natgillin/translations-raw huggingface dataset:
on ryhdyttävä tarvittaviin toimiin, joilla rajoitetaan jäsenvaltioiden korvausmäärien nykyisistä suurista eroista juontuvia epäoikeudenmukaisia seurauksia, koska nykyisin on mahdollista, että saman rikoksen kohteeksi samoissa olosuhteissa joutuneet kaksi henkilöä saavat vastaavista vahingoista täysin erilaiset korvaussummat, jotka ovat riippuvaisia yksinomaan eroista jäsenvaltiossa, jossa he joutuivat rikoksen uhriksi,
adopt the necessary measures to limit the unfair effects that result from the great differences that currently exist between levels of compensation in the different Member States, which at present make it possible for two people who have been victims of the same crime, in identical circumstances, to receive completely different amounts in payment for similar injuries, with such differences depending exclusively on the Member State in which they were victims of the crime;
on vahvistettava soveliaat toimet, joissa otetaan huomioon uhrien erityistilanteet rajatylittävissä tilanteissa, jotta uhrien oikeuteen saada valtion korvausta ei vaikuta liiaksi se, millä Euroopan unionin alueella rikos tehtiin;
lay down appropriate measures to reflect the specific situations of cross-border victims, so that crime victims" access to state compensation does not overly depend on where on European Union territory the crime was committed;
uhrien suojelemista varten on perustettava eurooppalainen elin, jonka tehtävänä on uhrien auttamiseksi perustettujen eri kansallisten elinten välinen koordinointi ja yhteisössä noudatettavien sääntöjen valmistelu;
create a European body for crime victims, whose role would be to coordinate the various national bodies involved in attending to the victim and to draw up rules applicable at Community level;
katsoo, että vähimmäisvaatimukset on hyväksyttävä sen haittaamatta sitä, että jäsenvaltiot ylläpitävät runsaskätisempää mallia tai ottavat sellaisen käyttöön, ja katsoo, ettei mikään jäsenvaltio voi vedota vähimmäisvaatimuksiin perustellakseen jo vahvistettujen korvausten alentamista;
Indicates that the minimum standards should be adopted without prejudice to the Member States maintaining or setting in place rules that are more generous to crime victims, and that no Member State should be able to use these standards to justify any reduction in the level of performance already established;
katsoo, että vähimmäisvaatimuksiin on sisällytettävä korvaukseen oikeutetun uhrin määritelmä, joka käsittää välittömän uhrin (henkilö, johon rikos kohdistui), välillisen uhrin (välittömän uhrin huollettavana oleva henkilö tai omainen); katsoo, että on harkittava mahdollisuutta, että myös ne uhrit, joita voidaan kutsua "ohikulkijoiksi" (henkilöt, jotka olivat sattumalta paikalla) tai "laupiaiksi samarialaisiksi" (henkilöt, jotka auttoivat uhria tai poliisia rikoksen estämisessä tai rikollisen kiinniottamisessa), saavat oikeuden korvauksiin;
Takes the view that the minimum standard should define as victims eligible for compensation, where this is payable, not only direct victims (persons against whom the crime is committed) but also indirect victims (dependants or relatives of the direct victim); urges that thought should also be given to whether "bystanders" (persons incidentally affected by the crime) and "Samaritans" (persons who help the victim or the police prevent a crime or apprehend the offender) should also be eligible for compensation;
katsoo, että vähimmäisvaatimuksiin on sisällyttävä kaikkien jäsenvaltioiden hyväksymä selkeä ja tarkka määritelmä niistä rikosten ja vammojen tyypeistä, jotka voivat antaa aihetta korvaukseen; painottaa erityisesti, että rikoksen aiheuttamat vahingot on aina korvattava, jos rikoksen tarkoituksena oli aiheuttaa kuolema, vakava vamma tai pysyvä invaliditeetti tai jos edellä mainitut vahingot olivat seurausta tahallisesta väkivallanteosta;
Takes the view that a minimum standard should contain a clear and precise definition, shared by all the Member States, of the types of crime and damage liable to give rise to compensation, bearing in mind, in particular, that compensation should always be awarded for the damaging consequences of a crime when that crime was committed with intent to cause death, serious injury or permanent disability, or if death, injury or disability occurred at any rate as a result of a violent and intentional crime;
