natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aihe: Valko-Venäjän lasten terveyslomat
Subject: Health breaks for children in Belarus
Lehtitietojen mukaan Valko-Venäjän presidentti Aleksander Lukashenko on ilmoittanut äskettäin, että valkovenäläiset lapset eivät tästä lähtien pääse terveyslomalle ulkomaille.
It has been reported that President Alexander Lukashenko recently announced that children in Belarus may no longer leave the country for health breaks.
Koska nämä lomat ovat lasten terveyden kannalta ehdottoman välttämättömiä, voiko neuvosto käyttää vaikutusvaltaansa, jotta terveysloman tarpeessa olevat lapset voivat jatkossakin matkustaa ulkomaille?
Will the Council use its influence to ensure that children in need of health breaks can continue to go abroad, as these breaks are vital to the health of the children?
Kirjalliset kysymykset : E-3322/04 , E-3582/04
Written questions : E-3322/04 , E-3582/04
Neuvoston käsityksen mukaan Valko-Venäjän viranomaiset tarkastelevat parhaillaan mahdollisia muutoksia presidentin määräykseen lasten terveysmatkojen järjestämisestä ulkomaille ulkomaisen avun turvin, mutta mitään virallista päätöstä ei ole vielä tehty.
The Council understands that the Belarusian authorities are examining possible amendments to the Presidential Ordinance ‘On Organising Recuperation of Children Abroad on the Basis of Foreign Gratuitous Aid’, but that no formal decisions have yet been taken.
Tällä välin valkovenäläisten lasten matkat EU:n jäsenvaltioihin jatkuivat talvilomien aikana.
In the meantime, the visits of children from Belarus to EU Member States continued over the winter break.
Neuvoston puheenjohtaja on ottanut asian esille Valko-Venäjän ulkoasiainministerin Sergei Martinovin kanssa 24.12.2004 päivätyssä kirjeessä ja ilmaissut vakavan huolensa presidentti Lukašenkon ilmoituksesta.
The President of the Council has raised this issue with the Belarusian Minister of Foreign Affairs Martynov in a letter of 24 December 2004, and has expressed its serious concern about Mr Lukashenko's announcement.
Neuvoston mielestä Valko-Venäjän ja EU:n kansalaisten keskinäiset vierailut ja yhteydet ovat ehdottoman tärkeitä sekä valkovenäläisten lasten kannalta että molemminpuolisen ymmärtämyksen parantamiseksi.
The Council believes that exchange and contacts between citizens of Belarus and the EU are of vital importance, not only to help Belarusian children, but also to improve our understanding of each other.
Kansalaisten välisiä yhteyksiä ei sen vuoksi tulisi rajoittaa eikä asettaa luvanvaraisiksi.
Contacts between citizens should therefore not be limited or be made subject of approval.
Neuvosto katsoo, että kansainvälisten kansalaisjärjestöjen toimet, joilla pyritään omalta osaltaan lieventämään Tšernobylin katastrofin vaikutuksia ihmisiin Valko-Venäjällä, voisivat olla arvokasta eurooppalaisen kansalaisyhteiskunnan Valko-Venäjän väestölle antamaa apua.
The Council is of the view that the activities of international NGOs in helping to reduce the effects of the Chernobyl disaster on the people of Belarus could be a valuable contribution given by European civil society to the Belarusian population.
Sen vuoksi neuvosto tukee tällaisia toimia.
The Council therefore supports these activities.
Neuvosto ja komissio pohtivat parhaillaan, kuinka 22.11.2004 annetut neuvoston päätelmät pantaisiin täytäntöön.
The Council and the Commission are currently looking into how to implement the Council conclusions of 22 November 2004.
Neuvosto kehottaa kysyjiä esittämään kysymyksensä myös komissiolle, joka voi antaa lisää tietoja omista käytännön toimistaan Valko-Venäjälle suunnattavan tuen tehostamiseksi, erityisesti kuultuaan jäsenvaltioiden, kansalaisjärjestöjen ja muiden alan toimijoiden näkemyksiä, jotka ne esittivät Vilnassa äskettäin järjestetyssä työkokouksessa ja samasta asiasta jäsenvaltioiden kanssa äskettäin pidetyssä Tacis-kokouksessa.
