natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Joidenkin keskuspankkien suosima ratkaisu on järjestää yhä enemmän rahaa talouden käyttöön − kyseessä on määrällinen helpottaminen − ja uusliberalistisen oikeiston suosima ratkaisu on erityisesti varakkaiden ja suurten yritysten verojen vähentäminen talouden elpymisen toivossa.
The favoured solution of some central banks is to pump yet more money into the economy — ‘quantitative easing’ — whilst the favoured solution of the ‘neo-liberal’ right is to reduce taxes, especially for the wealthy and large corporations, in the hope of kick-starting the economy.
Kuten Yhdysvaltojen kokemukset osoittavat selkeästi, kumpikaan näistä vaihtoehdoista tai mikään niiden yhdistelmistä ei ole täysin tehokas nykyisissä olosuhteissa, ja EU:n ratkaisulla Euroopan laajuisen yhteistyön lisäämisestä ei vastata maailmantalouden rakenteellisen alijäämän perussyihin.
As the experience of the US demonstrates clearly, neither of these solutions, or any combination of them, is fully effective in current conditions, whilst the EU’s solution of ‘more Europe’ fails to address the root causes of the structural deficit in the world economy.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa New Labourin − jonka johtajat omaksuivat globalisaation aivan kuin heidän edeltäjänsä omaksuivat sosialismin − aikana teollisuustuotannon osuus laski 18 prosentista 12 prosenttiin bruttokansantuotteesta.
In the UK, under New Labour — whose leaders embraced globalisation as their predecessors had embraced socialism — manufacturing declined from 18 % of GDP to under 12 %.
Tällainen malli voidaan havaita myös Yhdysvaltojen monissa osissa sekä osassa Länsi-Eurooppaa.
This pattern is evident also in many parts of the US, as well as parts of Western Europe.
Jopa Saksan viimeaikainen Aasiaan suuntautuvan viennin huomattava kasvu horjuu, ja Yhdysvalloissa esiintyy yhä enemmän huolenaiheita siitä, että maalla on edessään Yhdistyneen kuningaskunnan tilanteen kaltainen vuosisadan jatkuva heikentyminen.
Even Germany’s recent export boom to Asia is now faltering, whilst there is increasing concern in the US that America is now following Britain’s century-long decline.
Vaikka globalisaatio on hyödyllinen nopeasti kehittyvän talouden maille ja muille Aasian talouksille, se aiheuttaa yhä suurempia tuloeroja sekä poikkeuksellisen merkittävän muuttoliikkeen.
Though beneficial to emerging and other Asian economies, globalisation is generating ever greater income disparities, as well as exceptionally high levels of migration.
Hyväksyykö komissio, että Micky Kantorin, Larry Summersin ja EU:ssa Leon Britainin edistämä WTO-malli voidaan avoimesti kyseenalaistaa ja että sitä on arvioitava uudelleen?
Does the Commission accept that the WTO model promoted by Micky Kantor, Larry Summers and, in the EU, by Leon Britain is open to question and now needs rethinking?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-009712/2011
Question for written answer E-009712/2011
Aihe: Alivakuuttamisen kustannukset sekä avoimuuden ongelmat kotivakuutusmarkkinoilla
Subject: The cost of underinsurance and problems of transparency in the home insurance market
Vaikka henkilöltä, joka vakuuttaa jonkin esineen, voidaan varsin oikeutetusti vaatia korkeampaa vakuutusmaksua tuon esineen vakuuttamiseksi jälleenhankintahinnalla pikemminkin kuin vähittäishinnalla, ainakin Yhdistyneessä kuningaskunnassa korkein jälleenhankintahinta on usein epäedullinen niille kotitalouksille, jotka hakevat korvausta niin sanotusta täysvakuutuksesta.
Although a person insuring a particular item may, quite reasonably, be required to pay a higher premium in order to insure the item at replacement value rather than its second-hand retail value, in the UK, at least, the higher replacement value often works to the disadvantage of householders who claim after taking out ‘whole contents’ insurance.
