natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Niissä kohtasivat Kosovon erikoispoliisin Rosan yksiköt, jotka yrittivät palauttaa järjestyksen molemmille rajanylityspaikoille, ja serbien aseistetut ääriryhmien edustajat, jotka pyrkivät estämään tämän.
Units of the Kosovar Special Police Force ‘Rosa’ seeking to establish control over the two border crossings were met by armed Serb extremists who wished to prevent them from doing so.
Sittemmin serbien ja kosovolaisten välinen tilanne on kärjistynyt Kosovon pohjoisosissa, ja tilannetta on kiihdyttänyt entisestään myös molempien osapuolten ulkoministereiden välinen suullinen välienselvittely Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa elokuussa 2011.
Since then, the conflict between Serbs and Kosovars in Northern Kosovo has intensified, and it was also aggravated by a verbal clash between the respective Foreign Ministers at the UN Security Council in August.
Tiedotusvälineiden mukaan tilannetta kärjistävistä tapahtumista huolimatta vuoropuhelua serbialaisten ja kosovolaisten hallitusten edustajien kesken jatkettiin syyskuussa EU:n neuvottelijan Robert Cooperin johdolla.
Despite developments suggestive of a crisis, it was reported in the media that the dialogue between Serbian and Kosovar government representatives coordinated by EU mediator Robert Cooper continued in September.
Saavutettiinko syyskuussa 2011 käydyissä neuvotteluissa viimeaikaisista tapahtumista huolimatta konkreettisia tuloksia, jotka edistävät serbien ja kosovolaisten välistä vuoropuhelua?
Despite the developments, were specific results achieved in the talks in September 2011 which constitute progress in the dialogue between Serbs and Kosovars?
Onnistuttiinko Pohjois-Kosovossa asuvien serbien ja kosovolaisten välisiä jännitteitä ja erimielisyyksiä ratkaista tai lievittää syyskuussa käydyissä neuvotteluissa?
Did it prove possible to resolve or reduce the tensions and differences of opinion between Serbs and Kosovars in Northern Kosovo during the talks in September?
Onko Euroopan ulkosuhdehallinnolla suunnitelmaa serbialaisten ja kosovolaisten välillä käytäville jatkokeskusteluille?
Does the European External Action Service have a roadmap for further talks between Serbs and Kosovars?
Jos on, millainen suunnitelma on yksityiskohtaisuudessaan?
If so, would it be possible to provide details?
Onko Serbian ja Kosovon välillä käytävien neuvottelujen jatkolle asetettu konkreettista aikataulua?
Have specific dates already been set for the continuation of the talks between Serbia and Kosovo?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-010597/2011
Question for written answer E-010597/2011
Aihe: VP/HR – Pohjois-Kosovolle erityisasema
Subject: VP/HR — Special status for northern Kosovo
Pohjois-Kosovossa on ollut toistuvasti jännitteitä albanialaisen valtaväestön ja serbivähemmistön välillä sen jälkeen, kun Kosovon parlamentti helmikuussa 2008 julisti maan itsenäiseksi.
Since Kosovo was declared an independent state by its parliament in February 2008, tensions have repeatedly broken out between the ethnic Albanian majority and the Serb minority that forms the majority of the population of northern Kosovo.
Erityisesti kesällä 2011 tapahtuneen konfliktien laajenemisen jälkeen serbien ja kosovolaisten välillä käytiin EU:n välityksellä tehostetusti keskusteluja pääasiassa Serbien asuttaman Pohjois-Kosovon tulevasta asemasta.
Particularly following the escalation of the conflict in the summer of 2011, talks between Serbs and Kosovars on the future status of northern Kosovo have intensified under the mediation of the EU.
Syksyllä 2011 länsimaiden suurlähettiläät toivat esiin ajatuksen Pohjois-Kosovon erityisasemasta, joka olisi samankaltainen kuin Serbitasavallan (Republika Srpska) erityisasema Bosnia ja Hertsegovinassa.
During autumn 2011, Western ambassadors have been circulating the idea of a special status for northern Kosovo along the lines of the status of the Republika Srpska in Bosnia and Herzegovina.
Miten unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja suhtautuu ehdotukseen antaa Pohjois-Kosovolle samankaltainen erityisasema kuin Serbitasavallalla (Republika Srpska) on Bosnia ja Hertsegovinassa?