The Council invites the Honourable Parliamentarians to address their questions also to the Commission with a view to obtaining further information on the way it is organising, in concrete terms the improvement of assistance to Belarus, in particular after hearing the views of Member States, NGOs and other interested actors during a recent workshop in Vilnius and at a recent Tacis meeting with Member-States on the same subject.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3323/04
WRITTEN QUESTION E-3323/04
(13. joulukuuta 2004)
(13 December 2004)
Aihe: Maahanmuuttajien kotouttamista EU:hun koskevat periaatteet ja äänioikeus
Subject: Principles for the integration of immigrants into the EU and the right to vote
Euroopan unionin oikeus- ja sisäasioiden ministerit toivat 19. marraskuuta 2004 ensimmäistä kertaa julki näkemyksensä maahanmuuttajien kotouttamisesta.
On 19 November 2004, for the first time, the European Ministers of Justice and Home Affairs established their position on the integration of immigrants.
Alankomaiden aloitteesta ministerit hyväksyivät 11 kotouttamispolitiikkaa ohjaavaa perusperiaatetta (maahanmuuttajien kotouttamista EU:hun koskevat yhteiset perusperiaatteet).
On a proposal from the representative of the Netherlands, they approved eleven basic principles for an integration policy (Common basic principles for the integration of immigrants into the European Union).
Kyseiset perusperiaatteet ovat luonnollisesti vain suuntaa-antavia, ne ovat täysin vapaaehtoiset eikä jäsenvaltioissa voida määrätä noudattamaan niitä.
Of course, those basic principles constitute no more than a guideline; they are completely informal and not enforceable in the Member States.
Yhdeksännessä periaatteessa todetaan, että jäsenvaltioiden on annettava maahanmuuttajille mahdollisuus tuoda esiin kantansa kehitettäessä heitä välittömästi koskettavia politiikkoja.
The ninth principle says that the Member States must give immigrants a say in the designing of policies which directly concern them.
Tämä vahvistaisi maahanmuuttajien tunnetta siitä, että he ovat osa yhteiskuntaa.
This is intended to strengthen the immigrants' feeling of belonging.
Samaisen yhdeksännen periaatteen mukaan olisi maahanmuuttajat myös otettava osaksi demokraattisen prosessin kaikkia vaiheita.
Still in accordance with the ninth principle, immigrants should be involved in every aspect of the democratic process.
Maahanmuuttajat voivat osallistua vaaleihin.
Immigrants may be involved in elections.
Heille on annettava äänioikeus ja heillä on oltava oikeus liittyä poliittisten puolueiden jäseniksi.
They should have the right to vote and the right to become members of political parties.
Toisaalta neuvosto painottaa neljännessä perusperiaatteessa asianomaisen vastaanottaneen maan kielen, historian ja instituutioiden alkeiden tuntemisen tärkeyttä maahanmuuttajille.
On the other hand, in the fourth principle, the Council emphasises that immigrants should have an elementary knowledge of the language, history and institutions of the host country.
Kuudennessa perusperiaatteessa ja erityisesti sen viimeisessä kappaleessa todetaan, että kansalaisuuden saamisen mahdollisuus voi olla merkittävä kannustin kotoutumiselle.
In the sixth principle, and, in particular, in the final paragraph thereof, it says that the prospect of citizenship may act as a major incentive for integration.
Kesäkuussa 2003 antamassaan tiedonannossa maahanmuutosta, kotouttamisesta ja työllisyydestä (KOM (2003)0336 lopullinen) komissio esittää, että kaikille EU:n jäsenvaltiossa oleskeleville henkilöille olisi myönnettävä oikeus sekä äänestää että asettua ehdolle ainakin paikallistason vaaleissa.
In its June 2003 Communication on Immigration, Integration and Employment (COM(2003) 336), the Commission said that all residents of an EU Member State should be eligible to vote and stand in elections, at least in local elections.
Sama suositus annettiin kotouttamista koskevassa yhteisön käsikirjassa, jonka komissio esitteli Groningenissä 9.–11. marraskuuta 2004 pidetyssä kotouttamista käsitelleessä ministeritason konferenssissa (European Handbook on Integration, 2004, s. 43).
That recommendation was reiterated on page 43 of the 2004 European Handbook on Integration that the European Commission presented to an Interministerial Conference on Integration Policy held in Groningen from 9 to 11 November 2004.
