natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hence, all other things being equal, it will be more cost effective to prevent fractures in country A relative to country B. The cost effectiveness of prevention will also be crucially affected by the differing incidence of the disease across Europe; thus it is likely to be more cost effective to prevent the disease in countries with the highest incidence compared with those with a lower incidence.
Siten kaikkien muiden tekijöiden ollessa samanlaisia, murtumien ehkäiseminen maassa A on kustannustehokkaampaa kuin maassa B. Ehkäisyn kustannustehokkuuteen vaikuttaa olennaisesti sairauden ilmaantuvuus Euroopassa, joten sairauden ehkäiseminen on todennäköisesti kustannustehokkaampaa korkeimman ilmaantuvuuden kuin alhaisemman ilmaantuvuuden maissa.
Variations in medical practice between and within individual countries will also affect the cost effectiveness of prevention, for example the use of bone densitometry to monitor treatment.
Yksittäisten maiden välinen ja niiden sisäinen lääketieteellisten käytäntöjen vaihtelu vaikuttaa myös ehkäisyn kustannustehokkuuteen. Tästä on esimerkkinä luuntiheysmittausten käyttö hoidon seurannassa.
5.3.1 Costs of osteoporosis
Osteoporoosin kustannukset
A key variable in preventing osteoporosis is averted costs.
Osteoporoosin ehkäisyn keskeisiä muuttujia ovat torjuntakustannukset.
Quantifying averted costs can fulfil two functions.
Niitä voidaan laskea kahdesta syystä.
First, the total cost of a disease is the financial equivalent of quantifying the burden of disease in terms of mortality and morbidity.
Ensinnäkin on sairauden aiheuttamat kokonaiskustannukset, jotka taloudellisesti kuvaavat sairauden aiheuttamaa rasitetta kuolleisuutena ja sairastuvuutena mitattuna.
However, many health economists have questioned the value of cost of illness studies.
Monet kansanterveyttä tutkivat taloustieteilijät ovat kuitenkin kyseenalaistaneet sairauksien kustannuksiin liittyvien tutkimusten arvon.
Secondly, and probably more useful, is measuring the avoided cost of an individual fracture.
Toiseksi voidaan mitata yksittäisen murtuman välttämisessä säästetyt kustannukset, mikä on todennäköisesti hyödyllisempää.
Hence, in the first approach the total cost of osteoporotic fracture is the cost savings which would occur in the highly unlikely event that all osteoporotic fractures could be averted.
Siten ensimmäisessä lähestymistavassa osteoporoottisten murtumien kokonaiskustannukset ovat yhtä suuret kuin ne kustannussäästöt, joita saataisiin siinä erittäin epätodennäköisessä tilanteessa, että kaikki osteoporoottiset murtumat voitaisiin torjua.
In contrast, the avoided cost per individual fracture is more helpful in economic appraisal of different alternatives of fracture prevention.
Toisaalta arvioitaessa taloudellisesti murtumien ehkäisyvaihtoehtoja on hyödyllisempää keskittyä säästyneisiin kustannuksiin murtumaa kohden laskettuna.
There is a large cost variation with respect to the different methods of preventing hip fractures.
Kustannukset vaihtelevat suuresti lonkkamurtumien ehkäisyn eri menetelmien mukaan.
Table 5.4 shows the approximate cost per patient of different interventions for the United Kingdom.
arvioidut potilaskohtaiset kustannukset.
Although the absolute acquisition costs of the different treatments will vary across European countries the relative costs of the treatment are probably similar in all countries.
Vaikka eri hoitomuotojen absoluuttiset hankintakustannukset vaihtelevat eri Euroopan maissa, hoidon suhteelliset kustannukset ovat todennäköisesti samanlaiset.
As the table shows the least expensive treatment is a single dose of vitamin D; however, this method of preventing fractures remains unproven (Gillespie et al, 1996).
Kuten taulukossa on esitetty, hoidoista halvin on Dvitamiinin kerta-annos, mutta tätä murtumien ehkäisymenetelmää ei kuitenkaan ole vielä todistettu tehokkaaksi (Gillespie ym. 1996).
All the other methods of preventing fractures tend to be either relatively expensive, or, in the case of HRT and hip protector pads, will probably result in poor compliance if used in a relatively low risk population.