What does the VP/HR think of the proposal to grant northern Kosovo special status along the lines of that of the Republika Srpska in Bosnia and Herzegovina?
Onko unionin ulkoasioiden korkealla edustajalla oma strategia sen suhteen, millainen Pohjois-Kosovon aseman tulisi olla?
Does the VP/HR have her own strategy for the form which the status of northern Kosovo should take?
Onko olemassa suunnitelmia aktiivisemman eurooppalaisen yhdentymisstrategian luomiseksi Kosovon varalle?
Are there plans for a more active European integration strategy vis-à-vis Kosovo?
Jos on, sisältääkö strategia EU:n epäyhtenäisestä tunnustamispolitiikasta huolimatta myös kysymyksen siitä, kuinka Serbialle ja Kosovolle voidaan tarjota mahdollisimman suuria kannustimia, jotta ne tekevät kompromisseja Pohjois-Kosovon tilanteessa?
If so, does this strategy — despite the fact that the EU does not have a uniform policy on the recognition of Kosovo — take account of how to offer Serbia and Kosovo the greatest possible incentives to reach compromises on the northern Kosovo issue?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-010598/2011
Question for written answer E-010598/2011
Aihe: EU:n sisäiset veritoimitukset
Subject: Exchange of blood products within the EU
Kertomuksessaan, jonka otsikkona on ”Toinen kertomus veren ja sen komponenttien vapaaehtoisesta ja maksuttomasta luovutuksesta” (KOM(2011)138), komissio huomauttaa, että joillakin selvityksen toimittaneilla mailla on kahdenvälisiä tai muunlaisia sopimuksia tai yhteistyöjärjestelyjä, joilla ne varmistavat veren ja sen komponenttien saatavuuden.
In its report entitled ‘2nd Report on Voluntary and Unpaid Donation of Blood and Blood Components’ (COM(2011)138), the Commission notes that some of the responding countries have bilateral or other forms of agreements/collaboration structures to ensure the supply of blood and blood components.
Minkä maiden kanssa toimituksen selvittäneillä mailla on sopimuksia ja yhteisiä järjestelyjä?
With which countries do these respondents have agreements and common structures?
Onko joukossa myös EU:n ulkopuolisia maita?
Does the list include non-EU countries?
Mitkä maat vievät verta tai sen komponentteja?
Which countries export blood or blood components?
Mitkä maat tuovat verta tai sen komponentteja?
Which countries import blood or blood components?
Jos maa saa toiselta maalta verta tai sen komponentteja, saako verta luovuttava maa jotakin vastineeksi?
Is there any quid pro quo when one country receives blood or blood components from another?
Kannattaisiko komissio eurooppalaista vaihtojärjestelmää jakelun turvaamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa?
Would the Commission be in favour of a European exchange system to guarantee supplies in all Member States?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-010599/2011
Question for written answer E-010599/2011
Aihe: Ei-vegetaaristen elintarvikkeiden merkitsemispakko
Subject: Compulsory labelling of non-vegetarian foods
EU on osana ilmastonmuutoksen torjuntaa sekä uhkaavan ylipainoepidemian huomioon ottaen käynnistänyt jo aloitteita lihan kulutuksen vähentämiseksi EU:ssa.
As part of the fight against climate change and an impending obesity epidemic, the EU has already launched initiatives to reduce meat consumption throughout the EU.
Merkitsemispakko koskee jo tuotteita, jotka sisältävät ainesosia geneettisesti muunnetuista kasveista.
There is already a requirement to label products containing ingredients from genetically modified plants.
Kyseisen päällysmerkinnän ansiosta kuluttajat voivat helpommin tietoisesti valita, haluavatko he kuluttaa geneettisesti muunnettuja organismeja.
Such labelling makes it easier for consumers to take a conscious decision whether or not to consume genetically modified organisms.
Kysyjä on sitä mieltä, että vastaava ei-vegetaarisia elintarvikkeita koskeva merkitsemispakko voisi niin ikään auttaa kuluttajia tekemään tietoisesti ja ilman suurta vaivanäköä päätöksen ei‑vegetaarisen tai ei-vegaanisen tuotteen puolesta tai sitä vastaan.
