natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ottaa huomioon, että sitkeät huhut velkojen uudelleenjärjestelystä ja sen vaikutuksesta rahoitusmarkkinoihin ja talouteen yleensä voivat jälleen lykätä EKP:n poikkeustoimenpiteiden lakkauttamista; katsoo kuitenkin, että valtionvelan hoitoon olisi löydettävä kattava ja pysyvä ratkaisu EKP:n ulkopuolelta;
whereas persistent rumours of debt restructuring and the impact thereof on the financial markets and the broader economy may once again delay the ECB's exit from non-standard measures; considers, however, that a comprehensive, lasting solution not involving the ECB should be sought for sovereign debt management,
toteaa, että korot pysyivät euroalueella 1 prosentissa koko vuoden 2010, mutta niitä on sen jälkeen nostettu 25 peruspisteellä huhtikuussa 2011 ja uudelleen 25 peruspisteellä heinäkuussa 2011, eli korko on nyt 1,5 prosenttia;
whereas interest rates in the euro area remained at 1% throughout 2010, but have since been raised by 25 basis points in April 2011 and again by 25 basis points in July 2011, bringing them to 1.5%;
ottaa huomioon, että SEUT-sopimuksen 282 artiklan mukaisesti EKP:n ensisijaisena tavoitteena on pitää yllä hintatason vakautta ja että EKP:n olisi tuettava yleistä talouspolitiikkaa tavoitteen saavuttamisen edistämiseksi, ja panee merkille myös Euroopan järjestelmäriskikomitean EKP:n alaisuudessa tekemän työn rahoitusvakauden turvaamiseksi;
whereas Article 282 of the TFEU states that the primary objective of the ECB is to maintain price stability and that the ECB should support general economic policies to help achieve it, and also notes the work by the ESRB under the auspices of the ECB on financial stability;
pitää myönteisenä, että EKP on toistaiseksi onnistunut huomattavan hyvin säilyttämään YKHI-inflaation lähellä kahta prosenttia useista makrotalouden häiriöistä ja raaka-ainehintojen heilahteluista huolimatta samalla, kun BKT:n kasvu on keskimäärin ollut hidasta unionissa;
Welcomes the fact that so far the ECB has been remarkably successful in maintaining HICP inflation at close to 2% despite a number of macro-financial shocks and volatile commodity prices and at a time when average GDP growth has been low in the Union;
tuo julki huolensa koronnostojen vaikutuksista talouskasvuun euroalueella; katsoo, että ne voivat estää jo muutenkin hitaan elpymisen euroalueella, etenkin sen heikoimmissa talouksissa;
Expresses concern at the effect of interest rate increases on economic growth in the euro area; adds that this could hinder the already slow recovery in the euro area, particularly in its weakest economies;
korostaa, että kuukausitasolla YKHI-inflaatio on yleensä pysytellyt kahden prosentin yläpuolella vuoden 2010 alusta lähtien, mutta rahapolitiikan kannalta ratkaisevia ovat tulevat inflaatio-odotukset, joiden pysyminen matalina on osoitus EKP:n vahvasta uskottavuudesta ja riippumattomuudesta;
Emphasises that, while month-on-month HICP inflation has generally been above 2% since the beginning of 2010, what matters for monetary policy are future inflation expectations, the low level of which is a testimony to the ECB's high degree of credibility and independence;
painottaa, että yksityinen velkaantuminen sekä luottokuplat ja joissakin tapauksissa julkinen velkaantuminen lisääntyivät ennen rahoituskriisiä kestämättömästi ja että yksityiset velkakuplat aiheuttivat riskejä; katsoo myös, että julkisen velan lisääntyminen johtui tarpeesta pelastaa yksityinen sektori ja etenkin finanssiala;
Stresses that before the financial crisis private debt, as well as credit bubbles and in some cases public debt, increased in an unsustainable way, and that risks were created through private debt bubbles; notes, further, that the increase in government debt was the result of the need to save the private sector, in particular the financial sector;
katsoo, että YKHI-inflaation ohella varallisuushintojen kehitys ja luotonannon kasvu EU:ssa ja jäsenvaltioissa ovat ratkaisevia ilmaisimia talous- ja rahaliiton ja laajemmin tarkasteltuna koko EU:n rahoitusvakauden seurannassa;
Takes the view that, in addition to the HIPC, asset price trends and credit growth in the EU and in Member States are crucial indicators for the effective monitoring of financial stability within the EMU and, more broadly, the EU;