Tämä johtuu siitä, että monet vakuutusyhtiöt palkkaavat vahinkotarkastajia laskemaan omaisuuden arvon korvaushakemuksen jälkeen, ja jos huomataan, että kodin omaisuuden arvo ylittää kokonaisvakuutussumman, vakuutusyhtiö maksaa vain vastaavan prosenttiosuuden korvauksena.
This is because many insurance companies employ loss adjusters to calculate the value of possessions following a claim, and if it is discovered that the value of the home’s contents exceeds the value of the total sum insured will pay only the corresponding percentage of the claim.
Monet kotitaloudet eivät osaa laskea kotinsa omaisuuden arvoa kokonaisuudessaan ja siten ”alivakuuttavat”.
Many householders fail to realise the full value of their house contents and consequently ‘underinsure’.
Tätä periaatetta soveltavat vakuutusyhtiöt hyödyntävät niin sanottua keskivertoehtoa (condition of average), jolla varmistetaan, että korvauksen hakija ei saa koskaan vakuutuskirjassa mainittua vakuutusta, jos hän on aliarvioinut omaisuutensa arvon.
Insurance companies applying this principle use what is known as a ‘condition of average’, which ensures that ‘a claimant will never get the amount of cover stated on their policy if they have underestimated how much their possessions are worth’.
On sanomattakin selvää, että monien mielestä tätä on vaikea ymmärtää tai perustella.
Many people, needless to say, find this hard to understand or justify.
Jos vakuutuksenottaja vakuuttaa kotinsa 25 000 punnalla, ja vahinkotarkastaja laskee omaisuuden arvoksi 50 000 puntaa, vakuutuksenottaja ei ymmärrä, miksi korvausta myönnetään vain 12 500 puntaa.
If they insure their house contents for GBP 25 000 and a loss adjuster decides they were worth GBP 50 000, they do not understand why they receive only GBP 12 500 worth of compensation.
Hän ymmärtää täysin sen, miksi hän ei saa korvausta yli vakuutusmäärän, mutta ei sitä, että hän saa korvausta alle vakuutusmäärän, minkä vuoksi hän katsoo, ettei vakuutusyhtiö ole täyttänyt omaa osuuttaan vakuutussopimuksesta.
They understand perfectly well why they don’t receive any more than the sum insured, but they cannot understand why they receive less, and perceive the insurer as having failed to live up to its side of the contract.
Vakuutuksenottajan mielestä tämä on epärehellistä toimintaa, sillä henkilöt, jotka ovat saaneet perinnössä esineitä, joiden arvoa he eivät tiedä, saattavatkin huomata, että ne ovatkin itse asiassa alentaneet kotivakuutuksen arvoa.
They regard it as deceitful, whilst people who have acquired items of unknown value through inheritance may suddenly discover that these acquisitions have, in effect, reduced the value of their home insurance.
Tähän liittyy myös kilpailua.
There are also competition issues here.
Vain osa Yhdistyneen kuningaskunnan vakuutusyhtiöistä soveltaa edellä mainittua keskivertoehdon sääntöä.
Only some UK insurers apply the ‘condition of average’ rule.
Yhteistyössä toimivat yhtiöt Halifax ja Lloyds TSB sitä vastoin eivät sovella tätä sääntöä.
The Cooperative, Halifax, and Lloyds TSB, by contrast, do not.
Kyseisen säännön soveltamisen salliminen vakuutusalalla saattaa kiistatta epäedulliseen asemaan nämä yhtiöt, jotka eivät sovella sääntöä.
Permitting the ‘condition of average’ rule to apply within the insurance sector arguably puts these insurers at a disadvantage.
Ironista kyllä, rajoittamattoman vakuutusturvan ottaminen ei ole aina paljon kalliimpaa, mutta monet vakuutuksenottajat, jotka ottavat kiinteämääräisen vakuutuksen, häviävät, koska he eivät tiedä kotinsa omaisuuden todellista arvoa eivätkä tunne vakuutusyhtiöiden käytäntöjä ”alivakuuttamisen” tilanteissa.
Ironically, taking out unlimited contents cover is not always that much more expensive, but many policy-holders who take out fixed sum contents insurance lose out because, in addition to being unaware of the true value of their house contents, they are simply unaware of the practice of many insurers in the event of ‘underinsurance’.
