natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Gallagher (UPE). — Madam President, first of all I should like to say that one of the major arguments used to convince our EU citizens of the benefits of the single currency was the fact that the euro would reduce costs for travellers and for enterprises involved in crossborder trade.
Gallagher (UPE). — (EN) Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin sanoa, että yksi niistä pääargumenteista, joita käytettiin, kun Euroopan kansalaisille vakuutettiin yhtenäisvaluutan eduista, oli se seikka, että euro vähentäisi matkustajien ja rajat ylittävää kauppaa käyvien yritysten kustannuksia.
It was widely anticipated that the elimination of exchange rate risks between the currencies of Member States within the euro zone would lead to a reduction in the costs involved in conversion transactions between these currencies.
Monet odottivat, että kun valuuttakurssiriskit poistuvat jäsenvaltioiden valuuttojen väliltä euroalueella, se vähentäisi vaihtotransaktioihin liittyviä kustannuksia.
Notwithstanding these arguments, charges for exchanging euro area currencies have remained relatively high, as have bank charges for crossborder transfers, despite the fact that all the currencies are now inextricably linked.
Näistä väitteistä huolimatta vaihtomaksut euroalueen valuuttojen vaihtamisesta ovat pysyneet suhteellisen korkeina, sa-
Commission must continuously monitor, assess and publish the bank fees charged by the financial and banking sectors to ensure that no overcharging arises.
Komission täytyy jatkuvasti seurata, arvioida ja julkaista rahoitus- ja pankkialan perimiä maksuja varmistaakseen sen, ettei peritä liian suuria maksuja.
This data must take account of the structure of bank charges and must allow for direct comparisons between conversion costs before and after the introduction of the euro so that transparency can be maximised on this important issue.
Näissä tiedoissa on otettava huomioon pankkimaksujen rakenne, ja niiden on mahdollistettava vaihtomaksujen suuruuden suora vertailu ennen ja jälkeen euron käyttöönoton, jotta voitaisiin maksimoida avoimuus tässä tärkeässä asiassa.
The banking and financial sector in Europe should take it upon itself to draw up a code of conduct to ensure that the EU financial legislation governing these currencies is strictly enforced.
Euroopan pankki- ja rahoitusalan on itse otettava tehtäväkseen menettelysääntöjen laatiminen varmistaakseen, että noudatetaan tiukasti EU: n rahoitusta koskevaa lainsäädäntöä, jolla näitä valuuttoja hallitaan.
In conclusion, I welcome the fact that the European competition directorate is now investigating banks suspected of overcharging customers for transaction costs post-January 1999.
Lopuksi suhtaudun myönteisesti siihen, että Euroopan unionin kilpailupääosasto tutkii nyt pankkeja, joita epäillään siitä, että ne perivät liian suuria vaihtokuluja kuluttajilta tammikuun 1999 jälkeen.
Lukas (NI). — (DE) Madam President, I am delighted that you have called upon me to speak on behalf of the non-attached Members, but as there is no such group, I have the luxury of speaking on my own behalf, as anything else would not be logical.
Lukas (NI). — (DE) Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että annatte minun puhua sitoutumattomien puolesta, mutta koska ei voi olla olemassa sitoutumattomien puolueryhmää, voin myös sallia itselleni sen ylellisyyden, että puhun omasta puolestani, muu ei olisikaan johdonmukaista.
I have started off very dangerously, as with only one minute's speaking time, you can only afford such a long introduction if you can refer to what someone else has already said. In this case I am pleased to say that I fully agree with all Mrs Randzio-Plath's requests and would simply like to support them, in particular her call for the Commission to launch a real initiative and, as far as possible, to ensure transparency.
Tämä aloitus on tietenkin nyt vaarallinen, sillä kun on minuutti puheaikaa, voi sallia itselleen pitkän johdannon vain silloin, kun voi viitata johonkuhun toiseen, ja tässä ta pauksessa olen iloinen voidessani sanoa, että voin yhtyä täysin rouva Randzio-Plathin vaatimuksiin, ja haluaisin vain korostaa niitä, siis komissiolle esitettyjä vaatimuksia ryhtyä tositoimiin maailmassa ja — sikäli kuin se on mahdollista — huolehtia avoimuudesta.
