natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aikooko komissio tiukentaa tällaisten lietealtaiden toimintaa koskevia teknisiä standardeja mahdollisesti uuden lainsäädännön yhteydessä, jotta voidaan varmistaa, ettei tällaisissa laitoksissa tapahdu uusia onnettomuuksia?
Does the Commission intend to raise technical standards for the operation of such retention basins, possibly through new legislation, in order to rule out the possibility of further accidents in such plants?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-8729/2010
Question for written answer E-8729/2010
Aihe: Lakiehdotus kansalaisjärjestöistä Israelissa
Subject: Israeli draft bill on NGOs
Israelin hallitus äänesti helmikuussa 2010 lakiehdotuksen puolesta, jolla vastaanottajat velvoitetaan vuodesta 2010 alkaen ilmoittamaan ulkomaiselta poliittiselta elimeltä saamansa tuki.
In February 2010, the Israeli Government adopted a ‘Bill on disclosure requirements for recipients of support from a foreign political entity — 2010’.
Kansalaisjärjestöt ovat lakiehdotuksesta huolissaan, sillä se edellyttää kaikkien ulkomaista rahoitusta ”poliittiseen toimintaan” Israelissa saavien vastaanottajien rekisteröimistä poliittisten puolueiden rekisteriin, ja lisäksi he kärsisivät tästä verotuksellisesti.
Civil society organisations are concerned at this, since all recipients of funds from abroad carrying out ‘political activities’ in Israel would be entered on the register of political parties and would also suffer tax disadvantages.
Korkealta edustajalta/komission varapuheenjohtajalta kysyttiin jo EU:n ja Israelin välisistä suhteista.
The High Representative/Commission Vice-President has already been questioned about the relationship between the EU and Israel.
Mikä on tämänhetkinen tilanne assosiaatiosopimuksen osalta Israelin kanssa?
What is the current situation in relation to the association agreement with Israel?
Kansalaisjärjestöt ovat tärkeitä kansalaisten poliittisia avustuskeinoja Israelissa ja Palestiinassa.
In Israel and Palestine, NGOs are important institutions, allowing citizens to shape politics.
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, mikäli kansalaisjärjestöjen tilaa heikennetään Israelin valtion mahdollisen lainmuutoksen myötä niin, että riippumaton ja varaukseton työ ei ole enää mahdollista?
What steps does the Commission intend to take if Israeli law is changed to such an extent that NGOs can no longer work independently and freely?
Vähenisivätkö EU:n suorat taloudelliset tuet kansalaisjärjestöille mahdollisten verotuksellisten korotusten myötä Israelissa?
Would such tax increases have a negative effect on direct EU financial support for NGOs in Israel?
Miten komissio aikoo vastata tähän epätyydyttävään tilanteeseen?
What does the Commission intend to do in view of this unsatisfactory situation?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-8731/2010
Question for written answer E-8731/2010
Aihe: Perinteinen luonnonlääkintä ja EU:n säännökset
Subject: Traditional alternative medicine — EU directive
Homeopaattisten lääkkeiden ja perinteisten kasvirohdosvalmisteiden rekisteröinti Euroopan unionissa tapahtuu direktiivin 2001/83/EY mukaisesti.
In the European Union, homeopathic medicinal products and traditional herbal medicinal products are merely registered under Directive 2001/83/EEC.
Jotta tällaisia tuotteita saa myydä, niiden farmaseuttinen laatu ja turvallisuus on osoitettava toteen.
In order for them to be legally sold, the pharmaceutical quality and safety of these products must be proven.
Perinteisiä kasvirohdosvalmisteita koskeva direktiivi on uusi EU:n direktiivi perinteisten kasvirohdosvalmisteiden käyttöä varten (vrt. direktiivi 2004/24/EY).
The Traditional Herbal Medicinal Product Directive (THMPD) is a new directive on the use of traditional and herbal medicinal products (Directive 2004/24/EC).
Sen avulla on tarkoitus yksinkertaistaa perinteisen luonnonlääkinnän lääkkeelliseen käyttöön liittyvää lupamenettelyä.
It aims to harmonise approval procedures for the medicinal use of traditional natural medicine.
