natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Välittömien haittavaikutusten lisäksi ilmastonmuutos vaikuttaa todennäköisesti merkittävästi myös puhtaaseen maataloustoimintaan ja vaihtoehtoiseen taloudelliseen toimintaan, esimerkiksi metsätalouteen, talvimatkailuun ja laajamittaiseen karjanhoitoon, eli toimintaan, joka on usein tärkeä, ellei jopa ainoa tapa monipuolistaa ja lisätä maataloustuottajien tuloja maaseudulla.
Apart from its directly negative impact, climate change is likely to do considerable damage not just to purely agricultural activities but also to many alternative economic activities such as forestry, winter tourism and extensive stock rearing — activities which in many rural areas offer important, if not the only, options for diversification and for supplementing earnings from agriculture.
Kun otetaan vielä huomioon, että komissio pitää monipuolistamista yhtenä välineenä, jonka avulla maatalous voi sopeutua paremmin ilmastonmuutokseen, käy selväksi, että eteläisillä jäsenvaltioilla on edessään suurempia ongelmia ja että niillä on myös vähemmän mahdollisuuksia vähentää tiettyjen alueiden haavoittuvuutta ja viime kädessä alueellisia eroja.
Bearing in mind, moreover, that the Commission has proposed diversification as one of the instruments for agricultural adaptation to climate change, it is clear not only that the southern Member States face a bigger problem but also that they will have fewer options available for countering the vulnerability of certain areas and thus mitigating inter-regional differences.
Onko komissio ottanut huomioon sen, että ilmastonmuutoksen toissijaiset vaikutukset aiheuttavat eteläisille jäsenvaltioille lisärasitteita, mikä puolestaan rajoittaa maatalouden sopeutumismahdollisuuksia, vaikka maaseudun kehittämistoimenpiteitä (toisen pilarin ohjelmat) toteutetaan?
Has the Commission taken account of this aspect — i.e. the aggravated secondary effects of climate change on the south — limiting as it does farmers’ options for adaptation even if rural development measures (under CAP second-pillar programmes) are taken?
Onko komissio ottanut huomioon sen, että eteläisille jäsenvaltioille aiheutuvat lisärasitteet rajoittavat maatalouden mahdollisuuksia vähentää oman toimintansa vaikutuksia ilmastonmuutokseen?
Has the Commission taken into account the fact that the additional burden on the south will restrict opportunities for the farming industry there to reduce the impact of its own activities on climate change?
Millaisia sopeutumisvaihtoehtoja on tapauksissa, joissa toiminnan monipuolistamiseen liittyvät mahdollisuudet ovat ilmastonmuutoksen vuoksi vielä rajallisemmat, ja mitkä vaihtoehdot olisivat yhteensopivia uudistetun yhteisen maatalouspolitiikan kanssa?
What other avenues of adjustment are there in cases where climate change further restricts the options for diversification, and which such avenues might be in keeping with the reformed CAP?
Miten nykyisiä maaseudun kehittämistoimenpiteitä tulisi muuttaa, jotta eteläisille jäsenvaltioille taattaisiin yhtäläiset mahdollisuudet sopeutua ilmastonmuutokseen ja torjua sitä?
How should existing rural development measures be amended to ensure that they afford the south equal opportunities for adjusting to and coping with climate change?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2319/10
WRITTEN QUESTION E-2319/10
Aihe: Tiedon levittämistä ja viljelijöiden jatkokoulutusta koskevien ohjelmien arviointi ja niiden jatkokäyttö ilmastonmuutoksen torjumiseksi
Subject: Evaluation of knowledge dissemination and further training programmes for farmers and their continuing use in relation to coping with climate change
Tiedon levittämistä ja viljelijöiden jatkokoulutusta koskevat ohjelmat ovat ratkaisevan tärkeitä, jotta myös maatalous voi mukautua paremmin ilmastonmuutokseen ja torjua sen seurauksia maatalousyritysten tasolla.
One reason why knowledge dissemination and further training programmes for farmers are crucially important is that they can equip the agricultural industry better for adjusting to climate change and coping with its consequences at the level of individual farms.
Nämä ohjelmat rahoitetaan maaseudun kehittämistoimenpiteiden (toinen pilari) varoista.
