natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ihmisoikeussopimukseen liittyminen ei millään tavalla kyseenalaista unionin oikeuden itsenäisyyden periaatetta, sillä Euroopan unionin tuomioistuin on edelleen ainoa ylin oikeusaste unionin oikeuteen ja sen säädösten pätevyyteen liittyvissä kysymyksissä, koska Euroopan ihmisoikeustuomioistuinta ei voida pitää elimenä, joka valvoo ulkopuolelta käsin sitä, että unioni noudattaa ihmisoikeussopimukseen liittymisestä johtuvia velvoitteitaan; näiden kahden eurooppalaisen tuomioistuimen suhde ei ole hierarkkinen vaan pikemminkin kahden erityistuomioistuimen suhde; Euroopan unionin tuomioistuimella on siis samanlainen asema kuin on nykyään jäsenvaltioiden ylimmillä tuomioistuimilla suhteessa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen;
accession will not in any way call into question the principle of the autonomy of the Union's law, as the Court of Justice of the European Union will remain the sole supreme court adjudicating on issues relating to EU law and the validity of the Union's acts, as the European Court of Human Rights must be regarded not only as a superior authority but rather as a specialised court exercising external supervision over the Union's compliance with obligations under international law arising from its accession to the ECHR; the relationship between the two European courts shall not be hierarchical but rather a relationship of specialisation; thus the Court of Justice of the European Union will have a status analogous to that currently enjoyed by the supreme courts of the Member States in relation to the European Court of Human Rights;
palauttaa mieliin, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan ja pöytäkirjan N:o 8 mukaan liittyminen Euroopan ihmisoikeussopimukseen ei laajenna unionin toimivaltaa eikä etenkään anna unionille yleistä toimivaltaa ihmisoikeusasioissa ja että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltioiden perustuslaillisten perinteiden ja kulttuuri-identiteetin kunnioittaminen säilyy ennallaan;
Recalls that, pursuant to Article 6 of the Treaty on European Union and Protocol No 8, accession does not entail any extension of the powers of the Union and in particular does not create a general human rights competence for the Union, and that, pursuant to Article 4(2) and Article 6(3) of the Treaty on European Union, the Member States' traditions and constitutional identities must be respected;
toteaa, että Lissabonin sopimuksen pöytäkirjassa N:o 8 olevan 2 artiklan mukaan sopimuksessa unionin liittymisestä Euroopan ihmisoikeussopimukseen on varmistettava, että liittyminen ei vaikuta jäsenvaltioiden asemaan ihmisoikeussopimuksen ja siihen liitettyjen pöytäkirjojen osalta eikä jäsenvaltioiden toteuttamiin ihmisoikeussopimuksesta poikkeaviin toimenpiteisiin tai niiden sopimukseen tekemiin varaumiin, ja että nämä seikat eivät saisi vaikuttaa unionin asemaan suhteessa ihmisoikeussopimukseen;
Notes that, pursuant to Article 2 of Protocol No 8 to the Lisbon Treaty, the agreement on the accession of the Union to the ECHR must ensure that accession will not affect the particular internal situation of the Member States in relation to the ECHR and its protocols in general and with regard to any derogations and reservations made by Member States in particular, and that such circumstances should not influence the position taken by the Union in relation to the ECHR;
toteaa, että Euroopan ihmisoikeussopimuksella perustettua järjestelmää on täydennetty useammalla lisäpöytäkirjalla, jotka koskevat sellaisten oikeuksien suojelua, joista Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ei määrätä, ja suosittelee, että komissiolle annetaan valtuudet neuvotella myös kaikkiin sellaisiin pöytäkirjoihin liittymisestä, jotka koskevat perusoikeuskirjaa vastaavia oikeuksia, riippumatta siitä, ovatko unionin jäsenvaltiot ratifioineet ne;
Observes that the ECHR system has been supplemented by a series of additional protocols concerning the protection of rights which are not covered by the ECHR and recommends that the Commission be mandated also to negotiate accession to all the protocols concerning rights corresponding to the Charter of Fundamental Rights, regardless of whether they have been ratified by the Member States of the Union;
korostaa, että koska EU:n liittyminen Euroopan ihmisoikeussopimukseen tarkoittaa muun kuin valtion tulemista valtioita varten luodun oikeudellisen välineen sopimuspuoleksi, EU:n liittyminen ihmisoikeussopimukseen olisi toteutettava niin, ettei muuteta sopimuksen ominaispiirteitä ja että sen tuomioistuinjärjestelmään tehdään mahdollisimman vähän muutoksia; pitää sekä unionin että kolmansien maiden oikeussubjektien edun nimissä tärkeänä suosia sellaisia liittymisehtoja, jotka lisäävät vähiten Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen työtaakkaa;
