natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pyytää jäsenvaltioita ryhtymään pikaisesti toimiin etuuksien käyttöasteen parantamiseksi sekä niiden käyttämättä jättämisen yleisyyden ja syiden seuraamiseksi, kun otetaan huomioon, että etuuksista jää OECD:n mukaan käyttämättä 20–40 prosenttia, ja katsoo, että käyttöastetta voidaan parantaa lisäämällä avoimuutta, tehostamalla tiedotus- ja neuvontapalveluja ja yksinkertaistamalla menettelyjä sekä ottamalla käyttöön tehokkaita toimia ja toimintalinjoja vähimmäistulon saajien syrjinnän ja leimautumisen torjumiseksi;
Calls on Member States to take urgent action to improve take-up of benefits and monitor levels of non-take-up and its causes, recognising that cases of non-take-up account for between 20-40% of benefits according to the OECD, by increasing transparency, by providing more effective information and advice facilities, by simplifying procedures, and by putting in place effective measures and policies to fight stigma and discrimination associated with minimum income recipients;
tähdentää, että on tärkeää varmistaa työttömyystuki, joka takaa saajalleen kohtuullisen elintason, ja myös lyhentää työmarkkinoiden ulkopuolella oloaikoja muun muassa tehostamalla julkisia työnvälityspalveluja;
Stresses the importance of the existence of unemployment benefit that guarantees a decent standard of living for beneficiaries, and also the need to reduce the length of absences from work, inter alia by making state employment services more efficient;
korostaa, että on annettava sosiaaliturvaa koskevia sääntöjä, jotta voidaan luoda yhteys kussakin jäsenvaltiossa maksetun vähimmäiseläkkeen ja vastaavan köyhyysrajan välille;
Stresses the need to adopt rules on insurance so as to establish a link between the minimum pension paid and the corresponding poverty threshold;
moittii jäsenvaltioita siitä, ettei vähimmäistulojärjestelmissä aina turvata suhteellisen köyhyysrajan mukaista tasoa; pyytää uudelleen jäsenvaltioita puuttumaan tähän tilanteeseen mahdollisimman pian; pyytää komissiota tarkastelemaan hyviä ja huonoja käytäntöjä kansallisten toimintasuunnitelmien arvioinnissa;
Criticises Member States where minimum income schemes do not meet the relative poverty threshold; reaffirms its demand to Member States to remedy this situation as soon as possible; demands that good and bad practices be addressed by the Commission in the evaluation of national action plans;
kiinnittää huomiota merkittävään ikäsyrjintään vähimmäistulojärjestelmissä, kuten köyhyysrajan alittavan vähimmäistulon vahvistamiseen lapsille tai nuorten jättämiseen vähimmäistulojärjestelmien ulkopuolelle sosiaalivakuutusmaksujen puuttumisen vuoksi; korostaa, että tämä heikentää vähimmäistulojärjestelmien epäehdollisuutta ja ihmisarvoista elämää korostavaa luonnetta;
Points to major age discrimination regarding minimum income schemes, such as setting the minimum income for children below the poverty threshold or excluding young people from minimum income schemes due to a lack of social security contributions; stresses that this undermines the unconditionality and decency of minimum income schemes;
korostaa tarvetta laatia ja ottaa käyttöön eri aloilla – kuten terveys, asuminen, energiahuolto, sosiaalinen ja kulttuurinen osallistuminen, liikkuvuus, koulutus, tulot (esimerkiksi Gini-kerroin, jonka avulla voidaan laskea tuloerojen kehitys), aineellinen huono-osaisuus, työllisyys, sosiaalihuollon palvelut – asianmukaisia sosioekonomisia indikaattoreita, joiden avulla voidaan seurata ja mitata köyhyyden torjumista ja sosiaalisen osallisuuden edistämistä ja jotka esitellään vuosittain kansainvälisenä köyhyyden poistamisen päivänä (17. lokakuuta), ja katsoo, että näissä indikaattoreissa on keskityttävä tilanteen kehittymiseen ja otettava huomioon sukupuoli, ikäluokka, perheen tilanne, vammaisuus, maahanmuutto, krooniset sairaudet ja erilaiset tulotasot (60 prosenttia mediaanitulosta, 50 prosenttia mediaanitulosta tai 40 prosenttia mediaanitulosta) suhteellisen köyhyyden, äärimmäisen köyhyyden ja kaikkein heikoimmassa asemassa olevien ryhmien huomioimista varten; korostaa, että on pikaisesti saatava taloudellisten indikaattorien ohella EU:n tilastotietoja äärimmäisestä köyhyydestä, kuten asunnottomuudesta, jota yhteisön tulo- ja elinolotilastot (EU-SILC) eivät nykyisin kata; pyytää, että nämä sosioekonomiset tunnusluvut esitetään vuosittain kertomuksessa jäsenvaltioille ja Euroopan parlamentille keskustelua varten sekä tulevien täsmällisten toimintavaihtoehtojen määrittämiseksi;