Such programmes are funded from the budget for rural development measures (the CAP’s second pillar).
Mitkä ovat – toistaiseksi – näiden ohjelmien tärkeimmät tavoitteet?
What have been the major aims of these programmes so far?
Onko olemassa tietoja ohjelmien tehokkuudesta niiden nykyisten tavoitteiden suhteen, ja jos on, mitkä ovat yksittäisten jäsenvaltioiden tulokset?
Are indicators used to measure their effectiveness in relation to their current aims and, if so, what results are available for the individual Member States?
Jos tällaisia tietoja ei ole olemassa, millä perustein arviointi suoritetaan?
If not, what are the evaluation criteria applied?
Voiko komissio julkaista tietoja EU:n hyvistä toimintatavoista ja kokemuksista näiden ohjelmien ja niiden nykytavoitteiden onnistuneen saavuttamisen suhteen?
Can the Commission provide data on tried-and-tested procedures and examples of experience in the EU in relation to these programmes and to their achievements as measured against their current aims?
Ovatko ohjelmat nykyiseltä muodoltaan ja rahoitukseltaan riittäviä, jotta niitä voidaan käyttää tiedon levittämiseen maatalouden mukauttamisen välttämättömyydestä ja ilmastonmuutoksen torjumisesta maataloustoiminnan avulla?
Are these programmes, as currently designed and funded, adequate for use in disseminating knowledge about the need for agriculture to adapt and about how to address climate change through agricultural activities?
Jos eivät ole, missä määrin maaseudun kehittämistoimenpiteitä olisi mukautettava, jotta ilmastonmuutoksen torjumista ja mukautumista yksittäisten maatalousyritysten tasolla voidaan edistää?
If not, should the existing rural development measures be amended with a view to promoting efforts to address climate change and encouraging adjustment at the level of individual farms?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2320/10
WRITTEN QUESTION E-2320/10
Aihe: Ilmastonmuutoksen sosioekonomiset vaikutukset maaseudun kestävään kehitykseen ja EU:n sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen
Subject: Socioeconomic effects of climate change on the sustainability of the countryside and on social cohesion in the EU
Komissio toteaa valmisteluasiakirjassa SEK(2009) 417 seuraavaa: ”Vaikka ilmastonmuutos on maailmanlaajuinen prosessi, sen paikalliset vaikutukset ovat erilaisia.
The Commission states in staff working document SEC(2009)0417 that: ‘Although climate change is a global process, its local impacts are diverse.
Maatilojen toimintaan kohdistuvat kokonaisnettovaikutukset vaihtelevat EU:n sisällä ja maatilatyyppien välillä samalla alueella.”
Overall net effects on farm activities will vary across the EU and between farm types within the same region.’
Syyksi tähän mainitaan mm. seuraavat asiat: ”Viljelijöiden haavoittuvuus vaihtelee EU:n sisällä riippuen altistumisesta haitallisille ilmastovaikutuksille ja sosioekonomisesta tilanteesta.”
This is explained in part by the fact that: ‘The vulnerability of farming varies across the EU depending on the exposure to adverse climate impacts and on the socioeconomic context.’
Valmisteluasiakirjassa todetaan myös, että haavoittuvimpia ovat pienemmät tilat sekä sellaiset viljelijät, joilla on rajalliset resurssit tai joilla ei ole muita maatalouden ulkopuolisia tulolähteitä, joilla ei juuri ole mahdollisuutta lisätä kasvinviljely- ja kotieläinjärjestelmiensä moninaisuutta, joilla ei ole helposti käytettävissään riittäviä asianmukaisia alueellisia neuvontapalveluja tai teknologiaa ja infrastruktuurikapasiteettia tai jotka asuvat syrjäisillä maaseutualueilla.
It is also clear from the document that the most vulnerable categories will be farms that are relatively small or poor or on which agriculture is the only source of income, farms that have few options for diversifying their cultivation or stock-keeping systems, farms where access to suitable regional-level advisory services is problematic or inadequate and farms which cannot access available technologies or infrastructure capacity or which are located in remote areas.
Tilat, jotka täyttävät useita näistä kriteereistä, ovat luonnollisesti haavoittuvimpia ja kärsivät ilmastonmuutoksen vaikutuksista monella eri tavalla.
