natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At the same time there is an even clearer and more pressing need for the whole of Europe, including Russia, to work together across the board, as it were, in order to build a future of peace, progress and stability throughout the continent
Samanaikaisesti tulee voimakkaasti esille tarve koko Euroopan, Venäjä mukaan lukien, osallistumisesta kokonaisvaltaiseen yhteistyösuunnitelmaan sellaisen tulevaisuuden rakentamiseksi, joka takaa rauhan, kehityksen ja tasapainon koko maanosassa.
Alongside the political and diplomatic initiatives, humanitarian assistance for the refugees and the victims of Yugoslav repression needs to be coordinated and reinforced.
Poliittisten ja diplomaattisten aloitteiden lisäksi on välttämätöntä koordinoida ja lisätä humanitaarista apua pakolaisille ja niille, jotka ovat kärsineet Jugoslavian sortotoimista.
There is a considerable awareness of this need throughout Europe.
Koko Eurooppa on osoittanut suurta myötätuntoa tä män tarpeen edessä.
The Arcobaleno mission launched by the Italian Government has met with the approval and active support of most of the public and civil society in our country, which is springing into action in a remarkable way.
Esimerkiksi Italian hallituksen käynnistämä Arcobaleno-ohjelma on saanut osakseen kansalaisyhteiskunnan ja kansan suuren osan hyväksynnän ja konkreettisen tuen, mikä on todiste Italian erinomaisesta paneutumisesta asiaan. '
We believe that — above and beyond what has been done up until now, and this is already a great deal — the Council, the Commission, the Member States' governments and the whole of the international community should step up and fine-tune their efforts to help the people of the region.
Uskomme myös — sen lisäksi mitä tähän asti on tehty ja mikä on erittäin tärkeää — että neuvoston, komission ja jä senvaltioiden hallitusten sekä koko kansainvälisen yhteisön on vahvistettava ja parannettava alueen väestölle suunnattuja avustustoimia.
Today this is the acid test for the present and future construction of Europe.
Tämä on nykypäivän todellinen ja erittäin vaikea koetus Euroopan nykyisyyden ja tulevaisuuden rakentamisessa.
Bianco (PPE).— (LT)Mr President, there is no question here of our determination in the struggle against Milosevic, which of course must remain undiminished — since we know that any weakness may be exploited by the Serbian dictator — but the problem facing us is how to deal with a situation of military intervention which seems to have no way out, as the bombing cannot go on for ever, nor can it be the last word in an action that is intended to lead to peace.
Bianco (PPE). — (IT) Arvoisa puhemies, nyt ei ole kyse meidän päättäväisyydestämme taistelussa Miloseviia vastaan, jonka on tietenkin säilyttävä ennallaan — sillä tiedämme, että tuo serbidiktaattori. voi käyttää hyväkseen jo-' kaista heikkoa kohtaa — vaan ongelma, joka meillä on edessämme on se, miten hoitaa tilanne, jossa sotilaalliset toi met eivät näytä johtavan mihinkään, sillä pommitukset eivät voi jatkua loputtomiin eikä niillä voida saattaa päätökseen tilannetta, jonka on johdettava rauhaan.
The reasons for the intervention, to defeat the madness of a dictator who has come up with a barbarous and inhuman plan, are justifiable, but if the bombs do not resolve the matter, I feel that —■ unless Mr Dupuis is suggesting sending in ground forces, which up to now has been ruled out — political logic calls for negotiations, since we want to avoid the option of a war which is won or lost.
Väliintulo on hyväksyttävää sellaisen diktaattorin mielipuolisten teko jen lopettamiseksi, joka on aiheuttanut raa'an ja epäinhimillisen tilanteen, mutta jos pommitukset eivät johda ratkai suun, minusta tuntuu että looginen politiikka edellyttää neuvotteluja — jos Dupuis ei ehdota maajoukkojen väliintu-
As Mr Verheugen said, we did not intend to wage war on Serbia, all we have in mind is to return people to the land from which they have been expelled.
Bianco loa, mikä tähän mennessä on ollut poissuljettu ajatus — koska meidän on vältettävä mahdollinen sota, joka joko voitetaan tai hävitään.
We must therefore make every effort to ensure that Kofi Annan and the UN are successful in their endeavours, that Russia is involved and that Rugova can become a partner in the discussions.