Kaikki muut murtumien ehkäisykeinot ovat yleensä joko suhteellisen kalliita tai, kuten hormonihoidon ja lonkkasuojusten yhteydessä, niiden hoitomyönteisyys on alhainen, jos niitä sovelletaan suhteellisen alhaisen sairastumisriskin omaaviin ihmisiin.
Furthermore, the direct acquisition costs may not reflect the total costs of treatment as some interventions may require further follow-up.
Lisäksi välittömät hankintakustannukset eivät aina kuvasta hoidon kokonaiskustannuksia, sillä toiset hoidot saattavat vaatia jatkoseurantaa.
These follow-up costs could vary considerably between countries as variations among medical practitioners in terms of follow-up may be greater than differences in drug acquisition costs.
Seurantakustannukset vaihtelevat huomattavasti eri maissa, sillä lääkäreiden tekemän seurannan kustannukset saattavat vaihdella enemmän kuin lääkkeiden hankintakustannukset.
In addition, the relative efficacies of different interventions need to be taken into account.
Lisäksi on otettava huomioon eri hoitomuotojen suhteellinen tehokkuus.
5.3.3 Relationship between prevention costs and risk
Sairastumisriski ja ehkäisystä aiheutuvat kustannukset
One of the main determinants of the cost effectiveness of preventing fracture is the untreated risk of fracture among patients who are offered therapy.
Yksi murtumien ennaltaehkäisyn kustannustehokkuuden määräävistä tekijöistä on murtumien riski sellaisilla potilailla, joille hoitoa on tarjolla, mutta joita ei hoideta.
In general, offering treatment to older people with a higher risk of fracture is likely to be more cost effective than offering treatment to younger patients.
Yleensä hoidon tarjoaminen iäkkäämmille ihmisille, joiden murtumariski on suurempi, on kustannustehokkaampaa kuin hoidon tarjoaminen nuoremmille potilaille.
Similarly, offering treatment to people with strong risk factors for fracture is usually more cost effective than offering treatment to those at lower risk (Ankjaer-Jensen and Johnell, 1996; Torgerson et al, 1996b; Torgerson et al, 1997; Tosteson et al, 1990), unless treatment is very inexpensive with few or no undesirable side-effects.
Vastaavasti kustannustehokkaampaa on hoidon tarjoaminen niille, joiden osalta murtumariskitekijät ovat voimakkaat kuin niille, joilla ne ovat alhaisemmat (Ankjaer-Jensen ja Johnell, 1996; Torgerson ym. 1996b; Torgerson ym. 1997; Tosteson ym.
Table 5.5 shows a hypothetical scenario of two treatments for osteoporosis prevention: treatment cheap and treatment expensive.
1990), paitsi jos hoito ei ole kovin kallista ja sivuvaikutukset ovat vähäisiä tai niitä ei ole.
The calculations assume that for 1000 women 20 hip fractures would occur in the absence of treatment and both treatments reduce fractures by 30%.
Jos esimerkiksi D-vitamiinihoidon todistettaisiin vähentävän murtumia, sitä kannattaisi tarjota kaikille riskialttiille henkilöille, koska se on niin edullista.
Furthennore, it is assumed that 50% of all hip fractures would occur among women in the highest 20% of risk.
Taulukossa 5.5 on esitetty kaksi osteoporoosin ennaltaehkäisyä koskevaa skenaariota: edullinen ja kallis hoito.
As the table shows, for the cheap treatment it is hardly worthwhile targeting treatment as even treating low risk women generates a modest cost per averted hip fracture.
Laskelmissa on oletettu, että 1 000:lle naiselle sattuisi 20 lonkkamurtumaa, jos heitä ei hoidettaisi, ja molemmat hoitotyypit vähentäisivät murtumia 30 prosenttia.
Furthermore, the calculations do not allow for any additional costs of targeting such as bone mineral density measurement which could easily mean that targeting becomes more expensive than treating all women (Kanis et al, 1997).
Lisäksi oletetaan, että 50 prosenttia kaikista lonkkamurtumista sattuisi niille naisille, jotka kuuluvat korkeimman riskialttiuden omaaviin 20 prosenttiin.
However, for the more expensive treatment the incremental costs of treating lower risk women are substantial and may be considered too high for the benefit they produce.
Kuten taulukosta käy ilmi, edullista hoitoa tuskin kannattaa kohdentaa, koska jopa alhaisen riskiryhmän naisten hoidon kustannukset ovat vähäiset jokaista vältettyä lonkkamurtumaa kohden.
