natgillin/translations-raw huggingface dataset:
65.8% of Europeans believe the European Union should have a common policy on relations with non-EU countries, compared with 19.5% against and 15% don't knows.
Jopa 65,8 prosenttia Euroopan kansalaisista arvioi, että Euroopan unionin olisi harjoitettava yhteistä ulkopolitiikkaa, 19,5 prosenttia vastustaa ajatusta ja 15 prosentilla kansalaisista ei ole asiasta mielipidettä.
This is a general trend virtually throughout the European Union except in three countries where the 'yeses' score 50% or under — the United Kingdom with 51.2%, Finland with 48.1% and Sweden with only 44.1% in favour.
Tämä suuntaus on vallalla käytännöllisesti katsoen kaikissa jäsenvaltioissa lukuunottamatta kuitenkaan kolmea maata, jotka suhtautuvat varauksellisemmin ja joissa kannatus vähenee lähelle 50 prosentin rajaa tai on jopa sen alle (Yhdistyneessä kuningaskunnassa 51,2 prosenttia, Suomessa 48,1 prosenttia, Ruotsissa 44,1 prosenttia).
They were led to give their opinions on a number of questions relating to the development of the ;an Union, thereby expressing not only their aspirations but also their fears and concerns.
Suuri enemmistö Euroopan kansalaisista hyväksyy ajatuksen diplomatian ja ulkoisen turvallisuuden alalla harjoitettavasta yhteisestä eurooppalaisesta politiikasta.
The margin of error in the survey was approximately 1.5. The field survey was conducted by INRA (Europe) for the European Commission.
Näin ollen kansalaiset kannattavat keskimä. in yhteistä sotilas­ ja puolustuspolitiikkaa ja mikä elä parempaa, heistä 78,9 prosenttia toivoo ä Euroopan unioni puuttuisi päättävi esti selkkauksiin, jotta rauha voitaisiin säilyttää.
Denmark lies between this first group and a second group of countries which approve of common European diplomacy.
Tanska häilyy näiden kahden ryhmän välillä ja kuuluu niiden maiden joukkoon, jotka suhtautuvat myönteisimmin yhteiseen eurooppalaiseen diplomatiaan.
There are far more Danes than Finns, Swedes or UK nationals in favour (57.5%), but there are also 35.6% who are opposed.
Tanskan kansalaiset kannattavat itse asiassa selvemmin (57,5 prosenttia kansalaisista) yhteistä diplomatiaa kuin britit, suomalaiset ja ruotsalaiset, mutta samanaikaisesti 35,6 prosenttia tanskalaisista vastustaa sitä.
Fewer Danes are 'don't knows' (6.9%).
Niiden lukumäärä, joilla "ei ole mielipidettä", on pienin eli 6,9 prosenttia.
The vas najority of Europeans are in favour of a comm^Huropean foreign and security policy, Europea generally endorse a common military and def( ce policy, but even more strikingly, 78.9% st that the European Union should play a decisi peace-keeping role.
Euroopan kansalaiset tekevät kuitenkin eron tämän poliittisen sitoutumishalun ja sen konkretisoinnin välillä, luottaen jälkimmäisessä enemmän omien hallitustensa kokemukseen: lähes 47 prosenttia heistä arvioi, että unioni ei tarvitse välttämättä yhteistä armeijaa, ja lähes 49 prosenttia on sitä mieltä, että puolustuskysymysten on edelleen kuuluttava kansallisen itsemääräämisoikeuden piiriin.
In the other 11 Member States those in favour range from 56.8% in Portugal to 62.3% in Ireland, 62.4% in Austria, 65.1% in Spain, 67.2% in Belgium, 67.8% in Luxembourg, 69.4% in France, 70.8% in Germany, 73.3% in Italy, 73.8% in Greece and 76.1% in the Netherlands.
Muissa yhdessätoista jäsenvaltiossa kannattajien lukumäärä vaihtelee suhteellisen paljon.
Howevél Europeans do make a distinction between political ommitment and its practical expression, where 1 y have greater confidence in their own govern! nts: some 47% do not think it necessary (or the European Union to have a single army and ι believe that defence should remain in the ealm.
Heitä on Portugalissa 56,8 prosenttia, Irlannissa 62,3 prosenttia, Itävallassa 62,4 prosenttia, Espanjassa 65,1 prosenttia, Belgiassa 67,2 prosenttia, Luxemburgissa 67,8 prosenttia, Ranskassa 69,4 prosenttia, Saksassa 70,8 prosenttia, Italiassa 73,3 prosenttia, Kreikassa 73,8 prosenttia sekä Alankomaissa 76,1 prosenttia.
