natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tunteeko komissio irlantilaisten, englantilaisten ja norjalaisten tutkijoiden raportin, jossa todetaan, että tietyistä kalalajeista on kymmenessä vuodessa säilynyt hengissä vain 20 prosenttia?
Is the Commission aware of the report by Irish, British and Norwegian researchers which found that, over a period of 10 years, stocks of certain species of fish have been reduced to a mere 20 % of their previous level?
Katsooko komissio, että tilanne aiheuttaa Atlantin valtameren luonnollisessa ympäristössä suuria muutoksia, jotka ovat vahingollisia ja ei-toivottavia?
Does the Commission regard the resultant drastic changes in the natural environment of the Atlantic as damaging and undesirable?
Aikooko komissio tarkistaa lupia, joita myönnetään kalaverkkojen pitämiseen meressä jatkuvasti tai lähes jatkuvasti?
Will the Commission review the authorisation of the use of permanent or semi-permanent nets?
Aikooko komissio näin ollen parantaa nykyisen lainsäädännön valvontaa tai mahdollisesti täydentää nykyistä lainsäädäntöä?
In view of this situation, will the Commission improve enforcement of the existing regulations or propose additional regulations?
Tietolähde: Alankomaissa ilmestyvä päivälehti "Trouw", 5. lokakuuta 2005.
Source: Trouw newspaper, 5 October 2005.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3769/05
WRITTEN QUESTION E-3769/05
Aihe: Vakavat eläinsuojelurikkomukset kuljetusten aikana ylikuormitetut ajoneuvot ja soveltumattoman ajosuunnitelman hyväksyminen
Subject: Serious violation of measures to protect animal welfare during transport due to overloading of trucks and approval of a defective route plan
Onko komissio samaa mieltä CIWF:n ja ECFA:n kanssa siitä, että kysymyksissä 1 ja 2 esitetty tilanne ei ole mikään sattuma, vaan esimerkki eläinkuljetuksia koskevan yhteisön lainsäädännön järjestelmällisestä rikkomisesta?
Does the Commission agree with CIWF and ECFA that the events described at 1 and 2 above are not a one-off incident but an example of the systematic violation of European regulations on animal transport?
Onko komissio valmis nopeasti ryhtymään toimiin, jotta yhteisön lainsäädäntöä vastedes todella noudatettaisiin ja että EU:n jäsenvaltiot eivät uudestaan hyväksyisi epärealistisia ja puutteellisia ajosuunnitelmia?
Will the Commission take measures as a matter of urgency to ensure that European law is genuinely complied with in future and that EU Member States do not again approve unrealistic and faulty route plans?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3770/05
WRITTEN QUESTION E-3770/05
esittäjä(t): José Silva Peneda (PPE-DE)
by José Silva Peneda (PPE‑DE)
Aihe: Euroopan komission lausunto Strasbourgissa 29. syyskuuta 2005
Subject: Commission communication — Strasbourg (29.9.2005)
Komission jäsen L. Kovacs totesi Euroopan parlamentin täysistunnossa Strasbourgissa 29. syyskuuta 2005, että jos yhteisymmärryspöytäkirjan täytäntöönpanossa on ongelmia tulevaisuudessa, komissio ryhtyy kiireellisiin toimiin sen varmistamiseksi, että 5. syyskuuta hyväksytyllä pöytäkirjalla täydennettyä yhteisymmärryspöytäkirjaa noudatetaan täysmääräisesti.
Commissioner Kovacs made the following declaration at the plenary sitting of the European Parliament on 29 September 2005: ‘Should implementation problems arise in the future, the Commission will take expeditiously the necessary measures to ensure the full respect of the memorandum of understanding as complemented by the agreed minutes of 5 September’.
Mitä sellaisia uusia keinoja komissiolla on nyt käytettävissä, joilla voidaan vastata tehokkaasti Kiinan tuonnin räjähdysmäiseen kasvuun.
What fresh instruments does the Commission now have at its disposal which will allow to respond more effectively to the exponential increase in Chinese imports?