katsoo, että vähimmäisvaatimuksissa on vahvistettava luettelo korvattavista vahingoista, joita ovat joka tapauksessa fyysiset ja psyykkiset henkilövahingot sekä esinevahingot, jotka ovat syntyneet rikoksen seurauksena;
Takes the view that the minimum standard should lay down a list of the injuries for which compensation will be awarded, which should in all events include physical and psychological personal injury, as well as the material losses suffered as a result of the crime;
korostaa, että ollakseen täydellisiä ja tehokkaita, kaikkien korvausten on katettava aineelliset ja aineettomat vahingot;
Stresses that in order to be complete and efficacious, any such compensation must cover both material and immaterial damage;
katsoo, että sellaisia tilanteita varten, joissa rikollinen ei ole tiedossa tai häntä ei voida haastaa oikeuteen, vähimmäisvaatimuksissa määriteltäisiin rikoksen uhrilta vaadittava näyttö, joka hänen on esitettävä korvauksen anomiseksi ja josta käy ilmi, että asianomainen on joutunut rikoksen uhriksi ja että aiheutunut vahinko on kyseisen rikoksen aiheuttama;
Agrees that in those cases where the offender is unknown or where he or she could not be prosecuted, a minimum standard should lay down the degree of proof that the victim must furnish, when applying for compensation, with regard to having been the victim of a crime and the injury having been occasioned as a result of that crime;
katsoo, että vähimmäisvaatimuksiin on sisällytettävä yhteisesti määritellyt aineettomat vahingot, kuten rikoksen uhrin kärsimä kipu ja särky, ja terveydelle, sosiaaliselle elämälle ja sukupuolielämälle aiheutuneet vahingot, mutta näiden taloudellisista menetyksistä riippumattomien konkreettinen korvaus on vahvistettava samanlaisin kriteerein kuin kunkin jäsenvaltion vahingonkorvausoikeuden alan lainsäädännössä;
Takes the view that a minimum standard should include, and provide a common definition of, the immaterial damages - such as pain and suffering, as well as damage to health, day-to-day relations and sex life - suffered by the crime victim, but that the assessment of the actual compensation for these non-pecuniary damages should be based on criteria similar to those of individual Member States" national laws in the area of civil liability;
pitää toivottavana, että vähimmäisvaatimuksissa määriteltäisiin sekä pysyvän invaliditeetin tapaus että oikeus saada korvausta; edellyttäen että tosiasiallisista aineellisista vahingoista maksetaan täysi korvaus, pitää soveliaampana, että muista kuin aineellisista vahingoista maksettavan korvauksen määrittely ja laskeminen tehdään vastaavia tilanteita koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti;
Agrees that it would be desirable for a minimum standard to define not only the circumstances of permanent disability but also eligibility for compensation, but considers that, without prejudice to full compensation for any actual material damage suffered, it would be more appropriate for the compensation for immaterial damage to be determined and calculated in accordance with the national laws governing such cases;
katsoo, että vähimmäisvaatimuksissa olisi määriteltävä, että rikoksen uhrin oikeus saada korvaus ja korvauksen tarkka määrittely olisi vahvistettava ottamatta huomioon uhrin taloudellista tilannetta;
Considers that a minimum standard should lay down that the crime victim's right to obtain compensation and the determination thereof should be established without taking into account their financial situation;
katsoo, että valtiolta saatavan korvauksen toissijaisuus suhteessa rikoksen uhrin muihin mahdollisiin korvauslähteisiin olisi määriteltävä vahvistamalla ensin rikollisen rikos- ja vahingonkorvausvastuu, ja rikollisen ollessa tuntematon tai maksukyvytön luotava mahdollisten korvauslähteiden ketju, jonka loppupää on valtion korvaus kaikkien kansalaisten turvaverkkona; katsoo, että tätä yleisperiaatetta on kuitenkin sovellettava joustavasti toissijaisen uhriksi joutumisen välttämiseksi; toteaa, että tämän vuoksi olisi soveliasta osoittaa, että uhrin on käytettävä hyväkseen muiden korvauslähteiden tarjoamat mahdollisuudet kohtuullisuuteen saakka ennen valtion puoleen kääntymistä;