Meidän on siis toimittava, jotta Kofi Annanin ja YK: n toimet voitaisiin toteuttaa, jotta Venäjä osallistuisi konfliktin ratkaisemiseen ja jotta Rugovasta voisi tulla keskusteluosapuoli.
May I now make one final point, Mr President.
Siirryn nyt viimeiseen asiaan, arvoisa puhemies.
We are defending those who run the risk of becoming a wandering and dispossessed people.
Puolustamme kansaa, joka on vaarassa jäädä vaille omaa maata.
There are urgent needs, and while we should be grateful to Commissioner Bonino and Commissioner van den Broek for the work they have done, this is just a drop in the ocean and the situation is explosive.
Kyse on hätätilasta, ja meidän on oltava kiitollisia komission jäsen Boninolle ja komission jäsen van den Broekille heidän panoksestaan, mutta sen merkitys jää pieneksi ja tilanne uhkaa räjähtää.
In Italy, as Mr Vecchi told us, LIT 30 billion have been collected from the public and EUR 150 million is available: we would like to know what is the precise extent of the existing needs.
Italiassa, kuten Vecchi muistutti, kansalaisyhteiskuntamme keräys on tuottanut 30 miljardia liiraa, käytettävissä on siis 150 miljoonaa euroa: haluaisimme tietää tarpeiden tarkan laajuuden.
What also interests us, and this was accepted by the Council, by the current presidency in fact, is the request made in the other Assembly for a stability pact.
Meitä kiinnostaa myös se, että neuvosto ja neuvoston puheenjohtaja ovat hyväksyneet vakaussopimusta koskevan pyynnön, joka esitettiin edellisessä istunnossa.
This is the objective to follow, because rather than winning a war, we want to make peace win the day.
Tätä suunnitelmaa meidän on noudatettava, koska haluamme, että rauha voittaa, emme voittaa sotaa.
Marset Campos (GUE/NGL). — (ES) Mr President, as Members of Parliament, we have a duty to promote and defend international law as the best means of defending human rights.
Marset Campos (GUE/NGL). — (ES) Arvoisa puhemies, parlamentin jäseninä meillä on velvollisuus edistää ja puolustaa kansainvälistä oikeutta, joka on paras ihmisoikeuksien puolustaja.
As a result, I am wondering why no cases against Milosevic were brought before the Criminal Court in The Hague prior to 24 March.
Tämän vuoksi ihrnettelen, miksi ennen 24. maaliskuuta Haagin tuomioistuimessa ei ollut nostettu minkäänlaista syytettä Miloseviia vastaan?
The United Left brought a case against Pinochet, which is currently being examined, and if we had documents and witnesses, we would also bring one against Milosevic.
Me — yhtynyt vasemmisto — olemme nostaneet Pinochetia vastaan syytteen, jota parhaillaan käsitellään, ja jos meillä olisi todisteita ja todistajia, nostaisimme syytteen myös Miloseviia vastaan.
The best humanitarian aid we can provide for the Kosovar Albanians we are defending is to finally bring peace.
Parasta humanitaarista apua puolustamillemme Kosovon albaaneille on rauhan aikaansaaminen nyt, heti.
The European Union must raise the voice of dialogue, of negotiation and of politics in the face of American violence. Consequently, we must promote peace alongside the UN and the OSCE.
Euroopan unionin on saatava jälleen kuuluviin vuoropuhelua ja neuvottelua puoltava äänensä, joka puolustaa politiikkaa pohjoisamerikkalaista väkivaltaa vastaan, ja tämän vuoksi sen on edistettävä rauhaa YK: n ja ETYJin kanssa.
Carrère d'Encausse (UPE). — (FR) Mr President, war has returned to our continent for the first time in fifty years and we do not know how long it will last or how it will end, but wars always come to an end.
Carrère d'Encausse (UPE). — (FR) Arvoisa puhemies, maanosassamme soditaan jälleen ensimmäistä kertaa puoleen vuosisataan, emmekä tiedä, miten kauan sota tulee kestämään ja miksi sitä käydään, mutta sodat päättyvät aina.
Given the time that I have, I will not talk about the causes, aims or responsibilities of war.
Kun otetaan huomioon aika, joka minulla on käytössäni, en puhu sodan syistä tai tavoitteista enkä siitä, kuka siitä on vastuussa.
