natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kehottaa komissiota ottamaan perusoikeusviraston mukaan syrjinnän vastustamista koskevaan yhteisön lainsäädäntöprosessiin siten, että virasto voi olla keskeisessä asemassa ja tarjota ajankohtaisia ja tarkkoja tietoja, jotka ovat keskeisen tärkeitä täydentävän lainsäädännön laatimisessa, ja siten, että virastolta pyydetään lausuntoa heti lainsäädäntöehdotusten laadinnan valmisteluvaiheessa;
Calls on the Commission to involve the Agency in the Community's legislative process on anti-discrimination so as to allow it to play a significant role as a regular source of up-to-date and detailed information of relevance for drafting further legislation, consulting it at the preparatory stage in the process of drawing up draft legislation;
; palauttaa mieliin 29. marraskuuta 2007 vahvistamansa kannan EUVL C 297 E, 29.11.2008, s. 125.
further to the political agreement of December 2007; points to its position of 29 November 2007 OJ C 297 E, 29.11.2008, p.
on huolestunut syrjinnän vastaisen lainsäädännön heikosta tuntemuksesta jäsenvaltioissa ja muistuttaa, että unionin kansalaisten on voitava vedota yhteisön lainsäädäntöön voidakseen harjoittaa oikeuksiaan; pyytää komissiota ja jäsenvaltioita toteuttamaan lisätoimenpiteitä tämän tason nostamiseksi; korostaa samalla sitä, että lainsäädäntö on tehokasta ainoastaan, jos kansalaiset voivat panna asian vireille tuomioistuimessa, sillä syrjinnänvastaisissa direktiiveissä esitetty suojajärjestelmä perustuu uhrien tekemiin aloitteisiin;
Is concerned at the poor level of knowledge of anti-discrimination legislation in the Member States and notes that, in order to exercise their rights, citizens of the Union have to have recourse to EU legislation in this area; calls on the Commission and Member States to redouble their efforts to raise that level; stresses the fact, at the same time, that legislation is effective only if citizens have easy access to the courts, since the protection regime laid down by the anti-discrimination directives hinges on initiatives taken by victims;
katsoo, että oikeudellisten välineiden ja oikeussuojakeinojen lisäksi syrjinnän torjunnan on perustuttava koulutukseen, parhaiden käytäntöjen edistämiseen sekä sellaisiin tiedotuskampanjoihin, joilla pyritään vaikuttamaan yleiseen mielipiteeseen sekä aloihin ja sektoreihin, joilla esiintyy syrjintää; kehottaa kansallista ja paikallista julkishallintoa käyttämään perusoikeusviraston ja Euroopan neuvoston laatimia opetusvälineitä toteuttaessaan syrjinnänvastaista politiikkaa koskevia koulutus- ja edistämistoimia;
Considers that, over and above legislative tools and the scope for appeals, the fight against discrimination must be based on education, promoting best practice and information campaigns targeting the general public and the areas and sectors where discrimination takes place; calls on national and local authorities to use the educational tools produced by the Agency and the Council of Europe when carrying out educational and anti-discrimination policy promoting measures;
korostaa, että positiivisten erityistoimien käsite, jolla tunnustetaan se tosiasia, että tietyissä tapauksissa syrjinnän vastaisen toiminnan tehokkuus edellyttää viranomaisten aktiivista puuttumista vakavasti vaarantuneen tasapainon palauttamiseksi, ei voi rajoittua kiintiöihin; korostaa, että tällaiset toimet voivat käytännössä olla erittäin moninaisia, kuten työpaikkahaastattelujen takaaminen, ensisijainen pääsy koulutukseen, joka johtaa ammattiin, jossa tietyt yhteisöt ovat aliedustettuina, ensisijaiset tiedot työpaikoista tietyille yhteisöille sekä ammattikokemuksen ottaminen huomioon pelkkien pätevyyksien sijaan;