Believes that the subsidiary character of state compensation, in relation to other possible sources of compensation to crime victims, should be defined by establishing, in the first place, the offender's criminal and civil liability and, failing this, owing to the offender being unknown or insolvent, a sequence of possible sources of compensation, culminating in state compensation, as a safety net for all citizens; however, this general principle should be applied in a flexible manner in order to prevent secondary victimisation; it would therefore be appropriate to indicate that the victim should exhaust all the other possibilities afforded by other forms of compensation to a reasonable extent before turning to the State;
suosittaa, että sosiaaliturvajärjestelmän tai vastaavien järjestelmien myöntämät korvaukset vähennetään uhrille myönnetystä valtion korvauksesta pysyvää invaliditeettia lukuun ottamatta, jolloin on voitava maksaa molemmat korvaukset;
Recommends that the compensation awarded by social security systems or equivalent systems should be deducted from the state compensation awarded to the victim, except in cases of permanent disability, where both types of assistance should be applicable;
ei pidä sopivana, että vähimmäisvaatimuksiin sisältyy mahdollisuus myöntää rikoksen uhrille ennakkoa tulevasta korvauksestaan;
Is of the opinion that it would be inappropriate for a minimum standard to lay down the possibility of the crime victim being awarded an advance payment on their compensation;
pyytää sisällyttämään vähimmäisvaatimuksiin kriteereitä, jotka liittyvät uhrin käytökseen rikoksen yhteydessä, hänen osallisuuteensa rikolliseen toimintaan yleensä tai muihin oikeuteen tai julkiseen järjestyksenpitoon liittyviin seikkoihin, valtion korvauksen myöntämiseksi, vähentämiseksi tai epäämiseksi;
Asks that a minimum standard include criteria related to the victim's behaviour in relation to the crime, to his or her involvement in criminal activity in general, or other considerations of justice or public policy, for the purposes of granting, reducing or refusing state compensation;
katsoo, että komission vihreässä kirjassa esitetty keskinäiseen oikeusapuun perustuva malli sisältää tarvittavat tekijät, joilla helpotetaan uhrien valtion korvauksen saamista rajatylittävissä tilanteissa, koska toisaalta siinä sovelletaan alueperiaatetta, jonka perusteella korvauksen maksamisesta vastuussa oleva jäsenvaltio on se, jossa rikos tehtiin, mutta toisaalta helpotetaan uhrin hallinnollisia toimia maksuvelvollisen valtion kanssa yhteydenpidosta vastuussa olevasta asuinvaltiostaan käsin;
Takes the view that the mutual assistance model set out in the Commission's Green Paper contains all the components needed to facilitate cross-border victims" access to state compensation, since on the one hand it applies the principle of territoriality, meaning that the State responsible for paying the state compensation is the one in which the crime was committed, while on the other hand facilitating victims" administrative dealings from their State of residence, which is the one responsible for communicating with the State responsible for payment;
pyytää komissiota tekemään ehdotuksen jäsenvaltioiden keskinäisestä tukijärjestelmästä, joka perustuu alueperiaatteeseen ja jonka avulla rajat ylittävien rikosten uhreiksi joutuneet saavat valtion korvausta siten, että he voivat tukeutua sen jäsenvaltion, jossa he asuvat, toimivaltaisten viranomaisten apuun silloin kun korvaushakemus on esitettävä toiselle jäsenvaltiolle;
Calls on the Commission to propose a system, based on the principle of territoriality, of mutual assistance between Member States to give cross-border victims access to compensation which gives the victim the right to obtain assistance from a competent authority in his Member State of residence when a claim for compensation has to be submitted in another Member State;
vaatii, että tätä keskinäistä tukijärjestelmää täydennetään laatimalla luettelo kaikkien jäsenvaltioiden asiaa hoitavista ja hakemusten vastaanottamisesta vastaavista viranomaisista sekä liittämällä luetteloon tiedot, jotka koskevat erilaisten kansallisten säännösten mukaisia hakemuksen jättämissääntöjä; katsoo, että kyseisen luettelon ja yhdenmukaisten korvaushakemuslomakkeiden olisi oltava saatavilla myös Internetissä;