> To make further progress in building Europe, is a common European foreign policy necessary? %
Edellyttääkö Euroopan yhdentymisen eteneminen yhtä yhteistä ulkopolitiikkaa?
Yes
100 ei osaa sanoa ei kyllä
(Source: Meaa-Eurobarømeter 1/1996}.
(70,1 prosenttia) ja Saksa (70,5 prosenttia).
' A common European foreign policy Is crucial to the process of European Integration
Kolme maata ilmoittaa kannattavansa yhteistä politiikkaa, joskaan ei kovin selvällä enemmistöllä: Portugali (49,3 prosenttia), Yhdistynyt kuningaskunta (47,6 prosenttia) ja Irlanti (45,1 prosenttia).
Some 56.5% of Europeans (28.2% against and 15.3% don't knows) link common diplomacy and progress in the construction of the European Union.
Euroopan kansalaisista keskimäärin 56,5 prosenttia arvioi lisäksi, että yhteisen diplomatian harjoittaminen ja unionin yhdentymisen eteneminen liittyvät välttämättöminä toisiinsa (28,2 prosenttia vastustaa tätä, 15,3 prosentilla ei ole mielipidettä).
The Fifteen are not, however, unanimous on this point.
Kaikki viisitoista jäsenvaltiota eivät kuitenkaan ole asiasta yksimielisiä.
For most Europeans (78.9% compared with 14.5% against) one of the priority objectives of a common military and defence policy should be a firmer peace-keeping commitment than has been demonstrated so far. All 15 Member States show a real determination here with only 6.6% of the sample failing to respond.
Lopuksi kolmen Pohjoismaan mielipiteet eroavat selvästi muiden EU:n jäsenvaltioiden mielipiteistä: Ruotsissa 54,4, Tanskassa 58,5 ja Suomessa 69,3 prosenttia kansalaisista vastustaa yhteistä uiko­ ja turvallisuuspolitiikkaa.
The Swedes are the most sceptical: only 29% are in favour as against 57.1% against.
Ruotsin kansalaisista ainoastaan 29 prosenttia hyväksyy sen (57,1 prosenttia vastustaa).
They are followed by Denmark, Spain, Finland, France, Portugal and the United Kingdom, which are below the European average.
Seuraavina ovat Tanska, Espanja, Suomi, Ranska, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta, jotka mielipiteillään asettuvat eurooppalaisen keskiarvon alapuolelle.
There are slight nuances rather than any real fundamental differences in this general view.
Luxemburg ja Itävalta asettuvat tähän keskitasoon.
In the three countries which are less warm to such an idea there are still over 70% who do consider this a priority: 71.8% in Belgium, 72.1% in the Netherlands and 72.7% in the United Kingdom.
Kuudessa maassa, Saksassa, Belgiassa, Kreikassa, Irlannissa, Italiassa ja Alankomaissa, arvioidaan, että yhteisen eurooppalaisen ulkopolitiikan toteuttaminen on Euroopan yhdentymisen kannalta oleellista.
Luxembourg and Austria are around the average. Six countries consider a common European foreign policy central to European construction: Belgium, Germany, Greece, Ireland, Italy and the Netherlands.
Selvä enemmistö kansalaisista (78,9 prosenttia puolesta, 14,5 prosenttia vastaan) asettaa rauhan säilyttämisen yhteisen sotilas­ ja puolustus­politiikan tärkeimmäksi tavoitteeksi mahdollisten selkkausten sattuessa ja vaatii, että niihin on puututtava nykyistä päättäväisemmin.
The following countries are around the European average: Denmark (75.4%) Austria (75.7%), Finland (76%), Germany (76.4%), Ireland (77.4%), Portugal (78.1%), Sweden (80%), Italy (80.8%) and Luxembourg (82%).
YUTP yhteisen puolustuspolitiikan näkökulmasta
> The CFSP and common defence -» Europeans are in favour of a common military and defence policy
- > - Kansalaiset, jotka kannattavat yhteistä sotilas- ja puolustuspolitiikkaa
Spain, France and Greece are much more clearly in favour of military peace-keeping operations with 84.5% of Spaniards, 85.6% of French and 89.3% of Greeks voting for.