panee merkille, että euroalueella julkisen velan suhde BKT:hen on paljon pienempi kuin Yhdysvalloissa tai Japanissa;
Notes that the public-debt-to-GDP ratio of the euro area is much lower that that of the US and Japan;
uskoo euroalueen talouden vahvuuteen ja euroon merkittävänä kansainvälisenä valuuttana;
Believes in the strength of the euro area economy and in the importance of the euro as an international currency;
palauttaa mieliin, että SEUT-sopimuksen 282 artiklan mukaisesti EKP:n ensisijaisena tavoitteena on hintatason vakaus ja että tämä edistää rahoitusvakautta ja rahoitusmarkkinoiden riittävää likviditeettiä; huomauttaa, että rahoitusjärjestelmän epävakaudesta aiheutuu hintavakauteen kohdistuva vakava riski keskipitkällä aikavälillä, sillä se vaikeuttaa rahapolitiikan välittymismekanismien toimintaa; pitää myönteisenä Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamista 1. tammikuuta 2011 EKP:n alaisuuteen; onnittelee EKP:tä siitä, että se on omaksunut ratkaisevan roolin toteuttaessaan hätätoimia markkinoiden vakauden säilyttämiseksi;
Recalls that, in accordance with Article 282 of the TFEU, the primary objective of the ECB is price stability and that this contributes to financial stability and proper liquidity in financial markets; notes that financial instability poses a serious risk to medium-term price stability in that it hampers the smooth functioning of the transmission mechanisms of monetary policy; welcomes the creation of the ERSB on 1 January 2011 under the auspices of the ECB; congratulates the ECB on the decisive role it has played by taking emergency measures to maintain market stability;
korostaa, että SEUT-sopimuksen 127 artiklan 6 kohdassa määrätään, että neuvosto, joka tekee ratkaisunsa yksimielisesti ja Euroopan parlamenttia sekä Euroopan keskuspankkia kuultuaan, voi erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla asetuksilla antaa Euroopan keskuspankille erityistehtäviä, jotka koskevat luottolaitosten sekä muiden rahoituslaitosten kuin vakuutusyritysten toiminnan vakauden valvontaan liittyvää politiikkaa;
Emphasises that under Article 127(6) of the TFEU the Council, acting by means of regulations in accordance with a special legislative procedure, may unanimously, and after consulting the European Parliament and the European Central Bank, confer specific tasks upon the European Central Bank concerning policies relating to the prudential supervision of credit institutions and other financial institutions with the exception of insurance undertakings;
korostaa, että joukkovelkakirjojen takaisinosto jälkimarkkinoilla on perusteltua, kun tavoitteena on palaaminen tehokkaasti toimivaan rahapolitiikkaan aikana, jolloin markkinoiden tietyt sektorit eivät poikkeuksellisesti toimi asianmukaisesti; toteaa, että likviditeettiä neutraloivat ohjelmat täydentävät näitä takaisinosto-ohjelmia;
Emphasises that the repurchasing of bonds on secondary markets is justified by the aim of restoring a monetary policy which functions effectively, during this period of exceptional malfunctioning of certain sectors of the market; notes that these repurchasing programmes are complemented by programmes neutralising liquidity;
on hyvin huolestunut finanssialan uuden kuohunnan sitkeydestä EU:ssa ja makrotalouden merkittävän epävakauden jatkumisesta euroalueen talouksien välillä sekä deflaatiopaineista monissa euroalueen jäsenvaltioissa;
Is deeply alarmed at the persistence of the renewed financial turmoil in the EU and the persistence of substantial macrofinancial imbalances between the euro area economies and deflationary pressures in many euro-area Member States;
muistuttaa, että pitkään jatkunut ja alati paheneva taloudellisen lähentymisen puuttuminen on edelleen rakenteellinen ongelma euroalueen yhtenäisen rahapolitiikan kannalta; korostaa, että rahapolitiikan vaikutuksessa on huomattavia eroja euroalueen jäsenvaltioiden välillä; katsoo, että rahapolitiikan vaikutuksen epäsymmetrisyys pahenee entisestään, jos EKP jatkaa koronnostoa, sillä monissa jäsenvaltioissa lainat indeksoidaan useimmiten lyhytaikaisiin korkoihin; on sen vuoksi vakuuttunut siitä, että tarvitaan EU:n yhteistä julkisen talouden ohjausjärjestelmää;