Calls for this mutual assistance system to be supplemented by a list of competent issuing and receiving authorities in each Member State, accompanied by information as to how claims should be submitted in accordance with the relevant national provisions; considers that both this list and the harmonised compensation claims forms should be available on the Internet;
pyytää, että vähimmäisvaatimuksiin sisällytetään keinot varmistaa Euroopan kansalaisille täydelliset ja helposti saatavat tiedot ja otetaan mukaan vähintään kaikilla Euroopan unionin virallisilla kielillä järjestettäviä tiedotuskampanjoita eurooppalaisella, kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla;
Asks that a minimum standard provide for the means to ensure comprehensive and easily accessible information for European citizens, including information campaigns conducted at European, national, regional and local level in, as a minimum, all the official languages of the European Union;
korostaa, että on tärkeätä järjestää kansalaisille osoitettuja laajoja tiedotuskampanjoita rikoksen uhriksi joutuneita koskevasta yhteisön korvausjärjestelmästä, jotta Euroopan unioniin voidaan luoda vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, jossa otetaan huomioon myös uhrien tarpeet;
Stresses the importance of organising extensive public information campaigns about the Community scheme for compensation of victims of crime with a view to establishing in the Union an area of freedom, security and justice which also takes into account the needs of victims;
pyytää, että vähimmäisvaatimuksiin sisällytetään EU:n kaikkien poliisiviranomaisten ja kaikkien asianomaisten elinten velvoite tarjota tietoja rikoksen uhrien oikeudesta valtion korvaukseen Euroopan unionin kaikilla virallisilla kielillä;
Asks that a minimum standard lay down the obligation for all the police authorities, and all the competent services in the EU, to provide information on crime victims" rights to state compensation, in all the official languages of the European Union;
pyytää, että vähimmäisvaatimuksiin sisällytetään uhrien auttamista varten 24 tuntia vuorokaudessa toimivan eurooppalaisen palvelevan puhelimen perustaminen, joka toimii kaikilla unionin virallisilla kielillä ja joka muiden palvelujen ohella antaa uhrille tietoja hänen oikeudestaan valtion korvaukseen;
Asks that a minimum standard provide for the creation of a European victim support freephone line which would operate around the clock in all the official languages of the European Union and, amongst other services, would provide victims with information on their right to state compensation;
suosittaa, että vähimmäisvaatimuksiin sisällytetään yhdenmukaisten lomakkeiden luominen kaikilla Euroopan unionin virallisilla kielillä, koska ne ovat arvokkaita välineitä, jotka nopeuttavat ja helpottavat hallinnollisia toimia ja täten myös korvausten myöntämistä rikosten uhreille kaikissa jäsenvaltioissa;
Recommends that a minimum standard should provide for the drawing-up of harmonised multilingual forms, in all the official languages of the European Union, since these are valuable tools which accelerate and facilitate administrative formalities and also, as a consequence, the process of granting compensation to crime victims in every Member State;
pyytää jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole ratifioineet edellä mainittua väkivaltarikosten uhreille suoritettavia korvauksia koskevaa eurooppalaista yleissopimusta – eli Belgiaa, Italiaa, Itävaltaa, Irlantia ja Kreikkaa – ratifioimaan sen, koska tämä yleissopimus on tärkeä oikeudellinen väline, kun on kyse tarpeesta asettaa rikosten uhreille maksettavia korvauksia koskevat vähimmäisvaatimukset;
Calls on those Member States that have not yet done so, which is to say Austria, Belgium, Greece, Ireland and Italy, to ratify the abovementioned European Convention on the Compensation of Victims of Violent Crimes, which is the reference legal instrument with respect to the need to introduce minimum standards for compensation to crime victims;
pyytää komissiota määrittelemään jäsenvaltioiden parhaat käytännöt varojen osoittamisessa rikosten uhreille maksettaviin korvauksiin ja niiden varaamisessa solidaarisuusrahastoihin;
Calls on the Commission to determine the best practices in the Member States in the area of dedicating resources to the compensation of crime victims and in that of solidarity funds;
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille.