Näin ollen niiden kolmen maan kansalaisista, jotka kannattavat vähiten tätä ensisijaista tavoitetta, yli 70 prosenttia on kuitenkin valmis hyväksymään sen: Belgiassa 71,8 prosenttia, Alankomaissa 72,1 prosenttia ja .
A majority (59.6%) of persons questioned (compared with 26.4% against) are in favour of a common military and defence policy for the Fifteen.
Enemmistö eli 59,6 prosenttia kyselyyn osallistuneista ilmoitti kannattavansa kaikissa jäsenvaltioissa sovellettavaa yhteistä sotilas­ ja puolustuspolitiikkaa (26,4 prosenttia vastusti).
The Spanish (58.2%) Belgians (59.4%) Luxembourgers (59.9%), Austrians (60%) and the French (60.3%) subscribe to this general view.
Kannatusluvut muissa maissa: Espanjassa 58,2 prosenttia, Belgiassa 59,4 prosenttia, Luxemburgissa 59,9 prosenttia, Itävallassa 60 prosenttia ja Ranskassa 60,3 prosenttia kansalaisista asettuu tähän keskitasoon.
Four countries strongly endorse a common policy: Italy (63.6%), the Netherlands (68%), Greece (70.1%) and Germany (70.5%). Three countries are in favour but not by a clear majority: Portugal (49.3%), United Kingdom (47.6%) and Ireland (45.1%).
Seuraavat maat kuuluvat eurooppalaiseen keskitasoon: Tanska (75,4 prosenttia), Itävalta (75,7 prosenttia), Suomi (76 prosenttia), Saksa (76,4 prosenttia), Irlanti (77,4 prosenttia), Portugali (78,1 prosenttia), Ruotsi (80 prosenttia), Italia (80,8 prosenttia) ja Luxemburg (82 prosenttia).
Opinions in the three Nordic countries differ significantly from other members of the EU: 54.4% of Swedes, 58.5% of Danes and 69.3% of Finns are against.
Neljässä maassa kannatetaan selvimmin yhteistä politiikkaa. Kyseiset maat ovat Italia (63,6 prosenttia), Alankomaat (68 prosenttia), Kreikka
-+ Creation of a single European army
• Yhden yhteisen eurooppalaisen armeijan luominen
Luxembourg (EU role 55.2% compared with 33.7%), Italy (EU role 56.9% compared with 36%) and the Netherlands (EU role 63.8% compared with 31.1%).
Keskimäärin 48,6 prosenttia Euroopan kansalaisista katsoo, että puolustuspolitiikkaan liittyvät toimenpiteet ovat kunkin maan hallituksen vastuulla ja ainoastaan 44,5 prosenttia kansalaisista on sitä mieltä, että Euroopan unionilla pitäisi olla niissä aktiivinen rooli.
47% of Europeans (compared with 38.5% in favour) do not consider a single European army is central to the process of European construction.
Ainoastaan Ranskassa nämä prosenttiluvut olivat samat molempien mielipiteiden osalta (47 prosenttia).
There is a second group of countries which clearly prefer their government to assume this role: Austria (57%), Greece (57.6%), Portugal (58.6%), Ireland (64.3%), United Kingdom (66%) and Denmark (74.4%).
Mitä tulee mahdollisuuteen luoda 15 jäsenvaltion yhteinen armeija, 47 prosenttia eurooppalaisista (38,5 prosenttia vastaan) ei katso sen olevan tarpeen Euroopan yhdentymisen yhteydessä.
The Swedes (12.4% for and 83.5% against) and Finland (4.7% for compared with 92.6% against) are most strongly opposed to the European Union having responsibility for defence matters.
Tämä kysymys jakaa selvästi viidentoista jäsenvaltion kansalaiset.
Opinions in Germany, Austria, Ireland and Portugal are less opposed to the idea of a European army but the Irish are much more reluctant to express a view than Europeans in general: 22.9% don't knows (compared with a European average of 14.4%).
Yhden ryhmän muodostavat maat, jotka ovat vakuuttuneimpia unionin poliittisesta roolista puolustuskysymyksissä, vaikka tietyssä määrin tämän roolin kannattajat ja vastustajat ovat toistensa vastapainona.
France and Luxembourg take opposite views: the French are more in favour of a federal role for a single European army whereas Luxembourgers are not. There is a small majority in favour in Belgium, Spain, Greece, Italy and the Netherlands.