Säännösten on tarkoitus tulla lopullisesti voimaan huhtikuussa 2011.
These provisions are now due to enter into force, finally, in April 2011.
Tästä aiheutuu vaihtoehtolääketieteelle suuria rajoituksia.
This will lead to considerable restrictions on alternative medicine.
Rohdoskasveista tehdyt valmisteet, joita tähän asti on voinut käyttää luonnonlääkkeenä, elintarvikkeena tai lisäravinteena, katsotaan nyt lääkkeiksi.
Preparations made from herbs which were previously sold as natural medicinal products, food or food supplements will now be considered medicinal products.
Korkeat rekisteröinti- ja hyväksymiskustannukset merkitsevät etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille kohtuutonta rasitetta.
The considerable cost of registration and approval will be a disproportionate burden, particularly for small and medium-sized enterprises.
Mitä EU aikoo tehdä, kun yritykset joutuvat tämän vuoksi lakkauttamaan toimintansa?
How will the EU prevent this leading to the ‘extinction’ of these businesses?
Kasvirohdosvalmistekomitea koostuu pääasiassa farmakologeista, jotka eivät ole erityisesti perehtyneet perinteiseen lääkintään.
Most of the members of the Committee on Herbal Medicinal Products (HMPC) are pharmacologists without special knowledge or awareness of traditional alternative medicine.
Voidaanko näin taata kasvirohdosvalmistekomitean riippumattomuus?
Can the Commission therefore vouch for the HMPC’s independence?
Missä määrin apteekkialan lobbaus on myötävaikuttanut direktiivin syntymiseen?
To what extent did the pharmaceutical lobby influence the directive?
Vaihtoehtoisten rohdoskasvien olemassaolo on kestävyyskysymyksen vuoksi edelleen uhattuna.
With reference to the issue of sustainability, the survival of alternative herbal remedies is threatened.
Onko edellä mainitun EU:n direktiivin avulla tarkoitus rajoittaa homeopaattisten lääkkeiden markkinoita lääketeollisuuden hyväksi?
Is the aforementioned directive intended to reduce the market for homeopathic medicinal products, thus benefiting the pharmaceutical industry?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-8732/2010
Question for written answer E-8732/2010
Aihe: Euroopan ulkosuhdehallinto: väline vai itsetarkoitus?
Subject: The European External Action Service: a means to an end or an end in itself?
Euroopan unionissa on jo vuosikausia tiedostettu, että vaikka unioni esiintyy vahvana talousmahtina sen sitoutuminen ulko- ja turvallisuuspoliittisiin kysymyksiin on hitaanlaista.
The European Union has for years been aware that, in comparison with its robust action as an economic bloc, it has involved itself relatively hesitantly in issues of foreign affairs and security policy.
Unionin roolin vahvistamisen maailmassa oli tarkoitus olla yksi Lissabonin sopimuksen keskeisistä osatekijöistä.
One of the main elements of the Lisbon Treaty was supposed to comprise provisions to enhance the EU’s role in the world.
On kyseenalaista, tuleeko Euroopasta Lissabonin sopimuksen myötä lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä maailmanlaajuinen toimija ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla.
Whether, as a result of the Lisbon Treaty, Europe is likely to become a global player in foreign and security policy in the short to medium term is debatable.
Olisi myös syytä miettiä, tuoko parhaillaan perustettava Euroopan ulkosuhdehallinto alkuperäisessä muodossaan merkittävää parannusta Euroopan asemaan.
Consideration should also be given to whether — in the form currently proposed for it — the European External Action Service (EEAS) which is now to be established will be capable of making a vigorous contribution to improving Europe’s position.
Euroopan ulkosuhdehallinnolla on joka tapauksessa perustamisestaan lähtien keskeinen merkitys EU:n sisäisessä, neuvoston, parlamentin ja komission välillä käydyssä kolmen toimielimen poliittisessa valtataistelussa, jossa Eurooppa-neuvoston on Lissabonin sopimuksesta johtuvan asemansa vuoksi myötäiltävä neuvoston kantaa.
