natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ranskan ulkoministeri Philippe Douste-Blazy, kuvasi heinäkuun 2006 loppupuolella Irania tasapainottavaksi voimaksi.
At the end of July 2006, France's Minister for Foreign Affairs, Mr Philippe Douste-Blazy, described Iran as the stabilising force in the region.
EU:n puheenjohtajavaltio oli juuri kritisoinut jyrkästi Irania sananvapautta koskevassa lausunnossaan (Puheenjohtajavaltion lausunto sananvapaudesta Iranissa, 26. heinäkuuta 2006, 12008/06, P104/06).
Shortly before, the Presidency of the EU had severely criticised Iran in a statement concerning freedom of expression (Presidency statement on behalf of the EU on freedom of expression in Iran, 26 July 2006, 12008/06, P104/06).
Ashraf Kalhori odottaa kauhuissaan Iranissa, kivitetäänkö hänet kuoliaaksi aviorikoksen vuoksi vuonna 2002 langetetun tuomion nojalla.
Meanwhile, in the same country, Mrs Ashraf Kalhori is anxiously waiting to learn whether the judgment of 2002 sentencing her to be stoned for adultery will be carried out.
Oikeusvallasta päättävä Ajatollah Mahmud Hashemi Shahrudi kielsi kivittämiset joulukuussa 2002.
The head of the judiciary, Ayatollah Mahmoud Hashemi Shahroudi, announced a moratorium on stonings in December 2002.
Lakia ei ole kuitenkaan muutettu, joten kivittäminen on edelleen mahdollista (Angus McDowell, ”Iranian woman awaits stoning decision”, The Independent, 3. elokuuta 2006).
The law itself remains unchanged, however, so that stoning remains possible (Angus McDowell, ‘Iranian woman awaits stoning decision’, The Independent , 3 August 2006).
Iranin sisäministeriö on sittemmin pitänyt ihmisoikeuksien puolustamista koskevaa keskusta laittomana.
The Iranian Ministry of the Interior has since described the Centre for the Defence of Human Rights as an illegal organisation.
Jokaista, joka on yhteistyössä keskuksen kanssa, uhkaa rangaistus (Human Rights Watch, ”Iran: government outlaws Nobel laureate's rights group” 9. elokuuta 2006).
Anyone who cooperates with the centre is liable to prosecution (Human Rights Watch, ‘Iran: government outlaws Nobel laureate's rights group’, 9 August 2006).
Miten neuvosto arvioi Ranskan ulkoministeriön lausuntoa, kun se ottaa huomioon neuvoston puheenjohtajavaltion aikaisemmat lausunnot ja yleisemmin yhteisön ulko- ja turvallisuuspolitiikan?
What is the Council's assessment of the statement by France's Minister for Foreign Affairs in the light of the previous statements by the Presidency of the Council and more generally in the context of the common foreign and security policy?
Onko neuvosto samalla kannalla?
Does the Council back this statement?
Edistävätkö kyseiset lausunnot selkeää ja voimakasta yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikka esimerkiksi Lähi-idässä?
Are such statements conducive to a clear and vigorous common foreign and security policy, inter alia in the Middle East?
Onko neuvosto tietoinen Ashraf Kalhorin tilanteesta?
Is the Council aware of the case of Mrs Ashraf Kalhori?
Mitä konkreettisia toimia neuvosto on toteuttanut kyseisen asian ja Iranin ihmisoikeusjärjestön puolesta?
What practical measures has the Council taken with regard to this case and with regard to the case of the Iranian human rights organisation?
Euroopan unioni on edelleen sitoutunut rakentamaan luottamukseen ja yhteistyöhön perustuvia pitkän aikavälin suhteita Iraniin.
The EU remains committed to building a long-term relationship with Iran based on confidence and cooperation.
Suhteiden kehittäminen edellyttää edistymistä kaikissa ongelmallisissa kysymyksissä, joihin kuuluvat ihmisoikeudet, terrorismi, Iranin suhtautuminen Lähi-idän rauhanprosessiin ja alueellisiin kysymyksiin sekä ydinalan asiat.
Such a development will depend on progress on all issues of concern, which include human rights, terrorism, Iran's approach to the Middle East peace process and regional issues as well as the nuclear issue.