Instructs its President to forward this resolution to the Council and the Commission, and the parliaments and governments of the Member States.
ottaa huomioon Giorgos Dimitrakopoulosin 16. heinäkuuta 2002 päivätyn kirjeen Erkki Liikaselle,
having regard to the letter of 16 July 2002 from Giorgos Dimitrakopoulos to Commissioner Liikanen,
ottaa huomioon Erkki Liikasen 23. heinäkuuta 2002 päivätyn kirjeen Giorgos Dimitrakopoulosille,
having regard to the letter of 23 July 2002 from Commissioner Liikanen to Giorgos Dimitrakopoulos,
ottaa huomioon tekniseen kehitykseen mukautumista ja kosmetiikkaa käsittelevän komitean (CATP) esityslistan 30. syyskuuta 2002,
having regard the agenda of the Committee on the Adaptation to Technical Progress -CATP - Cosmetics of 30 September 2002,
ottaa huomioon, että direktiivin 76/768/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 4 artiklan ensimmäisen kohdan i alakohdassa säädetty kielto sellaisten kosmeettisten valmisteiden markkinoille saattamisesta, jotka sisältävät 1. heinäkuuta 2002 jälkeen eläinkokeilla testattuja ainesosia, tuli kyseisenä päivänä voimaan Euroopan yhteisössä,
whereas in accordance with the provisions of Article 4(1)(i) of Directive 76/768/EEC, as amended, a ban on the marketing of cosmetic ingredients tested on animals after 1 July 2002 came into force in the European Community on that date,
lisättiin direktiivin 76/768/ETY 4 artiklan ensimmäiseen kohtaan uusi i alakohta ja annettiin komissiolle valtuudet lykätä markkinoille saattamista koskevan kiellon voimaantuloa 1. tammikuuta 1998 alkaen kahdella edellytyksellä,
inserted point (i) at the end of Article 4(1) of Directive 76/768/EEC and at the same time conferred a power on the Commission to postpone the date of entry into force of the marketing ban from 1 January 1998, subject to two conditions,
ottaa huomioon, että ensimmäinen näistä edellytyksistä liittyi komission toimivallan aineelliseen laajuuteen: voimaantulon lykkääminen edellytti osoitusta siitä, että eläinkokeita korvaavia menetelmiä ei ollut käytettävissä,
whereas the first of these conditions related to the material scope of the Commission's power, which was conditional upon its being established that there were no alternative methods available for the testing of cosmetic products,
ottaa huomioon, että toinen rajoitus neuvoston komissiolle myöntämälle toimivallalle oli, että ehdotukset toimenpiteiksi oli annettava 1. tammikuuta 1997 mennessä, eikä neuvosto antanut valtuuksia muuttaa kyseistä määräaikaa,
whereas the other limitation on the Commission's power, as conferred on it by the Council, was that the draft measures be submitted by 1 January 1997, and no power was conferred to modify that date,
se lykkäsi 1 päivään tammikuuta 1998 vahvistettua määräaikaa 30 päivään kesäkuuta 2000 (1 artikla) sille direktiivissä 93/35/ETY annettujen valtuuksien mukaisesti,
of 17 April 1997, the Commission postponed the date from 1 January 1998 to 30 June 2000 (Article 1), pursuant to the power conferred on it by Directive 93/35/EEC,
ottaa huomioon, että komissio myös yritti ottaa itselleen uusia valtuuksia (2 artikla), joilla pyrittiin lykkäämään määräaikaa edelleen esittämällä toimenpideluonnos ennen 1. tammikuuta 2000,
whereas the Commission also purported to grant itself a new power (Article 2) to effect further postponements by submitting draft measures prior to 1 January 2000,