Moni vakuutuksenottaja on jo ennestään vaikeassa tilanteessa, jos heidän kotiinsa on murtauduttu tai siellä on tapahtunut vesivahinko.
Many of these people will already be vulnerable, having had their homes burgled or flooded.
Onko komission tiedossa, että tämä käytäntö olisi yleistä EU:ssa vai erityisesti vain Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja tarvitaanko komission mukaan asiassa EU:n lainsäädäntöä?
To the Commission’s knowledge, is this practice widespread across the EU, or specific to the UK, and does the Commission believe that EU legislation is required in this area?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-009713/2011
Question for written answer E-009713/2011
Aihe: Julkisten yleisradioyhtiöiden velvoitteet ja niiden rooli Euroopan elokuvateollisuuden alamäessä
Subject: Obligations on public service broadcasters, and their role in the decline of the European film industry
Tietyt piirit ovat huolissaan siitä, että julkiset yleisradioyhtiöt vauhdittavat Euroopan elokuvateollisuuden alamäkeä täyttämällä ohjelmapaikkansa visailuilla, saippuaoopperoilla sekä väkivalta- ja fantasiadraamoilla (mukaan lukien elokuvat), joiden tarkoituksena on nostaa katsojalukuja välittämättä tällaisten toimien kulttuurillisista seurauksista.
There is a concern in some quarters that public service broadcasters have contributed to the decline of the European film industry by filling their schedules with game shows, soap operas and violence and fantasy dramas (including films) designed to boost ratings without regard to the cultural consequences of such policies.
Esimerkiksi BBC:n – ja erityisesti BBC 2:n – tapauksessa ei ole kovin pitkä aika siitä, kun oli mahdollista tutustua sekä oman maan että muiden maiden kulttuuriin ja mielenlaatuun sekä suurten eurooppalaisten, kuten Chabrolin tai Polanskin, että amerikkalaisten elokuvantekijöiden, kuten Scorsesen and Wellesin, töiden kautta.
In the case of the BBC, for example — and BBC 2, in particular — it was not so long ago that one could gain access to the culture and psychology of both one’s own and other countries through the work of great European film-makers, such as Chabrol or Polanski, as well as through the work of great American film-makers such as Scorsese and Welles.
Enää näin ei ole.
This is no longer the case.
BBC ei enää edes näytä elokuvia arvostetuilta brittiohjaajilta, kuten Leanilta, Hitchcockilta, Asquithilta, Forbesilta, Reevesiltä, Richardsonilta tai Schlesingeriltä, vaan on hylännyt oikeudellisesti etuoikeutetusta asemastaan huolimatta täysin julkisen palvelun yleisradioyhtiön velvoitteensa tällä alalla.
The BBC does not even show films by revered British directors like Lean, Hitchcock, Asquith, Forbes, Reeves, Richardson or Schlesinger, but has, despite its legally privileged position, entirely abandoned its public service broadcasting responsibilities in this area.
Mustavalkoiset elokuvat on ajettu täysin pois televisiosta ja ovat siten lähes täysin tuntemattomia nuoremmille katsojille.
Black and white films have been entirely banished from the screen, and are thus almost completely unknown to younger audiences.
Heille esitetään sen sijaan sellaisia julkisen yleisradioyhtiön helmiä kuin ”Kaksi tuoppia, kiitos!” tai tosi-tv-sarjaa ”Snog marry avoid?”.
Instead, they are treated to highlights of public sector broadcasting such as Two pints of lager and a packet of crisps or Snog marry avoid?
Aiemmin BBC kykeni vielä poliittisesta puolueellisuudestaan huolimatta puolustamaan etuoikeutettua oikeudellista asemaansa tarjoamalla laaja-alaista kulttuurillista ohjelmaa.
In the past, the BBC, despite problems of political bias, could defend its privileged legal position by pointing to the sheer range of its cultural output.
Nykyinen elokuvien valinta ei riistä katsojilta vain näköalaa muihin kulttuureihin ja tapoihin, vaan riistää nuorilta katsojilta tehokkaasti kaiken todellisen yhteyden ja mahdollisuuden ymmärtää Yhdistyneen kuningaskunnan historiaa ja katkaisee siten heidän yhteyden kulttuurisiin juuriinsa.