Neuvosto on tietoinen kysymyksessä mainituista ihmisoikeusloukkauksia koskevista huolestuttavista tiedoista.
The Council is aware of the worrying reports of human rights violations raised in the question.
Neuvosto pitää valitettavana Iranin ihmisoikeustilanteen huononemista ja on tuonut monissa tilanteissa julkisesti esille huolensa asiasta.
The Council regrets the deterioration in the situation of human rights in Iran and has publicly voiced its concern on many occasions.
Erityisesti neuvosto on ottanut esille Ashraf Kalhourin sekä Ihmisoikeuksien puolustuskeskus ‑järjestön tapauksen Iranin viranomaisten kanssa ihmisoikeuksia koskevien EU:n suuntaviivojen mukaisesti.
In particular, it has raised the case of Mrs Ashraf Kalhouri and of that of the organisation Centre for Defence of Human Rights with the Iranian authorities, in accordance with the EU guidelines on human rights.
Neuvosto ilmaisi istunnossaan 15.5.2006 huolensa teloitusten määrän kasvusta, mielivaltaisista pidätyksistä, lisääntyvistä tiedonsaannin rajoituksista sekä ilmaisu‑ ja uskonnonvapauden lisääntyvistä loukkauksista.
At its meeting on 15 May 2006, the Council expressed its concern at the increasing number of executions, arbitrary detentions, the growing restrictions on access to information and the increasing violations of freedom of speech and religion.
Neuvosto viittasi erityisesti muun muassa ihmisoikeuksien puolustajien, asianajajien ja vähemmistöryhmien pelotteluun ja häirintään.
Inter alia , the Council referred specifically to the intimidation and harassment of human rights defenders, lawyers and minority groups.
Neuvosto kiinnitti istunnossaan 17. heinäkuuta erityistä huomiota sanan‑ ja yhdistymisvapauden jatkuviin loukkauksiin, joista yhtenä osoituksena on se, että 12. kesäkuuta keskeytettiin väkivaltaisesti rauhanomainen mielenosoitus naisten oikeudellisen syrjinnän lopettamisen puolesta.
At its meeting on 17 July, the Council drew particular attention to continuing violations of freedom of expression and association, illustrated by the violent disruption of a peaceful demonstration on 12 June that advocated an end to legal discrimination against women.
Joulukuussa 2005 hyväksytyssä Iranin ihmisoikeustilannetta koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen päätöslauselmassa, jota Euroopan unioni tuki, ilmaistiin vakava huoli jatkuvasta syrjinnästä ja muista ihmisoikeusrikkomuksista, muun muassa naisten ja tyttöjen järjestelmällisestä syrjinnästä lainsäädännössä ja käytännössä.
The United Nations General Assembly resolution on the human rights situation in Iran adopted in December 2005 and sponsored by the European Union expressed serious concern at the continuing discrimination and other human rights violations including the systematic discrimination against women and girls in law and in practice.
Neuvosto seuraa jatkuvasti ihmisoikeustilanteen kehittymistä.
The Council is continuously monitoring developments in the field of human rights.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3785/06
WRITTEN QUESTION E-3785/06
Aihe: Afrikasta peräisin olevien henkilöiden palauttaminen
Subject: Repatriation of nationals to African countries
Heinäkuussa 2006 pidetyn EU:n ja Afrikan välisen huippukokouksen loppujulistuksessa ilmoitettiin, että Afrikan maiden päämiehet sopivat yhteistyöstä EU:n jäsenvaltioiden kanssa Afrikasta peräisin olevien laittomasti EU:ssa oleskelevien henkilöiden palauttamisesta.
In the final declaration of the Euro-African summit of July 2006, it was stated in general terms that the African leaders agreed to cooperate with the EU Member States to repatriate any of their nationals who were residing in the EU illegally.
Monet ”mustasta” Afrikasta Kanarian saarille saapuneet henkilöt voivat kuitenkin jäädä paikalle, sillä Espanja ei voi aina määritellä alkuperämaata tai sillä ei ole sopimusta palauttamisesta kaikkien valtioiden kanssa.
Many of the black Africans who, for example, have reached the shores of the Canaries this year are said to have been released because Spain either could not ascertain their country of origin or did not have an agreement on the repatriation of nationals with the country concerned.