Although cost effectiveness analysis can help to inforni treatment priorities, particularly within a disease specialty, as an economic technique it is not particularly helpful in deciding spending priorities across different medical specialities or within the economy at large.
Laskelmissa ei myöskään oteta huomioon mitään muita kohdentamisen lisäkustannuksia, kuten luun tiheysmittauksia, joiden myötä kohdentaminen saattaa tulla kalliimmaksi kuin kaikkien naisten hoitaminen (Kanis ym. 1997).
In a CUA the myriad of health effects of preventing osteoporosis, which include the health gain by not having a fracture and the health loss of treatment side-effects, are converted into measures oí utility.
Kalliimpaa hoitoa sovellettaessa alhaisemman riskiryhmän naisten hoidon lisäkustannukset ovat huomattavat, ja niitä voidaan pitää liian korkeina verrattuna saavutettuun hyötyyn.
5.3.5 Economic evaluations
Elämän laatu
Although a number of randomised trials have now been published of interventions for the prevention of osteoporotic fracture, none have included a contemporaneous economic evaluation; current economic data on osteoporosis prevention have come from modelling exercises which utilise estimates of resource use.
Vaikka kustannustehokkuusanalyysi voi välittää tietoa ensisijaisista hoitotavoitteista, erityisesti erityishoidon suhteen, se ei ole taloudellisena menetelmänä erityisen hyödyllinen, kun päätetään mille eri lääketieteen alalle tai talouselämän alalle varat ensisijaisesti ohjataan.
Whilst economic modelling can usefully inforni health policy and help to plan intervention studies (Torgerson et al, 1996c) it is preferable to use cost data generated in the context of randomised trials.
Menetelmä, jolla murtumien välttämisestä saatava terveyshyöty muutetaan mittariksi, jota voidaan käyttää eri terveydenhuollon alueilla on kustannus-hyöty-analyysi (Drummond ym. 1997).
5.3.6 Cost effectiveness of fracture prevention in established osteoporosis
Kustannushyöty-analyysissä (KHA) lukuisa määrä osteoporoosin ennaltaehkäisyn terveysvaikutuksia, joihin sisältyy murtuman ehkäisemisestä saatava terveyshyöty, ja hoidon sivuvaikutusten aiheuttama terveyden menettäminen muunnetaan hyöty-yksiköiksi.
Because of the higher risk of fracture in patients with established osteoporosis as compared to those without previous fracture and the likelihood of greater compliance in patients who have already sustained a fracture, cost effectiveness of fracture prevention in these patients is likely to
Tällä hetkellä ei kuitenkaan ole käytettävissä soveltuvia elämänlaadun painottamiskertoimia, joita KHA:ssa voitaisiin
be greater than in those at lower risk.
käyttää.
Using a combination of acquisition costs and effectiveness to assess the cost effectiveness of prevention in patients with established osteoporosis, Francis et al (1995) estimated that treatments with the lowest acquisition cost were most cost effective; however, it is possible that more expensive therapies may be more cost effective if the side-effect profile and/or follow-on costs are favourable.
Osteoporoosin ennaltaehkäisyä on arvioitava taloudellisesti, jotta saataisiin riittävästi tietoa murtuman ja hoidon vaikutuksesta elämän laatuun.
Nevertheless, an example of an intervention which is likely to be highly cost-effective in patients with established osteoporosis (i.e. those who have sustained a hip fracture) is the use of hip protectors.
Vaikka osteoporoottisten murtumien ehkäisyhoitokokeista on nyt julkaistu useita satunnaistettuja tutkimuksia, yhdessäkään ei ole esitetty taloudellista arviointia, vaan tämänhetkinen taloudellinen aineisto on saatu malleista, joissa hyödynnetään resurssien käytön arvioita.
For a 78 year old woman with a history of hip fracture, the relative risk of a second hip fracture is increased six-fold (Schroder et al, 1993), equivalent to an absolute risk of fracture in the next year of around 7%.
Vaikka talousmallien rakentaminen voi tarjota hyödyllistä tietoa terveyspolitiikan laatijoille ja auttaa suunnittelemaan hoitotutkimuksia (Torgerson ym.
Assuming that hip protectors cost £75 (UK sterling) per woman and prevent 50% of hip fractures (Lauritzen et al, 1993; Ekman et al, 1997) this will cost only £2143 per hip fracture averted, which is much less than the acute hospital cost of treating a second fracture (French et al, 1995).
