natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ottaa huomioon, että raiskaus, joka on todellinen sodassa käytettävä ase ja jota joukot käyttävät uhriensa pelotteluun, rankaisuun ja hallitsemiseen, on hirvittävällä tavalla yleistynyt Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa sen jälkeen, kun sotatoimet käynnistyivät vuonna 2009; ottaa huomioon, että naisiin kohdistuvia rikoksia ovat raiskaus, joukkoraiskaus, seksiorjuus ja murhat ja että niillä on kauaskantoisia seurauksia, kuten naisten fyysisen ja psyykkisen terveyden tuhoutuminen,
whereas rape, used as a weapon of war by combatants to intimidate, punish and control their victims, has become horrifically widespread in the eastern DRC since the launching of military operations in 2009; whereas atrocities against women are structured around rape, gang rape, sexual slavery and murder, which has far-reaching consequences on the physical and psychological destruction of women,
ottaa huomioon, että YK:n turvallisuusneuvosto päätti 29. kesäkuuta 2011 jatkaa vuodella YK:n vakauttamisoperaatiota Kongon demokraattisessa tasavallassa (Monusco), ja muistuttaa, että operaatiolla on toimivaltuus, joka sallii sen käyttää kaikkia tarvittavia keinoja suojaamaan siviilejä kansainvälisen humanitaarisen oikeuden ja ihmisoikeuksien loukkauksilta;
whereas on 29 June 2011 the UN Security Council decided to extent the UN Mission to the DRC (MONUSCO) for a further year, and whereas this mission has a mandate authorising it to use all necessary means to protect civilians against violations of international law and human rights,
ottaa huomioon, että raiskausten uhrit kohtaavat huomattavan infrastuktuurin puutteen eivätkä he voi saada asianmukaista lääkinnällistä apua tai hoitoa; ottaa huomioon, että naisten kimppuun hyökätään tahallisesti julkisilla paikoilla ja että hyökkäykset vievät naisilta usein heidän asemansa yhteiskunnassa sekä heidän kykynsä huolehtia lapsistaan, sekä toteaa, että he ovat huomattavassa vaarassa saada aids-tartunnan; ottaa huomioon, että lääkinnällisistä hätätapauksista huolehtivat ainoastaan useat paikan päällä olevat kansalaisjärjestöt ja että niiden koordinaatiota ei voida enää varmistaa eikä voida taata, että ne tavoittavat uhrit,
whereas the victims of rape are faced with a serious shortage of infrastructure and are unable to benefit from adequate medical assistance or care; whereas women are deliberately attacked in public, which often costs them their place in society and their ability to care for their children, and whereas the risks of contamination with the AIDS virus are considerable; whereas the only emergency medical response is that provided by the many NGOs working in the area, whose coordination and access to victims are no longer assured,
toteaa, että Kongon demokraattisen tasavallan kyvyttömyys saattaa oikeuteen sen oman armeijan ja aseellisten ryhmien jäseniä kansainvälisen oikeuden vastaisista rikoksista on edistänyt rankaisematta jättämisen kulttuuria; ottaa huomioon, että Kongon armeijalla ei ole riittäviä henkilökuntaa, tekniikkaa ja rahoitusta koskevia resursseja, jotta se voisi toteuttaa tehtävänsä Kongon demokraattisen tasavallan itäisissä maakunnissa ja varmistaa väestön suojelun,
whereas the inability of the DRC to bring to justice members of its own army and armed groups for crimes under international law has fostered a culture of impunity; whereas the Congolese army does not possess sufficient human, technical or financial resources to carry out its duties in the eastern provinces of the DRC and to guarantee the protection of the population,
ottaa huomioon, että Kongon demokraattisen tasavallan parlamentin seksuaalisesta väkivallasta vuonna 2006 säätämän lain täytäntöönpano on hyvin vähäistä,
whereas the implementation of the law on sexual violence adopted by the DRC Parliament in 2006 is very limited,
ottaa huomioon, että joukkoviestimillä on tärkeä tehtävä suoritettavanaan, jotta asian käsittely säilyy vahvana ja jotta julkiseen mielipiteeseen voidaan vaikuttaa,