Nimettömänä pysyttelevä espanjalainen virkamies kommentoi, että afrikkalaiset tietävät oikein hyvin, millä valtioilla on palauttamissopimus Espanjan kanssa, ja millä sitä ei ole.
A Spanish official who wished to remain anonymous has said that these black Africans knew very well which countries had repatriation agreements and which did not.
On totta, että monet mustan Afrikan maat epäröivät tehdä luovuttamissopimusta EU:n jäsenvaltioiden kanssa (Renwick McLean, ”Leaders of 50 countries reach agreements on immigration”, International Herald Tribune, 11. kesäkuuta 2006).
It is a fact that many countries in black Africa refuse to conclude repatriation agreements with the EU Member States (Renwick McLean, ‘Leaders of 50 countries reach agreements on immigration’, International Herald Tribune , 11 July 2006).
Vastauksessaan esittämääni kysymykseen (E‑4775/05) komissio katsoi, että sen 12. lokakuuta 2005 antamassa tiedonannossa ”Muuttoliikkeisiin liittyvät ensisijaiset toimet: Hampton Courtin kokouksen ensimmäinen jatkotoimi”, pidettiin erityisen tärkeänä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden sitoutumista EU:ssa laittomasti olevien omien kansalaistensa kotouttamiseen ja että Eurooppa-neuvosto hyväksyi tämän lähestymistavan 15.–16. joulukuuta 2005 pidetyssä kokouksessa.
In reply to my previous question (E‑4775/05), the Commission said that its communication of 12 October 2005 on ‘Priority actions for responding to the challenges of migration: first follow-up to Hampton Court’ explicitly recognised the importance of the commitment made by ACP countries to readmit their own nationals illegally staying in Member States and that this approach had been endorsed by the European Council at its meeting on 15‑16 December 2005.
Niin sanotun Rabatin toimintasuunnitelman mukaan laitonta maahanmuuttoa pyritään torjumaan tehokkaammilla toimilla.
The same answer unambiguously rejected my question about making development aid conditional on repatriating illegal immigrants by concluding repatriation agreements.
Se sisältää toimia maahanmuuttajien palauttamiseksi läpikulkumaista sekä palauttamissopimuksia koskevan tehokkaan järjestelmän perustamiseksi (Bachir Niah, ”Rabat's migration conference.
The Rabat action plan holds out the prospect of stronger measures to combat illegal immigration, and includes provision for the repatriation of immigrants in transit countries and the establishment of an efficient system of repatriation agreements (Bachir Niah, ‘Rabat's migration conference.
Action plan adopts carrot and stick approach”, MoroccoTimes.com, 12. heinäkuuta 2006).
Action plan adopts carrot and stick approach’, MoroccoTimes.com, 12 July 2006).
Voiko komissio ilmoittaa, onko käytännön toimista sekä sopimusten allekirjoittamisesta olemassa aikataulua?
Can the Commission indicate whether a timetable exists for practical measures and the signature of agreements?
Onko EU:lla mitään järjestelmää sovittujen toimien toteutuksen seuraamiseksi?
Is there also any institutional machinery for assessing the honouring of the pledges given?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3786/06
WRITTEN QUESTION E-3786/06
Aihe: Kurdinkielisten lastenkirjojen takavarikointi Turkissa
Subject: Seizure by Turkey of Kurdish children's books
Turkin tulliviranomaiset pysäyttivät äskettäin kurdinkielisten lastenkirjojen lähetyksen, joka oli matkalla kurdialueella sijaitsevaan Batmanin kaupunkiin.
Turkish customs recently stopped a consignment of children's books in Kurdish en route to the town of Batman in Kurdistan.
Saatujen tietojen mukaan pysäyttämisen syynä oli se, että kurdinkielistä kirjallisuutta voidaan tuoda maahan vain kirjojen tarkastamista vaativan turvallisuusministeriön suostumuksella.
The reason for doing so was reportedly that Kurdish literature must have authorisation from the Ministry for Security to be imported into the country.
Kirjan lähettäneen järjestön odotetaan vastustavan suuret kustannukset aiheuttavaa tarkastusta.
