunisia and Morocco) and Mashreq (Egypt, Jordan, Syria and Lebanon) coun tries ("6.3.6).
Huomiota kiinnitetään erityisesti elintarvikeapuun, ennen kaikkea Keski­Afrikassa ja Afrikan sarvessa, sekä tarpeeseen korostaa enemmän ympäristötekijöitä ja tukea alueellisia yhdentymisponnistuksia.
The emphasis will be upon food aid, especially in Central Africa and the Horn of Africa, and the need for greater attention to environmental factors and efforts towards regional integration.
Näihin kuuluu 70 Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen maan kanssa tehty Lomen sopimus (*6.5.) sekä Mahgreb­maiden (Algeria, Tunisia ja Marokko) ja Mashreq­maiden (Egypti, Jordania, Syyria ja Libanon) kanssa tehdyt sopimukset (*6.3.6).
This regional policy is characterized by certain specific features which may be summarized as follows: the agree ments cover all forms of action (commercial, technical, financial, cultural and, in the most recent agreements, political dialogue); they are enshrined in international
Tämän alueellisen politiikan erityispiirteitä voitaisiin lyhyesti luonnehtia seuraavasti: sopimuksissa yhdis­tetään kalkkia toimintatapoja (kaupallisia, teknisiä, rahoitukseen ja kulttuuriin, ja useimmissa viimeaikaisissa
The geographic priorities are greater cooperation in the South, with the ACP signatories of the Lomé Convention, especially the least developed countries, but also consolidation of the Community presence in the Middle East
Maantieteellisesti etusija on yhteistyön lujittamisella etelässä Lomen sopimuksen allekirjoittaneiden AKT­maiden kanssa, etenkin vähiten kehittyneiden maiden kanssa, mutta myös yhteisön aseman vakiinnuttamisella
The Union's external relations opment policy and adopted 10 resolutions on the subject.
Unionin ulkosuhteet ikkaan ja hyväksyi 10 näihin kysymyksiin liittyvää päätös lauselmaa.
In addition, on the initiative of its President, Lord Plumb, a world food conference was held on EP premises in April 1988.
Puhemies lordi Plumbin aloitteesta huhtikuussa 1988 EP:n tiloissa pidettiin myös Maailman ravitsemuskonferenssi.
and the Maghreb, the Gulf, Asia and Latin America.
Lähi-ldässä ja Mahgreb-maissa, Persianlahden alueella, Aasiassa ja latinalaisessa Amerikassa.
Although the Community Member States would like to step up cooperation in the Northern Hemisphere (Central and Eastern Europe, the Baltic States and Albania), they have stated that this can in no circumstances be done at the expense of the developing countries.
Vaikka yhteisön jäsenvaltiot haluavatkin vahvistaa yhteistyötä pohjoisen pallonpuoliskon kanssa (Keski- ja Itä-Euroopassa, Baltian maissa ja Albaniassa), ne ovat vakuuttaneet, ettei tämä missään tapauksessa tapahdu kehitysmaiden kustannuksella. tannuksella.
Since October 1990, the EP has been calling for cancel lation of the ACP countries' debt to the EEC and its Member States.
Lokakuusta 1990 alkaen EP on esittänyt ETY:n ja sen jäsenvaltioiden myöntämien kehitysmaiden velkojen anteeksiantamista.
In 1991, it favoured an increase in the Community budget for development programmes and aid to NGOs working in this area.
Vuonna 1991 EP kannatti ajatusta, että yhteisön talousarviosta kehitysohjelmille ja tällä alueella toimivien kansalaisjärjestöjen avustamiselle varattua osuutta kasvatettaisiin. vatettaisiin.
These policy guidelines have, since then, been clearly reflected in various development policy initiatives of the EU.
Näitä politiikan suuntaviivoja on siitä asti toteutettu selvästi erilaisissa unionin kehityspoliittisissa aloitteissa.
Thus, the new Euro-Mediterranean agreements also aim at strengthening trade relations within the Mediterranean region and emphasize environmental con siderations.
Niinpä Euroopan ja Välimeren alueen välisissä uusissa sopimuksissa pyritään myös vahvistamaan kauppa suhteita Välimeren alueella ja korostamaan ympäristö seikkoja.
The 1995 mid-term review of the fourth Lomé Convention also reflected an increasing concern with human rights, good governance, regional cooperation and the protection of the environment.
Neljännen Lomen yleissopimuksen puolivälin arvioinnissa vuonna 1995 kävi myös ¡Imi lisääntyvä huoli ihmisoikeuksista, hyvästä hallinnosta, alueellisesta yhteistyöstä ja ympäristönsuojelusta.
It urged that the Community should work to achieve greater democracy in the World Bank and the Monetary Fund and proposed structural adjustment policies as alternatives to the Bretton Woods institutions' policies, which it thought inappropriate.
EP on esittänyt vetoomuksen, että yhteisö toimisi maailmanpankin ja rahaasiain yhteistyörahaston demokratisoimiseksi, ja ehdottanut rakennemuutospolitiikkoja vaihtoehdoiksi Bretton Woodsin laitosten politiikoille, joita se pitää soveltumattomina.
On a more practical level, the Commission has recently put forward a series of proposals for regulations based on Article 130w of the EC Treaty, with the aim of creating a clear legal basis for various development policy initiatives such as:
Käytännöllisemmällä tasolla komissio on hiljattain esit tänyt joukon ehdotuksia EYn perustamissopimuksen 130 w artiklaan pohjautuviksi määräyksiksi, joilla on tarkoitus luoda selkeä lainsäädännöllinen perusta erilaisille kehityspoliittisille aloitteille, mm. seuraaville:
In a resolution of November 1991, it asked for future development aid to be closely linked to progress in the area of democracy and human rights, for annual reports and for the application of sanctions in the event of human rights infringements.