However, the vital point is not that the public are now paying excessively high charges, but the fact that this came as a surprise.
Ratkaisevaa ei kuitenkaan ole vain se tosiasia, että kansalaisten täytyy nykyään maksaa korkeita maksuja, vaan myös se, että heidät yllätettiin.
They had no idea what they were in for, and that is what is really wrong. The same members of the public who had to put up with major packages of cuts in order to meet the convergence criteria were persuaded to accept those criteria on the grounds that in future they would be able to travel within Euroland just as they had travelled within their own country in the past.
He eivät tienneet, että niin käy, ja se on suuri puute, sillä samoille kansalaisille, joiden täytyi hyväksyä suuret säästöpaketit lähentymisehtojen täyttämiseksi, myytiin nämä lähentymisehdot sen perustelun avulla, että myöhemmin he voisivat matkustaa Eurolandiassa samaan tapaan kuin aikaisemmin omassa maassaan.
The fact is, that has not happened.
Totuus on se, että asia ei ole niin.
Charges still exist and in some cases they have even risen. The public do not perhaps feel that they have been cheated — I do not want to exaggerate — but at the very least they feel let down.
On suoritettava maksuja, ja maksut ovat osittain jopa suurentuneet, ja kansalainen tuntee itsensä — en halua nyt liioitella —, ei ehkä petetyksi, mutta ainakin huijatuksi.
This has done nothing to enhance the European Union's reputation in the eyes of the public in the various Member States.
Se ei ole hyvä asia eri valtioiden kansalaisten Euroopan unionia kohtaan tunteman arvostuksen kannalta.
Fayot (PPE). — (FR) Madam President, Commissioner, in Le Monde on Wednesday 10 March there was an article with the following headline: 'Euro still a virtual currency for consumers', with the sub-heading: 'Two months after its introduction, the European currency is still a marginal method of payment'.
Fayot (PSE). — (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, huomasin keskiviikkona 10. maaliskuuta ilmestyneessä Le Monde-lehdessä otsikon, jossa sanottiin: "Euro edustaa kuluttajille edelleen virtuaalivaluuttaa", ja alaotsikon, jossa todettiin, että "oltuaan käytössä kaksi kuukautta, eurooppalainen valuutta on arkikäytössä vain marginaalinen maksuväline." suväline."
I could not have put it better myself.
Paremmin ei asiaa voisi ilmaista.
So two months after all the fanfares surrounding its introduction amidst hype unprecedented before 1 January 1999 — and we as Members of Parliament were party to that — not only has the euro not caught on with consumers, it has also stirred up various doubts and fears amongst them.
Siis kahden kuukauden kuluttua siitä, kun euro otettiin torvet soiden käyttöön ja kun siitä oltiin ennen 1. tammikuuta 1999 järjestetty ennennäkemätön mainosrumba, johon myös me kansanedustajien ominaisuudessa otimme osaa, euro — paitsi että se ei ole saavuttanut kuluttajia — myös herättää heissä huo lestuneisuutta ja kysymyksiä.
To my mind, this is a serious blow for the credibility of the new currency and for its acceptance by ordinary mortals.
Tämä on mielestäni vakava asia uuden valuutan uskottavuuden kannalta sekä sen kannalta, että tavalliset kuolevaiset voisivat sen hyväksyä.
Of course it was predictable that national currencies would not be replaced by the euro very quickly in day-to-day transactions within the Member States.
Oli toki odotettavissa, ettei euro syrjäyttäisi jokapäiväisenä maksuvälineenä kovinkaan nopeasti jäsenvaltioiden kansallisia valuuttoja.
However, in view of the stability of the euro and a reduction in the cost of transfers, we might at least have expected an increase in crossborder transfers.
Sen sijaan olisimme voineet odottaa, että ainakin yli rajojen tapahtuvassa valuutanvaihdossa euron tuoma vakaus johtaisi valuutansiirtojen lisääntymiseen — näistä valuutansiirroista aiheutuvien kustannusten alenemisen vuoksi.
If anything, charges have increased.