To obtain the authorisation, the Ministry must also be able to examine the books, entailing considerable expense which the sender is expected to cover.
Kirjat on lähettänyt Ruotsissa toimiva kurdialueen lapsien oikeuksia puolustava KOMAK-järjestö.
The above consignment was sent by an organisation championing children's rights in Kurdistan, KOMAK, which is based in Sweden.
Hanketta on rahoittanut Olof Palmes Internationella Centrum, ja viime kädessä rahoitus on peräisin SIDAlta, Ruotsin valtion ulkomaanavun järjestöltä.
The project has received funding through the Olof Palme International Centre, with the money ultimately coming from the Swedish state aid agency, SIDA.
Olen huolissani tästä Kööpenhaminan kriteerien rikkomisesta, joka koskee demokraattisiin periaatteisiin sisältyvää vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamista.
This departure from the Copenhagen criteria, which require respect for common democratic rules, including respect for minorities, is disturbing.
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä sen varmistamiseksi, että Turkki ja muut ehdokasvaltiot noudattavat täydellisesti myös demokraattisia periaatteita koskevia jäsenyysvaatimuksia?
What does the Commission intend to do to ensure that Turkey, and other applicant countries, fully satisfy the criterion of democracy?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3787/06
WRITTEN QUESTION E-3787/06
Aihe: Elintarvikelainsäädännön periaatteita ja vaatimuksia koskevien asetusten soveltaminen
Subject: Application of directives concerning the principles and requirements of legislation on food
Viime viikonloppuna Ruotsissa herätti huomiota se, että vanhassa Skänningen kaupungissa toimivalta kristityltä kirjakahvila Källanilta evättiin lupa myydä asiakkaille kotona leivottuja leivonnaisia.
It was reported in Sweden this weekend that the Christian book café ‘Källan’ in the Swedish town of Skänninge had been banned from selling home-made cakes and pastries to the public.
Syynä on Ruotsin uusi elintarvikelainsäädäntö, josta on poistettu kotona valmistettujen leivonnaisten myyntiä koskeva poikkeusjärjestely.
The reason for the ban is that the new Swedish legislation on foodstuffs has abolished the exemption allowing home-made products to be placed on the market.
Tämä on paha takaisku urheiluseuroille, tunnustuksellisille järjestöille ja monille muille toimijoille, jotka rahoittavat toimintansa osittain kahvilatoiminnalla.
The ban is a severe blow to sports clubs, religious organisations and many others which partly finance their activities by running cafés.
Toisaalta se on paha takaisku myös niille kansalaisille, jotka haluaisivat ostaa kahvia ja leivonnaisia erilaisten tilaisuuksien yhteydessä.
It is also to the great detriment of all those people who appreciate being able to buy a coffee and cake at various events.
Ruotsin elintarvikelainsäädäntö on mukautettu noudattamaan EU:n asetuksia 178/2002 ja 852/2004, joiden tarkoituksena on yhdenmukaistaa elintarvikkeiden käsittelyn normit Euroopassa.
The Swedish legislation on foodstuffs has been adjusted to comply with Regulations (EC) Nos 178/2002 and 852/2004 with a view to establishing a uniform standard for the handling of food in Europe.
Tarkoitus on hyvä, mutta sekä aatteelliselle toiminnalle että esimerkiksi ”bed and breakfast” ‑palvelujen kaltaiselle pienimuotoiselle toiminnalle esitettävää ravintolakeittiötä ja dokumentointia koskevaa vaatimusta voidaan tuskin pitää toivottavana.
Although the objective is sound, it can hardly be the desired effect that non-profit-making activities and small-scale catering, such as bed and breakfast, should also be subject to the stringent requirements of restaurant kitchens and documentation.
Katsooko komissio, että mainittuja EU:n asetuksia koskeva toimivaltaisten Ruotsin viranomaisten tulkinta on asianmukainen, ja aikooko komissio siinä tapauksessa ryhtyä toimiin, joilla mainituille pienimuotoisen toiminnan harjoittajille myönnetään poikkeuslupa.