Marraskuussa 1991 antamassaan päätöslauselmassa EP esitti, että kehitysapu sidottaisiin vastaisuudessa kiinteästi demokratian kehittämiseen ja ihmisoikeuksien kun nioittamiseen ja että mahdolliset ihmisoikeuksien loukkaukset kirjattaisiin vuosittain ja niistä seuraisi sanktioita. tioita.
— humanitarian aid; — food aid policy and food aid management; — rehabilitation and reconstruction; — rehabilitation programmes in southern Africa; — decentralized cooperation; — cofinancing operations with the European NGO's.
— elintarvikeapuun liittyvä politiikka ja hallinto; — kuntoutus ja jälleenrakennus; — eteläisen Afrikan kuntoutusohjelmat; — hajautettu yhteistyö;
On 14 May 1992, the EP adopted 13 resolutions on the Community's development and cooperation policy, touch ing on the new North-South relations, human rights in the developing countries, the environment and development, the financial and commercial impact of the 1993 single market and its repercussions for migrant workers, the role of NGOs in development and the ways of achieving food security.
14. toukokuuta 1992 EP hyväksyi 13 yhteistyö- ja kehityspolitiikkaan liittyvää päätöslauselmaa, jotka käsittelivät pohjoisen ja etelän välisiä uusia suhteita, kehitysmaiden ihmisoikeuksia, ympäristöä ja kehitystä, vuoden 1993 yhteismarkkinoiden vaikutuksia rahoitukseen ja kauppaan sekä siirtotyöläisten asemaan, kansalaisjärjestöjen osuutta kehityksessä sekä keinoja hyvän ravitsemustilanteen saavuttamiseksi.
If there is one field in which the EP has been particularly active, it is development policy, both in terms of practical action, such as facilitating access to the Community market and granting financial or technical aid.
Kehityspolitiikka on alue, jolla EP on ollut erityisen aktiivinen. Se on ponnistellut käytännön toimien tasolla, mm. yhteisön markkinoille pääsyn helpottamiseksi ja rahoitusavun ja teknisen avun myöntämiseksi.
In these resolutions the EP stated its opposition to cuts in Community aid to the developing countries to benefit the countries of Eastern Europe.
Päätöslauselmissa EP ¡Imaisi kantansa, ettei yhteisön apua saa suunnata Itä-Euroopan maille kehitysmaiden avun kustannuksella.
It asked that development aid be increased from 0.7% of the Member States' GNP to 1%, of which only 0.25% would be allocated to Eastern Europe.
EP pyysi, että kehitysavun osuus jäsenvaltioiden BKT:sta nostettaisiin 0,7 prosentista 1 prosenttiin ja että ainoastaan 0,25% tästä summasta varattaisiin Itä-Euroopan maille.
It also wanted the Community to set up a financial and economic new global partnership between North and South and for development policy to become an integral part of the Single Act (which so far has not taken account of the external aspects of the Single Market).
EP on lisäksi toivonut, että yhteisö panisi alulle pohjoisen ja etelän välisen rahoitukseen ja talouteen liittyvän "uuden maailmanlaajuisen kumppanuuden" ja että kehityspolitiikasta tulisi kiinteä osa yhtenäisasiakirjaa (jossa ei toistaiseksi ole huomioitu yhtenäismarkkinoiden ulkopuolisia vaikutuksia).
Since its constituent meeting in 1979, the directly elected EP has examined the problem of combating hunger in the world and, as a result of its various interventions, a budget heading was entered in the Community budget for 1983 for the first time (Article 958).
Vuonna 1979 tapahtuneesta perustamisestaan lähtien yleisillä vaaleilla valittava EP on pohtinut maailman nälän vastaisen taistelun ongelmaa, ja sen erilaisten toimien seurauksena yhteisön vuoden 1983 talousarvioon otettiin ensimmäistä kertaa asia koskeva budjettikohta (958 artikla).
Various other new headings have been entered in the Community budget over the years, such as the transport costs of food aid, Community participation in storage programmes and early warning systems, substitution measures for the delivery of food aid, energy development, the promotion of Community investment in developing countries, STABEX for the LLDCs not signatories to the Lomé con vention, training for nationals of developing countries in Asia and Latin America, cooperation with the Arab coun tries at regional level, environment and health in the developing countries, aid for population programmes and policies in the developing countries, the fight against drugs and aid assessment.
Yhteisön talousarvioihin on myöhemmin otettu useita muita budjettikohtia, jotka koskevat esimerkiksi elintarvikeapukuljetusten kuluja, yhteisön osallistumista varastointiohjelmiin ja pikahälytysjärjestelmiin; elintarvikeaputoimitusten korvaamistoimia; energiakehitystä; yhteisön investointien edistämistä kehitysmaissa; STABEXia niiden vähiten kehittyneiden maiden osalta, jotka eivät ole allekirjoittaneet Lomen sopimusta; Aasian ja latinalaisen Amerikan kehitysmaiden kansalaisten koulutusta; aluetason yhteistyötä arabimaiden kanssa; ympäristöä ja terveyttä kehitysmaissa; tukea kehitys maiden väestöpolitiikalle ja -ohjelmille; huumeiden torjuntaa sekä avun arviointia.