Stresses the urgent need to define and apply appropriate economic and social indicators in various areas, such as health, housing, energy provision, social and cultural inclusion, mobility, education, income (for example the Gini coefficient, which can be used to measure income gap trends), material privation, employment and social assistance services, which will allow the progress made in combating poverty and in social inclusion to be monitored and measured; states that these indicators should be presented annually on International Day for the Eradication of Poverty (17 October), should evolve as necessary and should include gender, age ranges, households, disability situations, immigration, chronic illness and various income levels (60% of median income, 50% of median income, 40% of median income) in order to take account of relative poverty, extreme poverty and the most vulnerable groups; stresses the urgent need to have EU statistical data beyond monetary indicators on situations of extreme poverty such as homelessness which are currently not covered by EU-SILC; calls for details of these socioeconomic indicators to be set out in an annual report forwarded to the Member States and the European Parliament for discussion and with a view to determining the scope for further action;
korostaa, että muita heikommassa asemassa olevat ryhmät (vammaiset henkilöt tai pitkäaikaissairaat, yksinhuoltajaperheet tai monilapsiset perheet) tarvitsevat erityisiä lisäetuuksia, jotka kattavat heille aiheutuneita lisäkustannuksia, erityisesti henkilökohtaista apua, erityisvälineiden käyttöä, sairaanhoitoa ja sosiaaliapua;
Insists on the need for specific additional provisions for less-favoured groups (those with disabilities or chronic illnesses, single-parent families and families with large numbers of children) who incur additional costs, in particular related to personal assistance, use of specific facilities, medical care and social support;
kehottaa komissiota ja EU:n jäsenvaltioita tutkimaan, miten erilaiset kaikkien saatavilla olevat epäehdolliset ja köyhyyden poissulkevat perustulomallit voisivat edistää sosiaalista, kulttuurista ja poliittista osallisuutta, kun otetaan huomioon erityisesti niiden leimautumista estävä luonne ja niiden kyky ehkäistä piilevää köyhyyttä;
Calls on the Commission and the EU Member States to examine how different models of unconditional and poverty-precluding basic incomes for all could contribute to social, cultural and political inclusion, taking especially into account their non-stigmatising character and their ability to prevent cases of concealed poverty;
katsoo, että köyhyyden vähentämistä koskevissa politiikoissa, joita toteutetaan jäsenvaltioissa käyttöön otettavan riittävän vähimmäistulon ohella, olisi parannettava avointa koordinointimenetelmää, jotta todella voidaan vaihtaa politiikkoja koskevia hyviä käytäntöjä;
Takes the view that, in respect of the poverty reduction policies which accompany the establishment of an adequate minimum income in the Member States, the open method of coordination should be revised in order to make for a genuine exchange of best practices among the latter;
huomauttaa, että vähimmäistulo voi saavuttaa köyhyyden torjuntaa koskevan tavoitteensa vain, jos se on verotonta, ja suosittelee, että harkitaan vähimmäistulon tason kytkemistä julkisiin palveluihin liittyvien maksujen vaihteluihin;
Notes that minimum income will only achieve its objective in combating poverty if it is tax-free and recommends to consider attaching the level of the minimum income to the fluctuations in utility charges;
palauttaa mieliin, että naisilla on suurempi riski ajautua äärimmäiseen köyhyyteen kuin miehillä, sillä sosiaaliturvajärjestelmät ovat riittämättömiä ja etenkin työmarkkinoilla esiintyy yhä syrjintää, joten tarvitaan monenlaisia sukupuoleen ja konkreettiseen tilanteeseen sovitettuja poliittisia erityistoimia;