1996c), on suositeltavampaa käyttää satunnaistetuista tutkimuksista saatua tietoa kustannuksista.
Given that second hip fractures account for about 10% of hip fracture admissions, the use of hip protectors would reduce the overall number of hip fractures by 5%, (assuming 50% efficacy as above).
Jotkut resurssien käyttöä koskevat tiedot ovat samalla tavoin epäluotettavia kuin tehokkuustiedot, ja tämä epäluotettavuus voidaan poistaa ainoastaan käyttämällä satunnaistettujen tutkimusten metodologiaa.
Effective phannacological interventions are available for the treatment of women with postmenopausal osteoporosis.
Näiden tutkimusten perusteella yleisenä johtopäätöksenä on, että vaihdevuosien aikana tai tuntumassa hormonihoidon kustannustehokkuus riippuu suuresti otaksutuista sydän- ja verisuonitaudeissa saavutettavissa olevista hyödyistä ja vaikutuksista rintasyöpäriskiin.
Increases in bone mineral are not necessarily associated with increased resistance of the skeleton to fractures and documentation of lack of adverse effects of any new agent on bone quality in animal models is therefore mandatory before proceeding with clinical studies.
Mikäli sydän- ja verisuonitauteja koskevat hyödyt ovat suuret ja haitallinen vaikutus rintasyöpäriskiin vähäinen, hormonihoitoa kannattanee tarjota kaikille vaihdevuosi-iässä oleville naisille, vaikka osteoporoosin seulonta heikentää kustannustehokkuus -suhdetta.
In addition, recent preliminary analyses of large trials have revealed that the reduction in fracture frequency by inhibitors of bone turnover is much greater than would be expected from the observed changes in bone mass.
Jos taas rintasyöpäalttiuteen kohdistuvat vaikutukset ovat merkittävämpiä ja sydän- ja verisuonitauteihin kohdistuvat hyödyt pienempiä, kannattaisi kohdentaa hoito luun mineraalitiheysmittausten perusteella vaihdevuosiiän tuntumassa olevilla naisilla, eritysesti sen vuoksi, että rintasyöpäriskin ja luun mineraalitiheyden välillä on käänteinen yhteys (Cauley ym. 1996; Zhang ym. 1997).
Evaluation of the economic costs of osteoporosis prevention have so far been based on modelling studies related to the use of HRT.
(1995) käyttivät hankintakustannusten ja tehokkuuden yhdistelmää arvioidessaan osteoporoosin ehkäisyn kustannustehokkuutta.
Further research is required to establish the quality of life effects of different treatments of osteoporosis and to generate cost data from randomised trials.
Kalliimmat hoidot saattavat kuitenkin olla kustannustehokkaampia, jos sivuvaikutusprofiili ja/tai seurantakustannukset ovat suotuisia.
In addition, relatively inexpensive preventive strategies such as hip protectors, vitamin D and HRT wanant further economic evaluation, using simple economic modelling (Torgerson et al, 1996c).
Joka tapauksessa esimerkki hoidosta, joka on osteoporoosia sairastavilla potilailla (siis sellaisilla, joilla on ollut lonkkamurtuma) todennäköisesti erittäin kustannustehokas, on lonkkasuojusten käyttö.
Environmental factors Indoors Loud doorbells; extra phone on side table Light switches at all doors and use of high power bulbs (e.g. for people over 75 years old use 75W bulbs) Avoid elevated beds, slippery floors, loose carpets and wires, too much furniture, low chairs, dark entrances and comers Handrails are important and doorsteps should be avoided Change bathtub to shower with a chair
Kun otetaan huomioon, että lonkkamurtumien takia sairaalaan otetuista 10 prosenttia tulee sairaalaan toisen murtuman takia, lonkkasuojusten käyttö vähentäisi lonkkamurtumien kokonaismäärää 5 prosenttia, (olettaen, että tehokkuus on 50 prosenttia kuten edellä on mainittu).
Outdoors Good street lighting Avoid uneven paving stones and steps Clearly marked kerbs Allow adequate time for traffic lights
Vaihdevuosien jälkeistä osteoporoosia sairastaville naisille on tarjolla tehokkaita lääkehoitoja.