huomauttaa, että direktiivin 76/768/ETY 4 artiklan ensimmäisen kohdan i alakohdassa säädetty kielto saattaa markkinoille sellaisia kosmeettisia valmisteita, jotka sisältävät eläinkokeilla testattuja ainesosia, on tullut voimaan ja velvoittaa jäsenvaltiot soveltamaan sitä perustamissopimuksen 249 artiklan mukaisesti;
Points out that the marketing ban on animal-tested cosmetics pursuant to Article 4(1)(i) of Directive 76/768/EEC has come into force and constitutes an obligation on the Member States in accordance with the terms of Article 249 of the Treaty;
direktiivillä 97/18/EY komissio käytti lainsäätäjän sille vuonna 1993 myöntämät toimivaltuudet kokonaisuudessaan,
the power conferred on the Commission by the legislature in 1993 was used up by Directive 97/18/EC;
valtuudet, joita komissio yritti antaa itselleen komission direktiivissä 97/18/EY, jotta se voisi edelleen lykätä markkinoille saattamista koskevan kiellon voimaantuloa, ovat lainmukaisuutta ajatellen kyseenalaisia,
the power that the Commission purported to confer upon itself pursuant to Directive 97/18/EC in order to effect further postponements of the date of entry into force of the marketing ban is of questionable legality;
joka tapauksessa – ja riippumatta siitä, oliko lykkääminen 30 päivästä kesäkuuta 2000 30 päivään kesäkuuta 2002 lainmukaista vai ei – komissio ei antanut itselleen valtuuksia lykätä markkinoille saattamista koskevan kiellon voimaantuloa myöhemmäksi kuin 30 päivään kesäkuuta 2002,
in any event, and regardless of whether or not the postponement from 30 June 2000 to 30 June 2002 was lawful, the Commission did not confer upon itself any power to postpone the date of entry into force of the marketing ban beyond 30 June 2002;
jos nyt hyväksyttäisiin voimaantulon lykkääminen myöhemmäksi kuin 30 päivään kesäkuuta 2002, tällainen päätös olisi taannehtiva;
any such postponement beyond 30 June 2002, adopted now, would be retroactive in nature;
pyytää jäsenvaltioiden edustajia komiteassa olemaan äänestämättä toimenpideluonnoksen puolesta;
Calls on the Member States" representatives on the Committee not to vote in favour of the draft measures;
varaa itselleen oikeuden ryhtyä tarvittaviin toimiin valtaoikeuksiensa suojelemiseksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa;
Reserves its right to take the necessary measures to protect its prerogatives in the Court of Justice of the European Communities;
ottaa huomioon oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suosituksen toiseen käsittelyyn ( A5-0287/2002 ),
having regard to the recommendation for second reading of the Committee on Legal Affairs and the Internal Market ( A5-0287/2002 ),
ottaa huomioon neuvoston yhteisen kannan (8171/1/2002 – C5-0266/2002 ),
having regard to the Council common position (8171/1/2002 – C5-0266/2002 ),
ottaa huomioon ensimmäisessä käsittelyssä esittämänsä kannan P5_TA(2002)0098.
having regard to its position at first reading P5_TA (2002)0098.
ottaa huomioon oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suosituksen toiseen käsittelyyn ( A5-0282/2002 ),
having regard to the recommendation for second reading of the Committee on Legal Affairs and the Internal Market ( A5-0282/2002 ),
sekä neuvoston suosituksen 96/694/EY, annettu 2 päivänä joulukuuta 1996, naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta päätöksentekoon EYVL L 319, 10.12.1996, s. 11.
and to Council Recommendation 96/694/EC of 2 December 1996 OJ L 319, 10.12.1996, p.