Incidentally, from its inception the EEAS finds itself at the centre of the three-cornered political power struggle among the EU institutions — the Council, Parliament and the Commission –, in which connection the European Council has to be regarded as taking the Council’s side, in view of the position assigned to it by the Lisbon Treaty.
Kuinka itsenäisinä jäsenvaltioiden ulko- ja turvallisuuspolitiikat pysyvät tai voivat pysyä ajan mittaan ja miten yhtenäiseksi unionin ja sen jäsenvaltioiden ulkoinen edustus muotoutuu julkisuudessa?
How autonomous will or can the Member States’ foreign and security policies ultimately remain and how uniform will the external action of the Union and its Member States be perceived by public opinion to be?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-8733/2010
Question for written answer E-8733/2010
Aihe: Käytettyjen ajoneuvojen maahantuonnille epäsuotuisa lakimuutos Saksan liittotasavallassa
Subject: Discrimination against imported second-hand cars due to legislative amendment in Germany
Saksassa suunniteltua ajoneuvon rekisteröintiä koskevan asetuksen muuttamista kritisoidaan tiedotusvälineissä, koska se rajoittaisi kilpailua sisämarkkinoilla.
The planned amendment of the Vehicle Registration Regulation in Germany is being criticised in the media because it is said to restrict competition on the internal market.
Uuden asetuksen mukaan maahantuoduille käytetyille ajoneuvoille pitäisi Saksan liittotasavallassa hankkia vain rekisteröintitodistuksen osa II (ZB II), jos ajoneuvo rekisteröidään heti maahantuonnin yhteydessä.
Under the new Regulation, a Registration Certificate Part II is apparently to be issued for imported second-hand vehicles in Germany only if the car is registered at the same time.
Tämän seurauksena kauppias ei esimerkiksi enää voi myydä Itävallasta Saksaan tuotua ajoneuvoa asiakkaalle saksalaisin asiakirjoin.
One consequence is said to be that when a vehicle is imported from Austria into Germany, the dealer can no longer sell it to a customer with the German documents.
Tämän lisäksi uusi asetus heikentää huomattavasti tuotujen ajoneuvojen kysyntää, mikä taas merkitsee huomattavaa kilpailuhaittaa.
Moreover, as a result, demand for imported vehicles will be considerably reduced, which in turn will create a substantial competitive disadvantage.
Kauppiaan olisi tämän hetkisessä tilanteessa muun muassa varauduttava ajoneuvon rekisteröinnin pitkittymiseen.
As things stand, dealers would, for example, have to extend the period of the transaction to include the day of registration.
Lakimuutoksen myötä tarvittavan ylimääräisen, ajoneuvon hallussapitäjää koskevan kirjauksen vuoksi ajoneuvon arvo pienenisi.
It is also suggested that the prescribed additional registration of the vehicle’s owner will reduce the value of the vehicle.
Lisäksi kauppiaalle koituu kustannuksia auton rekisteröinnistä ja rekisteristä poistamisesta.
Dealers will also face additional costs in the form of registration and deregistration fees.
Rikkooko Saksan lainsäätäjän hanke EU:n sisämarkkinoiden tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatetta?
Is the proposed German legislation contrary to the rules on the free movement of goods on the EU internal market?
Mitä mieltä komissio on uudesta ajoneuvon rekisteröintiä koskevasta asetuksesta ottaen huomioon, että se muodostaa kaupanesteitä ja heikentää keskisuurten yritysten asemaa?
What view does the Commission take of the new Vehicle Registration Regulation with reference to the aspects of the creation of barriers to trade and the weakening of SMEs?
Kaupanesteet eivät vaikuta vain maahantuoviin maihin, vaan myös erityisesti edullisten käytettyjen autojen vientiin panostaviin maihin.
The barriers to trade not only affect the importing countries: they also particularly affect people whose business it is to export cheap second-hand cars.
Miten komissio voi varmistaa, ettei uusi asetus vahingoita käytettyjen autojen tuonti- ja vientikauppaa liiaksi?
How can the Commission ensure that this commercial sector is not unduly harmed?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-8734/2010
Question for written answer E-8734/2010
Aihe: Uhkaako Euroopan sähköverkkoa romahdus?