whereas the media have an essential role to play to ensure that awareness of the issues remains high and to alert public opinion,
tuomitsee täysin joukkoraiskaukset, seksuaalisen väkivallan ja muut ihmisoikeuksien loukkaukset, jotka tapahtuivat 10.–12. kesäkuuta 2011 Etelä-Kivun maakunnassa; samaistuu tuskaan ja suruun, jota joutuvat kokemaan kaikki seksuaalisen väkivallan uhrit ja erityisesti sellaisten joukkoraiskausten uhrit, joita tehtiin toistuvasti Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa neljän viime vuoden aikana;
Roundly condemns the mass rapes, acts of sexual violence and other human rights violations perpetrated between 10 and 12 June 2011 in the South Kivu region; shares in the pain and sorrow of all victims of sexual violence, especially mass rape, that have been committed repeatedly in the eastern part of the DRC over the past four years;
kehottaa Kongon demokraattisen tasavallan hallitusta käsittelemään kansallisena ensisijaisena tavoitteena naisiin kohdistuvien joukkoraiskausten ja seksuaalisen väkivallan torjumista;
Calls on the government of the DRC to consider the fight against mass rape and sexual violence against women as a national priority;
panee tyytyväisenä merkille YK:n päätöksen tutkia edellä mainitut tapahtumat; vaatii, että nämä tapahtumat tutkitaan välittömästi itsenäisesti ja puolueettomasti kansainvälisten normien mukaan; pahoittelee, että sotarikolliset ovat edelleen korkeissa virka-asemissa; vaatii tehokkaita ja välittömiä toimenpiteitä, joilla varmistetaan uhrien ja todistajien suojelu kyseisten tutkimusten aikana ja niiden jälkeen;
Welcomes the UN's decision to carry out an inquiry into these events; calls for immediate, independent and impartial investigations to be conducted into these crimes in accordance with international standards; deplores the fact that war criminals are still holding high command positions; calls for effective and immediate measures to ensure the protection of victims and witnesses during and after those investigations;
vaatii komissiota ja Kongon demokraattista tasavaltaa tarkastelemaan uudelleen Kongon demokraattisen tasavallan maakohtaista strategia-asiakirjaa ja kymmenettä EKR:n maaohjelmaa (2008–2013) siten, että tavoitteena on tehdä naisiin kohdistuvista joukkoraiskauksista ja väkivallasta kansallisesti ensisijainen rankaisematta jättämisen torjumista koskeva tavoite;
Demands that the Commission and the Democratic Republic of Congo review the DRC's Country Strategy Paper and the National Indicative Programme of the 10th EDF (2008-2013) with the objective of making the issue of mass rape and sexual violence against women into a national priority to combat impunity;
panee huolestuneena merkille seksuaalisen väkivallan arkipäiväistymisen vaarat; korostaa, että on Kongon demokraattisen tasavallan hallituksen tehtävä varmistaa alueensa turvallisuus ja suojella siviilejä; muistuttaa presidentti Kabilaa, että tämä on henkilökohtaisesti sitoutunut politiikkaan, jossa on nollatoleranssi seksuaalista väkivaltaa kohtaan, ja että tämän on jahdattava sotarikosten ja ihmisyyttä vastaan valtiossa tehtyjen rikosten arkkitehtejä, ja tehtävä yhteistyötä Kansainvälisen rikostuomioistuimen ja alueen valtioiden kanssa;
Is disturbed at the risk that acts of sexual violence may become routine; stresses that it is incumbent on the government of the DRC to guarantee security on its territory and protect civilians; reminds President Kabila that he has personally undertaken to pursue a zero-tolerance policy towards sexual violence and to prosecute the perpetrators of war crimes and crimes against humanity committed in the country, and to cooperate with the International Criminal Court and the countries in the region;