Its current choice of films, however, not only deprives its viewers of a window to other cultures and sensibilities, but effectively deprives younger viewers of any real connection to, or understanding of, Britain’s past, so cutting them off from their cultural roots.
Ranskan kulttuurieliitti on jo pitkään varoitellut globalisaation uhkista eurooppalaiselle kulttuurille.
The cultural establishment in France has long warned of the threats of globalisation to European culture.
Uskooko komissio, että uusilla kilpailusäännöillä tulisi vaatia oikeudellisesti etuoikeutettuja valtioiden yleisradioyhtiöitä näyttämään huomattavasti laajemmin syvällisiä ja heijastelevia kansallisia, eurooppalaisia ja muun maailman elokuvia osana niiden kulttuuritehtävää ja että tällaiset säännöt tervehdyttäisivät Euroopan elokuvateollisuutta?
Does the Commission believe that new competition requirements should require legally privileged state broadcasters to show a much wider range of thoughtful and reflective national, European and world cinema as part of their cultural remit and that such requirements would improve the health of the European cinema industry?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-009714/2011
Question for written answer E-009714/2011
Aihe: Huonokuuloisten ja puhehäiriöistä kärsivien henkilöiden sulkeminen 112-hätäpalveluiden ulkopuolelle
Subject: Exclusion of individuals with hearing and speech impairments from 112 emergency services
EU:n jäsenvaltioiden 112-hätäpuhelinnumerot ja suurin osa hätäpalveluista ovat olleet vuosien ajan tarjolla ainoastaan ääniohjauksella toimivina, minkä vuoksi miljoonat huonokuuloiset ja puhehäiriöistä kärsivät henkilöt on suljettu periaatteessa kaikkien käytettävissä olevan elintärkeän palvelun ulkopuolelle.
For years, the 112 emergency lines, together with most emergency services in the EU Member States, have been voice-operated only, thereby excluding millions of people with hearing and speech impairments from a life-saving service in principle available to all.
Tilannetta pahentavat entisestään hätäpalvelujen käytettävissä oloa koskevat rajoitukset, joita on mahdoton hyväksyä.
It is urgently necessary to make 112 services fully available to all users, in particular those with hearing and speech impairments.
Lisäksi on kehitettävä täysin käytettävissä olevia ja luotettavia seuraavan sukupolven 112-palveluja, jotka ovat riippumattomia Total Conversation -periaatteella toimivista laitteista ja verkoista.
It is also necessary to develop fully accessible and reliable Next Generation 112 services, independent of devices and networks using the Total Conversation concept.
Mikä on komission kanta kiireelliseen tarpeeseen mukauttaa 112-hätäpalvelut kaikkien käyttäjien ja erityisesti huonokuuloisten ja puhehäiriöistä kärsivien henkilöiden tarpeiden mukaisiksi?
What is the Commission’s position regarding the urgent need to adapt 112 emergency services to the needs of all users, in particular those with hearing and speech impairments?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-009715/2011
Question for written answer E-009715/2011
Sergio Paolo Frances Silvestris (PPE) ja Giovanni La Via (PPE)
Sergio Paolo Frances Silvestris (PPE) and Giovanni La Via (PPE)
Aihe: Konsulttien palkkaaminen Sisilian alueella
Subject: Appointment of consultants to the Sicilian Regional Authority
Sisilian aluevaltuuston presidentti (Presidente della Regione) käynnisti hiljattain uuden menettelyn 192 uuden toimihenkilön rekrytointia aluehallinnossa koskevan pitkäaikaisen luettelon laatimiseksi.
The President of the Region of Sicily published recently a new invitation to tender for a long list for the recruitment of 192 new people to posts in the regional council.
Aluehallinto on kuitenkin tunnettu siitä, että sinne on jo palkattu huikea määrä henkilöstöä (yksiköitä on nykyisin 18 000); Sisiliassa onkin enemmän toimihenkilöitä kuin missään muualla Italian alueella.
Sicily’s regional authority is, however, already notorious for the excessive number of its employees (currently standing at 18 000), a figure that puts Sicily ahead of all the other Italian regions in the table for number of employees.