In my opinion a similar labelling requirement for non-vegetarian foods could also help consumers consciously and without any great effort to decide for or against a non-vegetarian or non-vegan product.
Tämä auttaisi kuluttajia, jotka haluavat eettisistä, uskonnollisista ja terveydellisistä syistä tai ilmastonmuutoksen kaltaisten ilmiöiden aiheuttaman huolen vuoksi vähentää omaa kulutustaan eläinperäisten tuotteiden tai tiettyjen eläintuotteiden osalta tai lopettaa sen kokonaan.
This would in turn help them reduce or completely halt their own consumption of (certain) animal products for ethical, religious or health reasons or because of concern for such matters as climate change.
Onko komissiolla tästä sama käsitys?
Does the Commission agree?
Onko tällaisella merkitsemispakolla komission näkemyksen mukaan mahdollisia positiivisia vaikutuksia?
Does the Commission consider that such a labelling requirement could have positive effects?
Onko tällaisella merkitsemispakolla, jos se otetaan käyttöön, komission näkemyksen mukaan negatiivisia vaikutuksia?
Does the Commission consider that the introduction of such a labelling requirement could have any negative effects?
Onko komission mielestä mahdollista ottaa käyttöön koko EU:ssa yhtenäiset ei-vegetaaristen ja/tai ei-vegaanisten elintarvikkeiden päällysmerkinnät?
Does the Commission see the possibility of introducing uniform EU‑wide labelling of foods as non-vegetarian and/or non-vegan?
Aikooko komissio esittää vastaavaa lainsäädäntöaloitetta ja/tai onko tällainen aloite jo valmisteilla?
Will the Commission propose a regulatory initiative to this effect and/or is such an initiative already being developed?
Jos vastaus on myönteinen, aiotaanko tällaisissa päällysmerkinnöissä tehdä erittely sekä tuotteissa käytettyjen eläinlajien että niiden kasvatus- ja teurastusmenetelmien osalta?
If so, will specific labelling be designated for the species of animals used in the products and the method used in their rearing and slaughter?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-010600/2011
Question for written answer E-010600/2011
Aihe: EU:n laajuiset toimet laittoman elinkaupan estämiseksi
Subject: EU measures to combat organ trafficking
Euroopan unionin eri toimielimet ovat jo useaan otteeseen tuominneet elinten ryöstön ja laittoman elinkaupan sekä luvanneet ryhtyä toimiin niitä vastaan.
The various EU institutions have on a number of occasions condemned organ theft and trafficking and promised to do something about it.
Mitä EU:n laajuisia laittoman elinkaupan ja elinten ryöstön vastaisia toimia on tällä hetkellä käynnissä?
What EU procedures currently exist to combat organ trafficking and theft?
Suunnitteleeko komissio lisätoimia?
Is the Commission working on further measures?
Mitä yhteistyöhankkeita muiden kuin EU:n jäsenvaltioiden kanssa on käynnissä laittoman elinkaupan ehkäisemiseksi tai siitä rikosoikeudelliseen vastuuseen saattamiseksi?
What level of cooperation with third countries is being achieved for the prevention or criminal prosecution of organ trafficking?
Onko olemassa suojamekanismeja, joiden perusteella sellaisten elinsiirtojonossa olevien henkilöiden, jotka saavat elimen muusta lähteestä, on ilmoitettava elimen alkuperä ja se, missä siirto on toteutettu?
Do protective measures exist requiring those on a waiting list for organ transplants who receive an organ from another source to reveal the origin thereof and where the operation was carried out?
Missä EU:n jäsenvaltioissa tällaisia mekanismeja on käytössä?
In which EU Member States are such mechanisms in place?
Onko olemassa luetteloja sellaisista maista, joissa EU:n kansalaiset eivät saa vastaanottaa siirtoelimiä?
Have blacklists been drawn up seeking to prevent EU citizens in certain countries from receiving donated organs?
Onko olemassa luetteloja sellaisista maista, joista ei saa tuoda elimiä tai joista ei saa tulla elintenluovuttajia EU:hun?
Have blacklists been drawn up seeking to prevent the entry of organs or organ donors from certain countries?
Mitä rajoituksia tai sääntelyä on olemassa elintenluovuttajille maksettavien korvausten osalta?
What limits and rules apply to the remuneration of donors?
