panee merkille Turkin ehdotuksen perustaa kahdenvälinen asiantuntijakomitea, jonka tulisi YK:n puitteissa selvittää menneet traagiset kokemukset sekä Armenian kannan tähän ehdotukseen; kehottaa sekä Turkin että Armenian hallitusta jatkamaan sovitteluprosessia niin, että se johtaa yhteisesti hyväksyttävissä olevaan ehdotukseen; panee tyytyväisenä merkille, että Turkissa käydyt keskustelut ovat ainakin aloittaneet Armeniaa koskevan tuskallisen historian käsittelyn; korostaa, että vaikka armenialaisten kansanmurhan tunnustaminen sinänsä ei muodollisesti kuulukaan Kööpenhaminan kriteereihin, unionin jäsenyyttä kohti etenevän maan on ehdottomasti kohdattava menneisyytensä ja tunnustettava se; kehottaa tässä yhteydessä Turkin viranomaisia helpottamaan tutkijoiden, älymystön ja tiedemiesten tutkimuksia näiden selvittäessä armenialaisten kansanmurhaa ja varmistamaan heidän pääsynsä historiallisiin arkistoihin ja antamaan heidän käyttöönsä kaikki olennaiset asiakirjat; kehottaa Turkkia ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin ilman ennakkoehtoja diplomaattisten suhteiden ja hyvien naapuruussuhteiden solmimiseksi Armenian kanssa, kauppasaarron lopettamiseksi ja maarajan avaamiseksi mahdollisimman nopeasti Euroopan parlamentin vuosina 1987–2005 hyväksymien päätöslauselmien mukaisesti ja täyttämään näin liittymistä valmistelevan kumppanuuden ensisijaiset tavoitteet sekä rajakiistojen rauhanomaista sovittelua koskevat neuvottelupuitteet, jotka kummatkin ovat välttämättömiä EU:hun liittymisen kannalta; katsoo, että muita vähemmistöjä (esimerkiksi Pontosin kreikkalaiset ja assyrialaiset) koskeviin asioihin olisi suhtauduttava vastaavalla tavalla;
Takes note of the proposal by Turkey to establish a committee of experts which should be under the auspices of the United Nations in order to overcome the tragic experience of the past, and the position of Armenia regarding that proposal; urges both the Turkish Government and the Armenian Government to continue their process of reconciliation leading to a mutually acceptable proposal; welcomes the fact that, with the recent debates in Turkey, a start at least has been made in the discussion on the painful history with Armenia; stresses that, although recognition of the Armenian genocide as such is formally not one of the Copenhagen criteria, it is indispensable for a country on the road to membership to come to terms with and recognise its past; calls in this respect on the Turkish authorities to facilitate the work of researchers, intellectuals and academics working on this question, ensuring them access to the historical archives and providing them with all relevant documents; urges Turkey to take the necessary steps, without any preconditions, to establish diplomatic and good neighbourly relations with Armenia, to withdraw the economic blockade and to open the land border at an early date, in accordance with resolutions adopted by the European Parliament between 1987 and 2005, thereby fulfilling the Accession Partnership priorities and the requirements of the Negotiating Framework on 'peaceful settlement on border disputes' which are both mandatory for EU accession; believes that a similar position should be adopted for the cases of other minorities (e.g. the Greeks of Pontos and the Assyrians);