Sisilian alueella olevien ulkoisten konsulttien kokonaismäärä saavuttaa nykyisin 600 sopimuksen kiintiön, mikä on tehnyt budjettikohtaan 8 miljoonan euron loven ja on tehnyt tyhjäksi lupaukset julkisten menojen leikkauksista.
The regional authority currently has 600 external experts under contract, a budget item that accounts for EUR 8 million and has thwarted the cuts announced in public spending.
Tässä rekrytoinnissa teknisesti pätevien henkilöiden joukossa on hakijoita, joiden ansioluettelo on epäselvä ja joista monella on todistetusti yhteyksiä enemmistöpuolueisiin.
Among the skilled staff recruited, there are also people who are less obviously well qualified, many of whom have proven connections with the majority parties.
Tilintarkastustuomioistuin on jo kiinnittänyt huomiota tähän tilanteeseen, ja tuomioistuin on ryhtynyt viime viikkoina tutkimaan (viimeisten nimitysten julkistamisen jälkeen), onko virkojen määrässä tai ilmoittamisessa rikottu lakia, mikä oikeuttaisi asian käsittelyn aloittamisen.
The situation has attracted the attention of the Court of Auditors and in the past few weeks — following publication of the latest appointments — it has been investigating whether any laws have been broken in the advertising of the posts or their number, which would then be grounds for a file being opened.
Edellä esitettyjen tosiseikkojen perusteella komissiota pyydetään selvittämään seuraavaa: 1.
In light of the above, could the Commission confirm: 1.
Aikooko se ryhtyä hankkimaan tietoja, jotka koskevat lukuisia ja epäilyttäviä rekrytointeja Italian alueella? 2.
Whether it will be seeking information on the numerous dubious appointments at Sicily’s regional authority? 2.
Ovatko kyseiset rekrytoinnit komission mukaan sopusoinnussa julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY kanssa? 3.
Whether it considers the appointments concerned to be compatible with Directive 2004/18/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 on the coordination of procedures for the award of public works contract, public supply contracts and public service contracts? 3.
Maksetaanko uusien konsulttien tai jo palveluksessa olevien konsulttien palkkiot EU:n rahastoista, kuten koheesiorahastoista? 4.
Whether EU funds such as the Cohesion Fund are being used to pay these new consultants or the consultants already under contract? 4.
Miten komissio aikoo puuttua julkisten varojen sopimattomaan käyttöön ja aikooko se edistää uusia normeja julkisten varojen jäljitettävyyden parantamiseksi kussakin jäsenvaltiossa korruption vastaisen taistelun yhteydessä?
What action it intends taking in regard to this improper use of public funds and whether it is planning new rules to make public funds traceable in each Member State, as an anti-corruption measure?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-009716/2011
Question for written answer E-009716/2011
Aihe: Slovakian työlainsäädäntö
Subject: New Labour Code in Slovakia
Maailman talouskriisi on vaikuttanut huomattavasti myös työttömyyteen.
The global financial crisis is having a major impact on unemployment.
Hyvän lainsäädännön ja hyvän työlainsäädännön pitäisi olla välineitä, jotka saisivat työnantajat luomaan uusia työpaikkoja.
Good legislation and labour codes should be a means of kick-starting employers’ interest in creating new jobs.
Slovakiassa 1. syyskuuta 2011 voimaan astunut työlaki (laki 311/2001 myöhempien muutosten mukaisesti) ylittää EU:n työlainsäädännön, koska työntekijöiden keskimääräinen työaika ylityö mukaan lukien on yli 48 tuntia.
The Labour Code that came into force in the Slovak Republic on 1 September 2011 (Law No 311/2001 as subsequently amended) is the first in Europe to allow an employee’s average working week including overtime to exceed 48 hours.
Lain 97 pykälän 10 kohdassa todetaan, että työntekijä voi tehdä enintään 400 tuntia ylitöitä kalenterivuoden aikana.
Section 97(10) reads as follows: ‘An employee can work a maximum of 400 hours overtime in a calendar year.
Esitän komissiolle seuraavan kysymyksen: Miksi Slovakiasta tuli poikkeus EU:n lainsäädännössä, jos Slovakian työttömyysaste on pitkällä aikavälillä 13 prosenttia?