Onko komissiolla yleiskäsitystä elinten luovutusta ja elinkauppaa koskevasta kansallisesta lainsäädännöstä ja kansallisista määräyksistä?
Is the Commission aware of national laws and rules governing organ donation and trade in organs?
Suunnitteleeko komissio näitä asioita koskevan lainsäädännön EU:n laajuista lähentämistä?
Is the Commission envisaging measures to standardise the relevant legislation throughout the EU?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-010601/2011
Question for written answer E-010601/2011
Aihe: Alkoholituotteiden vähimmäishintojen käyttöönotto
Subject: Introduction of minimum pricing of alcohol products
Kun otetaan huomioon runsaasta kertajuomisesta kehittynyt vitsaus ja sen kielteiset vaikutukset sekä alkoholituotteiden 15:n viimeksi kuluneen vuoden aikana lisääntynyt kohtuuhintaisuus, muun muassa Irlannissa, jossa kohtuuhintaisuus on lisääntynyt 50 prosentilla, ja suurten jälleenmyyjien harjoittama alkoholituotteiden myynti alle tuotantokustannusten, voiko komissio vahvistaa, että vähimmäishintojen sääntelyn käyttöönotto on perussopimusten mukaista ottaen huomioon terveydelliset ja sosiaaliset edut, joita tämäntyyppisellä hintasäätelyllä saavutettaisiin?
In view of the scourge of binge drinking and its negative health effects and the increase in affordability of alcohol products in the last 15 years, for example in Ireland, where affordability has increased by 50 %, and also in the light of the below-cost selling of alcohol products by large retailers, can the Commission confirm that introducing minimum pricing regulations is in line with the Treaties, given the health and social benefits which such price regulation would promote?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-010602/2011
Question for written answer E-010602/2011
Jos jäsenvaltio vetoaa tammikuussa 1966 allekirjoitettuun ”Luxemburgin kompromissiin” sellaisen ehdotuksen osalta, johon sovelletaan määräenemmistöpäätöstä, ja katsoo, että kyse on kansallisesti ”merkittävistä eduista”, hyväksyykö neuvosto sen, että sen on sitten jatkettava neuvotteluja, kunnes saadaan aikaan yksimielinen sopimus, sen sijaan, että se jatkaisi määräenemmistöpäätöksenteon mukaisesti?
If a Member State invokes ‘the Luxembourg Compromise’ of January 1966 in respect of a proposal to which Qualified Majority Voting applies, citing a ‘very important’ national interest as being at stake, would the Council accept that it must then continue negotiations until unanimous agreement is reached rather than to proceed by way of Qualified Majority Voting?
Neuvosto muistuttaa, kuten se todennut aiemmissa yhteyksissä Ks. vastaukset kirjallisiin kysymyksiin E-317/96 , E-1109/01 ja P-2887/01 . , että neuvoston Luxemburgissa 17., 18., 27. ja 28. tammikuuta 1966 pitämän ylimääräisen istunnon päätelmät, joihin yleensä viitataan ”Luxemburgin kompromissina” ja joita ei ole muutettu tai kumottu, eivät estä neuvostoa tekemästä päätöksiä perussopimusten mukaisesti.
The Council, as it has stated on previous occasions See replies to Written Questions E‑317/96 , E‑1109/01 and P‑2887/01 . , recalls that the conclusions of its extraordinary session in Luxembourg on 17, 18, 27 and 28 January 1966, which are commonly referred to as the ‘Luxembourg compromise’ and which have not been amended or rescinded, do not prevent it from taking decisions in accordance with the Treaties.
Se, että perussopimuksissa määrätään monista neuvostossa enemmistöllä tehtävistä päätöksistä, ei kuitenkaan yleisesti ottaen estä neuvoston jäseniä pyrkimästä yleisesti kaventamaan eroja ja sovittamaan kantojaan mahdollisuuksien mukaan, ennen kuin neuvosto antaa säädökset.
However, the fact that the Treaties in many instances provide for majority decisions does not prevent members of the Council from endeavouring in general to narrow differences and reconcile their views as far as possible before the Council acts.
Kirjallisesti vastattava kysymys E-010603/2011
Question for written answer E-010603/2011
Jos Yhdistynyt kuningaskunta vetoaisi tammikuussa 1996 allekirjoitettuun ”Luxemburgin kompromissiin” sellaisen ehdotuksen osalta, johon sovelletaan määräenemmistöpäätöstä, peruisiko komissio silloin kyseisen ehdotuksen?
