natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aihe: Trupbachin teollisuusalue
Subject: Trupbach industrial estate
Euroopan komissio antoi 24. huhtikuuta 2003 lausunnon Trupbachin entiseen sotilastukikohtaan Siegerlandissa suunnitellusta teollisuusalueesta.
On 24 April 2003, the Commission delivered its opinion on the plan for an industrial estate on the former military training area of Trupbach in Siegerland.
Komissio antoi kielteisen lausunnon, vaikka samana päivänä kolme muuta luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelualueita koskevaa toimenpidettä (Rotterdamin satama, Bottropin kaivos, rautatieosuus Ruotsissa) saivat myönteisen vastaanoton merkittävän julkisen kiinnostuksen takia.
The Commission rejected the plan while, on the same day, three other projects on FFH sites (Rotterdam port, a mine at Bottrop, a railway line in Sweden) were given the go-ahead on grounds of overriding public interest.
Komissio perusteli kielteistä kantaansa erityisesti sillä, että käsiteltävänä olevasta ehdotuksesta ei käynyt riittävän hyvin selväksi, miksi muita vaihtoehtoja ei ollut, ja että toimivaltaiset viranomaiset (Nordrhein-Westfalenin osavaltio) eivät olleet ehdottaneet mitään korvaavia toimia.
The Commission justifies its rejection of the plan, in particular, on the grounds that it was not adequately shown that there were no alternatives to the proposal and that the competent authorities (the Land of Nordrhein-Westfalen) did not propose any compensatory measures.
Pitääkö paikkansa, että komission lausunto Trupbachin teollisuusalueesta on sen luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelualueelle suunniteltuja hankkeita koskevista lausunnoista ainoa kielteinen?
Is it correct that the opinion on the Trupbach industrial estate is the only negative opinion delivered by the Commission on a project planned within an FFH site?
Pitääkö paikkansa, että eräs ratkaiseva syy kielteiselle kannalle oli se, ettei korvaavia toimia ollut ehdotettu ja ettei oltu riittävästi perusteltu, miksi mainitulle hankkeelle ei ollut vaihtoehtoja?
Is it correct that decisive reasons for the negative opinion were that no compensatory measures were proposed and that it was not adequately shown why there were no alternatives to this project?
Onko kyse luontotyyppidirektiivin puutteellisesta soveltamisesta?
Was this a case of failure to apply the FFH Directive properly?
Voiko komissio vahvistaa, että se voisi mahdollisesti suhtautua myönteisesti ehdotukseen, jossa perustellaan paremmin vaihtoehtojen puuttuminen ja jossa ehdotetaan korvaavia toimia?
Can the Commission confirm that an application which put forward better reasons why there are no alternatives available and which proposed compensatory measures would possibly hold out the prospect of a positive opinion from the Commission?
Komissio on luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY EYVL L 206, 22.7.1992 . jälkeen antanut kuusi lausuntoa tuon direktiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
Since the adoption of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora OJ L 206, 22.7.1992 . the Commission has issued six opinions in accordance to Article 6, paragraph 4 of that Directive.
Komission 24. huhtikuuta 2003 antama lausunto uuden teollisuusalueen perustamisesta Siegerlandiin Trupbachin entiseen sotilastukikohtaan Siegenin ja Freudenbergin lähelle (Nordrhein-Westfalen) on toistaiseksi ainoa tässä yhteydessä annettu kielteinen lausunto.
The Commission opinion of 24 April 2003 concerning the creation of a new industrial area Siegerland within the former military training area Trupbach near Siegen/Freudenberg (North Rhine-Westfalia) is the only negative opinion issued so far in this context.
Komissio totesi saatavilla olevien tietojen perusteella, että on olemassa useita vaihtoehtoisia alueita, jotka voivat olla sopivia vaihtoehtoja lisätilan tarjoamiseen Siegenin kaupungin teollisuusalueelle.
On the basis of the information available, the Commission concluded that a number of alternative sites exist that may represent relevant alternatives for providing additional space for industrial settlement to the city of Siegen.
Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 4 kohdan mukaan vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuminen on ensimmäinen edellytys luvan myöntämiseen hankkeille, joilla on merkittävä kielteinen vaikutus direktiivissä tarkoitettuihin suojelualueisiin.
According to Article 6(4) of Directive 92/43/EEC , the absence of alternative solutions is a first condition for authorising projects that have a significant negative impact on sites protected by this Directive.
Komissio oli myös sitä mieltä, ettei ollut näyttöä sellaisista erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä, joiden takia Trupbachin alueelle olisi pitänyt perustaa vielä yksi suuri teollisuusalue, eikä vaihtoehtoisten alueiden puuttumista seudulla ollut selkeästi osoitettu.
The Commission also expressed the view that there was no evidence for particular imperative reasons of overriding public interest for creating one large additional industrial area on the Trupbach site, whereas the absence of alternative sites in the region had not been clearly demonstrated.
Tarvittavien korvaavien toimenpiteiden toteuttaminen sen varmistamiseksi, että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä, on lisäedellytys luvan myöntämiseen hankkeille, joilla on merkittävä kielteinen vaikutus direktiivissä 92/43/ETY tarkoitettuihin suojelualueisiin, myös silloin, kun hankkeelle ei ole vaihtoehtoja ja kun hanke on perusteltu erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä.
The provision of compensatory measures necessary to ensure that the overall coherence of Natura 2000 is protected is an additional condition to the authorisation of projects that have a significant negative effect on sites protected by Directive 92/43/EEC , also when there is no alternative to a project and when a project is justified by imperative reasons of overriding public interest.
Tämä edellytys ei täyttynyt.
This condition was not fulfilled.
Trupbachiin (Siegeniin) suunnitellun teollisuusalueen osalta direktiiviä 92/43/ETY sovellettiin asianmukaisesti siltä osin, että komission lausuntoa pyydettiin direktiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja että toimivaltaiset viranomaiset myönsivät hankkeelle luvan vasta lausunnon antamisen jälkeen.
In relation to the planned industrial site in Trupbach (Siegen), Directive 92/43/EEC was correctly applied in so far that a Commission opinion was requested according to Article 6(4) of the Directive and that the project was not authorised by the competent authorities before an opinion was issued.
Kuten edellä todettiin, kaikkia 6 artiklan 3 ja 4 kohdan säännöksiä ei kuitenkaan sovellettu tyydyttävästi.
However, as it was laid out above, not all the provisions of Article 6(3) and (4) were applied in a satisfactory way.
Komissio julkaisi yksityiskohtaisia suuntaviivoja näiden säännösten asianmukaisesta soveltamisesta marraskuussa 2000 ja 2001 Natura 2000 -alueiden suojelu ja käyttö — Luontodirektiivin 92/43/ETY 6 artiklan säännökset (Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 2000) ja Assessment of plans and projects significantly affecting Natura 2000 sites — Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive 92/43/EEC (Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 2001). .
Detailed guidelines on the correct application of these provisions were published by the Commission in November 2000 and in 2001 Managing Natura 2000 Sites — The provisions of Article 6 of the Habitats Directive 92/43/EEC (Office for Official Publications of the European Communities, 2000) and Assessment of plans and projects significantly affecting Natura 2000 sites (Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive 92/43/EEC (Office for Official Publications of the European Communities, 2001). .
Mahdollinen uusi pyyntö suunniteltua teollisuusaluetta koskevasta tarkistetusta komission lausunnosta tulisi kyseeseen vain, jos voitaisiin antaa selkeää näyttöä siitä, että suunnitellulle hankkeelle ei ole toteuttamiskelpoisia vaihtoehtoja, että hanke on perusteltu erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä ja että kaikki tarpeelliset korvaavat toimenpiteet toteutetaan sen varmistamiseksi, että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä.
Any possible new request for a revised Commission opinion on the planned industrial area would only make sense if clear evidence could be provided, demonstrating that there are no feasible alternatives to the planned project, that the project is justified by imperative reasons of overriding public interest and that all compensatory measures are being taken that are necessary to ensure that the overall coherence of Natura 2000 is protected.