panee tyytyväisenä merkille kansalaisjärjestöjen toiminnan raiskausten ja sotarikosten uhrien hyväksi ja erityisesti eräiden sairaaloiden, kuten Panzin sairaalan Bukavussa, tarjoaman lääkinnällisen avun; korostaa, että valtaosa seksuaalisen väkivallan uhreista ei saa tarvittavaa lääkinnällistä, sosiaalista tai oikeudellista apua; ehdottaa, että Kongon demokraattisen tasavallan hallitus laatii kokonaisvaltaisen ohjelman, jolla tuetaan uhreja ja autetaan heitä palaamaan Kongon yhteiskuntaan ja työmarkkinoille; pyytää komissiota ohjaamaan lisää varoja seksuaalisen väkivallan torjumiseen ja edistämään talojen rakentamista seksuaalisen väkivallan uhreille sille alttiilla alueilla; kehottaa panemaan täytäntöön pilottihankkeen, jolla parannettaisiin seksuaalisen väkivallan uhreille annettavaa lääkinnällistä apua Kongon demokraattisessa tasavallassa;
Welcomes the action of the NGOs bringing aid to the victims of violence and war crimes, particularly the medical aid provided by certain hospitals such as Panzi hospital in Bukavu; stresses that the majority of the victims of sexual aggression are not receiving the necessary medical, social or legal aid; suggests that a comprehensive programme of assistance to victims and their reintegration into Congolese society and the labour market be worked out by the Government of the DRC; calls on the Commission to release additional funds to combat sexual violence and to work to create houses for the victims of sexual violence in sensitive areas; suggests that a pilot project be set up to improve medical assistance to victims of sexual violence in the DRC;
on huolissaan, että YK:n väestöohjelmarahasto lakkautti puolitoista vuotta sitten sukupuoleen perustuvan väkivallan alaklusterin, jonka pitäisi taata seksuaalista väkivaltaa koskevan humanitaarisen toiminnan koordinointi; kehottaa siksi perustamaan uudelleen paikan päällä toimivan humanitaarisen toiminnan koordinointijärjestelmän;
Is concerned that the Gender-Based Violence (GBV) Sub-Cluster, which was intended to coordinate the humanitarian response to sexual violence, was abolished a year and a half ago owing to a lack of leadership from the UN Population Fund; calls, therefore, for the recasting of the humanitarian coordination system on the ground;
ilmaisee olevansa huolissaan siitä, että Monusco ei voinut toteuttaa toimivaltaansa ja voimankäyttövaltuuksiaan aktiivisemmin tarjoamaan turvaa tällaisilta joukkoraiskauksilta sekä sen omien joukkojen väärinkäytöksiltä; tunnustaa kuitenkin, että Monuscon läsnäolo on välttämätöntä humanitaarisen avun saatavuuden kannalta; vaatii, että Monuscon mandaattia ja voimankäyttövaltuuksia toteutetaan määrätietoisesti, jotta voidaan taata paremmin väestön turvallisuus; panee tyytyväisenä merkille päätöksen jatkaa operaation mandaattia 30. kesäkuuta 2012 saakka;
Expresses its concern that MONUSCO could not use its mandate and rules of engagement more actively to provide protection against such mass rapes, including the atrocities committed by its own forces; recognises, however, that its presence remains indispensable to humanitarian aid accessibility; insists that MONUSCO's mandate and rules of engagement should be carried out with determination to guarantee the safety of the population more effectively; welcomes the decision to extend the mission's mandate to 30 June 2012;
kehottaa Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita tukemaan EUSEC RD ja EUPOL RD -operaatioiden toimintaa; kehottaa panemaan seksuaalisen väkivallan torjumisen kokonaisuudessaan täytäntöön yhteisissä turvallisuus- ja puolustusoperaatioissa;
Calls on the EU and its Member States to support the activities of the EUSEC RD and EUPOL RD missions; calls for issues relating to combating sexual violence to be fully integrated into joint security and defence operations;
on yhä todella huolissaan tämänhetkisestä humanitaarisesta tilanteesta Kongon demokraattisessa tasavallassa sekä liian vähäisestä rahoituksesta kyseiselle alueelle, mikä johtuu eräiden kahdenvälisten rahoittajien rahoituksen vähentämisestä; on erittäin pahoillaan, että toimitetut varat saavuttavat vielä tänäkin päivänä vain harvat uhreista; pyytää komissiota jatkamaan humanitaariselle avulle myönnettyä rahoitusta Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa;