I would simply like to take a look into the future, beyond the war, at the European landscape that will be the framework for the peace that is built, and at the aims of peace.
Haluan vain luoda katsauksen tulevaisuuteen, sodan tuolle puolen, eurooppalaiseen maisemaan, josta tulee rakennetun rauhan näyttämö, ja rauhan tavoitteisiin.
That part of the continent in which the war is taking place has fallen prey to demons that we thought no longer existed.
Osa maanosaa, se osa, jossa soditaan, on vastedes sellaisten pahojen henkien kynsissä, joiden luulimme kadonneen.
The Pandora's box from which they come reveals some terrible contents.
Pandoran lipas, josta henget ovat päässeet, paljastaa hirvittävän sisältönsä: ensinnäkin ihmisten kurjuuden, kaikkien niiden ihmisten, joita sota koskettaa.
First of all there is the suffering of all those affected by the war: the Albanians who have been driven from their homes, but also the Serbs, who we should be careful not to confuse with Milosevic; they tremble at the bombs and watch in terror as their country's economy is destroyed.
Tämä tarkoittaa kotoaan karkotettuja albaaneja mutta yhtä lailla serbejä, joita ei pidä sekoittaa Miloseviiin; he vapisevat pommitusten tähden ja seuraavat kauhistuneina maansa talouden tuhoutumista.
Another demon is that of the division of Europe.
Toinen paha henki on Euroopan jakautuminen.
It is back.
Se on jälleen ajankohtainen.
Hopes for a united continent are dying.
Maanosan yhdentymistoiveet käyvät kuolinkamppailuaan.
They have given way to the old situation, with on the one side a strong and united Europe — our Europe — which is capable of deciding its own fate, and on the other side another Europe that has to suffer a fate that it is not yet able to choose.
Ne ovat saaneet antaa tilaa aikaisemmalle tilanteelle, jossa ovat vastatusten voimakas ja yhden tynyt Eurooppa — meidän Eurooppamme —, joka kykenee päättämään tulevaisuudestaan.
There are many signs of this division.
Toisella puolella on toi senlainen Eurooppa, jonka on alistuttava kohtaloon, jota se ei voi vielä valita.
The Ukraine has decided to become a nuclear power once again. The plan for
Tästä jakautumisesta on näkyvillä en tistä enemmän merkkejä.
Debates of the European Parliament
Ukraina on päättänyt ryhtyä uudelleen ydinvoimasuurvallaksi.
Carrère d'Encausse a union between Russia, Belarus and Yugoslavia, even though it is a plan that has no future, sends a clear message.
Vaikka Venäjän, Valko-Venäjän ja Jugoslavian yhdentymishanke onkin vailla tulevaisuutta, se on selvä merkki.
In the face of the Europe of the Fifteen, Slavonic Europe is seeking to organise itself.
Slaavilainen Eurooppa on järjestäytymässä 15 jäsenvaltion Eurooppaa vastaan.
What a defeat for us all!
Millainen tappio tämä onkaan meille kaikille!
Yet another demon is nationalism, which is never really dead, but which, is gaining new impetus and spreading.
Vielä yksi paha henki: nationalismi, joka ei koskaan oikein hävinnyt vaan joka on saanut uutta pontta ja laajenee.
Let us not forget that not long ago, the majority of Serbs saw Milosevic as a dictator.
Älkäämme unohtako, että vähän aikaa sitten serbien enemmistö piti Miloseviia diktaattorina.
Now those same Serbs are rallying around him, purely as a result of a nationalist reflex.
Nyt nämä samat serbit kerääntyvät hänen ympärilleen puhtaan kansallisesta refleksistä.
The resurgence of nationalism is also reflected in a new attachment to ethnic and religious differences.
Nationalismin uusi tuleminen näkyy myös uuden laisena kiinnostuksena etnisiin ja uskonnollisiin eroihin.
What a regression!
Millaista taantumista!
However, after the war, the Serbs and the Albanians will have to learn to live together again and, with time, forget their hatred.
Sodan jälkeen serbien ja albaanien han on kuitenkin opittava uudelleen elämään yhdessä ja unohdettava vihansa ajan myötä.
No peacekeeping force will achieve this result.
Minkäänlaisten välitysjoukkojen avulla ei päästä tähän tulokseen.
The people will be the ones to decide.