Recalls that the persistent and even worsening lack of economic convergence continues to be a structural problem for a single monetary policy in the euro area; emphasises that the impact of monetary policy differs considerably between Member States in the euro area; considers that this asymmetric impact of monetary policy is likely to become even more pronounced if the ECB keeps increasing rates, given the prevalence in several Member States of loans indexed to short-term interest rates; is convinced, therefore, of the need for common EU fiscal governance;
pyytää komissiota perustamaan Euroopan luottoluokitussäätiön ja arvioimaan, millaisia etuja ja haittoja olisi luottoluokitusten väliaikaisesta poistamisesta mailta, joissa toteutetaan EU:n ja IMF:n sopeutumisohjelmaa; pitää valitettavana luottoluokitusten nykyistä harvainvaltaa ja pyytää toteuttamaan toimia, joilla lisätään luottoluokituslaitosten välistä kilpailua ja niiden lukumäärää;
Calls on the Commission to set up a European credit rating foundation and evaluate the pros and cons of temporarily suspending credit ratings for countries following an EU/IMF adjustment programme; deplores, further, the current credit rating oligopoly and calls for measures to boost competition among rating agencies and increase the number of such agencies;
kehottaa komissiota ryhtymään tarvittaviin toimiin Euroopan valuuttarahaston perustamiseksi ja varmistamaan näin, ettei IMF:n tarvitse tulevaisuudessa puuttua Euroopan luottopolitiikkaan, jolloin jäsenvaltioiden riippuvuus muista kansainvälisistä laitoksista ja markkinoista pienenee;
Calls on the Commission to take the steps needed to establish a European Monetary Fund and so ensure that the IMF will not need to be involved in Europe's future credit policy, thereby reducing the Member States' dependence on other international institutions and markets;
pitää myönteisenä Viron liittymistä euroalueeseen, sillä se on osoitus yhteistä rahaa koskevan hankkeen elinvoimasta;
Welcomes the entry of Estonia into the euro area as proof of the strength of the common currency project;
on huolestunut rahapolitiikan yleisestä kehityksestä ja euron ulkoisesta arvosta, kun useimmissa OECD-maissa maksuvalmiutta on parannettu epätavanomaisin keinoin, mistä on ollut huomattavia heijastusvaikutuksia; katsoo, että aiempaa vakaamman kansainvälisen valuuttajärjestelmän kehittäminen edellyttää kansainvälisen koordinoinnin merkittävää tehostamista;
Is concerned about global monetary developments and the external value of the euro, as non-conventional liquidity injections in most OECD countries have significant spillover effects; believes that much stronger international coordination is required to make the global monetary system more stable;
pitää myönteisenä EKP:n määrätietoista ja ennakoivaa asennetta koko kriisin aikana aina vuodesta 2007 lähtien ja etenkin rahoitusmarkkinoiden kuohuessa vuosina 2007, 2008 ja 2010 ja sittemmin kesällä 2011, jolloin eräät merkittävät EU-taloudet ajautuivat vaikeuksiin eivätkä jäsenvaltiot pystyneet tekemään päätöksiä, mikä on johtamassa siihen, että EKP joutuu toimimaan avoimen poliittisesti nykyistä velkakriisiä torjuessaan;
Welcomes the determined and proactive stance taken by the ECB throughout the crisis since 2007, especially during the turmoil on the financial markets in 2007, 2008 and 2010 and, more recently, in the summer 2011 when some major EU economies were in difficulties in the face of continued indecisiveness on the part of the Member States, an attitude which is pushing the ECB into taking on an overtly political role in response to the current debt crisis;
katsoo, että rahapolitiikka on osaltaan vastuussa varallisuuskuplien muodostumisesta, kun pidetään mielessä luotonannon kestämätön kasvu kriisiä edeltäneinä vuosina;
Notes that monetary policy must take a share of the responsibility for the creation of asset bubbles, given the unsustainable credit growth during the years leading up to the crisis;
panee merkille kriisinhallintaa koskevat EKP:n ehdotukset sekä talouden hallinnan että pankkikriisien ratkaisumekanismin osalta;
Takes note of the proposals on crisis management made by the ECB both in terms of economic governance and the bank resolution mechanism;
20. pitää valitettavana kriisinhallintaa koskevan asianmukaisen EU:n talouspoliittisen kehyksen puuttumista sekä komission ja jäsenvaltioiden – etenkin niiden, joissa tarvitaan uudistuksia – epäröintiä kriisinhallinnassa ja kehottaa neuvostoa ja komissiota ehdottamaan pikaisesti kattavia ja kauaskantoisia toimia, jotka ovat tarpeen euron vakauden turvaamiseksi; 21.