Remains deeply concerned at the current humanitarian situation in the DRC and at the under-funding in this region owing to the reduction in funding from certain bilateral donors; deeply regrets the fact that, at present, the funds allocated are reaching only few victims; calls on the Commission to maintain the funding allocated to humanitarian aid in the eastern DRC;
kehottaa komissiota laatimaan rankaisematta jättämisen torjumiseksi uusia lainsäädäntöehdotuksia konfliktialueiden mineraaleista, jotka lietsovat sotaa ja joukkoraiskauksia Kongon demokraattisessa tasavallassa, samaan tapaan kuin Yhdysvaltojen Dodd Frank -laissa (erityisesti 1502 osastossa), jossa säädetään uusista raportointivaatimuksista teollisuustuotteille, joissa käytetään ”konfliktialueiden mineraaleja”;
Calls on the Commission to come forward with a legislative proposal on conflict minerals which fuel the war and mass rape in the DRC, with a view to combating impunity, similar to the Dodd-Frank Act (especially section 1502), which imposes new reporting requirement on manufactured products for which ‘conflict minerals’ are used;
toteaa, että sotilaallista ratkaisua suosiva Etelä-Kivun maakunnan konfliktia koskeva ratkaisusuunnitelma vaikuttaa epäonnistuvan; arvioi, että konfliktiin vaaditaan poliittista ratkaisua, ja pahoittelee, että kansainvälisellä yhteisöllä ei ole siihen rohkeutta; katsoo, että tuomitsemisen lisäksi on tullut aika toimia ja että Kongon hallituksen, EU:n ja YK:n on sitouduttava ryhtymään konkreettisiin toimiin näiden hirmutekojen lopettamiseksi; korostaa, että jos mikään ei muutu, humanitaariset toimijat ovat vielä pitkään läsnä kyseisellä alueella;
Notes that the conflict resolution plan for South Kivu, which gives priority to the military solution, has proved to be a failure; considers that the solution to this conflict must be political and regrets the lack of courage on the part of the international community; considers that the time has come to go beyond condemnation and that responsibilities should be assumed by the Congolese government, by the EU and the UN to take concrete actions to end these atrocities; stresses that, if nothing changes, humanitarian workers will have to be present on the ground for a long time to come;
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, Afrikan unionille, Suurten järvien alueen valtioiden hallituksille, Kongon demokraattisen tasavallan presidentille, pääministerille ja parlamentille, YK:n pääsihteerille, seksuaalista väkivaltaa konflikteissa käsittelevälle YK:n erityisedustajalle, YK:n turvallisuusneuvostolle ja YK:n ihmisoikeusneuvostolle.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Commission Vice-President / EU High Representative for Foreign Affairs and Security policy, the African Union, the governments of the countries of the Great Lakes region, the President, Prime Minister and Parliament of the DRC, the Secretary-General of the United Nations, the UN Special Representative on Sexual Violence in Conflict, the UN Security Council and the UN Human Rights Council.
ottaa huomioon Indonesian valinnan YK:n ihmisoikeusneuvostoon toukokuussa 2011 sekä sen, että ihmisoikeusneuvoston jäsenten on taattava ihmisoikeuksien edistämistä ja suojelua koskevat tiukimmat vaatimukset,
having regard to Indonesia's election to the United Nations Human Rights Council (UNHRC) in May 2011; whereas UNHRC members are required to uphold the highest standards regarding the promotion and protection of human rights,
ottaa huomioon Indonesian puheenjohtajuuden Kaakkois-Aasian maiden liitossa (ASEAN) vuonna 2011, 15. joulukuuta 2008 voimaan tulleen ASEANin peruskirjan ja ASEANin hallitustenvälisen ihmisoikeustoimikunnan perustamisen 23. lokakuuta 2009,
having regard to Indonesia's chairmanship of ASEAN in 2011, the ASEAN Charter, which entered into force on 15 December 2008, and the creation of the ASEAN Intergovernmental Commission on Human Rights on 23 October 2009,
ottaa huomioon kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jonka Indonesia ratifioi vuonna 2006,