Stresses that the notion of affirmative action, which is an acknowledgement of the fact that in some cases effective action to combat discrimination requires active intervention by the authorities to restore balance where it has been seriously compromised, cannot be reduced to the notion of quotas; stresses that such action can in practice be highly diverse, e.g. guaranteeing recruitment interviews, priority access to training leading to a job in areas where particular communities are under-represented, priority information on job offers for particular communities, and taking account of professional experience rather than qualifications alone;
katsoo, että tietojen kerääminen vähemmistöjen ja heikommassa asemassa olevien ryhmien tilanteesta on tärkeää, kuten Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen ja perusoikeusviraston raporteissa on todettu; kehottaa jäsenvaltioita julkaisemaan yksityiskohtaisia tilastoja rasistisista rikoksista sekä kehittämään rikos- ja/tai uhritutkimuksia, jotka mahdollistavat näiden rikosten uhreja koskevien määrällisten ja vertailukelpoisten tietojen keruun;
Takes the view that the gathering of data on the situation of minorities and disadvantaged groups is important, as underlined by successive reports by the European Observatory of Racism and Xenophobia and the Agency; calls on the Member States to publish detailed statistics on racist crimes and to set up inquiries into crimes and/or victims which enable quantitative, comparable data on the victims of such crimes to be collected;
panee merkille, että unionin viimeaikaiset laajentumiset ovat lisänneet lähes sata vähemmistöryhmää niiden noin 50 ryhmän joukkoon, joita 15 jäsenvaltion Euroopan unionissa jo oli, ja korostaa, että Keski- ja Itä-Euroopassa maahanmuuttajien, pakolaisten ja kolmansista maista tulevien ulkomaalaisten osuus on pieni, ja "perinteiset" alkuperäisvähemmistöt ovat olleet näkyvämmin esillä, joten maahanmuutto- ja kotouttamispolitiikka on siellä erotettu vähemmistöpolitiikasta;
Observes that the recent EU enlargements have added close to one hundred minority population groups to the fifty or so which existed when there were 15 EU countries, and stresses that because of the low percentage of resident immigrants, refugees and foreign nationals from third countries and the more visible presence of indigenous "traditional" minorities in Central and Eastern European Member States, migration and integration policies have been hived off there from policies on minorities;
korostaa, että vaikka vähemmistöjen suojelu kuuluu Kööpenhaminan kriteereihin, yhteisön politiikassa ei ole yhteisiä kriteerejä eikä vähimmäisstandardeja kansallisten vähemmistöjen oikeuksille eikä unionin yhteistä määritelmää kuulumiselle kansalliseen vähemmistöön; suosittaa, että tällainen määritelmä laaditaan Euroopan tasolla Euroopan neuvoston suosituksen 1201 (1993) perusteella; kehottaa kaikkia niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä allekirjoittaneet ja ratifioineet vähemmistökieliä koskevaa Euroopan neuvoston peruskirjaa ja kansallisten vähemmistöjen suojelua koskevaa puiteyleissopimusta, tekemään niin;
Stresses that, while the protection of minorities is a part of the Copenhagen Criteria, there are neither common criteria nor minimum standards for national minorities" rights in Community policy and that there is no common EU definition either of membership of a national minority; recommends that such a definition be laid down at European level on the basis of Council of Europe Recommendation 1201 (1993); calls on all Member States that have not yet done so to sign and ratify the European Charter for Regional or Minority Languages and the Framework Convention for the Protection of National Minorities;