20 Deplores the lack of an adequate EU economic policy framework for crisis management and the hesitant management of the crisis by the Commission and the Member States, particularly those in which reforms are needed, and urges the Council and the Commission rapidly to put forward the comprehensive and far-reaching measures required to safeguard the stability of the euro; 21.
on hyvin huolissaan jatkuvasta euroalueen valtion joukkovelkakirjamarkkinoihin kohdistuvasta rasituksesta, mikä näkyy korkoerojen kasvuna kahden viimeksi kuluneen vuoden aikana; katsoo, että nykyisen rahoituskriisin synnyttämästä paniikista aiheutuva turvallisuushakuisuus on aiheuttanut valtavia vääristymiä ja synnyttänyt kalliita negatiivisia ulkoisvaikutuksia; pitää myönteisinä EKP:n pyrkimyksiä kaventaa velkapaperiohjelmansa avulla heikossa asemassa olevien jäsenvaltioiden korkoeroja;
Is alarmed at the continuous strains on the euro area sovereign bond markets, as reflected in widening spreads over the last two years; points out that the flight to safety provoked by the waves of panic during the current financial crisis have had massive distorting effects and have created costly negative externalities; commends the efforts made by the ECB by means of its Securities Markets Programme to reduce spreads in vulnerable Member States;
panee merkille Kreikan valtionvelan uudelleenjärjestelyn EU-tasolla koordinoidun vapaaehtoisen vaihtotarjouksen avulla; katsoo, ettei 21. heinäkuuta 2011 pidetyssä huippukokouksessa sovittu Kreikan velkataakan keventäminen ole palauttanut maan julkisen velan kestävyyttä;
Takes note of the restructuring of Greek debt by means of a coordinated, voluntary EU exchange offer; considers that the Greek debt burden reduction agreed at the 21 July 2011 summit has done nothing to restore public debt sustainability;
panee merkille, että velkavipua puretaan koko ajan yksityisen sektorin joillakin osa-alueilla ja useimmissa jäsenvaltioissa, mutta ylivelkaantuminen on yhä erittäin yleistä julkisella sektorilla, osittain juuri rahoituskriisin vaikutusten tasoittamiseksi;
Notes that, while deleveraging is continuing in parts of the private sector and most Member States, excessive debt levels are still very widespread in the public sector, not least as a result of measures to absorb the outcome of the financial crisis;
muistuttaa, että ennen rahoituskriisin puhkeamista euroalueen julkisen velan suhde BKT:hen laski 72 prosentista vuonna 1999 aina 67 prosenttiin vuonna 2007, kun taas kotitalouksien, yritysten ja finanssialan velkaantuminen lisääntyi tuntuvasti samalla ajanjaksolla; huomauttaa erityisesti, että tuolla ajanjaksolla euroalueen kotitalouksien velkaantuminen kasvoi 52 prosentista 70 prosenttiin BKT:stä ja rahoituslaitosten velat lisääntyivät alle 200 prosentista yli 250 prosenttiin BKT:stä; myöntää, että eräät jäsenvaltiot, kuten Kreikka ja Italia, poikkesivat selvästi tästä yleisestä suuntauksesta;
Recalls that prior to the outbreak of the financial crisis the public-debt-to-GDP ratio of the euro area had fallen from 72% in 1999 and to 67% in 2007 and that, in contrast, debt levels of households and firms and the level of leverage in the financial sector increased significantly over the same period; points out, in particular, that household debt in the euro area increased from 52% to 70% of GDP during the same period and that financial institutions increased their level of debt from less than 200% of GDP to more than 250%; acknowledges that some Member States, such as Greece and Italy, were significant exceptions to these general trends;