having regard to the International Covenant on Civil and Political Rights, which Indonesia ratified in 2006,
ottaa huomioon Indonesian perustuslain 29 luvun, jossa taataan uskonnonvapaus,
having regard to Chapter 29 of the Indonesian Constitution, which guarantees freedom of religion,
ottaa huomioon Indonesian rikoslain 156 ja 156 a §:n, joilla kielletään jumalanpilkka, harhaoppisuus ja uskontojen halventaminen,
having regard to Articles 156 and 156(a) of the Indonesian Criminal Code prohibiting blasphemy, heresy and religious defamation,
ottaa huomioon presidentin asetuksen nro 1/PNPS/1965 jumalanpilkan ja uskontojen halventamisen estämisestä,
having regard to Presidential Decree No 1/PNPS/1965 on the prevention of blasphemy and abuse of religions,
ottaa huomioon 8. helmikuuta 2011 päivätyn unionin julkilausuman ahmadeihin kohdistuneista viimeaikaisista hyökkäyksistä ja tapoista Bantenin provinssissa,
having regard to the EU statement of 8 February 2011 on the recent attacks on and killings of Ahmadis in Banten province,
ottaa huomioon EU:n ja Indonesian kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen sekä näissä puitteissa käydyn ihmisoikeusvuoropuhelun ensimmäisen kierroksen kesäkuussa 2010 Jakartassa,
having regard to the EU-Indonesia Partnership and Cooperation Agreement (PCA) and the first round of the Human Rights Dialogue held in that framework, which took place in June 2010 in Jakarta,
toteaa, että Indonesia on maailman suurin muslimivaltainen maa ja että moniarvoisuuden, kulttuurien harmonian, uskonnonvapauden ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden perinne Indonesiassa heijastuu kansalliseen pancasila-ideologiaan,
whereas Indonesia is the world's largest predominantly Muslim nation, and whereas Indonesia's tradition of pluralism, cultural harmony, religious freedom and social justice is enshrined in the national ideology of ‘Pancasila’,
toteaa, että uskonnollisiin vähemmistöihin ja erityisesti ahmadeihin – jotka pitävät itseään muslimeina – mutta myös kristittyihin, buddhalaisiin ja edistyksellisiin kansalaisyhteiskunnan järjestöihin kohdistuvat hyökkäykset ovat lisääntyneet merkittävästi,
whereas there has been a significant increase in the incidence of attacks against religious minorities, particularly Ahmadis, who consider themselves Muslims, but also against Christians, Buddhists and progressive civil society organisations,
ottaa huomioon, että ahmadimuslimien oppien levityskiellon tultua voimaan vuonna 2008 Indonesian uskontoasioiden ministeri on toistuvasti vaatinut Ahmadiyya-muslimiyhteisön kieltämistä kokonaan ja että näin on jo tehty kolmessa provinssissa: Länsi-Jaavassa, Etelä-Sulawesissa ja Länsi-Sumatrassa; toteaa, että 6. helmikuuta 2011 ainakin 1 500:n vahvuinen väkijoukko hyökkäsi 20 ahmadimuslimin kimppuun Bantenin provinssissa sijaitsevassa Cikeusikissa niin, että kolme heistä kuoli ja useita loukkaantui vakavasti, ja että Indonesian presidentti on tuominnut tapauksen ja vaatinut sen tutkimista,
whereas, following the ban on the dissemination of Ahmadi Muslim teachings in 2008, the Indonesian Minister for Religious Affairs has repeatedly called for the imposition of a total ban on the Ahmadiyya Muslim community, a step which has already been taken by three provinces, West Java, South Sulawesi and West Sumatra; whereas on 6 February 2011 a mob of at least 1500 people attacked 20 Ahmadi Muslims in Cikeusik, in Banten province, killing three of them and severely injuring several others, prompting a condemnation and a call for an investigation by the President of Indonesia,
ottaa huomioon, että tämän hyökkäyksen jälkeen 8. helmikuuta 2011 sadat ihmiset sytyttivät palamaan kolme kirkkoa ja kävivät papin kimppuun Keski-Jaavassa sijaitsevassa Temanggungin kaupungissa, kun eräs islamin halventamisesta syytetty kristitty oli tuomittu viideksi vuodeksi vankeuteen eikä kuolemaan, kuten hyökkääjät olivat odottaneet, ja että Indonesian kirkkojen yhteisön mukaan kristittyjen kirkkoja vastaan on hyökätty 430 kertaa kuuden viime vuoden aikana,