Recalls that the risk of falling into extreme poverty is greater for women than for men, given the shortcomings of the welfare systems and continuing discrimination, especially on the labour market, necessitating a whole range of specific policies which should be both gender-oriented and attentive to circumstances;
katsoo, että työssä käyvien köyhyys on osoitus oikeudenmukaisten työehtojen puuttumisesta, ja pyytää keskittämään toimet tämän tilanteen korjaamiseen, jotta yleensä palkkauksella ja erityisesti vähimmäispalkalla, määriteltiinpä se sitten lainsäädännöllä tai työehtosopimuksilla, voidaan turvata ihmisarvoinen elintaso;
Believes that poverty affecting people in employment implies inequitable working conditions and calls for efforts to change this state of affairs, through pay levels in general and minimum wage levels in particular, whether regulated by legislation or by collective bargaining, so that they can ensure a decent standard of living;
vaatii köyhyydessä elävien integrointia yhteiskuntaan (työmarkkinoille integroitumiseen tähtääviä hankkeita on tuettava voimakkaasti) ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään vuoropuheluun köyhyydessä elävien henkilöiden ja heitä edustavien järjestöjen ja verkostojen sekä työmarkkinaosapuolien kanssa; katsoo, että on syytä varmistaa, että köyhyydessä eläviä henkilöitä ja heitä edustavia järjestöjä pidetään keskeisinä sidosryhminä ja näille annetaan riittävästi tukea sekä taloudellisia ja muita resursseja, jotta ne voivat osallistua politiikkojen, toimenpiteiden ja indikaattoreiden laatimiseen, soveltamiseen ja seurantaan EU:n tasolla ja kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla, erityisesti Eurooppa 2020 -strategian kansallisten uudistusohjelmien sekä sosiaalisen suojelun ja sosiaalisen osallisuuden alalla käytettävän avoimen koordinointimenetelmän yhteydessä; korostaa myös, että on vastustettava tiukemmin työnantajia, jotka ottavat laittomasti työhön yhteiskunnan marginaalissa eläviä vähimmäistuloa alhaisemmalla palkalla;
Calls for the integration of people experiencing poverty (in respect of whom extra support should be given for measures to foster labour market integration) and calls on the Commission and the Member States to develop a dialogue with people in poverty, their representative organisations and networks, and the social partners; takes the view that it must be ensured that people experiencing poverty and their representative organisations are made stakeholders and provided with the financial and other resources to enable them to participate in the preparation, application and monitoring of policies, measures and indicators at European, national, regional and local levels, particularly in relation to the national reform programmes in the context of the Europe 2020 strategy and the open method of coordination on social protection and social inclusion; stresses furthermore the need to step up action against employers who illegally employ marginalised groups for less than the minimum income;
katsoo, että köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi on toteutettava jatkuvia ja kattavia toimia, jotta voidaan parantaa niiden tilannetta, joita köyhyys ja syrjäytyminen eniten uhkaavat, kuten epätyypillisissä työsuhteissa olevien, työttömien, yksinhuoltajaperheiden, yksin elävien vanhusten, naisten, huono-osaisten lasten, etnisten vähemmistöjen sekä sairaiden tai eri tavoin vammaisten henkilöiden tilannetta;
Considers that sustained and extensive efforts must be made to combat poverty and social exclusion, in order to improve the situation of people at greatest risk of poverty and exclusion, such as people in precarious employment, the unemployed, single-parent families, elderly people living alone, women, disadvantaged children, ethnic minorities and people who are ill or differently-abled;
pahoittelee erityisesti, että tietyt jäsenvaltiot eivät näytä ottavan huomioon neuvoston suositusta 92/441/ETY, jossa tunnustetaan ihmisten perusoikeus ihmisarvoisen elämän edellyttämiin riittäviin resursseihin ja etuuksiin;