Stresses that, as the accession of EU to the ECHR is an accession of a non-State Party to a legal instrument created for States, it should be completed without altering the features of the ECHR and modifications to its judicial system should be kept to a minimum; considers it important, in the interests of those in both the Union and third countries who are seeking justice, to give preference to accession arrangements that will have the least impact on the workload of the European Court of Human Rights;
korostaa, että poliittisen sitoutumisen ohella on erittäin tärkeää löytää asianmukaiset vastaukset ja ratkaisut tärkeimpiin teknisiin kysymyksiin, jotta EU:n liittyminen Euroopan ihmisoikeussopimukseen koituisi kansalaisten hyödyksi; huomauttaa, että ratkaisemattomat ja epäselvät yksityiskohdat voivat luoda hämmennystä ja vaarantaa koko liittymisen tarkoituksen; korostaa kuitenkin, että teknisten esteiden ei saa antaa viivyttää prosessia;
Emphasises that, in tandem with the necessary political commitment, it is of the utmost importance that adequate answers and solutions be found to the main technical questions in order to enable the EU's accession to the ECHR to be used for the benefit of citizens; points out that unresolved and unclear details may create confusion and endanger the very purpose of the accession; stresses, however, that technical impediments should not be allowed to delay the process;
painottaa, että Euroopan ihmisoikeussopimukseen liittyminen ei tee unionista Euroopan neuvoston jäsentä, mutta koska unionin on osallistuttava tietyssä määrin Euroopan ihmisoikeussopimuksen toimielimiin, jotta unioni saadaan kiinteäksi osaksi kyseisellä yleissopimuksella perustettua järjestelmää, sillä on myös oltava tiettyjä oikeuksia:
Stresses that accession to the ECHR does not make the Union a member of the Council of Europe but that a degree of participation by the Union in the ECHR bodies is necessary in order to ensure proper integration of the Union into the ECHR system and that, therefore, the Union should have certain rights in this domain, particularly:
oikeus esittää sopimuspuolena lista, jossa on kolme ehdokasta tuomariksi, jonka Euroopan neuvoston parlamentaarinen yleiskokous valitsee ja joka osallistuu Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen työskentelyyn tasavertaisena muiden tuomareiden kanssa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti; Euroopan parlamentti osallistuu ehdokaslistan laatimiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 255 artiklassa määrättyä, Euroopan unionin tuomioistuimen tuomariehdokkaita koskevaa menettelyä vastaavan menettelyn mukaisesti,
the right to submit a list of three candidates for the post of judge, one of whom is elected by the Parliamentary Assembly of the Council of Europe on behalf of the Union and participates in the work of the Court on a footing of equality with the other judges, pursuant to Article 27(2) of the ECHR; the European Parliament being involved either in drawing up the list of candidates in line with a procedure similar to that provided for in Article 255 of the Treaty on the Functioning of the European Union for candidates for the position of judge at the Court of Justice of the European Union,
oikeus osallistua EU:n äänivaltaa käyttävän Euroopan komission edustamana ministerikomitean kokouksiin, kun komitea toimii Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomioiden täytäntöönpanon valvontaelimenä tai päättää siitä, onko ihmisoikeustuomioistuimelta syytä pyytää lausunto, sekä oikeus olla edustettuna ihmisoikeusasioiden johtokomiteassa (ministerikomitean elin),
the right to attend via the European Commission, with voting rights on behalf of the EU, meetings of the Committee of Ministers when it performs its task of monitoring the execution of judgments given by the European Court of Human Rights or when it decides on the desirability of seeking an opinion from the Court and the right to be represented on the Steering Committee for Human Rights (a subsidiary body of the Committee of Ministers),
Euroopan parlamentin oikeus nimetä/lähettää tietty määrä edustajia Euroopan neuvoston parlamentaariseen yleiskokoukseen, jossa valitaan tuomareita Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen;
the right of the European Parliament to appoint/send a certain number of representatives to the Parliamentary Assembly of the Council of Europe when the latter elects judges to the European Court of Human Rights;
katsoo, että jäsenvaltion olisi Euroopan ihmisoikeussopimukseen liittyessään sitouduttava suhteissaan muihin jäsenvaltioihin ja vastavuoroisissa suhteissaan unioniin siihen, ettei se tee Euroopan ihmisoikeussopimuksen 33 artiklan nojalla Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelle valtiovalitusta, kun valituksen kohteena oleva toimi tai laiminlyönti kuuluu unionin oikeuden soveltamisalaan, koska se olisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 344 artiklan vastaista;