Näitä maita ovat Espanja (45,3 prosenttia puolesta, 42,7 prosenttia vastaan), Saksa (51,7 prosenttia puolesta, 42 prosenttia vastaan), Belgia (53,8 prosenttia puolesta, 36,6 prosenttia vastaan), Luxemburg (55,2 prosenttia puolesta, 33,7 prosenttia vastaan), Italia (56,9 prosenttia puolesta, 36 prosenttia vastaan) ja Alankomaat (63,8 prosenttia puolesta, 31,1 prosenttia vastaan.)
-» What active military role should the EU play?
Kolme Skandinavian maata ja Yhdistynyt kuningaskunta suhtautuvat tähän kysymykseen samalla tavalla.
Each Member State can bring its own dynamics to formulation of the CFSP as in all areas of European integration.
Niiden vastustus on yhtä voimakasta.
But there is a fear that this power may not be exercised in a balanced manner and that the 'small' Member States have less influence on the development of the European Union's common and defence policies.
Saksa, Itävalta, Irlanti ja Portugali vastustavat vähiten yhteisen armeijan luomista.
Although a common security policy is gradually evolving with practical military operations being undertaken both at general level and in specific situations (e.g., the crisis in the former Yugoslavia), the EU's role still seems to be unacceptable or viewed with some scepticism.
Irlannin osalta merkillepantavaa on se, että epävarmoja on siellä keskitasoa enemmän: 22,9 prosenttia ei ilmoita kantaansa tähän kysymykseen (eurooppalainen keskiarvo on noin 14,4 prosenttia).
An average of 48.6% of Europeans believe their governments should be responsible for defence matters with only 44.5% attributing an active role to the European Union. Only 7% of interviewees failed to respond.
Ranskan ja Luxemburgin mielipiteet täydentävät toisiaan ranskalaisten pikemminkin kannattaessa yhden yhteisen armeijan yhdistävää roolia, kun taas luxemburgilaiset epäröivät tässä asiassa.
France is the only country where opinion is evenly split (47%).
Belgiassa, Espanjassa, Kreikassa, Italiassa ja Alankomaissa kannattajien enemmistö on aika pieni.
In a more detailed picture the majority, although not exceeding 50%, are concerned in six countries: Spain (43.2%), Italy (44.6%), Luxembourg (44.9%), the United Kingdom (46.1%), Belgium (47.6%), and France (48%).
Jyrkimmin Euroopan unionin vastuuta puolustuskysymyksissä vastustavat Ruotsi (EU:n roolia kannattaa 12,4 prosenttia ja 83,5 prosenttia vastustaa) ja Suomi (kannattajia 4,7 prosenttia, vastustajia 92,6 prosenttia).
There is a group of Member States which are more convinced about the political role which the European Union should play in defence although again views are evenly split. This includes Spain (EU role 45.3% compared with 42.7% against), Germany (EU role 51.7% compared with 42%), Belgium (EU role 53.8% compared with 36.6%),
> Mikä olisi EU:n rooli sotilaallisen toiminnan suhteen? - > Kansalaisten varauksellinen suhtautuminen yhteiseen uiko- ja turvallisuuspolitiikkaan Vaikka Euroopan unionissa kehitetään sekä yleisellä tasolla että erityistilanteissa (esimerkiksi entisen Jugoslavian kriisin yhteydessä) yhteistä turvallisuuspolitiikkaa konkreettisten sotilaallisten toimien kautta, sen roolia ei vielä oikein hyväksytä eikä arvosteta.
Denmark, Finland, Greece, Ireland, the Netherlands, Portugal and Sweden are much clearer with over
Kuten kaikissa Euroopan yhdentymiseen liittyvissä kysymyksissä jokaisella valtiolla on mahdollisuus omalla toiminnallaan vaikuttaa yhteisen uiko­ ja
To make further progress in building Europe, is a single European army necessary?
Edellyttääkö Euroopan yhdentymisen eteneminen yhteisen eurooppalaisen armeijan luomista?
Don't know
ei osaa sanoa ei
■ Yes
Kyllä
(Source: Mega-Eurobarometer 1/1996)
(Lähde: Mega-Eurobarometri 1/1996)
50% fearing that the smaller countries will lose their influence: Ireland (51%), Finland (52.8%), Portugal (53.5%), the Netherlands (54.2%), Sweden (58.2%), Denmark (60.5%), and Greece (66.6%).
turvallisuuspolitiikan valmisteluun. Huolestumista voi kuitenkin aiheuttaa se, että tätä valtaa ei käytetä tasavertaisesti ja että "pienet" jäsenvaltiot kärsivät huonommista mahdollisuuksista vaikuttaa Euroopan unionin yhteisen uiko- ja turvallisuuspolitiikan kehittymiseen.