Yhtyykö neuvosto tähän kantaan?
Does the Council support that view?
Tarkoittaako yhdeksäs periaate sitä, että kaikki tietyssä maassa oleskelevat henkilöt saavat automaattisesti äänioikeuden?
Does the ninth principle imply that every person resident in a country should automatically be entitled to vote?
Jos vastaus on myönteinen, miten tämä käy yhteen kuudennen periaatteen kanssa, jossa kansalaisuuden ja siihen liittyvän äänioikeuden saamista pidetään kannustimena kotoutumiselle?
If so, how does this fit in with the sixth principle which says that the acquisition of citizenship - and the concomitant right to vote - is to be regarded as an incentive for integration?
Eikö neuvosto ole sitä mieltä, että äänioikeus on kaikilla tasoilla poliittinen oikeus, jonka on pysyttävä sidoksissa kansalaisuuteen, joka puolestaan on palkinto onnistuneesta kotouttamisprosessista ja sen päätepiste?
Does not the Council feel that the right to vote - at all levels - is a political right that must remain linked to citizenship which is, in turn, the reward for and culmination of a successful integration process?
Kirjalliset kysymykset : E-3323/04 , E-3328/04
Written questions : E-3323/04 , E-3328/04
Neuvosto korostaa kysyjälle, ettei sen tehtävänä ole arvioida neuvoston 11.11.2004 antamissa neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmissä (maahanmuuttajien kotouttamispolitiikan yhteisten perusperiaatteiden vahvistaminen Euroopan unionissa) mainittujen yhteisten perusperiaatteiden soveltamisalaa ja täytäntöönpanoa.
The Honourable Member should note that it is not part of the Council's remit to make judgments on the scope or the implementation of the common basic principles contained in the Conclusions of the Council and the Representatives of the Governments of the Member States on the establishment of Common Basic Principles for immigrant integration policy in the European Union adopted by the Council on 11 November 2004.
Kyseiset periaatteet ovat hyvin yleisluonteisia, jotta niitä voitaisiin mukauttaa Euroopan unionin erilaisiin oloihin ja yhteiskuntiin, ja niiden tulkitseminen ja soveltaminen on jäsenvaltioiden tehtävä.
It is for Member States to interpret and apply these principles, which have been framed in very general terms so that they can be adjusted to fit different societies and different realities across the European Union.
Samalla on syytä muistuttaa, että yksi päätelmissä mainituista tavoitteista on se, että jäsenvaltioita autetaan ”muotoilemaan kotouttamispolitiikkoja laatimalla yksinkertaiset, jäsenvaltioita sitomattomat mutta huolellisesti harkitut ohjeet perusperiaatteista, joiden pohjalta jäsenvaltiot voivat arvioida omia toimiaan” (8 kohdan a alakohta).
In this connection, it should be remembered that one of the objectives pursued by the conclusions is to assist Member States ‘in formulating integration policies by offering them a simple non‑binding but thoughtful guide of basic principles against which they can judge and assess their own efforts’ (point 8(a)).
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3324/04
WRITTEN QUESTION E-3324/04
Aihe: Suurlähetystöt Kuubassa ja toisinajattelijat
Subject: Embassies in Cuba and dissidents
Euroopan unionilla on tähän asti ollut yhteinen kanta, jonka mukaan kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden suurlähetystöt ovat avoinna kaikille kuubalaisille ja erityisesti Kuuban yksinvaltiaan Fidel Castron vastaiseen oppositioon kuuluville henkilöille sekä poliittisten vankien perheenjäsenille.
Up to now the European Union as a whole has taken the view that all EU Member State embassies should be open to all Cubans, and particularly to members of the opposition to the Cuban dictator Fidel Castro and relatives of political prisoners.
Tšekin Washingtonin suurlähettiläs Martin Palousin mukaan Euroopan unioni käynnisti marraskuun 2004 jälkimmäisen puoliskon aikana keskustelut kyseisen yhteisen kannan mahdollisesta tarkistamisesta (Martin Palous: ”Euroopan on pysyttävä lujana Castron hirmuvaltaa kohtaan”, The Wall Street Journal Europe -lehti 26. marraskuuta 2004).