korostaa tässä yhteydessä, että yhä useampi unionin kansalainen muuttaa jäsenvaltiosta toiseen ja että kansalaisten pitää voida saada nauttia täysimääräisesti perussopimusten heille unionin kansalaisina suomia oikeuksia, erityisesti oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja oikeutta osallistua paikallisvaaleihin ja Euroopan parlamentin vaaleihin; kehottaa jäsenvaltioita noudattamaan täysimääräisesti vapaasta liikkuvuudesta annetun direktiivin 2004/38/EY säännöksiä ja unionin toimielimiä toteuttamaan toimenpiteitä, joilla taataan unionin kansalaisten oikeuksien suoja kaikkialla EU:ssa;
Stresses in this context that more and more Union citizens move from one Member State to another and that they should fully enjoy the rights provided by the Treaties in relation to their status as Union citizens, notably those to participation in local and European elections and to free movement; calls on Member States to fully comply with Directive 2004/38/EC on free movement and EU institutions to take further action to ensure protection of Union citizens' rights all over the EU;
pitää tärkeänä, että suojellaan ja edistetään alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä, koska oikeus äidinkielen käyttöön ja äidinkieliseen opetukseen on yksi keskeisimmistä perusoikeuksista; pitää myönteisinä jäsenvaltioiden toimia, joilla edistetään kulttuurien ja uskontojen välistä vuoropuhelua, koska on tärkeää taata kulttuuristen ja uskonnollisten vähemmistöjen oikeuksien täysimääräinen toteutuminen;
Underlines the importance of protecting and promoting regional or minority languages, noting that the right to speak and to be educated in one's mother tongue is one of the most basic fundamental rights; and welcomes Member State activities on endorsement of intercultural and interreligious dialogue, which is vital for full enjoyment of the rights of cultural and religious minorities;
katsoo, että toissijaisuusperiaate ja itsemääräämisoikeus ovat tehokkaimpia keinoja käsitellä kansallisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksia unionin parhaita käytäntöjä soveltamalla; kannustaa käyttämään asianmukaisia itsemääräämisoikeusratkaisuja ja huolehtimaan siitä, että kunnioitetaan jäsenvaltioiden suvereniteettia ja alueellista koskemattomuutta;
Considers that the principles of subsidiarity and self-governance are the most effective ways of handling the rights of people belonging to national minorities, following the best practices existing within the Union; encourages the use of appropriate types of self-governance solutions while fully respecting the sovereignty and territorial integrity of the Member States;
korostaa, että unionin monikielisyyspolitiikalla on suojeltava ja edistettävä alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä kohdennetulla rahoituksella ja erityisohjelmilla elinikäistä oppimista koskevan ohjelman yhteydessä;
Stresses that the EU's multilingualism policy should protect and promote regional and minority languages by targeted funding and specific programmes alongside the Lifelong Learning Programme;
katsoo, että valtiottomat ihmiset, jotka asuvat pysyvästi jäsenvaltioissa, ovat ainutlaatuisessa asemassa Euroopan unionissa, koska eräät jäsenvaltiot asettavat heille perusteettomia tai tarpeettomia vaatimuksia, mikä johtaa syrjintään enemmistöryhmään verrattuna; kehottaa kaikkia kyseisiä jäsenvaltioita ratifioimaan YK:n yleissopimukset, jotka koskevat valtiottomien henkilöiden oikeusasemaa (1954) ja valtiottomuuden poistamista (1961); kehottaa jäsenvaltioita, jotka saivat suvereniteetin 90-luvulla ensimmäistä kertaa tai uudestaan, kohtelemaan syrjimättömästi kaikkia alueellaan ennen sitä asuneita ja kehottaa niitä etsimään järjestelmällisesti kansainvälisten järjestöjen suositusten mukaisesti oikeudenmukaisia ratkaisuja niihin ongelmiin, joita syrjinnän kohteeksi joutuneet kokevat; tuomitsee erityisesti unionissa pysyvästi asuviksi kirjattujen henkilöiden poistamisen rekistereistä ja kehottaa asianomaisia hallituksia toteuttamaan toimenpiteitä kyseisten valtiottomien henkilöiden oikeusaseman palauttamiseksi;