Considers that the Member States should undertake, at the time of accession to the ECHR, with respect to one another and in their mutual relations with the Union, not to bring interstate applications concerning an alleged failure of compliance pursuant to Article 33 of the ECHR when the act or omission in dispute falls within the scope of Union law, as this would be contrary to Article 344 of the Treaty on the Functioning of the European Union;
katsoo, että merkittävin hyöty, jonka EU:n liittyminen Euroopan ihmisoikeussopimukseen toisi mukanaan, koskisi yksittäisten henkilöiden mahdollisuutta hakea muutosta EU:n toimielinten tai jäsenvaltioiden antamiin unionin oikeuden täytäntöönpanotoimiin ja näin ollen kaikki luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön valitukset unionin toimielimen tai elimen toimen tai laiminlyönnin johdosta on tehtävä yksinomaan unionia vastaan ja vastaavasti; kaikki valitukset, joiden tarkoituksena on saada jäsenvaltio toteuttamaan unionin oikeuden täytäntöönpanotoimi, on tehtävä yksinomaan kyseistä jäsenvaltioita vastaan, minkä ei pidä estää sitä, että jos vastuun jakautuminen ei ole täysin selvää, valitus voidaan tehdä samanaikaisesti unionia ja jäsenvaltiota vastaan;
Considers that the principal added value of the accession of the EU to the ECHR lies in recourse for individuals against acts by means of which the law of the Union is implemented by its institutions or the Member States and that consequently any application by a natural or legal person concerning an act or failure to act by an institution or body of the Union should be directed solely against the latter and that similarly any application concerning a measure by means of which a Member State implements the law of the Union should be directed solely against the Member State, without prejudice to the principle that, where there might be any doubt about the way in which responsibility is shared, an application may be brought simultaneously against the Union and the Member State;
katsoo, että Euroopan ihmisoikeussopimuksen 35 artiklassa määrätyn kaikkien kansallisten oikeussuojakeinojen käyttämistä koskevan ehdon täyttyminen edellyttää, että valituksen tekijä on käyttänyt kaikki oikeussuojakeinot asianomaisessa maassa ja pyytänyt Luxemburgin tuomioistuimelta ennakkoratkaisua; toteaa, että ehto katsotaan täytetyksi, kun kansallinen tuomioistuin päättää valituksesta huolimatta, ettei asiasta ole aiheellista pyytää ennakkoratkaisua;
Considers that for the purposes of complying with the requirement set out in Article 35 ECHR for domestic remedies to have been exhausted, the applicant shall have exhausted the judicial remedies of the State concerned including a reference for a preliminary ruling to the Court in Luxembourg; the latter procedure shall be regarded as having been complied with where following a request to that end by the applicant the national court does not consider it appropriate for a reference for a preliminary ruling to be made;
panee merkille, että EU:n liittyminen Euroopan ihmisoikeussopimukseen saattaa merkitä sitä, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuimella ja Euroopan unionin tuomioistuimella on kummallakin toimivalta tietyissä asioissa, ja huomauttaa, että asian vireillepanoa samanaikaisesti molemmissa tuomioistuimissa ei sallita;
Notes that, following the EU's accession to the ECHR, it might occur that both the European Court of Human Rights and the Court of Justice of the European Union have jurisdiction in certain cases, and points out that simultaneous referrals to the two Courts will not be admissible;
pitää asianmukaisen oikeudenkäytön kannalta mielekkäänä, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 36 artiklan 2 kohdan soveltamista rajoittamatta, että kaikissa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa käsiteltävissä asioissa, joissa on osoitettu valitus jäsenvaltiolle ja joissa saatetaan käsitellä unionin oikeuteen liittyvää kysymystä, unioni voi osallistua asian käsittelyyn kanssavastaajana, ja että jokainen jäsenvaltio voi kaikissa unionille osoitettujen samankaltaisten valitusten tapauksessa osallistua asian käsittelyyn kanssavastaajana; katsoo, että tämä mahdollisuus on määriteltävä liittymistä koskevan sopimuksen määräyksissä selkeästi, mutta kuitenkin riittävän laaja-alaisesti;
Considers it appropriate that, in the interests of the proper administration of justice and without prejudice to Article 36(2) of the ECHR, in any case brought against a Member State before the European Court of Human Rights which may raise an issue concerning the law of the Union, the Union may be permitted to intervene as a co-defendant, and that in any case brought against the Union subject to the same conditions any Member State may be permitted to intervene as a co-defendant; this possibility must be defined in the provisions of the accession treaty in a manner which is both clear and sufficiently broad;