Farms falling into several of these categories are obviously the most vulnerable and will be hit by climate change in various ways.
Lisäksi se, kuinka paljon tällaisia tiloja kullakin EU:n alueella on, vaikuttaa merkittävästi ilmastonmuutoksen sosioekonomisten kokonaisvaikutusten laajuuteen ja merkitykseen yksittäisillä alueilla.
The proportion of such farms in the individual EU regions will also determine the extent and severity of the overall socioeconomic impact of climate change region by region.
Onko komissio tutkinut ilmastonmuutoksen sosioekonomisia vaikutuksia maaseudun kestävään kehitykseen?
Has the Commission examined the socioeconomic effects of climate change on the sustainability of the countryside?
Jos on, mitkä ovat vakavimmat vaikutukset ja miten ne vaikuttavat eurooppalaisen yhteenkuuluvuuden ja eurooppalaisen maatalousmallin ylläpitoon?
If so, what are the most serious effects and how will they influence efforts to sustain cohesion in Europe and uphold the European agricultural model?
Onko sosioekonomisista vaikutuksista saatavilla jäsenvaltiokohtaista tietoa?
Is information about these socioeconomic effects, with a breakdown by Member State, available?
Jos vaikutuksia ei ole tähän mennessä tarkasteltu säännöllisesti, onko komissio suunnitellut asiaa koskevia toimenpiteitä?
If these effects have not been kept under ongoing review, has the Commission planned appropriate measures to take?
Millaisista toimenpiteistä on kyse ja millä aikataululla ne aiotaan toteuttaa?
If so, what are they and what is the proposed timetable for them?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2324/10
WRITTEN QUESTION E-2324/10
Aihe: Luetteloyritysten vaikutukset Euroopassa
Subject: Activities of directory companies in the EU
Kysymykseni koskee ns. luetteloyritysten vaikutuksiin liittyviä ongelmia.
My question concerns the problems relating to the activities of so-called ‘directory companies’.
Kyse on siitä, että useat EU:n alueella toimivat yritykset joutuvat valheellisen mainonnan kautta epärehellisen menettelyn uhreiksi ostaessaan vahingossa ilmoituksen yritysluettelosta siinä uskossa, että ilmoitus on ilmainen.
Many small businesses in the EU are falling victim to misleading advertising scams whereby they sign up to have an advertisement placed in a business directory having been led to believe that this would be free of charge.
Jos ne kieltäytyvät maksamasta ilmoituksesta, niiltä ryhdytään usein vaatimaan maksuja oikeusteitse.
If they then refuse to pay for the advertisement, the fees charged can often be enforced in court.
Voiko tilanteen korjata EU:n voimassa olevien lakien avulla? 2.
Does existing EU legislation allow for this state of affairs to be remedied? 2.
Voisiko ratkaisu olla epärehellisenä pidettyjen ”mustien” tai ”harmaiden” menettelyjen luettelon lisääminen direktiiviin? 3.
Would it be appropriate to tackle this problem by adding a ‘black’ or ‘grey’ list of practices that are regarded as misleading? 3.
Miten komissio aikoo ratkaista sellaiset tilanteet, joissa luetteloyrityksen toiminnot sijaitsevat eri maassa kuin epärehellisen liiketoimen uhriksi joutunut yritys, jolloin uhrilla on vaikeuksia saada oikeutta toisen maan ankarankaan vilpillistä mainontaa koskevan lainsäädännön mukaan?
How does the Commission intend to deal with the fact that directory companies are normally established in a country other than that of the business being targeted, which makes it difficult for victims to have the sometimes stricter domestic legislation on misleading advertising enforced?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2325/10
WRITTEN QUESTION E-2325/10
Neljä prosenttia Kreikan bruttokansantuotteesta aiotaan käyttää asevarusteluun, vaikka maan velka on noin 300 miljardia euroa ja Kreikan valtio on lähes vararikon partaalla ja tarvitsee muiden EU:n jäsenvaltioiden tukea.
4 % of the country’s GDP is to be spent on purchasing arms, even though its debt of around EUR 300 billion means it is close to state bankruptcy and needs the help of other Member States.
