natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komissio vastasi Miguélez Ramosin ja minun esittämään kysymykseen E‑4436/07 samalla tavoin tunnustamalla, että Somalian viranomaiset eivät voi taata asianmukaisesti Somalian rannikkovesien turvallisuuden ylläpitämistä.
The same applies to the answer to Written Question E‑4436/07 from Mrs Miguélez Ramos and myself, in which the Commission acknowledges that, at present, the maintenance of security in waters off the coast of Somalia cannot be adequately ensured by the Somali authorities.
Useat jäsenvaltiot ovat lähettäneet sota-aluksia Somalian rannikon edustalle meriturvallisuuden vahvistamiseksi.
Several states have deployed warships off the Somali coast in order to strengthen security at sea.
Komissio harkitsee EU:n kalastusalusten ja kauppalaivojen koordinoidun sotilaallisen suojelujärjestelmän perustamista osana yhteisön meripolitiikkaa.
The Commission takes the view that a coordinated approach to the military protection of EU merchant and fishing vessels could form part of European Maritime Policy.
Komissio toteaa kuitenkin, että neuvoston on päätettävä tästä asiasta, koska se liittyy myös Euroopan unionin turvallisuus‑ ja puolustuspolitiikkaan.
However, the Commission asserts that this is a matter for the Council to decide, as it also relates to European Security and Defence Policy.
Vastauksessa tätä asiaa koskevaan kysymykseen E-4435/07 neuvosto myöntää, että Somalian tilanteen vakauttamisen ratkaisu on lisätä AMISOMin (Afrikan unionin operaatio Somaliassa) joukkoja, jota varten on välttämätöntä saada lisäapua EU:lta, mukaan lukien taloudellista tukea.
In this respect, the Council, in its answer to Written Question E‑4435/07 recognises that the key to stabilising the situation in Somalia is further deployment of troops to Amisom (African Union Mission in Somalia), which will require additional EU support, including financial contributions.
Ottaen huomioon, että Euroopan unionin sota-aluksia on alueella, eikö neuvosto pidä mahdollisena ja tarpeellisena laatia EU:n toimintaohjeiston, jotta kyseiset alukset voisivat puolustaa paitsi oman jäsenvaltionsa kalastusaluksia myös kaikkia yhteisön aluksia?
Therefore, given that there are European military vessels in the area, would the Council not consider it possible and necessary to draw up a European protocol of action enabling those vessels to protect not just trawlers from their own country, but also all other Community vessels?
Mitä toimintaohjeita neuvoston mielestä on noudatettava kaapattujen alusten vapauttamiseksi, esimerkiksi Playa de Bakio ‑aluksen tapauksessa?
What action plans does the Council think should be set in motion in order to retrieve hijacked vessels such as the Playa de Bakio?
Kuinka monta alusta täytyy kaapata ennen kuin Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikan mukaisia yhteisiä toimia toteutetaan?
How many vessels have to be hijacked before an action plan is set in motion under the European security and defence policy?
Kirjalliset kysymykset : P-2552/08 , E-2584/08
Written questions : P-2552/08 , E-2584/08
Espanjalaisen Playa de Bakio -troolarin ja sen miehistön jäsenten kaappaamisesta tiedotettiin neuvostolle 29.4.2008 pidetyssä neuvoston istunnossa.
The seizure of the Spanish trawler Playa de Bakio and its crew members was brought to the attention of the Council at its meeting on 29 April 2008.
Neuvosto on todennut merirosvouksen olevan kasvava vaara Somalian rannikolla ja selvittää mahdollisia keinoja puuttua tähän ongelmaan, yhdessä Somalian viranomaisten ja kansainvälisen yhteisön kanssa.
The Council has recognised the increasing danger posed by acts of piracy off the Somali coast and will study possible ways to respond to the problem, together with the Somali authorities and the international community.
Neuvosto on äskettäin ilmaissut tukevansa aloitteita, joilla pyritään ratkaisemaan merirosvouksen ongelma, erityisesti YK:n puitteissa.
The Council has recently expressed support for initiatives aiming to address the problem of piracy, notably in the UN framework.