Mielestäni kustannukset ovat sitä vastoin vain nousseet.
The banks have been quite frank in explaining that as they have lost their profit on the exchange-rate spread, they need to recoup their expenses in other ways, and the Commissioner seems to have gone along with this to some extent.
Pankinjohtajat selittävät vilpittömästi — ja komissaari on heitä jonkin verran myötäillyt — että koska valuutanvaihdosta ei enää saada voittoa, kustannukset on peitettävä muilla tavoilla.
Let me give you two examples from my own country.
Annan teille kaksi esimerkkiä omasta maastani.
Since 1 January 1999, the Luxembourg post office has imposed a charge on every crossborder transfer — let there be no mistake, on every single crossborder transfer — amounting to a levy of LUF 80, whereas previously it had been free.
Luxemburgin posti on perinyt heti tammikuun 1. päivästä 1999 alkaen 80 Luxemburgin frangin maksun jokaisesta rajan ylittävästä valuutansiirrosta, siis todellakin jokaisesta rajan ylittävästä valuutansiirrosta, vaikka tähän asti se on ollut ilmaista.
By way of a second example, a member of the public wrote to me reporting that he had paid LUF 200 in bank charges on a transfer of LUF 268 to Germany.
Toinen esimerkki on se, että eräs kansalainen kirjoitti minulle kertoakseen, että hän maksoi pankkimaksuina 200 Luxemburgin frangia 268 Luxemburgin frangin suuruisesta valuutansiirrosta Saksaan.
None of this will do anything to develop the single market in financial services for the consumer.
Kaikkeen tähän ei ole ryhdytty sen vuoksi, että kuluttajille suunnattujen rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinat kehittyisivät.
In its communication on financial services, the Commission explained that there were enormous differences between one country and another in all areas affecting the ordinary consumer.
Komissio toteaa rahoituspalveluja koskevassa tiedonannossaan, että kaikilla tavallisia kuluttajia koskevilla aloilla maiden väliset erot ovat valtavia.
I think that in the case of bank charges for converting the euro, the least we could have done would be to go for transparency. This would have involved explaining what these charges — which are now to be increased — consist of, why there is any need to increase them and what the sector's overall strategy is.
Olen sitä mieltä, että vähintä, mitä olisi voitu tehdä euron vaihtamisesta aiheutuvien pankkimaksujen osalta, olisi ollut toimia avoimesti, selittää, mistä koostuvat nuo pankkimaksut, joita on nyt nostettava, miksi niitä on nostettava ja mitkä ovat pankkialan toimintamenetelmät.
Ultimately, Commissioner, the question is whether we are to leave things to market forces or whether regulation is envisaged.
Kyse on viime kädessä siitä, arvoisa komissaari, että saamme tietää, kumman annamme toimia, markkinoiden vai pankkijärjestelmän?
You have made it very plain that in your view there is no need for intervention, and that market forces should push down charges.
Olette selkeästi todennut, että teidän mielestänne asiaan ei pidä puuttua ja että juuri nimen omaan markkinoiden on toimittava maksujen alentamiseksi.
Nevertheless, let me leave you with the following thought: at a time when everything works through the banking system and the average citizen is increasingly dependent on that system, we need to guarantee universal service in banking as well — the right to banking at an acceptable price.
Jätän kuitenkin teidän pohdittavaksenne seuraavaa. Aikana, jolloin kaikki tapahtuu pankkien välityksellä, jolloin tavallinen kansalainen on yhä enenevissä määrin riippuvainen tuosta järjestelmästä, yleispalvelut on taattava myös pankkialalla: on taattava todellinen oikeus käyttää pankkipalveluja kohtuullisilla hinnoilla.
Metten (PSE). — (NL) Madam President, consumers feel taken in and politicians foolish now that the introduction of the euro has failed to produce much lower exchange rates and has even, in the case of exchanges of smaller amounts, resulted in higher charges.
Metten (PSE). — (NL) Arvoisa puhemies, kuluttajat tuntevat tulleensa huijatuiksi ja poliitikot näyttävät typertyneiltä, kun euron käyttöönotto ei olekaan johtanut tuntuvasti alempiin vaihtokuluiliin vaan pienten summien ta pauksessa jopa korkeampiin vaihtokuluihin.