Tukea kreikkalaiset saavat ennen kaikkea saksalaisilta, koska rauhantutkimuslaitos Siprin tutkimukset osoittavat, että 31 prosenttia puolustustarvikkeista tilataan saksalaisilta yrityksiltä.
Greece is supported first and foremost by Germany, studies conducted by the peace research institute Sipri showing that 31 % of the arms are made by German companies.
Tietääkö neuvosto, että Kreikka suunnittelee aseistuksensa vahvistamista?
Is the Council aware that Greece is again planning to acquire arms?
Mitä mieltä neuvosto on tästä, kun otetaan huomioon ennen kaikkea kysymys taloudellisen avun antamisesta vararikon partaalla olevalle valtiolle?
What is the Council’s opinion of this, particularly given that financial assistance is to be given to a country which is nearly bankrupt?
Jos vastaus on myönteinen, mitä nämä toimenpiteet ovat?
If so, what are they?
Miten neuvosto perustelee sitä, että Euroopan veronmaksajat rahoittavat nyt Kreikan ja Turkin välistä kilpavarustelua?
How does the Council justify the fact that European taxpayers are now funding the arms race between Greece and Turkey?
Mitä mieltä neuvosto on siitä, että EU:n jäsenehdokasvaltio, konkreettisesti Turkki, pakottaa toisen jäsenvaltion, tässä tapauksessa Kreikan, asevarusteluun?
What is the Council’s view of the situation whereby a candidate for EU membership (Turkey) is forcing an EU Member State (Greece) to purchase arms?
Kreikan asehankintoja koskevan kysymyksen osalta neuvosto muistuttaa, että asia kuuluu Kreikan yksinomaiseen toimivaltaan.
As concerns the question of purchase of arms by Greece, the Council recalls that this issue falls under the exclusive competence of Greece.
Turkin osalta neuvosto korosti 7. joulukuuta 2009 antamissaan päätelmissä 17217/09. , että Turkin on yksiselitteisesti sitouduttava hyviin naapuruussuhteisiin ja riitojen rauhanomaiseen ratkaisuun Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan mukaisesti ja vedoten tarvittaessa Kansainväliseen tuomioistuimeen.
Concerning Turkey, in its conclusions of 7 December 2009 17217/09. , the Council underlined that Turkey needs to commit itself unequivocally to good neighbourly relations and to the peaceful settlement of disputes in accordance with the United Nations Charter, having recourse, if necessary, to the International Court of Justice.
Tätä taustaa vasten neuvosto voi vakuuttaa kysyjälle, että asiaa seurataan edelleen tiiviisti ja se otetaan tarvittaessa esille kaikilla tasoilla, sillä hyvät naapuruussuhteet ovat yksi niistä vaatimuksista, joiden suhteen Turkin edistymistä mitataan neuvotteluissa.
Against this background, the Council can assure the Honourable Member that the issue will continue to be closely followed and raised on all levels as appropriate, as good neighbourly relations are one of the requirements against which Turkey's progress in the negotiations will be measured.
Tätä viestiä korostetaan Turkille järjestelmällisesti kaikilla tasoilla, viimeksi EU:n ja Turkin välisessä poliittisen vuoropuhelun kokouksessa, joka pidettiin Ankarassa 10. helmikuuta 2010, sekä 26. maaliskuuta 2010 pidetyssä assosiaatiokomitean kokouksessa.
This message is systematically stressed to Turkey at all levels — most recently at the EU‑Turkey Political dialogue meeting, held in Ankara on 10 February 2010, as well as at the Association Committee meeting of 26 March 2010.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2326/10
WRITTEN QUESTION E-2326/10
Aihe: Kehitysapu Afrikan valtioille
Subject: Development aid for African countries
Teollistuneet valtiot ovat 50 viime vuoden aikana antaneet kaksi biljoonaa Yhdysvaltain dollaria kehitysapua Afrikan valtioille.
The industrialised countries have given USD 2 billion in development aid to African countries in the past 50 years.
Näillä ponnistuksilla aikaansaatu tulos on varsin surkea.
The results of this effort are worse than pathetic.
Kun vuonna 1960 kymmenen prosenttia mustan maanosan väestöstä eli alle kahdella Yhdysvaltain dollarilla päivässä, tämä osuus on nykyisin noin kaksi kolmannesta.