katsoo, että kanssavastaajana toimimisen mahdollistamisen ei estä muita Euroopan ihmisoikeussopimuksen tarjoamia välillisiä mahdollisuuksia (36 artiklan 1 kohta), kuten EU:n oikeutta puuttua asiaan kolmantena osapuolena tapauksissa, joissa valituksen tekijänä on EU:n kansalainen;
Considers that the adoption of the institution of co-defendant does not impede other indirect options provided by the ECHR (Article 36, I), such as the right of the Union to intervene as a third party in any application by an EU citizen;
katsoo, että koska Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on tunnustanut Euroopan ihmisoikeussopimuksen ekstraterritoriaalisen sovellettavuuden, unionin on pyrittävä kunnioittamaan tätä velvoitetta täysimääräisesti ulkosuhteissaan ja ulkoisessa toiminnassaan;
Considers that, as the European Court of Human Rights has acknowledged the extra-territorial applicability of the ECHR, the Union must aim to respect this obligation fully in its external relations and activities;
katsoo, ettei olisi järkevää määritellä muodollisesti Euroopan unionin tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen suhteita ottamalla ihmisoikeustuomioistuimessa käyttöön ennakkoratkaisumenettely tai perustamalla elin tai ”paneeli”, joka ratkaisisi tilanteet, joissa jompikumpi tuomioistuimista päätyisi toisen tuomioistuimen tulkinnasta eriävään Euroopan ihmisoikeussopimuksen tulkintaan; palauttaa tässä yhteydessä mieliin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen julistuksen 2 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdasta, jossa pannaan merkille Euroopan unionin tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen välinen säännöllinen vuoropuhelu, jota voidaan vahvistaa, kun unioni liittyy mainittuun yleissopimukseen;
Considers that it would be unwise to formalise relations between the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights by establishing a preliminary ruling procedure before the latter or by creating a body or panel which would take decisions when one of the two courts intended to adopt an interpretation of the ECHR which differed from that adopted by the other; recalls in this context Declaration No 2 concerning Article 6(2) of the Treaty on European Union, which notes the existence of a regular dialogue between the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights, which should be reinforced when the Union accedes to the ECHR;
on varsin tietoinen siitä, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin saattaa havaita rikkomuksen asiassa, josta Euroopan unionin tuomioistuin on jo tehnyt päätöksen, ja korostaa, ettei tämä kyseenalaista millään tavalla Euroopan unionin tuomioistuimen uskottavuutta EU:n oikeudenkäyttöjärjestelmän ylimpänä tuomioistuimena;
Is clearly aware of the fact that the European Court of Human Rights may find a violation in a case that has already been decided by the Court of Justice of the European Union and stresses that this would in no way cast a doubt on the credibility of the Court of Justice of the European Union as an ultimate umpire in the EU judicial system;
korostaa, että Euroopan ihmisoikeussopimukseen liittymisen jälkeen ihmisoikeussopimus muodostaa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelun vähimmäisnormin Euroopassa ja on sitova erityisesti tapauksissa, joissa EU:n takaama suojelu on heikompi kuin ihmisoikeussopimuksen takaama; painottaa, että ihmisoikeussopimus vahvistaa soveltamisalaansa kuuluvien Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettujen oikeuksien suojelua ja että perusoikeuskirjassa tunnustetaan myös muita oikeuksia ja periaatteita, joita ei ole vahvistettu ihmisoikeussopimuksessa vaan sen lisäpöytäkirjoissa ja siihen liittyvissä sopimuksissa;
Stresses that, following the accession, the ECHR will constitute the minimum standard of protection for human rights and fundamental freedoms in Europe and will be crucial, in particular, in cases where the protection granted by the EU is inferior to that provided under the ECHR; points out that the ECHR reinforces protection of the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights that come within its scope and that the Charter also recognises other rights and principles, which are not contained in the ECHR, but in the additional protocols and in instruments related to the ECHR;
palauttaa mieliin, että Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen kirjattu ihmisoikeuksien kunnioittaminen on Euroopan unionin perusarvo ja yhteinen perusta unionin suhteille kolmansiin maihin; katsoo sen vuoksi, että Euroopan ihmisoikeussopimukseen liittyminen lisää kansalaisten luottamusta Euroopan unioniin ja unionin uskottavuutta kolmansien maiden kanssa käytävässä ihmisoikeusvuoropuhelussa; korostaa, että myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan yhdenmukainen ja täysimääräinen noudattaminen itse unionissa on tärkeää, jos halutaan varmistaa unionin uskottavuus tässä vuoropuhelussa;