Considers that stateless persons permanently resident in Member States are in a unique position in the European Union, given that some Member States impose unwarranted demands on them or demands which are not strictly necessary, thus discriminating against them by comparison with citizens belonging to the majority community; calls therefore on all the Member States concerned to ratify the United Nations Convention Relating to the Status of Stateless Persons (1954), and on the reduction of statelessness (1961); calls on those Member States which gained or regained sovereignty in the 1990s to treat all persons previously resident in their territory without any discrimination, and calls on them to systematically bring about just solutions, based on the recommendations of international organisations, to the problems encountered by all victims of discriminatory practices; condemns, in particular, practices of deliberate erasure of registered permanent residents within the European Union and calls on the governments concerned to take effective measures to restore the status of those stateless persons;
katsoo, että romaniyhteisö tarvitsee erityissuojaa, koska unionin laajentumisen jälkeen siitä on tullut yksi suurimmista vähemmistöistä unionissa; korostaa, että kyseinen yhteisö on historiallisesti sysätty yhteiskunnan ulkopuolelle ja sitä on estetty kehittymästä tietyillä keskeisillä aloilla syrjinnän, leimautumisen ja ulkopuolelle sulkemista koskevien ongelmien takia, jotka ovat vain pahentuneet;
Considers that the Romani community needs special protection since, following enlargement of the Union, it has become one of the largest minorities in the EU; stresses that that community has been marginalised, historically, and prevented from developing in particular key areas because of discrimination, stigma and exclusion problems which have become more and more acute;
katsoo, että romanien yhteiskunnallinen syrjäytyminen ja syrjintä on tosiasia huolimatta siitä, että niitä on yritetty torjua oikeudellisilla, poliittisilla ja taloudellisilla välineillä Euroopan tasolla; toteaa, että unionin ja jäsenvaltioiden hajanaisilla ja koordinoimattomilla toimilla ei toistaiseksi ole pystytty parantamaan romanien tilannetta rakenteellisesti ja kestävästi etenkään keskeisen tärkeillä aloilla, kuten koulutus-, terveydenhoito-, asumis- ja työmahdollisuudet, ja että tämä epäonnistuminen on julkisestikin tunnustettu;
Takes the view that the social marginalisation of, and discrimination against, Romani communities is an established fact in spite of the legal, political and financial instruments introduced at European level to combat this; notes that the Union's and Member States" piecemeal and uncoordinated efforts have not succeeded, to date, in making structural and lasting improvements to the situation of the Roma, in particular in crucial areas such as access to education, health, housing and employment, a failure which is now publicly acknowledged;
pitää valitettavana sellaisen romanien syrjintää koskevan yleisen ja integroidun politiikan puuttumista, jolla voitaisiin puuttua heidän ensisijaisiin ongelmiinsa, jotka on vahvistettu useissa ihmisoikeuksien valvontamekanismeissa, mukaan lukien komission laatima liittymistä edeltävä arviointi, ihmisoikeustuomioistuimen tuomiot ja perusoikeusviraston raportit; vahvistaa, että on unionin vastuulla on löytää yhteisesti ratkaisuja näihin ongelmiin, jotka muodostavat yhden laajimmista ja monimutkaisimmista kysymyksistä ihmisoikeuksien alalla, ja että toimiin on ryhdyttävä vakain tuumin;
Deplores the lack of a global and integrated EU policy specifically targeting discrimination against the Roma in order to deal with the priority problems which they are encountering, as recorded by a number of mechanisms for verifying human rights compliance, including the Commission's pre-accession assessment, the judgments of the ECtHR and the Agency's reports; asserts that it is the collective responsibility of the Union to provide a response to these problems, which constitute one of the most far-reaching and complex human rights issues and that it must resolutely tackle it;