Jos uusi hakemus tehdään, komissio perustaa lausuntonsa näistä seikoista annettujen tietojen analyysiin.
In the event of a renewed application the Commission will base its opinion on an analysis of the information presented related to these elements.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2948/03
WRITTEN QUESTION P-2948/03
Aihe: Ilmiantoa koskevat määräykset
Subject: Whistleblowing provisions
Kuinka monta henkilöä on käyttänyt hyväkseen komission jäsenen Neil Kinnockin ilmiantomääräyksiä niiden julkistamisen jälkeen?
How many people have used Commissioner Kinnock's whistleblowing provisions since they were announced?
Kesäkuun 2 päivänä 1999 tehdyn komission päätöksen 2 artiklan Komission päätös 1999/396/EY , EHTY, Euratom, tehty 2 päivänä kesäkuuta 1999, petosten, lahjonnan ja yhteisöjen etua vahingoittavan muun laittoman toiminnan torjumista koskevien sisäisten tutkimusten edellytyksistä ja yksityiskohtaisista säännöistä, EYVL L 149, 16.6.1999 . mukaan virkamiesten ja muuhun henkilöstöön kuuluvan on ilmoitettava yksikkönsä päällikölle tai pääjohtajalleen, Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF) tai komission pääsihteeristölle suoraan tietoonsa tulleista seikoista, jotka antavat aihetta olettaa petoksen mahdollisuutta.
Article 2 of the Commission Decision of 2 June 1999 Commission Decision of 2 June 1999 concerning the terms and conditions for internal investigations in relation to the prevention of fraud, corruption and any illegal activity detrimental to the Communities' interests, OJ L 149, 16.6.1999 . requires officials and other staff to inform their Head of Service or Director-General, or the European Anti-fraud Office (OLAF) or Secretariat-General direct, of any evidence giving rise to the presumption of the existence of possible cases of fraud.
Huhtikuun 4 päivänä 2002 tehdyllä komission päätöksellä vahvistetaan kaikkien virkamiesten ja muuhun henkilöstöön kuuluvien velvollisuus ilmoittaa esimiehilleen, pääsihteerille tai suoraan OLAFille saamistaan todisteista laittomista toimista ja tarjotaan mahdollisuus antaa tietoja komission tai Euroopan petostentorjuntaviraston ulkopuolelle tietyissä tarkasti määritellyissä tapauksissa.
The Commission decision of 4 April 2002 restates the obligation on all official or other staff to inform at once their superiors, the Secretary-General or OLAF direct of any evidence they have suggesting some illegal practice and also offers them the possibility of disclosing information outside the Commission or the European Anti-fraud Office in certain well-defined circumstances.
Komissio ei laadi yleisiä tilastoja ilmiantomenettelyä käyttäneiden lukumäärästä.
The Commission does not collect general statistics about the number of people having used the whistleblowing procedure.
OLAF saa tietoja monista lähteistä, joissa saattaa olla mukana komission henkilöstön jäseniä.
OLAF receives information from a large number of sources which may include whistleblowing by Community staff.
OLAFin toimintakertomuksessa mainituissa luokitteluissa (katso http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/reports/olaf/2002.en) erotetaan esimerkiksi komissio, muut toimielimet ja vihjepuhelin, mutta luokittelun perusteella ei voida päätellä, kuinka suuri osa komissiolta saaduista tiedoista perustuu ilmiantoihin.
However, the categories referred to in the OLAF activity report (see http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/reports/olaf/2002.en) make the distinction between Commission, other institutions, freephone, etc but do not make it possible to link the incoming information via an instrument put in place by the Commission with whistleblowing.
OLAF on ilmoittanut komissiolle, että 1. kesäkuuta 1999 lähtien 76 tutkimusta on käynnistetty komission tietolähteistä peräisin olevien väitteiden perusteella.