According to Martin Palous, Czech ambassador to the United States, in the second half of November 2004 the European Union began talks about a possible change in this attitude (Martin Palous, ‘Europe must stand fast against Castro’s tyranny’, The Wall Street Journal Europe, 26 November 2004).
Marraskuussa 2004 lähettämässään avoimessa kirjeessä Marta Beatriz Rogue, Vladimir Roca ja monet muut toisinajattelijat totesivat Kuuban diktaattorin kiristävän otettaan jokaisen ulkomaiselta hallitukselta saamansa myönnytyksen jälkeen.
In an open letter of November 2004 Marta Beatriz Rogue, Vladimiro Roca and other dissidents write that the Cuban dictator steps up his repression following every concession on the part of a foreign government.
Onko neuvoston mukaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden yhteinen kanta tässä kysymyksessä todellakin muuttunut?
In the view of the Council, is there indeed a change under way in the common attitude of the European Union Member States?
Eivätkö Euroopan unionin jäsenvaltioiden Kuuban suurlähetystöt ole tulevaisuudessa enää avoinna poliittisista tai muista syistä vainotuille henkilöille?
Will the embassies of European Union Member States in Cuba indeed no longer be open to people who are being persecuted for political or other reasons?
Jos vastaus on myönteinen, eikö neuvosto katso, että kyseinen taipuminen Fidel Castron edessä johtaa sortotoimien kiristymiseen Kuubassa?
If so, does the Council not take the view that this concession to Castro will cause repression in Cuba to increase?
Eikö tässä pidetä pilkkana Euroopan unionin virallisia ihmisoikeusnäkemyksiä?
Does this not make a mockery of the European Union’s official policy on human rights?
Neuvosto pyytää arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan 31.1.2005 kokoontuneen neuvoston (yleiset asiat ja ulkosuhteet) tätä asiaa koskeviin päätelmiin.
The Council invites the Honourable Member to refer to the conclusions of the General Affairs and External Relations Council meeting on 31 January 2005 on this matter.
Se toteaa lisäksi, että puheenjohtajavaltio on esitellyt suullisesti neuvoston päätelmien tulokset Euroopan parlamentin ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan 1.2.2005 pidetyssä kokouksessa.
It also emphasises that its conclusions were presented orally by the Presidency at the meeting of the European Parliament's Committee on Foreign Affairs held on 1 February 2005.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3325/04
WRITTEN QUESTION E-3325/04
Aihe: Neuvostomiehityksen myöntäminen laittomaksi Venäjän taholta
Subject: Recognition by Russia of illegal Soviet occupation
Baltian tasavallat ovat vuodesta 1990 lähtien pitäneet kiinni kannastaan, jonka mukaan ne eivät olleet uusia valtioita.
Since 1990 the Baltic republics have always defended the view that they are not new States.
He huomauttivat tuolloin ja huomauttavat yhä, että niiden liittäminen osaksi Neuvostoliittoa oli laiton toimi ja ne pitävät (pitivät) itseään samoina valtioina, jotka oli perustettu niiden alueelle sotien välisenä aikana.
They pointed, and point, to the fact that their annexation by the Soviet Union was illegal, and they regard(ed) themselves as identical with the States which were in existence on their territory between the wars.
Useimpien länsimaiden aikaisemman kannan mukaisesti hyväksyivät 27. elokuuta 1991 myös silloisen Euroopan talousyhteisön ulkoministerit kyseisen valtion jatkuvuutta koskevan teesin (ETY:n tiedote 7/ 8199 1, kohta 1.4.23).
In accordance with the attitude held in the past by most Western countries, this theory of continuity of Statehood was also accepted by the Foreign Affairs Ministers of the then European Economic Community on 27 August 1991 (Bull.
Kyseiset valtiot haluavat siksi myös saada Venäjältä, joka Neuvostoliiton tynkänä peri sen oikeudellisen aseman, korvauksia niistä aineellisista ja henkisistä vahingoista, joita niille koitui neuvostohallinnon aikana ja seurauksena.
These States therefore wish to receive compensation from Russia, which in its capacity as the remnant State is the legal successor to the Soviet Union, for the material and immaterial damage suffered under, and as a result of, the Soviet regime.
Venäjä kuitenkin kieltäytyy neuvottelemasta tästä kysymyksestä.
Russia, however, refuses to negotiate on this question.
Vielä pahempaa on se, että Venäjä asettaa järjestelmällisesti koko miehityksen kyseenalaiseksi.