Recalls that promotion of respect of human rights, a core value of the EU as enshrined in its founding treaty, constitutes common ground for its relations with third countries; takes the view, therefore, that accession will further enhance the confidence of citizens in the European Union and the EU's credibility in talks on human rights with non-member States; stresses, furthermore, that the uniform and full application of the Charter of Fundamental Rights at EU level is equally essential to ensure the Union's credibility in this dialogue;
toteaa, että Euroopan ihmisoikeussopimus on Euroopan unionin perusoikeuskirjan tulkinnassa tärkeä väline, sillä niitä perusoikeuskirjassa turvattuja oikeuksia, jotka on tunnustettu myös Euroopan ihmisoikeussopimuksessa, on tulkittava ihmisoikeussopimuksen mukaisesti ja Euroopan unionin tuomioistuin voi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti käyttää ihmisoikeussopimusta lähteenä yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita määritellessään; toteaa lisäksi, että ihmisoikeussopimuksen 53 artiklan mukaan sopimusta ei voida tulkita niin, että se rajoittaa tai heikentää unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja oikeuksia, vaan perusoikeuskirja säilyttää kaiken oikeudellisen vaikutuksensa;
Notes that the ECHR has an important function in connection with the interpretation of the Charter of Fundamental Rights, as rights guaranteed by the Charter which correspond to rights recognised by the ECHR must be interpreted in accordance with the Convention and as, by virtue of Article 6(3) of the Treaty on European Union, the ECHR constitutes a source of inspiration for the Court of Justice of the European Union in the formulation of general principles of Union law; notes likewise that, pursuant to Article 53 of the ECHR, the Convention cannot be interpreted as limiting or adversely affecting the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights, so that the latter retains its full legal force;
korostaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön merkitystä luotaessa kansalaisvapauksia sekä oikeus- ja sisäasioita koskevan Euroopan unionin nykyisen ja tulevan toiminnan oikeudellisia puitteita ja pääperiaatteita, erityisesti kun otetaan huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden alan yhdentymisen ja yhdenmukaistamisen uudet muodot Lissabonin sopimuksen voimaantulon sekä Tukholman ohjelman hyväksymisen myötä;
Emphasises the significance of the ECHR and the case law of the European Court of Human Rights in providing a legal framework and guiding principles for current and future EU action in the domain of civil liberties, justice and home affairs, especially in the light of the new forms of integration and harmonisation in civil liberties, justice and home affairs initiated by the entry into force of the Treaty of Lisbon and the adoption of the Stockholm Programme;
korostaa, että sopimukseen liittyminen merkitsee ennen kaikkea panostusta entistä yhtenäisempään EU:n ihmisoikeusjärjestelmään; katsoo, että liittyminen lujittaa EU:n uskottavuutta ihmisoikeuksien suojelun alalla sen omien kansalaisten silmissä ja takaa, että perusoikeuksia noudatetaan aina täysimääräisesti ja tehokkaasti, kun on kyse EU:n oikeudesta;
Stresses that the accession will, first and foremost, contribute to a more coherent human rights system within the EU; takes the view that the accession will strengthen the EU's credibility in the eyes of its own citizens in the field of human rights protection, ensuring full and effective respect for fundamental rights whenever EU law is in play;
korostaa, että sopimukseen liittymisen jälkeen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen toimivaltaa antaa tuomioita asioissa, jotka kuuluvat Euroopan ihmisoikeussopimuksen soveltamisalaan, ei voida enää kyseenalaistaa vedoten EU:n lainsäädännön sisäiseen rakenteeseen; painottaa lisäksi, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen toimivallan ei pidä rajoittua Euroopan kansalaisiin tai Euroopan unionin maantieteelliseen alueeseen (esimerkiksi valtuuskuntien tai edustustojen tapauksessa);
Underlines that, after the accession, the competence of the European Court of Human Rights when judging matters coming under the ECHR may not be contested on the basis of the internal structure of EU law; underlines also that the competence of the European Court of Human Rights must not be limited to European citizens or to the geographical area of the European Union (for example in the case of missions or delegations);