OLAF has told the Commission, concerning the information it receives, that since 1 June 1999, 76 investigations have been opened on the basis of allegations coming from Commission information sources .
Komission puheenjohtaja ilmoitti 18. marraskuuta pidetyssä täysistunnossa, että komission toimintasuunnitelmaan otetaan Eurostatin tapauksen seurauksena määräyksiä OLAFin ja komission välisen tiedonkulun parantamisesta.
The Commission President announced to Plenary on 18 November that the Commission's Action Plan following the Eurostat affair will include provisions to strengthen information flows between OLAF and the Commission.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2949/03
WRITTEN QUESTION P-2949/03
Aihe: Pakastettujen tuotteiden käytöstä ilmoittaminen
Subject: Indication of frozen products
Pitäisikö komission mielestä kuluttajien suojelemiseksi laatia säännöksiä, jotka velvoittavat Euroopan unionissa toimivia yleisiä ruokapaikkoja ilmoittamaan selkeästi, että asiakkaille tarjotun ruuan valmistuksessa on käytetty pakasteita?
Does the Commission consider that it would be appropriate to adopt rules requiring public commercial establishments in the Union to indicate clearly, for the purpose of consumer protection, any use of frozen products in the preparation of food offered to customers?
Komissio katsoo, ettei yleisiä ruokaloita, kuten ravintoloita tai työpaikkaruokaloita, ole tarpeen velvoittaa ilmoittamaan, että tarjolla olevan ruoan valmistuksessa on käytetty pakasteita, koska se ei olisi perusteltua etenkään elintarviketurvallisuuden kannalta.
The Commission does not consider that it would be appropriate to oblige restaurants, canteens, etc. to indicate the use of frozen products in the preparation of the food they serve, as a measure of this kind is not justified from a food safety perspective in particular.
Toimenpiteet, joilla otetaan käyttöön tällaisten tietojen ilmoitusvelvollisuus ruokaloissa, kuuluvat joka tapauksessa jäsenvaltioiden toimivaltaan.
In any case, the adoption of such measures would come under the competence of the Member States.
Komissio aikoo sitä vastoin vaatia, että pakastettuina tai sulatettuina myytävien elintarvikkeiden pakkausmerkinnöissä ilmoitetaan tätä ominaisuutta koskevat tiedot ja varoitetaan, ettei tällaista elintarviketta pidä pakastaa enää uudelleen.
However, the Commission plans to make it compulsory for foods sold frozen or defrosted to bear a label to this effect, together with a warning that the food in question should not be refrozen.
KIRJALLINEN KYSYMYS P-2950/03
WRITTEN QUESTION P-2950/03
Aihe: Luonnon Life -ohjelman tulevaisuus
Subject: Future of LIFE-Nature
Tämän ohjelman valttikortti on se, että sillä on ollut mahdollista toteuttaa konkreettisia ruohonjuuritason toimia, jotka vaikuttavat suoraan paikalliseen biologiseen monimuotoisuuteen.
LIFE's greatest trump card consists in its ability to carry out targeted grass-roots measures which have a direct impact on local biodiversity.
Toimet ovat usein pienimuotoisia, niillä on yleensä tärkeä esimerkillinen tehtävä, ja niihin osallistuu lähestulkoon aina lukuisia paikallisen alueen toimijoita, ei ainoastaan luonto- ja ympäristöjärjestöjä ja viranomaisia, vaan myös maanviljelijöitä, matkailualan yrittäjiä ja paikallisia asukkaita.
Such measures are frequently small-scale, most play an important role as demonstration projects, and, in the vast majority of cases, they have major local input, with not only nature and environmental organisations and authorities being involved but also farmers, the tourist industry and local inhabitants.
Toisin sanoen talousarviot kasvavat vuosi vuodelta.
In other words, projects are becoming bigger every year.
Aikooko komissio tukea edelleen kehitystä, vai ei?
Is the Commission planning to support this trend, or quite the reverse?
Voiko komissio ilmoittaa, mikä oli pienten (pienempien) hankkeiden osuus, jotka hylättiin edellisellä viisivuotiskaudella?