Is the Swedish interpretation of the abovementioned EC regulations correct and, if so, will the Commission take measures to exempt such small-scale activities?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3790/06
WRITTEN QUESTION E-3790/06
Aihe: Eurojen väärentäminen
Subject: Counterfeiting of the euro
Euroopan keskuspankin hiljattain julkaisemien tilastotietojen mukaan vuoden 2006 ensimmäisellä puoliskolla rahaliikenteestä poistettiin yli 300000 väärennettyä Euroopan yhtenäisvaluutan seteliä.
According to fresh statistics published by the European Central Bank, more than 300000 forged banknotes of the single European currency were withdrawn from circulation during the first half of 2006, an increase compared with 2005.
Noin 30 prosenttia väärennetyistä seteleistä löydettiin Ranskasta, ja noin 80 prosenttia väärennöksistä painettiin muualla, kuten Itä-Euroopassa, Italiassa ja Kolumbiassa.
Some 30 % of forged notes were found in France, while some 80 % are printed in other countries, such as the countries of eastern Europe, Italy and Colombia.
Euroopan keskuspankki on pyrkinyt torjumaan euron väärentämistä monilla turvallisuutta lisäävillä tuntomerkeillä, kuten hologrammeilla, erikoismusteella, varmuuslangoilla ja kohokuvioilla, jotta setelien väärentäminen olisi mahdollisimman hankalaa.
In its attempts to put an end to the counterfeiting of the euro, the European Central Bank has introduced many security measures, such as holograms, special inks, security threads and embossed surfaces, so as to make the new currency difficult to forge.
Väärentäjät kiertävät turvatoimet Euroopassa ja muualla nyt, kun on kulunut neljä vuotta euron liikkeelle laskemisesta euroalueen maissa.
Nevertheless, four years after the euro entered into circulation in the eurozone countries, counterfeiters from Europe and other countries have circumvented many of these security measures.
Aikooko komissio tehostaa eurosetelien tuntomerkkejä sekä vaihtaa ne, jotta väärentäjien työ vaikeutuisi, ja heidän pitäisi aloittaa alusta uusien turvallisuuskoodien heikkouksien tutkiminen?
Will the Commission say whether it intends to upgrade the security characteristics of euro notes and change them so as to make the work of counterfeiters more difficult since they will then have to start all over again to find the vulnerable points of the new security codes?
Millaisia muutoksia turvallisuutta lisääviin tuntomerkkeihin harkitaan?
If so, what changes are likely to be made to the security characteristics?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3791/06
WRITTEN QUESTION E-3791/06
Aihe: Käytettyjen kulutustavaroiden eurooppalainen takuu (direktiivi 1999/44/EY)
Subject: European guarantees for second-hand goods (Directive 1999/44/EC)
Komission antama vastaus esittämääni kysymykseen E‑2625/06 on huolestuttava ja vaatii tarkennusta.
The Commission's reply to my Written Question E‑2625/06 is alarming, and requires further clarification.
Komission mukaan kulutustavaroiden takuita koskeva direktiivi (1999/44/EY EYVL L 171, 7.7.1999, s. 12 . ) ei velvoita autojen valmistajia ja jälleenmyyjiä antamaan koko Euroopan unionin kattamaa takuuta, vaan että kyse olisi tällöin lisäpalvelusta.
Is it not the case that the Commission's assertion that the directive on consumer goods and associated guarantees (1999/44/EC OJ L 171, 7.7.1999, p.
Eikö tämä ole täysin vastoin direktiivin johdanto-osan 2 ja 5 kappaleita, joissa päinvastoin kuluttajia kehoitetaan tekemään hankintojaan vapaasti toisen jäsenvaltion alueella ja hyötymään ”sisämarkkinoiden eduista parhaalla mahdollisella tavalla”.
12 . ) ‘does not oblige car producers and dealers to provide for a EU‑wide guarantee’, which is merely an ‘extra’, completely contradicts recitals 2 and 5 of the directive in question, which refer to consumers being ‘free to purchase goods in the territory of another Member State’ and enabling them ‘to make the most of the internal market’?
Lisäksi komission pitäisi tietää tukemiensa kuluttajien tukiverkostojen välityksellä, että toisesta jäsenvaltiosta ostettu käytetty ajoneuvo on yksi merkittävimmistä kuluttajien esittämien valitusten kohteista unionin sisäisessä, rajat ylittävässä kaupassa.