Table 5.2: Prevention of osteoporosis: current and potential pharmacological interventions
Taulukko 5.1: Ehdotuksia, joilla voidaan ehkäistä kaatumisia ja välttää ympäristön vaaroja
I. Inhibitors of bone turnover Bisphosphonates Calcitonin Calcium Oestrogens (including oestrogen derivatives and selective oestrogen receptor modulators)
IL Ympäristötekijät Sisätilat Äänekkäät ovikellot; ylimääräinen puhelin yöpöydälle Valokatkaisijat kaikille oville, on käytettävä voimakkaita hehkulamppuja (esimerkiksi yli 75-vuotiaille 75 watin lamput) On vältettävä korkeita sänkyjä, liukkaita lattioita, irrallisia mattoja ja johtoja, liikoja huonekaluja, matalia tuoleja, pimeitä eteisiä ja nurkkia Kaiteet ovat tärkeitä ja kynnyksiä tulisi välttää Kylpyamme kannattaa vaihtaa tuolilliseen suihkuun
Uncertain mode of action Anabolic steroids Ipriflavone Strontium ranelate Thiazide diuretics Vitamin D and metabolites
Lonkkasuojukset Tällä hetkellä hoitolaitosten asukkaille
Table 5.3: Randomised controlled trials in women with established postmenopausal osteoporosis in which assessment of fracture incidence has been performed
Taulukko 5.3: Vaihdevuosiiän jälkeistä osteoporoosia sairastavien naisten satunnaistetut kontrolloidut tutkimukset, joissa murtumailmaantuvuus on arvioitu
Treatment Oestrogens1 Calcitonin2
Hoito Estrogeenit1
Patients (No.) 78 208 622 251
Potilaat (määrä.) 78 208 622 251
Dm•ation (yrs) 1 2 3 4.3
Lukumäärä 1 1 1 1
Bisphosphonates Cyclical etidronate"'
Kalsium Bisfosfonaatit Syklinen etidronaatti
* not placebo-controlled; ** includes NaF arm.
* ei lumelääkitystä; ** sisältää NaF-haaran.
MFP=monofluorophosphate, NaF=sodium fluoride, NaF-SR=sodium fluoride slow release.
MFP=monofluorofosfaatti, NaF=natriumfluoridi, NaF-SR=hitaasti vapautuva natriumfluoridi.
Table 5.4: Approximate annual cost of different preventive strategies
Taulukko 5.4: Eri ehkäisystrategioiden keskimääräiset vuosittaiset kustannukset
Approximate annual cost
Keskimääräiset vuosikustannukset
(1 pair pants = 25) 80-130 170 350 2,000
(1 pari alushousuja = 25) 80-130 170 350 2 000
Calcitonin nasal spray is available in several European Community countries at an approximate annual cost of 1.254 ECUS per patient.
Kalsitoniini-nenäsuihketta saa useista Euroopan Unionin maista ja sen vuosikustannukset ovat noin 1 254 euroa potilasta kohden.
£1 =0.661944 ECU Approximate annual cost is shown per patient.
1 £ = 0,661944 euroa Keskimääräiset vuosikustannukset on esitetty potilasta kohden.
Table 5.5: Illustration of cost effectiveness of targeting treatment
Taulukko 5.5: Hoidon kohdistamisen kustannustehokkuus
Cheap
Edullinen
Treatment cost of treating 1000 women (cost effectiveness ratio)
1 000 naisen hoitokustannuk set (kustannustehokkuus -suhde)
Cost of treating 20% highest risk women (cost effectiveness ratio)
20 %:lla naisista (kustannustehokkuus -suhde)
Extra cost of treating all women (extra fractures averted)
Kaikkien naisten hoidon lisäkustannukset (lisää vältettyjä murtumia)
Marginal cost per averted hip fracture by treating all women
Rajakustannuks et vältettyä lonkkamurtuma a kohden, kun kaikki naiset hoidetaan
The table shows a hypothetical scenario of two treatments for osteoporosis prevention, treatment cheap and treatment expensive.
Taulukossa esitetään kaksi skenaariota, toinen edullisesta ja toinen kalliista osteoporoosin ehkäisyhoidosta.
The calculations assume that for 1000 women, 20 hip fractures would occur in the absence of treatment and that both treatments reduce fractures by 30%.
Laskelmissa oletetaan, että 1 000 naiselle sattuisi 20 lonkkamurtumaa, jollei hoitoa annettaisi ja että molemmat hoidot vähentävät murtumia 30 prosenttia.
The assumption is also made that 50% of all hip fractures would occur in the women in the highest 20% of risk.