Ihmiset päättävät asiasta.
In the East, a very serious consequence of this war is that those who were part of the totalitarian system have regained their prestige, to the detriment of those who wanted democracy and reform.
Tällä sodalla on idässä ollut se hyvin vakava seuraus, että totalitaarisen järjestelmän kasvatit ovat saaneet jälleen vaikutusvaltaa niiden kustannuksella, jotka halusi vat demokratiaa ja uudistuksia.
Courage will be needed now in Russia, to curb this tendency, and in Belarus, to continue to oppose Lukashenko.
Tällä hetkellä on oltava Venäjällä hyvin rohkea, jos haluaa jarruttaa tätä poikkeamaa ja Valko-Venäjällä, jos haluaa edelleen vastustaa Lukasenkoa.
There are other examples too.
On muitakin esimerkkejä.
Ultimately, it is not only Serbia which has been destabilised, but the entire Balkan region, where there is increasing doubt amongst public opinion about the legitimacy of the borders and the possibility of living in peace with different peoples.
Lopuksi Serbia ei ole ainoa epävakaa maa vaan niitä ovat kaikki Balkanin maat, joissa suhtaudutaan entistä epäluuloisemmin rajojen oikeutukseen ja mahdollisuuteen elää rauhassa erilaisten kansojen kanssa.
There needs to be an immediate response to this unstable situation in Europe, which is the framework for future peace.
Tähän Euroopan häiriintyneeseen todellisuuteen, joka muodostaa puitteet tulevalle rauhalle, tarvitaan välittömiä vastauksia.
First of all, we urgently need to move back towards political solutions.
Ensinnäkin on palattava kiireellisesti poliittisiin ratkaisuihin.
War is never an end in itself.
Sota ei ole koskaan itseisarvo.
It is a tool used in exceptional circumstances for political relations between states.
Se on valtioiden välisten poliittisten suhteiden poikkeuksellinen väline.
Secondly, we must not delay in bringing back into the debate two entities that have been wrongly excluded: the United Nations, a symbol of law, and Russia, which still has a great deal of influence in the Balkans and indeed in other countries in the region that could be useful in providing troops for a peacekeeping force that Milosevic would find harder to reject than he does NATO.
Toiseksi keskusteluun on viivyttelemättä palautettava kaksi tekijää, jotka on väärin perustein suljettu siitä pois: Yh distyneet Kansakunnat, joka on oikeuden symboli, ja Venäjä, jolla on vielä suuri vaikutusvalta Balkanilla, ehkä jopa toiset alueen valtiot, joista voisi sikäli olla hyötyä, että ne voisivat joukkoineen osallistua sellaisiin välitysjoukkoihin, joita Miloseviin olisi vaikeampi sivuuttaa kuin NATOa.
Have we tried that?
Onko tätä kokeiltu?
Finally, the Europe of the Fifteen must take the initiative, on its continent, to find a channel for negotiation and to curb the general déstabilisation of the Balkans.
Lopuksi 15 jäsenvaltion Euroopan on ryhdyttävä maanosassaan etsimään neuvottelutietä ja jarruttamaan Balkanin yleistä epävakautumista.
The future of our Europe, that of the continent and of the people who live in it, depends on it.
Euroopan, maanosan ja siellä asuvien kansojen tulevaisuus riippuu tästä.
Time is marching on: we must hurry!
Aikaa on vähän, pitäkäämme kiirettä!
Gahrton (V). — (SV) Mr President, some parties to this debate are claiming that the peace movement, in calling for a cessation of the bombing, is effectively playing Milosevic's game; we are allegedly advocating Munich-style appeasement and are bereft of alternative strategies.
Gahrton (V). — (SV) Arvoisa puhemies, aika ajoin keskusteluissa väitetään, että me rauhanliikkeen jäsenet, jotka vaadimme, että NATOn on lopetettava pommitukset, pelaamme samaa peliä kuin Milosevi, että me kannatamme passiivista Münchenin taktiikkaa ja että meillä ei ole vaihtoehtoja.
That is quite incorrect.
Se ei tietenkään pidä paikkaansa.
We totally condemn the criminal policy of ethnic cleansing being pursued by the Yugoslav regime and believe that Milosevic should stand trial before the courts.