korostaa tarvetta omaksua yleinen, ihmisoikeuksiin ja toimintaan suuntautunut syrjimättömyyslähestymistapa, jossa otetaan huomioon romaneihin kohdistuvan syrjinnän eurooppalainen ulottuvuus; katsoo, että romanien yhteiskunnallista osallisuutta koskevan unionin puitestrategian pitäisi pyrkiä puuttumaan todellisiin ongelmiin laatimalla jäsenvaltioille toimintasuunnitelma, jossa vahvistetaan tavoitteet ja prioriteetit ja helpotetaan seuraavien kysymysten seurantaa ja arviointia:
Stresses the need for a global, human rights and action-oriented approach to non-discrimination reflecting the European dimension of discrimination against the Roma; takes the view that a European Union framework strategy for Roma inclusion should seek to tackle the real problems, by providing a road map for Member States setting objectives and priorities and facilitating the monitoring and evaluation processes with regard to:
romanien asettaminen eri asemaan asuntoasioissa, ihmisoikeusloukkaukset, kuten häädöt, ja heidän sulkemisensa työmarkkinoilta, julkisesta opetuksesta ja terveydenhuollon piiristä panemalla täytäntöön syrjinnän kieltävä lainsäädäntö ja kehittämällä toimia suuren työttömyysongelman ratkaisemiseksi,
segregation of the Roma as regards access to housing, human rights violations such as forced evictions and their exclusion from employment and public education and health care, by enforcing anti-discrimination laws and developing policies to address high levels of unemployment;
heidän oikeuksiensa toistuva kiistäminen viranomaisten toimesta ja heidän poliittinen aliedustuksensa,
frequent denial of their rights by public authorities and their political under-representation;
yleinen romanivastaisuus, huomattavan riittämättömät takeet rotuun perustuvaa syrjintää vastaan paikallistasolla ja asianmukaisten integraatio-ohjelmien vähäinen määrä; syrjintä terveydenhuollossa, mukaan lukien pakkosterilisaatio, eriarvoinen kohtelu ja riittävän tiedon puuttuminen perhesuunnittelusta,
widespread anti-Romani sentiments, the very inadequate safeguards against racial discrimination at local level and too few appropriate integration programmes; blatant discrimination in health care, including forced sterilisation, and segregation, and a lack of appropriate information on family planning;
poliisivoimien toteuttama syrjintä, poliisin toteuttama rotuprofilointi – muun muassa sormenjälkien ottaminen ja muu tietojen kokoaminen – ja poliisin laajat harkinnanvaltaiset toimivaltuudet, mukaan lukien kohtuuttomat satunnaiset tarkastukset, jotka osoittavat, että poliisit tarvitsevat kiireellisesti syrjimättömyyttä koskevia koulutus- ja valistusohjelmia, jotka ovat nykyisin lähes olemattomia,
discrimination by the police; the police's racial profiling (– inter alia by taking fingerprints or other forms of data collection), and their wide discretionary powers including disproportionate random checks, which highlights the urgent need for training and awareness-raising programmes on non-discrimination by the police, at present largely non-existent;
moninkertaisen syrjinnän kohteeksi joutuvien romaninaisten erityisen haavoittuva asema;
the particularly vulnerable situation of Romani women, who are subject to multiple discrimination;
kehottaa jäsenvaltioita lisäämään naisten kaikkinaisen syrjinnän poistamista koskevassa YK:n yleissopimuksessa esitettyjen oikeuksien noudattamista, suojaamista ja täytäntöönpanoa ja kehottaa jäsenvaltioita, joita asia koskee, luopumaan varaumistaan ja ratifioimaan kyseisen yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan Kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen valinnainen pöytäkirja, hyväksytty 15. lokakuuta 1999.