Neuvosto tukee siksi Somalian rannikolla tapahtuneista merirosvohyökkäyksistä ja aseellisista ryöstöistä 2.6.2008 annettua YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 1816.
Therefore, the Council fully supports the UNSCR 1816, adopted on 2 June 2008, on acts of piracy and armed robbery off the coast of Somalia.
Neuvoston pääsihteeristö ja komissio tutkivat mahdollisia vaihtoehtoja kaikkien 26. toukokuuta annetuissa neuvoston päätelmissä esitettyjen sitoumusten täytäntöönpanemiseksi sekä parhaiksi tavoiksi vaikuttaa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1816 täytäntöönpanoon.
The Council General Secretariat and the Commission will study possible options on implementing all commitments contained in its conclusions of 26 May, as well as on how to best contribute to the implementation of UNSCR 1816.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2560/08
WRITTEN QUESTION P-2560/08
Aihe: Playa de Bakio -aluksen kaappaus ja toimet kansainvälistä merirosvousta vastaan
Subject: Seizure of the Playa de Bakio vessel and action to combat international piracy
Asetuksessa (EY) N:o 725/2004 EUVL L 129, 29.4.2004, s. 6. ei mainita merenkulun turvallisuuteen kohdistuvien laittomien tekojen ehkäisemistä koskevaa yleissopimusta (SUA).
In the second recital of European Parliament and Council Regulation (EC) No 725/2004 OJ L 129, 29.4.2004, p.
Niin sanotut SUA-sopimukset täydentävät alusten ja satamarakenteiden kansainvälistä turvasäännöstöä (ISPS-säännöstö), jolla pyritään tarjoamaan käytännön keinoja kansainvälisen meriliikenteen ja satamien turvallisuuden parantamiseen terrorismia vastaan, mikä on pakollista SOLAS-yleissopimuksen nojalla.
The so-called ‘SUA Treaties’ supplement the International Ship and Port Facility Security Code (ISPS Code) — the purpose of which is to enable practical steps to be taken in order to increase the protection of ports and of international shipping against terrorist activity and which is mandatory under the SOLAS Convention — since they regulate the legal situation in the unfortunate event of a terrorist attack.
Onko komissio suunnitellut SUA-sopimusten sisällyttämistä yhteisön lainsäädäntöön?
Has the Commission considered incorporating the SUA Treaties into Community law?
Katsooko se, että niiden sisällyttäminen voisi helpottaa sitä, että EU voisi puuttua tehokkaasti Somalian vesillä tapahtuneen baskilaisen Playa de Bakion 26 kalastajan kaappaamisen kaltaisiin toimiin?
Does it consider that the incorporation thereof might help the EU to respond effectively to acts such as the kidnapping of 26 fishermen from the Basque vessel Playa de Bakio in Somali waters?
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2561/08
WRITTEN QUESTION P-2561/08
Aihe: Direktiivin 2004/38/EY selventäminen
Subject: Clarification request on Directive 2004/38/EC
Voisiko komissio selventää, onko tämä direktiivin tulkinta oikea?
Can the Commission kindly clarify whether this is the correct interpretation of the directive?
Jos näin on, voisiko komissio myös selventää, miksi direktiivi siten selkeästi estää unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä vapaan oleskelun jäsenvaltioiden alueella, täysin vastoin sen tavoitteita?
If so, the Honourable Member would like to request clarification from the Commission on why the directive contains what seems to be a clear block to its objective of allowing citizens of the Union and their family members to reside freely within the territory of the Member States.
Myöntääkö komissio, että tämä on ristiriitaista direktiivin tavoitteen kanssa, joka on taata asumisen ja liikkumisen vapaus jäsenvaltioiden alueella?
Does the Commission accept that this seems to be a clear contradiction of the goal of the directive of allowing freedom of residence and movement within the territory of the Member States?
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2562/08
WRITTEN QUESTION P-2562/08
Aihe: Simpukan munien kalastamista koskeva kielto Waddenzeellä
Subject: Ban on mussel seed fishery in the Waddenzee
Alankomaiden korkein hallinto-oikeus julisti 25. helmikuuta 2008 osittain perustelluksi lintujensuojeluyhdistyksen valituksen, jonka mukaan vuonna 2006 ei olisi pitänyt myöntää lupia simpukan munien kalastamiseen Waddenzeellä.