Oletuksena on lisäksi, että 50 prosenttia kaikista lonkkamurtumista tapahtuisi naisille, jotka kuuluvat korkeimman riskin omaaviin 20 prosenttiin.
Early mobilisation after a fracture is essential because immobilisation aggravates bone loss.
Murtuman jälkeen liikunta on aloitettava nopeasti, koska vuodelepo lisää luumassan vähenemistä.
Acute pain due to a recent vertebral fracture responds to bed rest, analgesics, heat or transcutaneous electrical nerve stimulation (TENS) of paravertebral muscles to alleviate the spasm.
Äskettäin sattuneesta nikamamurtumasta johtuva akuutti kipu lievittyy vuodelevolla, kipulääkkeillä, lämpöhoidolla tai nikamanvälisten lihasten transkutaanisella sähköisellä hermostimulaatiolla (TENS), jotta spasmia saadaan lievitettyä.
Total bed rest should not exceed a few days and progressive mobilisation should be recommended.
Täydellinen vuodelepo ei saisi kestää kuin muutaman päivän ja potilaalle olisi suositeltava liikkumisen aloittamista asteittain.
Physiotherapy and an exercise programme to maintain flexibility of the spine and to strengthen muscles are helpful.
Fysioterapia ja kuntoiluohjelma auttavat selkärangan liikkuvuuden ja lihasvoiman ylläpitämisessä.
Lifting of heavy objects should be avoided.
Raskaiden esineiden nostamista tulisi välttää.
The use of a walker provides stability and confidence for the patient, especially following a hip fracture and psychological support is essential.
Kävelytuki antaa potilaalle tasapainoa ja itseluottamusta erityisesti lonkkamurtuman jälkeen, ja psykologinen tuki on erittäin tärkeää.
Advice about adequate calcium and vitamin D nutrition and also about protein intake following a hip fracture should be given.
Lonkkamurtuman jälkeen potilaalle tulisi antaa tietoa riittävästä kalsiumin ja Dvitamiinin sekä myös proteiinin saannista.
Concomitant diseases which affect bone metabolism should be treated and all medications taken by the patient should be reviewed.
Luun aineenvaihduntaan vaikuttavat samanaikaiset sairaudet olisi hoidettava ja kaikki potilaan käyttämät lääkkeet tarkistettava.
Those which predispose to falls or adversely affect bone mass and bone turnover should be discontinued or reduced to the lowest possible effective dose.
Kaatumisille altistavien tai luumassaan ja luun vaihtuvuusnopeuteen haitallisesti vaikuttavien lääkkeiden käyttö olisi lopetettava tai niiden annosta vähennettävä alhaisimpaan vaikuttavaan annokseen.
6.2 Rehabilitation
Kuntoutus
Established osteoporosis is accompanied by defonnities of the spine and fractures of the appendicular skeleton and their consequences: chronic pain, muscle fatigue, limited mobility, height loss, thoracic kyphosis and loss of independence.
Pitkälle edenneeseen osteoporoosiin liittyy selkärangan epämuodostumia ja raajojen luuston murtumia ja niiden seurauksena kroonista kipua, lihasheikkoutta, liikerajoituksia, pituuden lyhentymistä, rintarangan köyristymistä ja riippuvuutta muista ihmisistä.
These symptoms are often aggravated by pre-existing muscle weakness (Silverman, 1992) and the psychological status of the osteoporotic patient (Zimmerman et al, 1995).
Nämä oireet pahentuvat usein edeltävän lihasheikkouden (Silverman, 1992) ja osteoporoosipotilaan psyykkisen tilan vuoksi (Zimmerman ym. 1995).
Rehabilitation can improve the quality of life by improving muscle strength and mobility and by reducing pain and postural abnormalities.
Kuntoutus voi parantaa elämänlaatua lisäämällä lihasvoimaa ja liikkuvuutta sekä vähentämällä kipua ja epänormaaleja asentoja.
Advice about physical activity in osteoporotic patients depends upon the severity of the disease.
Neuvot osteoporoosipotilaiden liikuntaa varten riippuvat sairauden vakavuudesta.
In patients with asymptomatic osteoporosis a modest programme of exercises including walking, stretching exercises and simple lifting of weights is recommended (Sazy and Hortsman, 1991).
Oireetonta osteoporoosia sairastavien potilaiden liikuntaohjelmaksi suositellaan kävelyä, venyttelyä ja yksinkertaisia voimaharjoituksia (Sazy ja Hortsman, 1991).