Calls on the Member States to increase respect for and protection and implementation of the rights set out in the United Nations Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women and asks the Member States concerned to withdraw their reservations and ratify the Optional Protocol to that Convention Optional Protocol to the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, adopted on 15 October 1999.
ja korostaa myös jäsenvaltioiden tarvetta jatkaa päättäväisesti niiden sitoumustensa täyttämistä, jotka on annettu YK:n julistuksessa ja Pekingissä 1995 pidetyn neljännen naisten maailmankonferenssin hyväksymässä toimintaohjelmassa;
; while underlining the need for firmly pursuing their commitments made in the United Nations Declaration and the Platform for Action of the Fourth World Conference on Women in Beijing 1995;
kehottaa jäsenvaltioita ja unionia torjumaan tehokkain toimin kaikkinaista naisten suoraa ja epäsuoraa syrjintää (myös avioliitossa, parisuhteessa ja muissa perhesuhteissa) ja moninkertaista syrjintää (joka perustuu sekä sukupuoleen että samanaikaisesti johonkin muuhun syyhyn);
Calls on Member States and the EU to combat through efficient measures direct and indirect discrimination against women in all spheres (including marriage, partnership and other family relations) and multiple discrimination (taking place on the ground of sex and at the same time on another ground);
kehottaa kiinnittämään erityishuomiota etnisiin vähemmistöihin kuuluvien naisten ja maahanmuuttajanaisten tilanteeseen, koska näiden naisten syrjäytymistä vahvistaa ulkopuolelta ja omista yhteisöistä tuleva moninainen syrjintä; suosittaa integroitujen kansallisten toimintaohjelmien hyväksymistä, jotta puututaan tehokkaasti moninaiseen syrjintään, erityisesti siinä tapauksessa, että eri elimet hoitavat syrjintäongelmia tietyssä jäsenvaltiossa;
Calls for special attention to be given to the situation of women belonging to ethnic minorities and to immigrant women, since their marginalisation is made worse by multiple discrimination both within and outside their own communities; recommends the adoption of national integrated action plans so as to deal effectively with multiple discrimination, especially where different organisations address discrimination issues within a particular State;
korostaa, että väkivalta, jota naisiin kohdistetaan sukupuolen takia, ja erityisesti perheväkivalta on tunnustettava ja sitä on torjuttava Euroopan tasolla ja kansallisella tasolla, koska kyseessä on yleinen ja usein aliarvioitu naisten oikeuksien loukkaus, ja kehottaakin jäsenvaltioita toteuttamaan asianmukaisia ja tehokkaita toimia, joilla pyritään takaamaan naisille väkivallaton elämä ottaen asianmukaisesti huomioon naisiin kohdistuvan väkivallan poistamista koskeva päätöslauselma Naisiin kohdistuvan väkivallan poistamista koskeva YK:n päätöslauselma, hyväksytty 20. joulukuuta 1993.
Stresses that the violence endured by women because of their sex, particularly domestic violence, must be recognised and combated at European and national level, given that it is a common and often underestimated violation of women's rights, and calls on the Member States in consequence to take appropriate, effective measures to ensure that women are guaranteed a life free from all violence, taking due account of the Declaration on the Elimination of Violence against Women United Nations Declaration on the Elimination of Violence against Women, adopted 20 December 1993.
korostaa tarvetta lisätä yleistä tietoisuutta oikeudesta lisääntymis- ja seksuaaliterveyteen ja kehottaa jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, että nämä naisten oikeudet turvataan täysimääräisesti, järjestämään asianmukaista seksuaaliopetusta, tiedotusta ja luottamuksellisia neuvontapalveluja sekä helpottamaan ehkäisymenetelmien saatavuutta, jotta ei-toivotut raskaudet sekä laittomat ja riskialttiit abortit voidaan välttää, sekä torjumaan naisten ja tyttöjen sukupuolielinten silpomiskäytäntöjä;
Stresses the need to raise public awareness of the right to reproductive and sexual health, and calls on the Member States to ensure that women can fully enjoy these rights, to put in place appropriate sex education, information and confidential advisory services, and to facilitate access to contraception in order to prevent all unwanted pregnancies and illegal and high-risk abortions, and to combat the practice of female genital mutilation;