With the exception of the Netherlands, thèse, are countries which are geographically most remote from the European centre of decision-making.
Näitä maita ovat Espanja (43,2 prosenttia), Italia (44,6 prosenttia), Luxemburg (44,9 prosenttia), Yhdistynyt kuningaskunta (46,1 prosenttia), Belgia (47,6 prosenttia) ja Ranska (48 prosenttia).
This group includes the five countries where there is greater mobilization of opinion: Denmark, Finland, Greece, the Netherlands and Sweden.
Parhaimmillaan heidän vastaustensa vaihtelevuus vastaa eurooppalaista keskitasoa (14 prosenttia), pahimmillaan on sen yli (esimerkiksi Espanjassa 18,8 prosenttia ja Italiassa 17,9 prosenttia).
There are, finally, two countries which run entirely counter to the general trend in the rest of the European Union.
Tanskan, Suomen, Kreikan, Irlannin, Alankomaiden, Portugalin ja Ruotsin kansalaisten mielipiteet ovat sen sijaan selvästi jyrkempiä.
More Germans (67.5%) and, to a lesser extent, Austrians (52.2%) expressed no concern regarding this issue.
Näiden maiden kansalaisista edelleen yli 50 prosenttia pelkää pienten jäsenvaltioiden menettävän valtaa: Irlanti (51 prosenttia), Suomi (52,8 prosenttia), Portugali (53,5 prosenttia), Alankomaat (54,2 prosenttia), Ruotsi (58,2 prosenttia), Tanska (60,5 prosenttia) ja Kreikka (66,6 prosenttia).
European Commission Directorate-General X Priority Information Projects Office 6/47 Rue de la Loi 57 B-1040 Brussels
Euroopan yhteisöjen komissio Pääosasto X "Ensisijaiset tiedotushankkeet" Rue de la Loi 57 Toimisto 6/47 B-1040 Bryssel slvi
Employment, growth, competitiveness and solidarity
Työllisyys, kasvu, kilpailukyky ja yhteisvastuullisuus
The number of people working at night and at weekends has increased almost everywhere.
Jokainen tuntee varmasti jonkun, joka on menettänyt työpaikkansa.
Most of the new jobs created in the 1990s were part time, and temporary work accounted for all of the increase in employment of men, and just under half of the rise for women.
Tai hän saattaa tuntea koulutetun ammattilaisen, joka ei onnistu löytämään työtä, tai työntekijän, jonka taidot eivät enää vastaa paikallisten työnantajien tarpeita.
Unemployment is probably tbe single most important concern of every European citizen today.
Työmarkkinat muuttuvat joustavammiksi työn luonteen muuttumisen myötä.
Chances are that in communities across Europe, every citizen knows someone who has lost their job.
Yö- ja viikonlopputyön tekijöiden määrä on lisääntynyt lähes kaikkialla.
Or they may know a qualified person who is unable to find work, or a worker whose skills no longer match the needs of local employers.
Suurin osa 1990-luvulla syntyneistä uusista työpaikoista on osa-aikaisia: miesten työllisyyden paraneminen johtuu yksinomaan määräaikaisten työsuhteiden lisääntymisestä, ja naisten työllisyyden paranemisestakin vajaa puolet on määräaikaisten työsuhteiden ansiota.
> Growth, competitiveness tivenesi and employment: key facts As unemployment persists it is becoming clear that the situation we are facing is a European and global problem, and that the most effective fight against unemployment requires coordination between all Member States.
> Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys: perustietoja Työttömyysongelman pysyvyys osoittaa, että kyseessä on Euroopan ja maailmanlaajuinen ongelma ja että tuloksellinen taistelu työttömyyttä vastaan edellyttää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.
The European Union is best suited to supporting Member States' efforts by assuming the coordination and information function.
Euroopan unioni tukee jäsenvaltioiden ponnistuksia parhaiten toimimalla yhteensovittajana ja tiedonvälittäjänä.
Its role is raising awareness and keeping the issue of unemployment high on the agenda.
Sen tehtävänä on lisätä tietoisuutta ja pitää työttömyyskysymys näkyvästi ja keskeisesti esillä.
The primary responsibility for ensuring that enterprises remain competitive lies with firms themselves.