toteaa, että EKP:n velkaantuneisuusaste on kohonnut nopeasti, kun sitä mitataan sen omalla pääomalla suhteessa varoihin, vaikka velkaantuneisuusastetta ei voidakaan soveltaa keskuspankkeihin samalla tavalla kuin liikepankkeihin; toteaa kuitenkin, että vuoden 2011 elokuun puoliväliin mennessä EKP:n tase oli jo supistunut noin 10 prosenttia huipputasostaan, joskin se on sittemmin kasvanut nopeasti; huomauttaa, että vaikka muidenkin keskuspankkien taseet ovat paisuneet huomattavasti, EKP:n velkaantuneisuusaste ylittää muiden vastaavien keskuspankkien velkaantuneisuusasteen lukuun ottamatta niitä pankkeja, jotka ovat toteuttaneet kvantitatiivisia kevennysohjelmia, kuten Yhdysvaltojen keskuspankki tai Englannin pankki;
Notes the rapid increase in the leverage ratio of the ECB, as measured by its capital and reserves in relation to its assets, even though the leverage ratio cannot be applied to central banks in the same way as it can to commercial banks; notes, however, that by mid-August 2011 the ECB's balance sheet had already shrunk by around 10% from its peak, although it has been increasing rapidly since then; notes that, while there has been also a substantial expansion in the balance sheets of other central banks, the ECB's leverage ratio is higher than that of other comparable central banks, with the exception of those which have implemented quantitative easing programmes, such as the Federal Reserve or the Bank of England;
huomauttaa ja pitää myönteisenä, ettei EKP:n taseen kasvu ole johtanut inflaatioon; korostaa EKP:n vahvistuvaa roolia euroalueen pankkien keskusvastapuolena, mikä osoittaa välitystoiminnan siirtyneen tilapäisesti pankkien välisiltä markkinoilta eurojärjestelmään ja eurojärjestelmän hallussa olevien, aikanaan erääntyvien euroalueen omaisuuserien lisääntyneen; palauttaa myös mieliin, että likviditeetin tarjoaminen maksukykyisille pankeille ei välttämättä johda rahan tarjonnan lisääntymiseen, ja toteaa, että poikkeustoimenpiteet ovat väliaikaisia; on vakuuttunut siitä, että kaikki nämä seikat yhdessä ulkoisten tekijöiden kanssa ovat vaikuttaneet inflaation pysymiseen jatkuvasti kahden prosentin tasolla;
Points out and welcomes the fact that the ECB's balance-sheet expansion has not led to inflation; highlights its increasing role as a central counterparty between euro area banks, which reflects a temporary shift in intermediation from the interbank market to the Eurosystem and an increase in euro area assets held by the Eurosystem which will mature over time; points out, further, that providing liquidity to solvent banks does not necessarily entail an increase in monetary supply and notes that the non-standard measures are of a temporary nature; is convinced that all these developments, together with external factors, have ensured that inflation has consistently remained around 2%;
kiinnittää jälleen huomiota siihen huolestuttavaan ilmiöön, että monet euroalueen pankit ovat liian riippuvaisia EKP:n likviditeettitarjonnasta, kun täysin toimivia pankkien välisiä markkinoita ei ole; panee merkille, että kun vuonna 2010 eurojärjestelmässä hyväksyttiin vakuuksina 488 miljardin euron arvosta omaisuusvakuudellisia arvopapereita, eurojärjestelmän luotto-operaatioissa on tiukennettu huomattavasti omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskevia kelpoisuusvaatimuksia, minkä pitäisi ajan mittaan johtaa tämän määrän vähentymiseen;
Draws attention once again to the worrying overreliance of many euro area banks on the liquidity provided by the ECB, in the absence of a fully functional interbank market; notes that while in 2010 the Eurosystem accepted EUR 488 billion of asset-backed securities (ABS) as collateral the eligibility criteria for ABS in Eurosystem credit operations have been tightened significantly, which should lead to a reduction in this amount over time;