Deeply regrets that some Member States appear not to have regard to Council Recommendation 92/441/EEC, which recognises the ‘basic right of a person to sufficient resources and social assistance to live in a manner compatible with human dignity’;
toteaa, että työmarkkinaosapuolten olisi oltava täysimääräisesti ja tasavertaisesti mukana laatimassa kansallisia toimintasuunnitelmia köyhyyden torjumiseksi ja vertailutavoitteiden asettamiseksi kullakin hallintotasolla;
Insists that the social partners should be fully involved in drawing up national action plans to combat poverty and setting reference targets at each level of governance;
korostaa, että on tarpeen suunnitella ja toteuttaa kohdennettuja toimia harjoittamalla aktiivista työllisyyspolitiikkaa maantieteellisellä, alakohtaisella ja yrityskohtaisella tasolla sekä ottamalla työmarkkinaosapuolet aktiivisesti mukaan, jotta voidaan helpottaa ihmisten pääsyä työmarkkinoille aloilta tai maantieteellisiltä alueilta, joilla työttömyysaste on erityisen korkea;
Stresses the need to plan and implement targeted interventions, through active employment policies at geographical, sectoral and business levels, and with the active involvement of the social partners, in order to boost access to the labour market for people from sectors or geographical regions with particularly high rates of unemployment;
katsoo, että on välttämätöntä keskittyä tiettyihin väestönosiin (maahanmuuttajiin, naisiin ja eläkeikää lähestyviin työttömiin jne.), jotta voidaan parantaa taitoja, estää työttömyyttä ja lujittaa sosiaalisen integroitumisen rakenteita;
Stresses the need to focus on selected sections of the population (migrants, women, unemployed people of pre-retirement age, etc.) with the aim of improving skills, preventing unemployment and strengthening the fabric of social integration;
kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota ryhtymään toimiin nuorten ja ikääntyvien ihmisten integroimiseksi työmarkkinoille, sillä nämä ovat haavoittuvaisia ryhmiä, joihin nykyisen taantuman työpaikkapula vaikuttaa vakavasti;
Urges the Member States and the Commission to take measures for the integration of younger and older people into the labour market, since these are vulnerable groups that are severely affected by the lack of jobs in the present recession;
korostaa, että vähimmäistulojärjestelmistä on katettava polttoainekustannukset, jotta energiaköyhyydestä kärsivät köyhät kotitaloudet pystyvät maksamaan energialaskunsa; toteaa, että vähimmäistulojärjestelmien laskelmien perustaksi on otettava totuudenmukaiset arviot siitä, paljonko asunnon lämmittäminen maksaa kotitalouksien erityistarpeiden – esimerkiksi lapsiperheiden, vanhusten ja vammaisten henkilöiden tarpeiden – mukaan;
Stresses that minimum income schemes must cover fuel costs to allow poor households affected by energy poverty to pay their energy bills; minimum income schemes must be calculated on the basis of realistic assessments of how much it costs to heat a home related to the specific household needs – e.g. family with children, older people and disabled persons;
toteaa, että vaikka useimmissa EU:n jäsenvaltioissa on vähimmäistulojärjestelmä, monissa ei ole; pyytää jäsenvaltioita turvaamaan köyhyyttä estävät taatun vähimmäistulon järjestelmät sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi ja kehottaa niitä vaihtamaan parhaita käytäntöjä; katsoo, että toimeentulotukea tarjottaessa jäsenvaltioilla on velvollisuus varmistaa, että kansalaiset ovat tietoisia heille myönnettävistä etuuksista ja että he pystyvät saamaan niitä;
Points out that, while most Member States in the EU-27 have national minimum income schemes, several do not; calls on the Member States to provide for poverty-preventing guaranteed minimum income schemes for social inclusion, and urges them to exchange best practice; recognises that, where there is provision of social assistance, Member States have a duty to ensure that citizens understand and are able to obtain their entitlements;
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the parliaments and governments of the Member States and of the candidate countries.