Subject: Is the European electricity network in danger of collapse?
Jos vaihtoehtoisten energiamuotojen käyttöä edistetään edelleen ja samalla jätetään investoimatta verkkojen laajennukseen, Euroopan sähköverkkoja uhkaa romahdus, varoitti Deutsche Energie-Agentur ‑yhtiön pääjohtaja Stephan Kohler eräässä kongressissa Itävallassa.
If the expansion of alternative energies is further promoted while at the same time there is no investment in expanding networks, Europe’s networks are in danger of collapse, according to Stephan Kohler, chief executive of the German Energy Agency, speaking at a conference in Austria.
Kun tavoitteena on vuoteen 2015 mennessä tuottaa 20 prosenttia sähköstä uusiutuvista energialähteistä, tarvitaan tätä varten pelkästään Saksassa noin 850 kilometriä uusia suurjännitejohtoja, joista toistaiseksi on rakennettu vasta 90 kilometriä.
In Germany alone, the target of 20 % of electricity to be derived from renewable energy sources by 2015 requires some 850 km of new high tension lines, only 90 km of which have so far been built.
Tällöin noin 100 000 megawattia vaihtelevaa tehoa tuotetaan ja syötetään verkkoon epävakaasti, tuulioloista ja auringosta riippuen.
Here some 100 000 Megawatts of power are being produced at rates which are not stable but fluctuate according to wind and sunshine conditions and fed into the grid.
Jotta voidaan taata huoltovarmuus myös tyynellä säällä tai pimeässä, tarvitaan lisäksi valtava määrä voimaloita.
In order to maintain security of supply even when there is no wind or during the hours of darkness, an immense number of additional power stations are needed.
Lisäksi tällaisia energiamääriä, jotka tuotetaan enimmäkseen tarpeesta riippumatta, ei Kohlerin mukaan voida lainkaan integroida nykyiseen sähköverkkoon ilman uutta teknologiaa.
Kohler also states that such quantities of electricity, which are mostly generated irrespective of demand, simply cannot be accommodated by the existing network without new technologies.
Myös Energie-AG-yhtiön pääjohtaja Leo Windtner pelkää, että Euroopan sähköverkot saavuttavat rajansa – nopeammin kuin poliitikot uskovat.
Leo Windtner, Managing Director of Energie-AG, likewise fears that Europe’s networks will come up against their limits, and sooner than politicians imagine.
Yhtyykö komissio asiantuntijoiden pelkoon Euroopan sähköverkkojen romahduksesta vaihtoehtoisten energiamuotojen käytön lisääntyessä?
Does the Commission share the experts’ fears that Europe’s electricity networks may collapse if alternative energy is expanded?
Miten komission mielestä vaihtoehtoisten energiamuotojen osuutta voidaan lisätä suunniteltuun 35 prosenttiin ilman, että syntyy vaara verkkojen romahduksesta?
How is it possible to increase alternative energy sources’ share to the planned 35 % without risking a collapse of networks?
Miten verkkoinfrastruktuuri on lähivuosina tarkoitus varmistaa?
How is it intended that the network infrastructure should be secured in the next few years?
Onko komission mielestä sähkön toimitusvarmuus Euroopassa vaarassa?
Does the Commission consider security of supply to be at risk in Europe?
Harkitseeko komissio tinkimistä suunnitelmista saavuttaa vaihtoehtoisten energiamuotojen 35 prosentin osuus, jos verkkojen varmuutta ei voida taata?
Is the Commission considering relinquishing the plans to attain a 35 % share for alternative energy sources if network security is not guaranteed?
Verkkoinfrastruktuuriin vuoteen 2020 mennessä tarvittavien investointien arvoksi arvioidaan noin triljoona euroa.
The required investment in network infrastructure until 2020 is estimated at some EUR 1 trillion.
Miten tämä summa komission näkemyksen mukaan saadaan kokoon?
How is this money to be found?
Aikooko komissio edistää vaihtoehtoisia energiamuotoja ja verkkojen varmuutta koskevaa tutkimusta?