Tuomitsemme täysin Jugoslavian hallituksen rikollisen puhdistuspolitiikan ja olemme sitä meiltä, että Milosevi olisi asetettava tuo mioistuimen eteen.
The world community has a duty to intervene in defence of human rights.
Mielestämme maailmanyhteisöllä on velvollisuus puuttua tilanteeseen ihmisoikeuksien puolusta miseksi.
The solution to this situation should be based on the right of the Kosovo Albanians to return home to an undivided and autonomous Kosovo under UN or OSCE protection, as part of a stability pact for southern Europe.
Olemme sitä meiltä, että ratkaisun on perustuttava kaikkien Kosovon albaanien oikeuteen palata kotiin, ja kamattomaan ja autonomiseen Kosovoon, YK: n tai ETYJin suojeluksessa Kaakkois-Euroopan vakaussopimuksen puitteissa.
Our view is that the NATO bombardments are wrong and have visibly failed. Room must therefore be made for non-violent alternatives.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, että NATOn suorittamat pommitukset ovat väärin ja että ne ovat osoittautuneet epäonnistuneihii Siksi on annettava tilaa väkivallattomille vaihtoehdoille.
Finding these will take time and demand patience.
Se vie aikaa ja vaatii kärsivällisyyttä.
Nelson Mandela negotiated for years.
Nelson Mandela neuvotteli vuosikausia.
The Dalai Lama — after 40 years in exile — calls not for aerial bombing, but for the possibility to negotiate with a regime which this Parliament has condemned for its breaches of human rights.
Dalai Lama ei vaadi 40 vuoden maanpaon jälkeen mitään ilmapommituksia — hän vaatii saada, neuvotella sellaisen hallituksen kanssa, jonka tämä parlamentti on tuominnut, koska se rikkoo ihmisoikeuksia.
Why did we abandon the pacifist Rugova in order to support a guerrilla movement about which we know precious little?
Miksi hylkäsimme pasifisti Rugovan ja tuemme sissiliikettä, josta emme tiedä paljoakaan?
I fully agree with Mr Soulier on this.
Olen täysin samaa mieltä Soulier'n kanssa.
Let us look at what NATO has on offer.
Mitä NATO tarjoaa tällä hetkellä?
What is more, the UN has been made to look foolish.
YK on myös joutunut naurunalaiseksi.
I quote from The Guardian of 2 April, in which Sweden's former prime minister, Ingvar Carlsson — in an article written jointly with his co-chairman on the UN's Commission on Global Governance, Shridath Ramphal — asked: 'What if in a virtuous rage China invades Taiwan?'
Lainaan Ruotsin entistä pääministeriä Ingvar Carlssonia, joka yhdessä YK: n Commission on Global Governance—toimielimen toisen puheenjohtajan, Shridath Ramphaliri, kanssa kutsui The Guardian -lehdessä 2. huhtikuuta NATOn pommituksia "hyökkäykseksi" ja kysyi: 'What if in a virtuous rage China invades Taiwan?" (Mitä jos omahyväisessä raivossa oleva Kiina hyökkäisi Taiwaniin?).
Dangerous precedents have been set and it behoves us all to be aware.
On luotu vaarallisia ennakkotapauksia, ja kaikkien pitäisi olla siitä tietoisia.
But let us imagine for one moment that NATO is serious in its intent; that all the allegations of cynicism are misguided; and that people mean what they say when they wax lyrical about peace.
Olettakaamme kuitenkin, että NATO on tosissaan! Sanokaamme, että kaikki syytökset siitä, että NATO on kyyninen, ovat vääriä, että sen rauhanretoriikka on vakavasti otettavaa!
Surely it would still make sense to acknowledge that the outcome in the field demonstrates that thebombing has failed and must be stopped — unless the idea is to prove that the operation was a success, even though the patient died.
Eikö silloin kuitenkin olisi paikallaan tunnustaa, että kentällä vallitseva todellisuus osoittaa pommitusten epäonnistuneen, että ne on lopetettava? Vai aiotaanko osoittaa, että operaatio on onnistunut — vaikka potilas kuolisikin?
Sichrovsky (NI). — (DE) Mr President, 'war', it says today in a German daily, 'is always the result of a policy that has not achieved its aim'.
Sichrovsky (NI). — (DE) Arvoisa puhemies, eräässä tämänpäiväisessä saksalaisessa päivälehdessä todetaan, että sota on aina seurausta politiikasta, joka ei ole saavuttanut tavoitettaan.