On 27 February 2008, the Netherlands Council of State declared partially well-founded the objections of the Bird Protection Association to the effect that no licence should have been granted for fishing for mussel seed in the Waddenzee in 2006.
Luvassa käytettiin termiä ”mukautuva hallinta”, jotta voitaisiin ryhtyä toimiin, mikäli vahinkoa syntyy (mukaillen ”käsi hanalla” –periaatetta, jota käytetään kaasun pumppaamisessa ja joka antaa mahdollisuuden pysäyttää pumppaaminen tarvittaessa).
The licence had used the term ‘adaptive management’ to make it possible to respond if damage occurs (by analogy with the ‘hand-on-the-tap’ principle for gas extraction, which allows extraction to be halted when that is found to be necessary).
Päätös perustuu luontotyppidirektiiviin ja siinä todetaan myös, että on esitettävä vakuuttavia todisteita siitä, että ei synny vahinkoa luontotyypille 1110, mutta ei anneta kuvausta vaatimuksesta/vaatimuksista, joita kyseisen alueen olisi täytettävä.
The ruling is based on the Habitats Directive and amounts to stating that conclusive evidence must be provided that no damage is occurring to habitat type 1110, although no description is given of the requirement(s) with which the area in question is expected to comply.
Korkein hallinto-oikeus katsookin, että luontotyyppidirektiivin edellyttämää asianmukaista arviointia ei ole vielä tehty.
The Council of State therefore takes the view that the appropriate assessment as required by the Habitats Directive has not yet been performed.
Simpukankalastus Waddenzeellä on olemassa olevaa toimintaa ja siitä on vuosien kokemus.
Mussel fishing in the Waddenzee is an existing activity and there are years of experience of it.
Kerta toisensa jälkeen simpukan munat putoavat paikkoihin, joissa kalastetaan.
Again and again, mussel seed settles in places where fishing has taken place.
Voiko vuosien kokemus riittää tekemään kunnollisen arvion?
Can years of experience suffice to make an appropriate assessment?
Voidaanko nykyistä käyttöä soveltaa toimintaan, joka on jatkunut jo yli vuosisadan, vai onko kyse uudesta suunnitelmasta tai hankkeesta joka vuosi?
Does existing use apply to an activity which has been going on for more than a century, or does this constitute a fresh plan or project each year?
Katsooko komissio, että myöntämällä luvan useaksi vuodeksi – mukaan lukien mukautuvan hallinnan pakollinen ja seurattu käyttö vahingon sattuessa – Alankomaat voi periaatteessa noudattaa luontotyyppidirektiivin vaatimuksia?
Does the Commission consider that, by granting licences for a number of years — including the compulsory and monitored application of adaptive management in the event of damage — the Netherlands can in principle comply with the requirements of the Habitats Directive?
Kyseisen alueen elvyttämistavoitteita ei ole määritelty tarkasti.
The objectives regarding the recovery of the area in question have not been defined precisely.
Ei ole siten selvää, mitä vaatimuksia simpukankalastajien on noudatettava.
It is not clear, therefore, what requirements mussel fishermen have to comply with.
Niin epävarmuus säilyy.
As a result, uncertainty persists.
Voiko komissio tarkentaa, mitä elvyttämistavoite sisältää ja kuinka nopeasti elvyttämisen on tapahduttava?
Can the Commission clarify what the recovery objective comprises and at what speed recovery must take place?
Eikö vaatimus, että on annettava vakuuttavaa näyttöä siitä, että vahinkoa ei tapahdu, merkitse ennaltavarautumisen periaatteen liian tiukkaa soveltamista?
Does not the requirement to provide conclusive evidence that no damage is occurring constitute rather too strict an application of the precautionary principle?
Vastaako tapa, jolla Alankomaat panee täytäntöön luontotyyppidirektiiviä, tapaa, jolla kyseistä direktiiviä sovelletaan Saksassa ja Tanskassa, joissa myös harjoitetaan simpukan siemenen kalastamista?
Does the way in which the Netherlands is implementing the Habitats Directive correspond to the way in which Germany and Denmark — where fishing for mussel seed is also practised — are doing so?