Is the Commission thinking of promoting research into alternative energy sources and network security?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-8735/2010
Question for written answer E-8735/2010
Aihe: Kilpailuoikeus – Energiakonsernit – Velvoittavista sitoumuksista tehtävät päätökset
Subject: Competition law — energy companies — decisions on commitments
Komission velvoittavista sitoumuksista tekemät päätökset, muun muassa 26. marraskuuta 2008 tapauksessa ”E.ON”, COMP/39.388 ja 39.389 sekä uusimmassa tapauksessa ”ENI Spa” COMP/B-1/39.315, herättävät kysymyksiä.
The decision on commitments taken by the Commission on 26 November 2008 in the case of ‘E.ON’, COMP/39.388 and 39.389, and that in the current case of ‘ENI Spa’, COMP/B-1/39.315, (to cite only these) raise numerous questions.
Tosiasiassa komission ”uuden välineen” oikeudellinen pelitila on rajallinen: Euroopan tuomioistuimen tuomion mukaan (asiassa Alrosa1) suhteellisuusperiaate sitoo komissiota myös asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan mukaisissa päätöksissä.
The Commission’s legal room for manoeuvre is indeed approaching its limits when it comes to the application of the ‘new instrument’: according to a judgment given by the Court of Justice (in the case of Alrosa1), the Commission remains bound by the principle of proportionality when taking decisions pursuant to Article 9 of Regulation (EC) No 1/2003.
Sen mukaan toimenpiteet, joita komissio asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan mukaan ei voi langettaa, koska ne eivät soveltuisi rikkomuksen poistamiseen tai kilpailuoikeudellisten huolien poistamiseen tai olisivat tähän tarkoitukseen suhteettomia, eivät myöskään voi olla velvoittavista sitoumuksista annettavien päätösten kohteena.
Therefore measures which the Commission could not impose pursuant to Article 7 of that regulation because they would be inappropriate to remedy the infringement or to eliminate concerns arising under competition law or because they would exceed what was necessary also cannot be the subject of a decision on commitments.
Myös asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan 1 kohdan 3 virkkeessä mainittujen rakenteellisten korjaustoimenpiteiden periaatteellista toissijaisuutta voidaan soveltaa velvoittavia sitoumuksia koskevien päätösten kohdalla.
Moreover, the basic principle of subsidiarity for structural measures laid down in Article 7(1), third sentence, of Regulation (EC) No 1/2003 is to be applied mutatis mutandis to decisions on commitments.
Se, oliko E.ONin tai ENI Span esittämien sitoumusten velvoittavaksi julistaminen sallittua, on kyseenalaista.
It is therefore doubtful whether it was permissible for the commitments given by E.ON or ENI Spa to be declared binding.
Sitoumusten velvoittavaksi tekemien päätösten avulla komissio saa tosiasiassa lisää pelitilaa: Siten se voi vapaasti päättää, langettaako se yritykselle sakon.
By means of the instrument of decisions on commitments, the Commission de facto acquires broader scope for action: for example, it can decide at its own discretion whether to impose a fine.
Edelleen yritysten tekemien kumoamiskanteiden määrä vähenee.
The number of subsequent legal actions for annulment brought by undertakings is also reduced, to the Commission’s benefit.
Mitä mieltä komissio on joidenkin suurten energiayhtiöiden syytöksistä, joiden mukaan jotkut velvoittavat sitoumukset olisivat suhteettomia?
What is the Commission’s position on the accusations that many decisions on commitments are disproportionate in the case of large energy companies?
Miten komissio voi varmistaa toissijaisuusperiaatteen säilymisen rakenteellisten korjaustoimenpiteiden ja vastaavien velvoittavista sitoumuksista tehtyjen päätösten kohdalla?
How does the Commission respect the subsidiarity principle in connection with structural measures and related decisions on commitments?
Ovatko komission tältä uudelta välineeltä odottamat edut toteutuneet?
Has the new instrument had the advantages which the Commission anticipated?
Onko saatavilla lukuja, jotka osoittavat kumoamiskanteiden määrän vähenemisen tämän uuden välineen käyttöönoton jälkeen?
Are any figures available concerning the reduced frequency of actions for annulment since the new instrument was introduced?