whereas, following this attack, on 8 February 2011 hundreds of people set fire to three churches and attacked a priest in the Central Java city of Temanggung after a Christian charged with insulting Islam was sentenced to five years' imprisonment, instead of being condemned to death as expected by the attackers, and whereas the Communion of Churches in Indonesia has recorded 430 attacks against Christian churches over the past six years,
ottaa huomioon, että yli 150 henkilöä on jo pidätetty Indonesian rikoslain 156 ja 156 a §:n nojalla ja että on saatu näyttöä siitä, että ääriryhmät käyttävät jumalanpilkkaa, harhaoppisuutta ja uskontojen halventamista koskevia paikallisia lakeja polkeakseen uskonnonvapautta ja lietsoakseen yhteisöjen välisiä jännitteitä ja väkivaltaa,
whereas over 150 individuals have already been arrested or detained under Articles 156 and 156(a) of the Indonesian Criminal Code, and whereas there is evidence to show that local blasphemy, heresy and religious defamation by-laws are being used by extremists to clamp down on religious freedom and to stir up intercommunity tensions and violence,
toteaa, että Indonesian perustuslakituomioistuin säilytti 19. huhtikuuta 2010 voimassa jumalanpilkkaa ja harhaoppisuutta koskevat lait ja torjui niiden kumoamista koskevan pyynnön, jonka olivat esittäneet neljä johtavaa islaminoppinutta sekä ainakin seitsemän indonesialaista kansalaisyhteiskunnan järjestöä ja ihmisoikeusjärjestöä ja jota oli tukenut ainakin 40 muuta järjestöä,
whereas on 19 April 2010 the Indonesian Constitutional Court upheld the blasphemy and heresy laws and rejected the request for their repeal which had been submitted by four prominent Islamic scholars and at least seven Indonesian civil society and human rights organisations and supported by at least 40 other organisations,
toteaa, että luotettavien lähteiden eli kansallisen ihmisoikeustoimikunnan mukaan Indonesian turvallisuusjoukot ovat syyllistyneet ihmisoikeusloukkauksiin, kuten kidutukseen ja muuhun huonoon kohteluun sekä tarpeettomaan ja liialliseen voimankäyttöön, etenkin Papuan ja Molukkien saarilla; huomauttaa, että syylliset saadaan vain harvoin vastuuseen teoistaan riippumattomassa tuomioistuimessa,
whereas there are credible reports, namely by the National Commission on Human Rights, of human rights violations by members of the security forces in Indonesia, including torture and other forms of ill-treatment and the unnecessary and excessive use of force, in particular on Papua and Maluku Islands; whereas those responsible are rarely brought to account before an independent court,
suhtautuu myönteisesti presidentin, edustajainhuoneen puhemiehen, alueellisten edustajien neuvoston puhemiehen, neuvoa-antavan kansankokouksen puhemiehen, ylimmän oikeuden ja perustuslakituomioistuimen presidenttien sekä muiden korkeiden virkamiesten 24. toukokuuta 2011 antamaan yhteiseen julkilausumaan, jossa kehotettiin vaalimaan pancasila-aatetta ja suojelemaan moniarvoisuutta;
Welcomes the joint statement issued on 24 May 2011 by the President, the Speaker of the House of Representatives, the Speaker of the Regional Representatives' Council, the Speaker of the People's Consultative Assembly, the Chief Justices of the Supreme Court and Constitutional Court and other senior officials calling for ‘Pancasila’ to be upheld and for the protection of pluralism;
korostaa, että Indonesia on viime vuosina edistynyt demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen täytäntöönpanossa, ja katsoo, että on erittäin tärkeää ylläpitää ja syventää EU:n ja Indonesian sopusointuisia suhteita monilla aloilla, kuten EU:n ja Indonesian kumppanuus- ja yhteistyösopimuksessa todetaan;
Underlines the progress Indonesia has made in the area of the implementation of democracy and the rule of law in recent years, and attaches great importance to maintaining and deepening harmonious relations between the European Union and Indonesia in many areas, as reflected in the EU-Indonesia PCA;