Noudattaako Alankomaat simpukan kalastajien osalta asianmukaisesti luontotyyppidirektiivin 2 artiklan 3 kohtaa, jossa jäsenvaltioita vaaditaan ottamaan huomioon taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset vaatimukset?
In the case of the mussel fishermen, is the Netherlands complying sufficiently with Article 2(3) of the Habitats Directive, which requires Member States to take account of economic, social and cultural requirements?
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2582/08
WRITTEN QUESTION P-2582/08
Aihe: Lentomatkustajien kuljettamista koskevat epäoikeudenmukaiset ehdot ja hinnat
Subject: Unfair conditions and pricing for the carriage of air passengers
Lentoyhtiöiden matkustajien kuljettamista koskeviin ehtoihin sisältyy ehtoja osittain tai kokonaan vaihtokelvottomista matkalipuista (eli halvimman hintaluokan lipuista) sekä ehtoja, joiden perusteella lentoyhtiö voi kieltäytyä kuljettamasta matkustajaa, jos tietyt ehdot eivät täyty tai yhtiöllä on syytä kohtuullisesti olettaa, että nämä ehdot eivät täyty.
Airlines’ terms and conditions for the carriage of passengers include terms for partly or completely non-refundable tickets (viz. cheapest fare classes), as well as terms allowing the airline to refuse to carry a passenger if certain conditions have not been met or if the airline reasonably believes that those conditions will not be met.
Lentoyhtiöiden vakiokäytäntönä on myös myydä enemmän matkalippuja kuin lennoilla on paikkoja käyttämättä jääviksi arvioitujen paikkojen osuuden kompensoimiseksi.
At the same time, a standard practice of airlines is to sell more tickets than the number of seats on a given flight with the aim of making up for an estimated percentage of no-shows.
Esimerkiksi jos matkustaja myöhästyy lennolta tai koneeseenpääsystä (etenkin, jos hänellä on osittain tai kokonaan vaihtokelvoton matkalippu, mutta myös muissa tapauksissa), lentoyhtiö voi vakiokäytännön mukaan myydä paikan uudelleen eli myydä saman palvelun kahdesti.
For instance, if a passenger (mainly but not only with a partly or completely non-refundable ticket) misses his/her flight or is late for boarding, the standard practice allows the airline to re-sell the ticket, thus selling the same service twice.
Lisäksi kun lentoyhtiö (myyjä) myy saman lipun uudelleen samaan tai eri hintaan (saman‑ tai erihintaiseen luokkaan), ensimmäinen ostaja ei voi pyytää välimiespäätöstä, minkä vuoksi hän ei ole oikeutettu korvauksiin.
Moreover, when the airline (the seller) re-sells the same ticket at the same or at a different price (in the same or a different fare class), the first buyer cannot arbitrage, consequently there is no compensation for the first buyer.
Lentoyhtiöt ovat niin ikään ottaneet käyttöön hintojen tuotonhallinnan siten, että samalla lennolla matkustavat ja lentoyhtiöltä saman palvelun saavat matkustajat ovat saattaneet maksaa lipustaan hyvinkin vaihtelevia hintoja.
In addition, airlines have developed yield management of prices to the extent that passengers on the same flight receiving the same service from the airline may have paid extremely variable prices.
Nämä ehdot ja käytännöt johtavat tilanteisiin, joissa matkustajan maksaman hinnan ja hänen lentoyhtiöltä saamansa palvelun välillä vallitsee huomattava epätasapaino.
Those conditions and practices are leading to a number of situations where there is blatant imbalance between the price paid by the passenger and the service received from the airline.
Hintaluokkien jakamista koskeva hintasyrjintä näyttää lisäksi toimivan niin, että lisähintaa peritään pikemminkin rikkailta kuin keskimääräisiltä asiakkailta.
Furthermore, price discrimination in fare classes' allocation seems more effective at extracting surplus from rich customers than expanding sales to average customers.
Hintaluokat pysyvät samoina, mutta lentoyhtiöt näyttävät jakavan tuoton epätasaisesti kuluttajien kesken.