Should the UK invoke the ‘Luxembourg Compromise’ of January 1966 in respect of a proposal to which qualified majority voting applies, would the Commission then withdraw that proposal?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-010604/2011
Question for written answer E-010604/2011
Aihe: VP/HR – Eritrealaisen poliitikon Aster Fissehatsionin ja muiden pidätettyjen G15-jäsenten tilanteen uusimmat vaiheet
Subject: VP/HR — Update on the fate of Eritrean politician Aster Fissehatsion and her fellow G15 detainees
Voiko Euroopan ulkosuhdehallinto toimittaa viimeisimmät tiedot eritrealaisen poliitikon Aster Fissehatsionin ja muiden pidätettyjen G15-jäsenten olinpaikasta ja terveydentilasta?
Could the European External Action Service please provide an update on the whereabouts and health of Eritrean politician Aster Fissehatsion and her fellow G15 detainees?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-010605/2011
Question for written answer E-010605/2011
Aihe: VP/HR – Kidutuksen ongelma Tadžikistanissa
Subject: VP/HR — Problem of torture in Tajikistan
Amnesty International julkaisi heinäkuussa 2011 raportin, joka käsittelee kidutusta ja muuta pahoinpitelyä, rankaisemattomuutta, ilmaisunvapauden loukkauksia, naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja kuolemanrangaistuksen säilyttämistä.
In July 2011, Amnesty International released a report entitled ‘Torture and other ill-treatment, impunity, violations of freedom of expression, violence against women and retention of the death penalty’.
Amnestyn mukaan kidutusta käytetään rutiininomaisesti tunnustusten tai muiden tietojen saamiseksi, jotta uhri tai muita henkilöitä voidaan tehdä osallisiksi rikoksiin, ja pakottamalla saatuja tunnustuksia käytetään todisteena oikeudessa.
According to Amnesty, torture is routinely used to extract confessions or other information incriminating the victim or others, and confessions extracted under duress are used as evidence in courts.
Väärinkäytökset tapahtuvat yleensä pidätyksen alkuvaiheissa, kuten väitteiden mukaan oli äskettäisessä huomiota herättäneessä BBC.n toimittajan Urunboy Usmonovin tapauksessa.
Abuses normally take place in the early stages of detention, as alleged in the recent high-profile case of BBC journalist Urunboy Usmonov.
Tadžikistanissa käytettyihin kidutusmenetelmiin kuuluvat saatujen tietojen mukaan sähkösokkien käyttö, raiskaaminen ja savukkeilla polttaminen sekä pampuilla, patukoilla ja kepeillä lyöminen.
Torture practices reported in Tajikistan include the use of electric shocks; rape and burning with cigarettes, as well as beating with batons, truncheons and sticks.
Juristit ja ihmisoikeusaktivistit ovat kertoneet kidutuksesta ja pahoinpitelystä oikeusministeriön lainkäyttövaltaan kuuluvissa tutkintavankeuslaitoksissa.
Lawyers and human rights activists have reported about torture and ill-treatment in pre-trial detention facilities under the jurisdiction of the Ministry of Justice.
Punaisen Ristin kansainvälinen komitea ei edelleenkään pääse vankiloihin, ja lakimiehet, ihmisoikeusaktivistit ja toimittajat saavat kokea ikäviä jälkiseurauksia väitettyä kidutusta koskevista jutuista.
The International Committee of the Red Cross still does not have access to prisons; and lawyers, human rights activists and journalists face repercussions when raising stories of torture allegations.
Tästä syystä uhrit esittävät harvoin valituksia lainvalvontaviranomaisten väärinkäytöksistä.
Victims rarely lodge complaints about abuse by law enforcement officials for this reason.
Tuomarit eivät useimmissa tapauksissa reagoi kidutusväitteisiin eivätkä kutsu väitettyjä rikoksentekijöitä todistamaan oikeuteen, vaan luottavat sen sijaan täysin siihen, että nämä kiistävät tehneensä mitään vääryyksiä.
Judges in most cases do not act on torture allegations or invite alleged perpetrators to testify in court, but instead fully rely on their denial of any wrongdoings.