Can it produce figures relating to the small(er) projects which were not selected throughout the previous five-year period?
Onko käynyt ilmi, että hankkeeseen osallistuvilla on yhä hankalampaa saada kokoon omat (muut kuin EU:n) rahoitusosuudet? 2.
Are there any indications that project partners are finding it increasingly difficult to produce their own (non-EU) share of the funds? 2.
Tarkoittaako tämä sitä, että viranomaisten osuus hakijoista kasvaa suhteellisesti enemmän kuin valtioista riippumattomien järjestöjen osuus?
Does the increase in scale mean a relative increase in the number of authorities submitting project at the expense of NGOs?
Voiko komissio antaa tietoja, joissa esitetään viranomaisten ja valtioista riippumattomien järjestöjen osuudet hakijoina koko Life-ohjelman ajalta vuodesta 1992 lähtien?
Can the Commission produce figures showing the ratio of authorities and NGOs as project applicants throughout the duration of LIFE since 1992?
Voivatko valtioista riippumattomat järjestöt esittää hankkeita edelleen komissiolle, vai ainoastaan jäsenvaltioille? 3.
Will NGOs still be able to notify projects to the Commission, or just the Member States themselves? 3.
Aikooko komissio tulevaisuudessa rajoittaa ne alueet, joissa Luonnon Life -rahoitusta voidaan käyttää jäsenvaltioiden osoittamiin luontotyyppi- ja lintudirektiivin kattamiin alueisiin, sekä alueisiin, joissa on EU:n ensisijaisesti suojeltavia lajeja, vai voivatko jäsenvaltiot käyttää rahoitusta horisontaalisesti koko alueellaan? 4.
In the future, too, is the Commission planning to restrict the zones where LIFE-Nature funds may be used to areas notified by the Member States and covered by the Habitats Directive, the Wild Birds Directive and areas which accommodate species which the EU feels must be given protection as a matter of priority, or will the Member States be able to use the funds horizontally throughout their territory in the future? 4.
Onko LIFE edelleen erillinen rahoitusväline, vai sisällytetäänkö se maatalouspolitiikkaan tai osaksi rakennerahastoja?
Will LIFE remain a separate financial instrument, will it be incorporated into agricultural policy, or will it become a component of the Structural Funds?
Ehdotusta nykyisen LIFE-asetuksen voimassaoloajan pidentämiseksi kahdella vuodella ollaan juuri viimeistelemässä, ja tavoitteena on antaa ehdotus parlamentin ja neuvoston käsiteltäväksi lokakuun 2003 loppuun mennessä.
A proposal for a two-year extension of the present LIFE Regulation is currently being finalized with a view to submitting it to the Parliament and Council by the end of October 2003.
Tarvittava jatkuvuus saavutetaan, jos parlamentti ja neuvoston hyväksyvät ehdotuksen nopeasti.
A rapid adoption by the Parliament and Council should guarantee the necessary continuity.
Vastauksena parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin voidaan esittää seuraavaa: 1.
With reference to the questions by the Honourable Member the following replies can be given: 1.
Näiden lukujen perusteella ei voida tehdä mitään yleisiä päätelmiä, ja voimme vain todeta, että pieniä hankkeita ei syrjitä.
No significant trend is to be derived from the figure above and we can only conclude that small projects are not penalised.
Ei myöskään ole nähtävissä merkkejä siitä, että hankkeisiin osallistuvilla olisi entistä suurempia vaikeuksia hankkia oma rahoitusosuutensa.
Finally, there is no indication that project partners are finding it increasingly difficult to produce their own share of the funds.
Hankkeisiin osallistuvien velvollisuus maksaa osa kustannuksista otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön LIFE III -hankkeiden yhteydessä, emmekä ole havainneet esitettyjen ehdotusten määrän pienentyneen.
The obligation for partners to bear part of their costs has been first introduced with LIFE III projects and we have not detected any drop in the number of proposals received.