Worse still, Russia systematically calls the annexation into question.
Venäjän televisioyhtiö ORT esimerkiksi lähetti 31. elokuuta 2004 jutun, jossa todettiin Neuvostoliiton ”ottaneen haltuunsa” Baltian maat ehdottoman laillisesti suojellakseen niitä siten natsi-Saksan voimatoimilta.
On 31 August 2004, for example, there was a report on the Russian broadcasting station ORT which stated that the Soviet Union had ‘taken over’ the Baltic countries in an absolutely legal manner, in order to protect them from the aggression of Nazi Germany.
Kyseinen TV-yhtiö on Kremlinin suorassa valvonnassa.
This station is under the direct control of the Kremlin.
Venäjän duuma hyväksyi 23. marraskuuta 2004 yksimielisesti julkilausuman, jossa väitetään neuvostojoukkojen vapauttaneen Baltian maat.
On 23 November 2004 the Duma unanimously issued a declaration which stated that the Soviet armed forces liberated the Baltic Staes.
Mikä on neuvoston kanta tähän selvitykseen?
What is the attitude of the Council to this report?
Eikö neuvosto pidä 27. elokuuta 1991 annetun julkilausuman mukaisesti aiheellisena kehottaa Venäjää suostumaan siihen, että perustetaan kansainvälinen komissio, joka ensin selvittää annektointia koskevan kysymyksen ja sen jälkeen ryhtyy arvioimaan niiden vahinkojen suuruutta, joita Baltian valtiot kärsivät neuvostomiehityksen aikana?
Does the Council not consider that it would be appropriate, in accordance with the declaration of 27 August 1991, to urge Russia to agree to the setting up of an international commission, first to settle the question of the annexation and then to begin estimating the damage suffered by the Baltic States under the Soviet occupation?
27. kesäkuuta 2005
(27 June 2005)
Neuvosto ei ole käsitellyt kyseistä asiaa.
The Council has not discussed this question.
Arvoisa parlamentin jäsen voi kuitenkin asian osalta tutustua Baltian eri tasavaltojen ja Venäjän federaation välillä tehtyihin kahdenvälisiin sopimuksiin.
However, the Honourable Member could refer to the bilateral agreements between the Baltic Republics and the Russian Federation.
Neuvosto vahvistaa lisäksi Euroopan unionin määrätietoisen aikomuksen rakentaa Venäjän kanssa todellinen strateginen kumppanuus, joka perustuu yhdenvertaisiin oikeuksiin ja velvoitteisiin, keskinäiseen luottamukseen ja rehelliseen ja avoimeen vuoropuheluun.
Moreover, the Council reaffirms the European Union’s determination to build a genuine strategic partnership with Russia based on equal rights and obligations, mutual trust and open and frank dialogue.
Kumppanuus kannustaa kunnioittamaan yhteisiä arvoja ja puolustamaan osapuolten etuja tasapainoisesti ja vastavuoroisesti kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen mukaisesti varsinkin, kun sopimusta on tarkoitus lujittaa toteuttamalla neljä yhteistä aluetta.
This partnership will encourage the respect for common values and the balanced and reciprocal promotion of interests within the framework of the PCA, including as this is enhanced by the development of the four common spaces.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3326/04
WRITTEN QUESTION E-3326/04
Aihe: EU ja Ukrainan presidentinvaalit
Subject: The EU and the presidential elections in Ukraine
Franfurter Allgemeine Zeitung -lehdelle antamassaan haastattelussa Euroopan komission puheenjohtaja José Manuel Barroso torjuu käsityksen, että EU toimi liian myöhään ja puutteellisesti Ukrainan presidentinvaaleja koskevassa kysymyksessä (”Barroso uhkaa Kiovan vallanpitäjiä vakavilla seurauksilla”, Franfurter Allgemeine Zeitung 29. marraskuuta 2004).
In an interview with the Frankfurter Allgemeine Zeitung the President of the European Commission, Mr José Manuel Barroso, denies that the action taken by the EU on the presidential elections in Ukraine was too little and too late (‘Barroso droht den Machthabern in Kiew mit Konsequenzen’, Frankfurter Allgemeine Zeitung, 29 November 2004).
EU:n olisi pitänyt aavistaa jo kauan sitten Ukrainassa muodostuneet ongelmat.