The same applies for crossborder transfers.
Sama pätee rajat ylittäviin tilisiirtoihin.
We were a little less naive than the Commission about what the banks would do, so we called for legislation to regulate exchange costs, but this did not materialise.
Koska olimme hieman vähemmän naiiveja kuin komissio sen suhteen, mitä pankit tekevät, pyysimme lainsäädäntöä, jolla määrättäisiin vaihtoku-
Finally, it is unacceptable that the banks should not yet have developed a cheap and efficient system for crossborder consumer payments.
Pankit ovat oikeassa, kun ne väittävät puolustuksekseen, että niille aiheutuu yhä kustannuksia.
I find this completely baffling in a sector which claims that the customer comes first.
Niiden olisi kuitenkin ollut parempi kertoa se hieman aikaisemmin, kun ne kompensoivat kuluja käyttämällä eri myynti- ja ostokursseja.
The development of such a system should be the top priority in my opinion, and it would also enable the banks to get at least some of their own back.
Lopuksi, ei ole hyväksyttävissä, että pankit eivät ole vieläkään kehittäneet edullista ja tehokasta järjestelmää kuluttajien ulkomaan tilisiirtoja varten.
Monti, Commission. - Madam President, I wish to thank all the speakers.
Monti, komissio. — (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kaikkia puhujia.
They provide me with the opportunity to identify one point on which I believe there is full agreement among us, namely, that the present situation is deeply unsatisfactory; and one point where there are partial divergences, namely, how to remedy that situation.
He tarjoavat minulle tilaisuuden löytää yhden kohdan, josta olemme uskoakseni täysin samaa mieltä, nimittäin sen, että nykyinen tilanne on erittäin epätyydyttävä; ja yhden kohdan, josta olemme osittain eri mieltä, nimittäin sen, että kuinka tilannetta parannetaan.
The present situation is indeed quite unsatisfactory.
Nykyinen tilanne on tosiaankin erittäin epätyydyttävä.
The figures deriving from the first partial returns from the banking associations indicate that charges for exchanging banknotes have decreased in many cases by anything from 15% to over 40% depending on the amount and the currency being exchanged.
Luvut, jotka on saatu ensimmäisistä osittaisista pankkiyhdistysten tilastoista, osoittavat, että maksut seteleiden vaihtamisesta ovat vähentyneet monissa tapauksissa mitä tahansa 15%:n ja 40%:n väliltä riippuen määrästä ja vaihdettavasta valuutasta.
They also indicate, however — and this is the most unsatisfactory part of it — that the decreases have been less when small amounts — for example, less than the equivalent of EUR100 — are exchanged, and in some cases the charges for exchanging small amounts may have increased.
Ne osoittavat kuitenkin myös — tämä on kaikkein epätyydyttävin osa —, että vähentyminen on ollut vähäisintä kun vaihdetaan pieniä määriä, esimerkiksi arvoltaan vähemmän kuin 100 euroa — ja joissakin tapauksissa maksut pienien summien vaihtamisesta ovat jopa nousseet.
This is totally unacceptable.
Tätä ei voida mitenkään hyväksyä.
The divergence arises where apparently some of you seem to believe that simply setting the level of the charges by a directive or a regulation would be both necessary and sufficient.
Mielipide-ero kasvaa silloin, kun jotkut teistä ilmeisesti luulevat, että maksujen tason määrääminen direktiivillä tai asetuksella olisi sekä tarpeellista että riittävää.
Here the Commission happens to have a different view.
Tästä asiasta komissiolla sattuu olemaan eri käsitys.
Certainly we are not so naive as to believe that the unregulated play of the market will do the trick.
Emme varmasti ole niin naiiveja, että uskoisimme, että säätelemätön peli markkinoilla tepsisi.
Obviously not.
Ilmeisestikään ei.
What are we doing, since our purpose is not simply to complain loudly but to try to change the situation on the ground?
Mitä teemme, koska tarkoituksemme ei ole pelkästään valittaa kovalla äänellä vaan pyrkiä muuttamaan tilannetta kentällä.