Euroopan parlamentin päätöslauselma 20. lokakuuta 2010 rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisistä: suositukset toteutettaviksi toimenpiteiksi ja aloitteiksi (välimietintö) ( 2009/2182(INI) )
European Parliament resolution of 20 October 2010 on the financial, economic and social crisis: recommendations concerning measures and initiatives to be taken (mid-term report) ( 2009/2182(INI) )
ottaa huomioon 7. lokakuuta 2009 tekemänsä ja työjärjestyksen 184 artiklan mukaisesti hyväksytyn päätöksen rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisiä käsittelevän erityisvaliokunnan asettamisesta ja sen toimivallan, jäsenmäärän ja toimikauden keston määrittelystä EUVL C 230 E, 26.8.2010, s. 11.
having regard to its decision of 7 October 2009 on setting up a special committee on the financial, economic and social crisis, and its powers, numerical composition and term of office OJ C 230 E, 26.8.2010, p.
ottaa huomioon rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisiä käsittelevän erityisvaliokunnan mietinnön ( A7-0267/2010 ),
having regard to the report of the Special Committee on the Financial, Economic and Social Crisis ( A7-0267/2010 ),
toteaa, että nykyisen kriisin syyt ovat moninaisia ja sen vaikutukset näkyvät sekä välittömästi että pitkällä aikavälillä ja että useat varoittavat merkit sivuutettiin ja kriisin mittakaava sekä sen vaikutukset ja heijastusvaikutukset aliarvioitiin;
Notes that the causes of the current crisis are manifold and its effects both immediate and long-term, and that several warning signs were overlooked and the scale of the crisis, as well as its impact and spillover effects, underestimated;
toteaa, että Yhdysvalloissa ns. subprime-kuplasta alkunsa saaneen kriisin juuret ulottuvat kauas taaksepäin;
Notes that the crisis that originated in the United States with the subprime bubble had roots that go back a long way;
huomauttaa, että maailmanlaajuinen epätasapaino, sääntelyn hallinta (sääntely ja valvonta) ja rahapolitiikka – samoin kuin rahoitusjärjestelmälle tunnusomaiset erityistekijät, kuten rahoitustuotteiden monimutkaisuus ja läpinäkymättömyys, lyhyelle aikavälille painottuvat palkka- ja palkkiojärjestelmät sekä puutteelliset liiketoimintamallit – ovat tärkeimmät tekijät, jotka myötävaikuttivat nykyisen rahoituskriisin puhkeamiseen;
Notes that global imbalances, regulatory governance (regulation and supervision), and monetary policy - together with specific factors inherent in the financial system, such as the complexity and opacity of financial products, short-term featured remuneration systems and inadequate business models - are the main factors contributing to the current financial crisis;
katsoo, että kriisiä ovat joissakin tapauksissa pahentaneet finanssialalla yleistyneet eturistiriidat, oman edun tavoittelu ja tapaukset, joissa toimijat ovat asemansa puolesta esteellisiä (”too close to talk”);
Considers that the proliferation in the financial sector of conflicts of interest, vested interests and cases of operators who are ‘too close to talk’ has in some cases aggravated the crisis;
panee merkille, että Yhdysvaltojen ekspansiivisessa rahapolitiikassa suosittiin liiallista likviditeettiä suurten tuottojen saamiseksi, kotimaisen kysynnän kehittämistä kulutusluottojen eli kotitalouksien velkaantumisen avulla ja korkeiden julkisten menojen rahoittamista halvalla pääomalla;
Notes that the USA's expansionist monetary policy encouraged an excess of liquidity in search of high returns and the development of domestic demand based on consumer credit, and thus household debt, as well as high government expenses financed through cheap access to capital;