The EU should have foreseen the difficulties in Ukraine long since.
Venäjä ei voi päästää Ukrainaa geostrategisista ja historiallis-psykologisista syistä koskaan otteestaan.
For geo-strategic, historical and psychological reasons, Russia is unable to let go of Ukraine.
Moskovalta ei puutu myöskään tarvittavia voima- ja painostuskeinoja.
And Moscow has the necessary power and means of bringing pressure to bear.
Venäjän öljy- ja maakaasutoimitusten hiipuminen veisi Ukrainan teollisuuden vararikkoon.
If Russia were to block oil and gas supplies to Ukraine, the latter’s industry would be bankrupted.
Maiden välinen sotilaallinen yhteistyö on erittäin kiinteää ja maiden turvallisuusjoukkojen väliset yhteydet ovat niinikään läheiset.
There is very intensive military cooperation, and even the security forces of the two countries are linked.
Venäjän markkinoiden poistuminen olisi kuolinisku Ukrainan äärimmäisen tärkeälle maatalousalalle.
Loss of the Russian market would deal a fatal blow to Ukraine’s enormously important agricultural sector.
Lisäksi Ukraina on Venäjälle noin 2,5 miljardia dollaria velkaa energiatoimituksista (”Warum Moskau keine Wende in Kiew duldet”, miksi Moskova ei voi sallia suunnanmuutosta Kiovassa, Kurier-lehti 25. marraskuuta 2004).
In addition, Ukraine has a 2.5 billion dollar energy debt to pay to Russia (‘Warum Moskau keine Wende in Kiew duldet’, Kurier, 25 November 2004).
Tämä on se syy, miksi Gerhard Mangott, Innsbruckin yliopiston Venäjä-asiantuntija, on huomauttanut Venäjän presidentin Vladimir Putinin menettävän pahanpäiväisesti kasvonsa, mikäli Viktor Jushtshenkosta tulee Ukrainan presidentti.
It is for these reasons that Gerhard Mangott, Russia expert at Innsbruck University, points out that the Russian President, Vladimir Putin, would suffer an enormous loss of face if Viktor Yushchenko became president of Ukraine.
Tämä on se syy, miksi presidentti Putin puuttui jo ensimmäisen äänestyskierroksen aikana aktiivisesti kyseisiin presidentinvaaleihin.
This is why Mr Putin was very actively involved even in the first round of the presidential elections.
Huolimatta siitä, että jo tämän ensimmäisen kierroksen aikana laajamittaisesta vaalivilpistä oli selkeää näyttöä pysyi EU etäällä vaaleista ja jätti kentän kokonaan Putinille.
Despite the fact that there were clear reports of massive electoral fraud in this first round, the European Union kept its distance from the elections, leaving the coast clear for President Putin.
Sen enempää Javier Solana, EU:n kasvot ulkosuhteiden alalla, kuin kukaan muukaan raskaan sarjan EU-johtaja ei tullut esille toisen kierroksen aikana.
Neither Javier Solana, the face of EU foreign affairs, nor any other influential European figure has shown themselves during the second round.
Ainoastaan Puolan ulkoministeri Wlodzimierz Cimoszewicz näyttäytyi Kiovassa (Philipp Ther: ”Ukraina: tappio Euroopalle”, Süddeutsche Zeitung -lehti 25. marraskuuta 2004).
Only the Polish Foreign Minister, Wlodzimierz Cimoszewicz, has shown his face in Kiev (Philipp Ther, ‘Ukraine: eine Niederlage für Europa’, Süddeutsche Zeitung, 25 November 2004).
Miksi EU ei, asiassa toimivaltaisten henkilöiden hahmossa, puuttunut aktiivisesti marraskuussa 2004 pidettyihin presidentinvaaleihin?
Why did the EU – in the shape of its competent representatives – not become actively involved in the presidential elections of November 2004?
Eikö neuvosto pidä kyseistä poissaoloa strategisena virheenä ja vääränä signaalina Venäjän suuntaan?
Does the Council not consider this absence to have been a strategic mistake and to have sent a wrong signal to Russia?
Neuvosto on seurannut hyvin tiiviisti kaikkia Ukrainan tapahtumia viime kuukausina.
The Council has followed very closely all the developments in Ukraine over the past months.