Mitä epäkohtia sitoumuksista velvoittavia tekevissä päätöksissä komission mielestä on?
In what ways would the Commission criticise the form of decisions on commitments?
Miten komissio varmistaa, etteivät yritykset uuden välineen myötä esitä epäsopivia tai liian pitkälle meneviä sitoumuksia?
How does the Commission ensure that the new instrument does not induce undertakings to give inappropriate or excessive commitments?
Harkitaanko toimivallan siirtämistä sitoumusten hyväksymisessä yhteisöjen tuomioistuimille?
Is any consideration being given to transferring the power to accept commitments to the Community courts?
Olisiko tämä oikea ratkaisu suhteellisuusperiaatteen säilyttämiseksi?
Would this be a possible way of observing the principle of proportionality?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-8736/2010
Question for written answer E-8736/2010
Aihe: EU:n turvapaikka-asioiden tukivirasto – Eriävät näkemykset
Subject: European Asylum Support Office — divergent approaches
Vuonna 2012 on tarkoitus saada päätökseen yhteinen eurooppalainen turvanpaikanhakujärjestelmä.
It is intended that the common European asylum system should be completed in 2012.
Toukokuussa 2010 neuvosto ja Euroopan parlamentti päättivät eurooppalaisen, yhteistä turvapaikkapolitiikkaa tukevan, turvapaikka-asioiden tukiviraston perustamisesta.
With a view to this, it was decided in the Council and the European Parliament in May 2010 to set up a European Asylum Support Office, whose task would be to support a common asylum policy.
Hanketta on kritisoitu, sillä ”vanhojen” ja ”uusien” maahanmuuttovaltioiden näkemykset eroavat toisistaan ja myös niiden kyseistä tukivirastoa koskevat odotukset ovat erilaiset.
The project is criticised because ‘old’ and ‘new’ immigration countries adopt different positions and accordingly have different expectations of the Asylum Support Office.
Ensimmäinen jäsenvaltioiden ryhmä, johon kuuluvat muun muassa Saksa, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta, vaatii etelän jäsenvaltioita kehittämään pakolaisten suojelua koskevia standardeitaan, jotta pohjoisen jäsenvaltioihin kohdistuva paine vähenisi.
The first group of Member States, including, say, Germany, France and the UK, demand that southern Member States should upgrade their standards of protection of refugees so as to reduce the large numbers seeking to make their way to the northern EU Member States.
Etelän jäsenvaltioihin, muun muassa Italiaan ja Espanjaan, pakolaisvirrat ovat suuntautuneet vasta viime vuosina, mutta sitäkin voimakkaampina.
It is only in recent years that southern Member States such as Italy or Spain have been confronted with massive flows of refugees, but the numbers involved are now staggering.
Etelän jäsenvaltiot vastustavat muun muassa Dublin II -asetusta, jonka mukaan turvapaikkahakemus on käsiteltävä siinä maassa, johon pakolainen on ensimmäiseksi saapunut.
They object, inter alia , to the Dublin II Regulation, according to which the asylum procedure has to be conducted where the refugee concerned was first apprehended.
Tämä rasittaisi etelän jäsenvaltiota niiden geopoliittisen sijainnin vuoksi enemmän.
This, they claim, is an even greater burden on the southern Member States because of their geopolitical situation.
Miten komissio suhtautuu näihin eriäviin näkemyksiin?
What is the Commission’s view of these divergent approaches?
Minkälaista turvapaikka-asioiden tukiviraston työ tulee olemaan?
What course will the Support Office take in its work?
Miltä Dublin II -asetuksen tulevaisuus näyttää?
What are the future prospects for the Dublin II Regulation?
Miten komissio suhtautuu kritiikkiin, jonka mukaan jäsenvaltiot eivät oikeastaan halua tukivirastoa, joka on pääasiassa komission työn tulos?
What is the Commission’s response to the criticism that the Member States did not really want to have the Support Office and that it has mainly been the Commission which is responsible for creating it?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-8737/2010
Question for written answer E-8737/2010
Aihe: Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto – Hallinto ja tavoitteet
Subject: European Asylum Support Office — administration and objectives