The fare classes remaining constant, the airlines seem to misallocate output among consumers.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2583/08
WRITTEN QUESTION P-2583/08
Aihe: Liikeyrityksen osallistuminen avoimeen tarjouskilpailuun, jonka järjestäjänä on yritys, jonka kanssa ensiksi mainittu on muodostanut yhteisyrityksen
Subject: Possibility for a company to take part in a public tender organised by a company with which it has set up a joint venture
Romaniassa Cluj-Napocassa sijaitseva yritys SC Napomar SA on yksityisyritys, joka lainsäädännön mukaan luokitellaan suuryritykseksi.
SC Napomar SA of Cluj-Napoca, Romania, is a private company which falls under the legal category of large-scale undertakings.
SC Napomar SA ‑yrityksellä on käynnissä teknologian kehittämisohjelma, joka koskee uuden välineistön hankintaa rakennerahastoista saatavan rahoituksen avulla komission alakohtaisten toimintaohjelmien puitteissa (toimintalinja 1).
SC Napomar SA is carrying out a technological development programme as part of which it wishes to acquire new equipment with funding from the Structural Funds — POS CCE — Axis 1.
Yritys on pyytänyt Romanian viranomaisilta selvitystä mahdollisesta eturistiriitatilanteesta, jolta se toivoo välttyvänsä.
The company has sought clarifications from the Romanian authorities on a possible conflict of interest which it wishes to avoid, but none of the institutions consulted has been able to provide an answer.
SC Napomar SA:n toiminnanjohtaja on asemassa, jossa hänellä ei ole toimeenpanovaltaa yhteisyrityksen hallintoneuvostossa.
The general director of SC Napomar SA is a non-executive director on the board of the joint venture.
Yhteisyrityksen, Euroopan unionissa toimivan yrityksen ja SC Napomar SA:n toiminta liittyy pääasiassa metallien esikäsittelyssä käytettävän välineistön ja koneiden valmistukseen (koodi CAEN 2841).
The main field of activity of both the joint venture and the EC firm is the same as that of SC Napomar SA: the manufacture of metal-working equipment and machinery — CAEN code 2841.
Liikeyritys Napomar SA harjoittaa taloudellisiin sopimuksiin perustuvaa liiketoimintaa yhtä lailla sekä yhteisyrityksen että Euroopan unionissa toimivan yrityksen kanssa.
The company Napomar SA undertakes business activities on the basis of financial contracts with both the joint venture and the EC firm.
Voiko komissio selvittää edellä mainittua tilannetta ja kertoa, voiko SC Napomar ilman, että syntyy eturistiriitaa, osallistua Euroopan unionissa toimivan yrityksen julkaisemaan, välineistön hankintaa koskevaan avoimeen tarjouskilpailuun siitä huolimatta, että ensiksi mainittu on perustanut viimeksi mainitun kanssa yhteisyrityksen?
Can the Commission analyse the above situation and say whether SC Napomar SA may agree to take part in the public tender for the acquisition of equipment organised by the EC company with which it has established the joint venture without creating a conflict of interest?
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2600/08
WRITTEN QUESTION P-2600/08
Aihe: Joukkoirtisanomisdirektiivin uudistaminen
Subject: Revision of the directive on collective redundancies
Elämme aivan toisenlaisessa maailmassa, kuin missä direktiivi aikoinaan hyväksyttiin.
The world in which we are now living is rather different from that in which the directive was originally adopted.
Direktiivi ei sovellu enää 2000-luvun ilmiöiden hallintaan.
The directive is no longer suited to regulating the phenomena of the new millennium.
EU:lla on ollut tapana julistaa tarjouskilpailuja direktiivien täytäntöönpanon toteutumisesta ja käytännön merkityksestä.
The EU has had a habit of issuing invitations to tender for the implementation and practical significance of directives.
En ole huomannut, että joukkoirtisanomisia koskevasta direktiivistä olisi järjestetty vielä tällaista tarjouskilpailua.
I have not observed that any such invitation to tender has yet been issued in relation to the directive on collective redundancies.
Direktiivin uudistamistyö voitaisiin aloittaa käynnistämällä selvitys, mikä merkitys kyseisellä direktiivillä tällä hetkellä on.