That is why the generals should only intervene after the politicians have failed.
Tämän vuoksi kenraalit saavat puuttua tilan teeseen vasta, kun poliitikot ovat epäonnistuneet.
But what does a military leadership do if it has been instructed to win a war without waging a war?
Mitä sotilasjohto sitten tekee, kun se saa poliitikoilta tehtävän voittaa sota käymättä sotaa?
At present the necessary military action by NATO has been taken on the responsibility of a group of politicians who once upon a time loudly proclaimed themselves pacifists and opponents of war in the peace movements and are now ordering a war without wanting to dirty their hands.
NATOn välttämättömästä sotilaallisesta toiminnasta on tällä hetkellä vastuussa sellaisten poliitikkojen muodostama ryhmä, jotka aikoinaan esiintyivät äänekkäästi rauhanliikkeissä pasifisteina ja sotien vastustajina ja jotka nyt antavat toimeksiannoksi sodan haluamatta liata käsiään.
There is clearly a wide gap between instructions and means here.
Toimeksiannon ja keinojen välillä vallitsee tässä selvä ristiriita.
If peace is to be achieved by political means then the military have to withdraw.
Jos rauha halutaan saavuttaa poliittisin keinoin, sotilasvoimien on vetäydyttävä.
If it is to be achieved by military means the politicians must withdraw.
Jos rauha halutaan saavuttaa sotilaallisin keinoin, poliitikkojen on vetäydyttävä.
At present the two areas of responsibility are being confused in an unprofessional manner and two half-measures certainly do not make a whole.
Tällä hetkellä molempien vastuualueita laajennetaan taitamattomasti, eikä kaksi puolikasta suinkaan muodosta yhtä koko naisuutta.
In addition to the aggressor, those who are incapable of intervening at the right moment with the right methods also bear responsibility for the plight of the people.
Vastuun ihmisten hädästä kantaa hyökkääjän lisäksi myös se, joka on kykenemätön toteuttamaan oikeat menettelyt oikeaan aikaan.
Wiersma (PSE). — (NL) Mr President, I speak on behalf of my group and I will begin with what is most important.
Wiersma (PSE). — (NL) Arvoisa puhemies, puhun ryhmäni nimissä ja aloitan heti tärkeimmällä asialla.
We endorse the NATO action on Kosovo.
Tuemme NATOn toimia Kosovossa.
Military action was sadly unavoidable in the light of Milosevic's response.
Sotilaalliset toimet olivat valitettavasti väistämättömiä, kun ajatellaan Miloseviin reaktioita.
That action is necessary if the Albanians are to have any future in Kosovo.
Nämä toimet ovat tarpeen, jotta Kosovon albaaneille voidaan saada aikaan kestävä tilanne.
The European Parliament must leave no
Euroopan parlamentti ei saa jättää tänään asennettaan epäselväksi.
Wiersma room at all for doubt today about where it stands on this. Of course, the starting-point remains the search for a political solution, but it has to be on the basis of Rambouillet, with an international military presence on the ground and the refugees able to return to an autonomous and democratic Kosovo.
Luonnollisesti lähtökohdaksi jää poliittisen ratkaisun löytäminen, mutta sen on tapahduttava Rambouillet'n pohjalta niin, että paikalla käytetään kansainvälistä sotilaallista läsnäoloa ja että pakolaiset palaavat takaisin autonomiseen ja demokraattiseen Kosovoon.
Given all that has happened since Rambouillet, that looks very much like an international protectorate.
Se voisi muistuttaa suurelta osin kansainvälistä hallintoaluetta sen jälkeen, mitä Rambouillet'sta lähtien on tapahtunut.
So be it, then.
Niin täytyy tehdä.
But that means troops.
Siihen tarvitaan asevoimia.
To my mind, these should as far as possible be European, including the Russians.
Mielestäni niiden on oltava mahdollisimman eurooppalaiset, niin että myös Venäjä on mukana.
The conflict is after all a European one.
Tässä on loppujen lopuksi kysymys eurooppalaisesta kriisistä.
Essential requirements will be a robust mandate and an effective command structure.
Edellytetään vahvoja valtuuksia ja tehokasta komentojärjestelmää.
The EU is not NATO.
EU ei ole kuin NATO.