Vuonna 2003 sellaisten hankkeiden osuus, joissa rahoitusta myönnettiin suoraan kansalaisjärjestöille, on noin 35 prosenttia.
In 2003, the share of projects financed directly to non-governmental organisations (NGOs) is equivalent to some 35 %.
Kaudella 1992—2001 kansalaisjärjestöjen osuus oli keskimäärin noin 25 prosenttia.
In the period 1992-2001, the NGO share was 25 % on average.
Lukujen vertailu osoittaa, että kansalaisjärjestöjen osuus on vakaa tai kasvamassa.
The comparison of these figures indicates that the NGO share remains stable or tends to increase.
Viranomaiset (paikalliset ja kansalliset) ovat kuitenkin edelleen Luonnon LIFE -ohjelman tärkein edunsaajaryhmä, jonka osuus oli keskimäärin 73 prosenttia vuosina 1992—2001.
Public authorities (local and national) remain, however, the most important type of beneficiary under LIFE-Nature with an average share of 73 % between 1992 and 2001.
On myös huomattava, että kansalaisjärjestöt ovat hyvin usein yhteistyökumppaneina viranomaisten vetämissä hankkeissa, mikä kasvattaa järjestöjen todellista osuutta Luonnon LIFE -ohjelman talousarviosta.
It should also be noted that NGOs very frequently work as partner in projects led by public authorities, thus increasing their effective share of the LIFE-Nature budget.
Suunniteltu voimassaoloajan pidennys ei myöskään rajoita kansalaisjärjestöjen mahdollisuuksia tehdä ehdotuksia Luonnon LIFE -hankkeiksi, ja komissio odottaa niiden osallistuvan edelleen aktiivisesti Luonnon LIFE -hankkeiden toteutukseen.
Finally, the extension envisaged does not change the possibility for NGOs to submit LIFE-Nature proposals and the Commission expects them to continue to play a central role in the implementation of LIFE-Nature projects.
Tulevaisuudessa Luonnon LIFE -ohjelma toimii edelleen luontotyyppidirektiivin Neuvoston direktiivi 92/43/ETY , annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta ( EYVL L 31, 6.2.1998 ). ja lintudirektiivin Neuvoston direktiivi 79/409/ETY , annettu 2 päivänä huhtikuuta 1979, luonnonvaraisten lintujen suojelusta ( EYVL L 103, 25.4.1979 ). toteutuksen ja erityisesti Natura 2000 -verkoston luomisen ja aktiivisen hallinnoimisen tukena.
In the future LIFE-Nature will continue to support the implementation of the Habitats Directive Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, OJ L 31, 6.2.1998 . and Birds Directive Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds, OJ L 103, 25.4.1979 . and in particular the set-up and active management of the Natura 2000 network.
Kummassakin direktiivissä mainitaan joukko toteuttamista vaativia toimenpiteitä, jotka eivät koske yksittäisiä alueita.
Both Directives identify a series of measure that are not site-related and will need to be implemented.
Lisäksi Natura 2000:n verkostoluonne edellyttää yksittäisten alueiden rajat ylittävää lähestymistapaa.
Furthermore the network concept for Natura 2000 will require an approach that goes beyond the boundaries of single sites.
Näistä syistä komissio ei aio rajata Luonnon LIFE -varojen käyttöä vain Natura 2000 -alueisiin.
For these reasons, the Commission does not envisage restricting the use of LIFE-Nature funds to Natura 2000 sites only.
Luonnon LIFE -ohjelman painopisteenä on kuitenkin, ainakin suunniteltuna jatkoaikana, Natura 2000 -verkoston aktiivinen hallinnointi, jotta vältettäisiin hajottamasta käytettävissä olevia rajallisia varoja.
However, the focus of LIFE-Nature will, at least during the extension envisaged, remain on the active management of Natura 2000 to avoid dispersion of the limited financial resources.
Komission kanta on, että LIFE-ohjelman pitäisi säilyä muista nykyisistä rahoitusvälineistä erillisenä.
The Commission believes that LIFE should remain a separate instrument from the other existing ones.