The revision of the directive could begin with an investigation of the significance which the directive currently possesses.
Asiaa voitaisiin selvittää esimerkiksi kymmenen EU:n jäsenvaltion avulla.
The matter could be investigated, for example, with the aid of 10 EU Member States.
Direktiivin uudistamistyössä pitäisi kiinnittää erityistä huomiota joukkoirtisanomisiin tilanteissa, joissa toimintaa siirretään EU:n sisällä ja toisaalta EU:n ulkopuolelle.
In revising the directive, particular attention should be devoted to cases of collective redundancies in which operations are relocated (a) within the EU and (b) outside it.
Mielestäni EU:n pitäisi olla huolestunut erityisesti työllistävän toiminnan siirtymisestä unionin rajojen ulkopuolelle.
In my view, the EU should be particularly concerned about the relocation outside the EU of operations which provide employment.
Uudistustyön yhteydessä pitäisi kiinnittää erityisesti huomiota ikääntyneiden asemaan irtisanomisprosesseissa.
In revising the directive, particular attention should be devoted to the position of older people in redundancy procedures.
Nykyisin liian usein ensimmäisenä irtisanotaan ne, jotka pääsevät työttömyyseläkeputkeen.
At present, it is too often the case that the first to be dismissed are those who end up drawing the type of benefit earmarked for long-term unemployed people over 60, with little prospect of being employed again.
EU:ssakin on aika huomata, että keinoja on, jos niitä vain haluttaisiin kehittää ja käyttää.
Within the EU too, it is time to realise that ways and means do exist, if only there was the will to develop and use them.
Edellä olevan perusteella tiedustelen, mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä joukkoirtisanomisia koskevan direktiivin uudistamiseksi?
In view of the above, what measures will the Commission take to renew the directive on collective redundancies?
Neuvoston direktiivissä 98/59/EY Neuvoston direktiivi 98/59/EY, annettu 20. heinäkuuta 1998, työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 225, 12.8.1998. säädetään, että työntekijöiden joukkovähentämistä harkitsevien työnantajien on annettava työntekijöiden edustajille täsmälliset tiedot suunnitelluista vähentämisistä ja kuultava työntekijöiden edustajia hyvissä ajoin sopimukseen pääsemiseksi.
Council Directive 98/59/EC Council Directive 98/59/EC of 20 July 1998 on the approximation of the laws of the Member States relating to collective redundancies, OJ L 225, 12.8.1998. stipulates that employers contemplating collective redundancies must provide workers' representatives with specified information concerning the proposed redundancies and must consult with the workers' representatives in good time with a view to reaching an agreement.
Neuvotteluissa on käsiteltävä ainakin mahdollisuuksia joukkovähentämisten välttämiseksi ja niiden seurausten lieventämiseksi sosiaalisilla tukitoimenpiteillä.
Such consultations should cover ways of avoiding or of reducing the redundancies and of mitigating their consequences by recourse to social accompanying measures.
Komissio seuraa tiiviisti joukkoirtisanomisia koskevaa lainsäädäntötilannetta jäsenvaltioissa.
The Commission follows the legal situation regarding collective dismissals in the Member States closely.
Vuonna 2006 komissio julkaisi asiaan liittyvän tutkimuksen Termination of Employment Relationships http://ec.europa.eu/employment_social/labour_law/docs/termination_emp_relation_report_updated_en.pdf , joka kattaa EU:n 15 vanhaa jäsenvaltiota, ja vuonna 2007 vastaavan tutkimuksen, joka kattaa EU:n 12 uutta jäsenvaltiota.
In this connection, it published a study Termination of Employment Relationships http://ec.europa.eu/employment_social/labour_law/docs/termination_emp_relation_report_updated_en.pdf in 2006 covering the EU‑15 Member States and a similar study in 2007 covering the EU‑12 Member States.
Pian valmistuu uusi tutkimus, joka koskee neuvoston direktiivin 98/59/EY täytäntöönpanoa niissä 10 jäsenvaltiossa, jotka liittyivät EU:hun vuonna 2004.
A new study will be finalised soon on the implementation of Council Directive 98/59/EC in the 10 Member States that joined the EU in 2004.