Whereas only 10 % of the population of the dark continent lived on less than USD 2 a day in 1960, this figure is now around two thirds.
Afrikan osuus maailmankaupasta on viiteajanjaksona puolittunut vähän yli yhteen prosenttiin.
Africa’s share of global trade halved during the same period, to just above one per cent.
Myös lapsikuolleisuudessa Afrikka jää yhä kauemmas jälkeen muusta maailmasta.
In addition, the region continues to fall behind the rest of the world in the area of child mortality.
Perusrakenteet, jotka ovat talouskasvun ja väestön hyvinvoinnin oleellinen edellytys, ovat myös useimmissa tapauksissa huonontuneet verrattuna 1960-lukuun.
Infrastructure, which is a necessary precondition for economic growth and the welfare of the population, has also generally declined in comparison with the 1960s.
Valtava kahden biljoonan dollarin summa on ilmeisesti suureksi osaksi käytetty vääriin tarkoituksiin.
The substantial sum of USD 2 billion would seem to have been swallowed up largely through misuse.
Länsimaailman runsaskätisten rahoitusruiskeiden avulla kyvyttömät valtiomiehet ja väkivaltaiset hirmuhallitsijat ovat pystyneet peittelemään kyvyttömyyttään ja usein myös varojen kahmimista itselleen.
Generous injections of finance from the Western World enable incapable statesmen and violent despots to conceal their powerlessness and often their self-enrichment as well.
Ilman näitä epätaloudellista toimintaa palkitsevia tukia ja velkojen anteeksiantoja asianomaisten valtioiden kansalaisilla olisi mahdollisuus huomata epäkohdat ja mahdollisesti puolustautua korruptoituneita vallanpitäjiä vastaan.
Without these subsidies and debt-relief — which reward uneconomic behaviour — the inhabitants of the countries concerned would have the chance to recognise such abuses and possibly free themselves of corrupt rulers.
Tuet, myös epäsuorat tuet, antavat kuitenkin näille hallinnoille vakautta.
But aid — even indirect aid — gives these regimes stability.
Kuinka suuren summan tukea EU on yhteensä antanut Afrikan valtioille (nykyisellä rahan arvolla mitattuna)?
What is the total amount of aid given by the EU to African countries since donations started (in today’s value)?
Mitkä valtiot ovat saaneet EU:n kehitysapua ja milloin?
Which countries have received EU development aid, and when?
Kuinka suuria tukisummat ovat kulloinkin olleet (nykyisellä rahan arvolla mitattuna)?
How high was each payment (in today’s value)?
Mitä hankkeita on kulloinkin tuettu ja kuinka suurilla summilla?
What projects were supported in each case, and what amounts were involved?
Miten voidaan taata, että varat käytetään tarkoituksenmukaisesti?
What guarantees are there that the money will be used as intended?
Miten kehitysapuvarojen käyttöä on tarkastettu?
How has the use of development aid been monitored?
Onko voitu todeta, että varoja on käytetty väärin?
Have any instances of misuse been identified?
Jos on, missä valtiossa ja missä määrin?
If so, in which countries and involving what amounts?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2327/10
WRITTEN QUESTION E-2327/10
Aihe: Geenimuunneltu puuvilla
Subject: Genetically modified cotton
Geenimuunnellun puuvillan viljelyalue kasvaa monin paikoin maailmaa.
The acreage devoted to genetically modified cotton is increasing in several regions of the world.
Sadonkorjuun jälkeen geenimuunnellun puuvillan jäljet tosin häviävät.
However, the traces of GM cotton are lost after harvesting.
Virallisesti ei ole olemassa tietoja geenimuunnellun puuvillan käytöstä tekstiiliteollisuudessa.
No official information is available about whether and to what extent this cotton is used in the manufacture of textiles.
Kuluttajan on siksi mahdotonta tietää, mistä maista geenimuunnellusta puuvillasta valmistetut tekstiilit ovat peräisin ja kuinka paljon kyseisenlaista puuvillaa on tuotu ja tuodaan EU:hun.
It is therefore impossible for the consumer to trace the countries of origin of textiles manufactured with genetically modified cotton and to know the extent to which these have been, and continue to be, imported into the EU.