The Commission ought to be aware, via the consumer assistance services which it subsidises, that sales of second-hand vehicles in another Member State are one of the most frequent sources of complaints by consumers in connection with cross-border trade inside the European Union.
Miten komissio näin ollen valvoo, että jäsenvaltiot soveltavat kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohtaa, jonka mukaan käytetyn tavaran kaupassa takuuajan on oltava vähintään vuosi?
This being so, how does the Commission monitor the implementation of Article 7(1) of the directive, which specifies that, in the case of second-hand goods, the duration of the guarantee ‘may not be less than one year’?
Eikö komission pitäisi käynnistää kampanja, jossa kansalaisia kehoitetaan pidättäytymään virtuaalisiksi osoittautuneiden oikeuksiensa käytöstä ”yhtenäismarkkinoilla”, joita käytetään pelkkänä syöttinä ja joista on vain haittaa?
In the circumstances, should not the Commission launch a campaign to discourage citizens from availing themselves of illusory rights within a ‘single market’ which is simply a sham and a source of additional problems?
Eikö komission pitäisi samoin lopettaa välittömästi vakuuttelu verkkosivuillansa siitä, että kuluttajien kaksi perusperiaatetta ovat vapaus tehdä hankintojaan haluamassaan maassa ja mahdollisuus turvautua ongelmatilanteissa takuuseen, koska käytännössä asia ei näin ole vaan kyse on pikemminkin ”lisäpalvelusta”?
Should the Commission not also immediately stop its website proclaiming that the two key principles for consumers are the freedom to purchase goods in the country of their choice while benefiting from a guarantee if problems arise, since in reality such guarantees are merely an empty promise or optional ‘extra’?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3792/06
WRITTEN QUESTION E-3792/06
Aihe: Tutkimukseen erikoistuneiden eurooppalaisten kirjastojen yhteenliittymälle CERLille aiheutettu vahinko ”cerl.eu”‑verkkotunnuksen myöntämisestä tuntemattomalle hakijalle
Subject: Damage caused to the Consortium of European Research Libraries, CERL, because of the unexpected award of the appropriate domain name ‘cerl.eu’ to an unknown applicant
Onko komissio tietoinen, että Lontoossa toimiva kansallisten, alueellisten ja yliopistojen kirjastojen sekä erikoiskirjastojen rahoittama voittoa tavoittelematon tutkimukseen erikoistuneiden eurooppalaisten kirjastojen yhteenliittymä CERL, joka toimii vuosien 1450–1830 välisenä aikana kirjoitetun ja painetun eurooppalaisen kulttuuriperinnön tutkimuksen tukena, haki 19. joulukuuta 2005 verkkotunnusta ”cerl.eu” NetBenefit.com-yritykseltä, ja että sille ilmoitettiin 11. huhtikuuta 2006, että pyyntö oli hylätty?
Is the Commission aware that, on 19 December 2005, the Consortium of European Research Libraries (CERL), a non-profit-making organisation in London which is funded by national, regional, university and specialist libraries for the purpose of research into the written and printed European cultural heritage from the period 1450 to 1830, applied to NetBenefit.com for the domain name ‘cerl.eu’, only to be informed on 11 April 2006 that the application had been rejected?
Kuka on vastuussa tiedottamisesta kilpaileville pyynnön esittäjille etukäteen nimistä, joita ei ole vielä myönnetty?
Who is responsible for the premature communication to competing applicants of recent applications which had not yet been granted?
Kuka korvaa vahingot?
Who will pay compensation for the resultant damage?
Pitääkö komissio järkevänä, että tähän mennessä ainoa tapa valittaa rekisteröintitoimisto EURid:n myöntämistä tunnuksista on aloittaa pitkä ja kalliiksi käyvä käsittely Tšekin tasavallan välitystuomioistuimessa?
Is it reasonable that, so far, the only way of contesting wrongful award decisions taken by the EURid registration office is by bringing costly and time-consuming proceedings before the Court of Arbitration of the Czech Republic?
Milloin ja millä tavalla ”.eu”-tunnuksen harmittava ja vaivaa aiheuttava väärinkäyttö saatetaan päätökseen?
When and how will an end be put to the troublesome and inconvenient abuse of the ‘.eu’ domain registration system?