korostaa, että eurojärjestelmässä on kieltäydytty ilmoittamasta menetelmää, jolla arvioidaan niiden arvoltaan alentuneiden omaisuuserien ”teoreettinen hinta”, jotka kelpaavat sen likviditeettioperaatioihin tehostetun luottotuen yhteydessä; tähdentää, että siksi on mahdotonta todentaa, onko EKP hoitanut finanssipoliittisiksi katsottavia tehtäviä; pyytää sen vuoksi EKP:tä ilmoittamaan kaikki kriisin aikana soveltamansa arvonmääritysmenetelmät;
Stresses that the Eurosystem has refused to disclose the method used to determine the ‘theoretical price’ of impaired assets eligible for its liquidity operations in the framework of the Enhanced Credit Support programme; emphasises that it is therefore impossible to verify whether the ECB has played a quasi-fiscal role; calls, therefore, on the ECB to disclose the valuation methods it has used throughout the crisis,
korostaa, että koska euroalueella ei ollut asianmukaista kriisinhallintakehystä, EKP joutui ottamaan riskejä, joihin sillä ei ollut valtuuksia;
Emphasises that given the lack of a proper euro area crisis framework the ECB was pushed to take risks not covered by its mandate;
pyytää EKP:tä lisäämään avoimuutta sen hallussa olevien arvopapereiden laadun ja määrän osalta, mukaan luettuina vakuuksina hyväksytyt omaisuusvakuudelliset arvopaperit sekä muut jälkimarkkinakelpoiset ja ei-jälkimarkkinakelpoiset arvopaperit, joita pidetään rahapolitiikan harjoittamista varten, ja arvopaperit, joita ei pidetä rahapolitiikan harjoittamista varten;
Asks the ECB to be more open about the quality and quantity of the securities it holds, including ABS accepted as collateral and other marketable and non-marketable securities held for monetary purposes and securities not held for monetary purposes;
toteaa, että rahapoliittiset poikkeustoimenpiteet ovat tarpeen, ja panee merkille niiden väliaikaisen luonteen mutta vaatii luopumaan tällaisista ohjelmista asteittain heti, kun rahoitusmarkkinat ovat vakiintuneet ja valtionvelkakriisi on ratkaistu, kunhan laaditaan yhteisön kehys, jotta rahoitusjärjestelmän epävakaus voidaan saada kuriin; vaatii toimenpiteitä, joilla yhdennetään talouden hallintaa;
Acknowledges the need for non-standard monetary policy measures and notes their temporary nature, but calls for a those programmes to be phased out as soon as the financial markets have stabilised and the sovereign debt crisis has been resolved and provided that a Community framework is established to deal properly with financial instability; calls for measures to establish more integrated economic governance;
pyytää EKP:tä sisällyttämään velkapaperiohjelman osaksi diskonttokorkomekanismin, jota voidaan mukauttaa, jos useimmat luottoluokituslaitokset alentavat entisestään tietyn arvopaperin luokitusta, ja jonka avulla varmistetaan, ettei EKP:lle jää liikaa riskialttiita omaisuuseriä; katsoo myös, että EKP:n olisi harkittava mahdollisuutta soveltaa menettelytapaa, jonka mukaan vaaditaan vähintään kaksi luottoluokitusta ennen arvopaperin hyväksymistä vakuudeksi, omaisuusvakuudellisten arvopapereiden ohella kaikkiin muihin vakuuksiin, joiden hyväksyminen edellyttää tällä hetkellä vain yhtä luokitusta, ja pyytää EKP:tä kehittämään oman riskinarviointikehyksensä;
Calls on the ECB to introduce as part of the Security Markets Programme a discount rate mechanism that can be adjusted if a given security is further downgraded by most credit rating agencies, with a view to ensuring that the ECB does not end up with too many risky assets; believes, further, that the ECB should consider the possibility of extending the policy of requiring at least two credit ratings before accepting a security as collateral from only ABS to all other types of collateral for which only one rating is currently required, and calls on the ECB to develop its own risk-assessment framework;