What we are trying to do is, one the one hand, to impose competition.
Pyrimme toi saalta juuri painostamaan kilpailun lisäämiseksi.
Hence the actions of the competition Commissioner to see whether agreements or cartels have been put in place.
Tästä johtuvat kilpailukomissaarin toimet sen selville saamiseksi, onko tehty sopimuksia tai kartelleja.
The Commission has the power to eliminate them if that is the case.
Komissiolla on valta poistaa ne, jos niitä on.
We are also trying to impose transparency.
Yritämme myös painostaa avoimuuteen.
As we all know, transparency is a prerequisite for competition and we are using all possible weapons to impose transparency, such as asking banks and bank federations to convey their data; and also in the most immediate way by opening up e-mail sites and faxes available to consumers and citizens.
Kuten me kaikki tiedämme, avoimuus on kilpailun edellytys, ja käytämme kaikkia mahdollisia aseita, kuten esimerkiksi sitä, että pyydämme pankkeja ja pankkiliittoutumia luovuttamaan tie tonsa; ja käytämme myös kaikkein nopeinta tapaa eli sähköposti- ja faksiosoitteiden perustamista kuluttajien ja kan salaisten käyttöön.
We should also avoid creating confusion.
Meidän on myös vältettävä hämmingin aiheuttamista.
For example, when the issue of the remittances of migrant workers is brought into the picture, then obviously this has to do, not with conversion charges, but with the good or bad functioning of crossborder credit transfers.
Esimerkiksi, kun otetaan mukaan siirtotyöläisten rahasuorituksia koskeva kysymys, kyseessä ei enää ole tietenkään vaihtokulut, vaan se, että rajat ylittävät tilisiirrot toimivat hyvin tai huonosti.
There the relevant instrument is the one on which legislation has already been enacted — the directive for crossborder credit transfers of early 1997.
Tässä olennainen väline on se, jota koskevia lakeja on jo säädetty, eli alkuvuonna 1997 tehty direktiivi rajojen yli suoritettavista tilisiirroista.
As I indicated in my earlier intervention, there the problem is with a delay in transposition on the part of Member States — hence the actions vis-à-vis finance ministers.
Kuten annoin aikaisemmassa puheessani ymmärtää, tässä ongelmana on jäsenvaltioiden viivyttely yhteisön lain siirtämisessä osaksi kansallista lakia — tästä johtuvat toimet valtiovarainministereiden osalta.
It would be a great help, I would add, if Members of the European Parliament could also put pressure on their respective national authorities to speed up the implementation.
Siitä olisi suuri apu, jos Euroopan parlamentin jäsenet voisivat myös painostaa omia kansallisia viranomaisiaan nopeuttamaan täytäntöönpanoa.
Finally, to indicate the complexity of the matter and the panoply of instruments through which the Commission — which is particularly active in this area — is addressing the problem, I should mention that we have proposed two draft directives on the issuance of electronic money.
Lopuksi osoittaakseni asian monimutkaisuuden ja keinojen loistokkuuden, joiden avulla komissio — joka on erityisen aktiivinen tällä alueella — käsittelee ongelmaa, mainitsisin että olemme ehdottaneet kahta direktiiviä elektronisen rahan liikkeellelaskusta.
It so happens that electronic money may be the first way in which citizens will be able to make cash payments in euros before 2002.
Asiat ovat nimittäin niin, että sähköinen raha saattaa olla ensimmäinen tapa, jolla kan salaiset voivat tehdä euromääräisiä käteismaksuja ennen vuotta 2002.
There were strong interests asking us to limit the ability to issue electronic money to banks.
Vahvojen eturyhmien edustajat pyysivät meitä rajoittamaan sähköisen rahan myöntämisoikeuden koskemaan pelkästään pankkeja.
We said No, because we want to create competition there too, for the benefit of the consumer.
Kieltäydyimme, koska me tahdomme luoda kilpailua myös sillä alalla kuluttajan eduksi.
So in our draft directive we made provision for other institutions to create electronic money — provided, of course, that they are submitted to an appropriate prudential framework.