On epäselvää, mitä oikeusasiamies (joka voisi toimia kansallisena ennaltaehkäisymekanismina tekemällä pistokokeita tutkintavankeuslaitoksiin) tekee tähän asiaan puuttumiseksi, tai missä määrin kansainväliset toimijat tukevat kansalaisjärjestöjen puuttumista siihen.
It is unclear what the Ombudsman (who could act as a National Preventive Mechanism by making spot checks on pre-trial detention facilities) is doing to address this issue, or what the extent is to which international actors are supporting civil society organisations (CSOs) to do so.
EU:n suhteissa Tadžikistaniin EU käy säännöllistä vuoropuhelua ihmisoikeuksista.
With regard to EU‑Tajik relations, the EU engages in regular dialogues concerning human rights.
Aiemmin Tadžikistanin hallitus on tiedottanut EU:n edustustoille muun muassa kehityksestä, jota on tapahtunut muun muassa vankilaolojen, halventavan ja epäinhimillisen kohtelun ja kidutuksen, kuolemanrangaistuksen, ajatuksen- ja uskonnonvapauden ja ilmaisunvapauden suhteen.
In the past, the Tajik Government has informed EU delegations about, inter alia , developments in prison conditions, degrading and inhuman treatment and torture, the death penalty, freedom of thought and religion, and freedom of expression.
Onko varapuheenjohtaja/korkea edustaja tietoinen Tadžikistanissa yleisestä kidutusongelmasta?
Is the Vice-President/High Representative aware of the widespread problem of torture in Tajikistan?
Mitä käytännön tuloksia ihmisoikeusvuoropuhelulla on saavutettu toimissa kidutusongelman poistamiseksi?
What practical results have been achieved through the human rights dialogue in terms of steps taken to eliminate the problem of torture?
Aikooko varapuheenjohtaja / korkea edustaja tukea sitä, että EU auttaa paikallisia kansalaisjärjestöjä osallistumaan vankiloiden valvontaan ja vaatimaan, että järjestöille annetaan pääsy vankiloihin?
Will the Vice-President/High Representative support EU assistance to local CSOs to engage in prison monitoring and to press for them to be given access to prisons?
Onko varapuheenjohtaja/korkea edustaja valmis pyytämään EU:n edustustoa tekemään asiasta keskeisen kysymyksen seuraavan ihmisoikeusvuoropuhelun asialistalle ja sisällyttämään kidutusteeman yhdeksi parhaillaan kehitettävänä olevan EU:n ihmisoikeusstrategian strategiseksi painopisteeksi?
Is the Vice-President/High Representative prepared to ask the EU delegation to make the subject a key issue on the agenda for the next Human Rights Dialogue and to include torture as one of the strategic priorities for the EU human rights strategy currently under development?
Aikooko varapuheenjohtaja/korkea edustaja luvata antaa Euroopan parlamentin osallistua maan ihmisoikeusstrategiaan, jotta se voi tarkkailla sitä?
Will the Vice-President/High Representative also undertake to involve the European Parliament in the country human rights strategy, with a view to scrutiny?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-010606/2011
Question for written answer E-010606/2011
Aihe: Pakkotyövoimalla tuotetut kiinalaiset tavarat
Subject: Chinese goods produced using forced labour
Kiina on maailman suurin kulutustavaroiden valmistaja.
China is the world’s largest producer of consumer goods.
Leiriverkosto tuottaa Kiinan hallitukselle valtavia tuloja, kun tavarat valmistetaan miltei ilmaiseksi.
The network of camps helps to generate enormous revenues for the Chinese Government, as goods are produced at almost no cost.
Vangit lähetetään usein leireille uskonnollisista ja poliittisista syistä ja usein ilman oikeudenkäyntiä.
Inmates are often sent to the camps for religious and political reasons, many without standing trial.
Kaupan alasta vastaavan komission jäsenen mukaan vuoden 2011 alkupuoliskolla Kiinan tavaroiden tuonnin määrä Kiinasta kasvoi 12 prosenttia, ja vuonna 2009 EU toi Kiinasta tavaroita 215 miljardin euron arvosta.
According to the Commissioner for Trade, during the first half of 2011 the volume of imports from China increased by 12 %, and in 2009 the EU imported goods worth EUR 215 billion from China.