Edes tiukkaa laatutarkkailua soveltavien kauppaketjujen e ole aina helppoa täysin sulkea pois geenimuunnellun puuvillan käyttöä tekstiileissään, kuten H&M-, C&A- ja Tchibo-ketjuja koskettanut ”Organic Cotton ‑skandaali” osoitti.
Even for retail chains with rigorous quality controls it is not always a simple matter to completely exclude GM cotton, as the recent organic cotton scandal involving H&M, C&A and Tchibo has shown.
Puuvillakuitujen, (värjättyjen) lankojen ja tekstiilien kohdalla ei ole helppoa saada vakuuttavaa tietoa, sillä epäpuhtaudet, kemialliset aineet ja sekoittuminen kuljetuksen aikana (muilta pelloilta tai muista tuotteista kuten soijasta, rapsista jne. peräisin olevat epäpuhtaudet) voivat vähentää tulosten luotettavuutta.
In the case of cotton fibres, (dyed) threads or textiles it is not easy to obtain meaningful information, since factors such as impurities, pesticides and contamination during transport (traces from other fields or of other products such as soya, rape, etc.) can call into question the reliability of the findings.
Luotettavinta olisi siementen laadun tarkistaminen.
The most reliable result would be that from seed testing.
Onko komissiolla tietoa siitä, missä määrin EU:hun tuodaan geenimuunneltua puuvillaa sisältäviä tekstiilejä?
Does the Commission have any information about the extent to which genetically modified cotton is present in textiles imported into the EU?
Mistä maista nämä tekstiilit ovat peräisin?
What are the countries of origin of these textiles?
Tehdäänkö tähän liittyen pistotarkastuksia?
Are detailed checks made on this point?
Onko olemassa tutkimuksia geenimuunneltuja organismeja sisältävien tekstiilien vaikutuksista ihmisille?
Have any studies been made of whether textiles made with GMO products have any effects on the wearer?
Miten ympäristötietoiset kuluttajat voivat välttää geenimuunneltuja tekstiilejä, joita ei ole sellaiseksi merkitty?
How can environmentally aware consumers avoid buying GM-contaminated textiles since these are not labelled?
Onko tekstiilien merkitseminen suunnitteilla?
Are there plans to introduce such labelling for textiles?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2328/10
WRITTEN QUESTION E-2328/10
Aihe: Yritysten perheystävällisyys
Subject: Family-friendly undertakings
Perheen ja työn yhdistäminen osoittautuu edelleenkin erityisesti miehen ja naisen tasa-arvoa ajatellen mahdottomaksi.
The work/life balance has repeatedly proved to be an insurmountable obstacle in attempts to ensure equality between men and women.
Tähän syynä on osaksi myös valtio, sillä jotta lapsi voisi päästä valtion tukemiin lasten hoitopaikkoihin, on vanhemman oltava työsuhteessa ja työsopimuksen saamiseksi taas lapsella on oltava vakituinen hoitopaikka.
The State is partly to blame for this, for example by making access to state-funded childcare dependent on the existence of a work contract, when the guarantee of availability of childcare is a precondition for acceptance of a job.
Eräs tutkimuksen mukaan osa-aikatyö, joustavat vanhempainvapaamallit, etätyö tai työhön paluun tukeminen ovat yritykselle kannattavia.
A study has come to the conclusion that part-time work, flexible unpaid sick leave, teleworking and support with labour market reintegration are arrangements that are worthwhile for undertakings.
Yrityksen perheitä tukeva asenne vähentää sairauspoissaoloja ja lisää työntekijöiden motivoituneisuutta, suorituskykyä ja uskollisuutta.
Family friendliness seems to bring with it a fall in sick leave and to increase motivation and thus efficiency and loyalty in the workforce.
Miten EU pyrkii helpottamaan perheen ja työn yhdistämistä?
What measures are being taken in the EU to try and improve the work/life balance?
Onko EU:ssa tehty parhaiden käytäntöjen vertailua tähän liittyen?
Are there in the EU any comparative analyses of best practices with regard to family friendliness?
Onko perheystävällisille yrityksille luvassa EU:n tukia tai palkintoja?
Are there EU subsidies or awards for particularly family-friendly undertakings?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2329/10
WRITTEN QUESTION E-2329/10