Annoimme siis direktiiviehdotuksessamme edellytykset muille instituutioille elektronisen rahan luomiseen — edellyttäen tietenkin, että ne alistuvat asianmukaiseen kohtuulliseen kehykseen.
Therefore, we all share the point of view that this is an extremely serious matter, of great relevance, as you all stress, to the credibility of the euro and, incidentally, of the financial system.
Siksi olemme kaikki sitä mieltä, että tämä on erittäin vakava asia ja erittäin oleellinen, kuten te kaikki painotatte, euron uskottavuutta ajatellen ja, sivumennen sanoen, myös rahoitusjärjestelmän uskottavuutta ajatellen.
I am afraid it is not a problem concerning which somewhat simplistic solutions such as merely legislating would have the desired results.
Valitettavasti tämä ei ole sellainen ongelma, josta voidaan saada toivotut tulokset yksinkertaistetuilla ratkaisuilla, kuten pelkällä lainsäädännöllä.
The vote will take place tomorrow at 11 a.m. (')
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. (
President. — The next item is the report (A4-0067/99) by Mr Trakatellis, on behalf of the Committee on Agriculture and Rural Development, on the proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EEC) No 2075/92 and fixing the premiums and guarantee thresholds for leaf tobacco by variety group and Member State for the 1999, 2000 and 2001 harvests (COM(98)0633 - C4-0682/98-98/0306(CNS)).
Puhemies. — Esityslistalla on seuraavana Trakatellisin laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0067/99) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) asetuksen (ETY) N:o 2075/92 muutta misesta ja tupakanlehtien jäsenvaltiokohtaisten palkkioiden ja takuukynnysten vahvistamisesta lajikeryhmittäin satovuosien 1999, 2000 ja 2001 osalta (KOM(98)0633 — C4-0682/98-98/0306(CNS)).
Announcement by the President: see Minutes.
Puhemiehen julkilausuma: ks. pöytäkirja
The second point concerns the transfer of certain varieties of tobacco from one category to a better one.
Maataloutta käsittelevä valiokunta on tehnyt muutoksia neljään kohtaan, ja uskomme, että ne hyväksytään.
We believe that this is quite proper, except that these transfers must be possible and they must go ahead.
Ensimmäinen kohta koskee sitä, että vuodesta 1995 lähtien palkkioita ei ole tarkistettu lainkaan, siis ei lainkaan, ja tämän tuloksena viljelijöiden tulot ovat laskeneet merkittävästi.
Let me give you a specific example from Italy, where out of approximately 15 000 tonnes, which is the guarantee threshold, it has been proposed to transfer between 3 000 and 3 500 tonnes from an inferior variety group to other groups.
Toinen kohta koskee tiettyjen tupakkalajikkeiden siirtämistä luokasta toiseen, parempaan luokkaan. Tämä on mie lestämme oikea toimenpide, mutta nämä siirrot on myös voitava tehdä.
This can go ahead.
Annan konkreettisen esimerkin.
In Greece, on the other hand, out of approximately 15 000 tonnes, it has been proposed to transfer 14 800 tonnes, which is impossible within the time suggested.
Italiassa eh dotetaan siirrettäväksi noin 15 000 tonnista, joka on takuukynnys, alhaisemmista lajikkeista muihin lajikkeisiin noin 3 03 500 tonnia, mikä on mahdollista.
This cannot go ahead for many reasons.
Tämä on mahdoton tehtävä ehdotetun ajanjakson sisällä.
I would like to say, first of all, that if a producer were able to change his variety, why would he not do so?
Se on mahdotonta monista syistä, ja voin sanoa ensiksikin, että jos tuottaja voisi vaihtaa lajikettaan, miksi hän ei tekisi niin?
For less tobacco production, he would receive the same money What our committee is proposing, therefore, after much study and debate, is that up.to 25% could be transferred, at least in the case of Greece.
Hänhän saisi pienemmällä tuotannolla saman verran rahaa. Tutkimusten ja keskustelujen jälkeen valiokuntamme ehdotus onkin, että siirtoja voitaisiin tehdä 2 5%: iin asti ainakin Kreikan tapauksessa.