Why has Slovakia obtained a derogation from EC law when it has long-term unemployment of 13 %?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-009717/2011
Question for written answer E-009717/2011
Aihe: Kreikkalaiset verkkokaupat
Subject: Online retailers in Greece
Hiljattain Kreikan lehdistössä julkaistujen tutkimustulosten mukaan yli puolet kreikkalaisista verkkokaupoista ei tarjoa riittäviä takuita, koska riippumaton viranomainen ei ole myöntänyt niille lupaa ja ne eivät tarjoa perusasiakaspalvelua.
According to findings recently appearing in the Greek press, over half of Greek online retailers fail to provide adequate guarantees, since they have not been licensed by an independent authority and do not provide basic customer services.
Lisäksi 55 prosenttia verkkokaupoista ei tee sopimusehtoja tilausten peruuttamisesta tai tavaroiden palauttamisesta, eivätkä ne anna yhteystietoja, jos aiheutuu erimielisyyksiä tai riitoja.
Furthermore, 55 % of them make no provision for cancelling orders or replacing goods and fail to provide contact details in the event of disagreements or disputes.
Kreikkalaisten kuluttajien verkko-ostosten odotetaan olosuhteiden mukaan yltävän vuonna 2011 yhteensä 1,5 miljardiin euroon, joka on yli 80 prosenttia enemmän kuin vuonna 2009.
Total online purchases by Greek consumers are, depending on circumstances, expected to reach EUR 1.5 billion in 2011, an increase of over 80 % in respect of 2009.
Vahvistavatko komission tiedot edellä mainitut tulokset?
Does the Commission’s information confirm the above findings?
Mitä EU:n säännöksiä rikotaan? 2.
Which EU provisions are being infringed? 2.
Onko komissiolla vertailukelpoisia tietoja, jotka koskevat EU:n jäsenvaltioissa toimivien verkkokauppojen luotettavuutta? 3.
Does the Commission have any comparative data regarding the reliability of online retailers in the EU Member States? 3.
Onko jäsenvaltioissa riippumattomia lupaviranomaisia?
Do independent licensing authorities operate in other Member States?
Mikä on niiden oikeudellinen asema? 4.
What is their legal status? 4.
Mitä parhaita käytäntöjä komissio suosittelee kreikkalaisten internetissä asioivien kuluttajien suojelemiseksi?
What best practices can it recommend for the effective protection of Greek online consumers?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-009719/2011
Question for written answer E-009719/2011
Aihe: Asetus (EY) N:o 1371/2007
Subject: Regulation (EC) No 1371/2007
Rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista 23. lokakuuta 2007 annetun asetuksen (EY) N:o 1371/2007 12 artiklassa säädetään, että ”komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle raportin vakuutussuojan vähimmäismäärän asettamisesta rautatieyrityksille viimeistään 3 päivänä joulukuuta 2010.
Regulation (EC) No 1371/2007 of 23 October 2007 on rail passengers’ rights and obligations stipulates in Article 12 that ‘the Commission shall submit to the European Parliament and the Council a report on the setting of a minimum amount of insurance for railway undertakings by 3 December 2010.
Raportin lisänä on tarvittaessa asiaa koskevia aiheellisia ehdotuksia tai suosituksia.”
If appropriate, that report shall be accompanied by suitable proposals or recommendations on this matter’.
Komission mukaan tätä raporttia ei ole vielä toimitettu.
According to the Commission, this report has not been submitted so far.
Miksei edellä mainittua asiakirjaa ole toimitettu ja julkaistu?
Why has the above-cited document not been submitted and published?
Minkälaista edistystä tähän mennessä on tapahtunut vakuutussuojan vähimmäismäärän asettamisessa rautatieyrityksille?
What progress has been made so far on the issue of minimum insurance of railway undertakings?
Milloin raportti toimitetaan, kun otetaan huomioon, että alkuperäinen määräaika on jo ylitetty kymmenellä kuukaudella?
When will the report be submitted, given that the initial deadline has already been exceeded by 10 months?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-009720/2011
Question for written answer E-009720/2011
Aihe: VP/HR – Ydinohjusjärjestelmän käyttäminen Pakistanissa
Subject: VP/HR — Use of nuclear missiles by Pakistan