• Ensisijainen vastuu kilpailukyvyn säilyttämisestä kuuluu yrityksille itselleen.
They maintain competitiveness through the efficiency and the flexibility with which they satisfy existing markets needs, and through their ability to adjust to structural change, to create new markets and to meet new needs.
Ne pitävät kilpailukykyään yllä täyttämällä markkinoiden tarpeet tehokkaasti ja joustavasti ja sopeutumalla rakenteellisiin muutoksiin, luomalla uusia markkinoita ja vastaamalla uusiin haasteisiin.
Behind this is the Union's responsibility to build cohesion — which ensures that all Member States have common levels of infrastructure and economic development; and to support employment and economic stability as a basic social value — to fight against problems such as long-term unemployment and social exclusion.
Toiminnan taustalla on unionin velvollisuus luoda yhteenkuuluvuutta — jolla varmistetaan, että kaikkien jäsenvaltioiden perusrakenteet ja taloudellinen kehitys ovat samantasoisia —ja tukea työllisyyttä ja taloudellista vakautta yhteiskunnan perusarvoina sekä torjua työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen kaltaisia ongelmia.
It is these efforts to build a new and strong employment base that will maintain the Union's competitive position in today's global economy.
Pyrkimykset uuden ja vakaan työllisyysperustan rakentamiseksi pitävät yllä unionin kilpailuasemaa nykyisessä maailmanlaajuisessa taloudessa.
Public authorities help sustain competitiveness by putting in place the appropriate framework conditions under which enterprises operate.
> Tämänhetkinen tilanne • Viranomaiset tukevat kilpailukyvyn ylläpitämistä luomalla yrityksille asianmukaiset toimintaolosuhteet.
This takes the form of providing necessary infrastructure, putting in place an appropriate regulatory environment, and specific initiatives — particularly in the areas of innovation, quality, the business environment for small and mediumsized enterprises, and economic cohesion.
Se edellyttää tarpeellisten perusrakenteiden tarjoamista, asianmukaisten lainsäädännöllisten puitteiden rakentamista ja erityisaloitteiden käynnistämistä ennen kaikkea innovaation, laadun, pkyritysten yritysympäristön ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden aloilta.
> The e situation today Employment increased in 1995 for the first time in four years, as the economic recovery in the Union began to get under way.
Unionin talouden vähittäisen elpymisen myötä työttömyys väheni vuonna 1995 ensi kertaa neljään vuoteen.
The employment rate, at 60% is now rising again, and as employment continues to expand it will return to its recent peak of 63% reached in 1991.
Työllisyysaste on nyt 60 prosenttia ja lisääntyy työttömyyden hellittäessä läheten äskettäistä huippuaan, 63:a prosenttia vuodelta 1991.
Unemployment remains high in the European Union, at 10.7% on average.
Euroopan unionin työttömyysaste on edelleen korkea, keskimäärin 10,7 prosenttia.
However, competitiveness does not concern industry alone.
Kilpailukyky ei kuitenkaan ole yksinomaan teollisuuden ongelma.
It touches every citizen in the European Union, since there is a strong linkage between growth, competitiveness and employment.
Se koskettaa kaikkia Euroopan unionin kansalaisia, koska kasvu, kilpailukyky ja työllisyys ovat sidoksissa toisiinsa.
High productivity provides the basis for growth and job creation.
Korkea tuottavuus on kasvun ja uusien työpaikkojen syntymisen perusedellytys.
By generating income for a larger proportion of the population, job creation in turn leads to rising living standards — the ultimate measure of performance.
Uudet työpaikat antavat toimeentulon laajemmalle joukolle ihmisiä ja johtavat siten elintason nousuun, joka on talouden suorituskyvyn todellinen mittari.
In this respect, the European record of employment creation is disappointing.
Siinä mielessä Euroopan saavutukset uusien työpaikkojen synnyssä ovat masentavia.
Over the past 20 years the EU has created some 15 million extra jobs.
Viimeksi kuluneiden kahdenkymmenen vuoden aikana Euroopan unionissa on syntynyt noin 15 miljoonaa uutta työpaikkaa.
However, the working age population has grown by nearly 40 million people.
Työikäinen väestö on kuitenkin samanaikaisesti lisääntynyt lähes 40 miljoonalla.
The result has been a decline in the overall employment rate — from 65 to 60% — and an increase in unemployment — from 3 to 10% — over this period.
Seurauksena on ollut ollut ut juuri mi juuri minkäänlaista vaikutusta,