toteaa, että finanssimarkkinoilla on esiintynyt keinottelua ja jotkut sijoittajat ovat ottaneet erittäin suuria riskejä, mitä luokituslaitosten oligopoli on pahentanut; huomauttaa, että markkinatalous toimii parhaiten, kun siihen liittyy demokraattisesti sovittu, avoin ja monitasoinen sääntely sekä terve etiikka ja moraali, jotka edistävät moitteettomia rahoitus- ja talousjärjestelmiä eivätkä vahingoita reaalitaloutta;
Notes that there has been speculative behaviour in the financial markets, with some investors taking very large risks, which was aggravated by the oligopoly in rating agencies; notes that any market economy works best when accompanied by democratically agreed, transparent, multilevel regulation accompanied by healthy ethics and morality that encourage sound financial and economic systems and do not damage the real economy;
toteaa, että monimutkaisten taseen ulkopuolisten tuotteiden (kuten erillisyhtiöiden, CDO-instrumenttien ja CDS-johdannaisten) ja sääntelemättömästä, rinnakkaisesta pankkijärjestelmästä peräisin olevien arvopaperistamisten yleistyminen on pikemminkin lisännyt kuin vähentänyt järjestelmäriskejä; huomauttaa, että tallettajiin ja pk-yritysten rahoittamiseen keskittyvät yritykset ovat todistaneet arvonsa;
Notes that the proliferation of complex off-balance-sheet products (SPVs, CDOs, CDS, etc.) and securitization arrangements resulting from an unregulated parallel banking system has increased, rather than decreased, systemic risks; notes that establishments that concentrate on savers and financing for SMEs have proved their value;
katsoo, että entistä kestävämmän tuotanto-, jakelu- ja kulutusmallin puuttuminen ilmastonmuutoksesta, biologisen monimuotoisuuden vähenemisestä ja luonnonvarojen hupenemisesta huolimatta pahentaa entisestään kriisin taustalla olevia tekijöitä;
Believes that the absence of a more sustainable pattern of production, distribution and consumption in the face of climate change, the loss of biodiversity and the depletion of natural resources feeds into the root causes of the crisis;
katsoo, että kriisiä edeltäneet talouden ja finanssialan hallinnan rakenteet – yhtä lailla maailmanlaajuisesti, Yhdysvalloissa ja myös Euroopan unionissa – eivät olleet johdonmukaisia eivätkä yhtenäisiä, koska makro- ja mikrotason vakauden valvonta oli niissä erotettu toisistaan, ja että ne keskittyivät liiaksi finanssilaitosten alhaalta ylöspäin suuntautuvaan mikrotason vakauden valvontaan ja makrotaloudellisten indikaattorien valvontaan maatasolla, jolloin unohdettiin järjestelmän laajuinen näkemys finanssialan ja makrotalouden kehityksestä, joka edellyttäisi finanssilaitosten välisten ja maiden välisten kytkösten valvontaa;
Considers that the economic and financial governance structures in place at the onset of the crisis, whether at global level, in the USA or within the European Union, lacked coherence and consistency in separating macro- from micro-prudential supervision, focussed excessively on bottom-up micro-prudential supervision of financial institutions and country-level monitoring of macroeconomic indicators, whilst neglecting the system-wide view of the financial and macroeconomic developments that would necessitate monitoring of the interconnectedness among financial institutions and among countries;
toteaa globalisaation edenneen ilman, että markkinoiden yhdentymisen tueksi on samanaikaisesti ilmaantunut tai kehitetty globaalin hallinnan rakenteita, joilla voidaan vaikuttaa etenkin globaaleihin tasapaino- tai epätasapainotekijöihin ja finanssimarkkinoihin, ja pitää G20-prosessia oikeansuuntaisena askeleena mutta huomauttaa, että EU:n kannan on oltava tehokkaasti edustettuna G20-ryhmässä;
Notes that globalisation has developed without the emergence or parallel evolution of global governance structures to accompany market integration, especially as regards global balances or imbalances and financial markets, and sees the G20 process as a step in the right direction, but points out that an effective representation of the EU-position at the G20 is necessary;