Eikö näitä keinoja ollut jo käytettävissä 11. heinäkuuta 2005 allekirjoitetun yhteisymmärryspöytäkirjan nojalla, jota Kiina on rikkonut järjestelmällisesti?
Did the instruments to which Commissioner Kovacs referred not exist within the context of the memorandum of understanding of 11 July 2005, which was systematically violated by China?
Jos tällaiset keinot olivat olemassa, miksei niitä käytetty?
If they did exist, why were they not used?
Mitä sellaisia uusia tekijöitä on ilmennyt, joiden perusteella komissio voisi päätellä, että 5. syyskuuta 2005 allekirjoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa sovittuja rajoituksia noudatettaisiin?
What fresh elements lead the Commission to believe that, this time round, the limits laid down by the 5 September 2005 memorandum of understanding will be respected?
Mitä takeita komissio voi antaa eurooppalaisille tekstiiliteollisuuden tuottajille, ettei seuraavan kahden ja puolen vuoden aikana, jolloin edellä mainittu yhteisymmärryspöytäkirja on voimassa, neuvotella taas kiinalaisille tuontituotteille asetettavista uusista rajoituksista?
What guarantees can the Commission give European textile industry producers that over the next two and a half years, the period during which this new memorandum will be in force, there will be no negotiated increase of the limits imposed on imported Chinese products?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3771/05
WRITTEN QUESTION E-3771/05
Aihe: Tekstiiliteollisuutta koskeva komission tutkimus
Subject: Commission study on the textile industry
Korkean tason työryhmä kehotti kesäkuussa 2004 julkaisemassaan alustavia suosituksia koskevassa selonteossa komissiota teettämään tutkimuksen olosuhteista, joiden avulla Kiinan tekstiili- ja vaatetusteollisuus on menestynyt niin hyvin kolmannella integraatiokaudella (2002—2005).
In its June 2004 report containing its initial recommendations, the High Level Group called on the Commission to prepare a study on the conditions that have made it possible for the Chinese textile and clothing industry to achieve its extraordinary performance during the third stage of integration (2002-2005).
Aikooko komissio noudattaa tätä ohjetta?
Will the Commission act on this recommendation?
Onko komissio jo tilannut ja/tai vastaanottanut tämän tutkimuksen?
Has it already commissioned and/or received this study?
Jos on, niin mitkä ovat tutkimuksen tärkeimmät johtopäätökset ja voidaanko niiden perusteella arvioida, miten vuonna 2005 alkanutta Kiinan tuonnin valtavaa kasvua voitaisiin hidastaa?
If so, what are the main conclusions which can be drawn from this study and which would make it possible to avoid any repetition of the exponential increase seen since the beginning of 2005?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3772/05
WRITTEN QUESTION E-3772/05
Aihe: Susikanta Suomessa
Subject: The wolf population in Finland
Susi kuuluu niiden suurpetojen joukkoon, jota on suojeltu direktiivin 92/43/ETY EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7 . (luontotyyppidirektiivi) liitteessä IV olevan a kohdan nojalla.
The wolf is among the species of large wild animals which are protected under Annex IV(a), to Directive 92/43/EEC OJ L 206, 22.7.1992, p.
Komission aiemman ilmoituksen mukaan direktiivin liitteitä voidaan muuttaa ainoastaan luotettavien tieteellisten tietojen ja tutkimuksen perusteella.
According to a previous statement by the Commission, the annexes to the Directive may be amended only on the basis of reliable scientific data and research.
Suomessa poronhoitoalueiden susikantoihin sovelletaan poikkeusta.
In Finland, an exception applies to wolf populations in reindeer-breeding areas.
Poronhoitoalueiden ulkopuolella susien tappaminen on ollut mahdollista ainoastaan tapauksissa, joihin ei ole olemassa muuta tyydyttävää ratkaisua.
Outside such areas, it has been possible to kill wolves only in cases where no other satisfactory solution was available.
Näin myönnetyt pyyntiluvat ovat olleet komission erityistarkkailussa ja johtaneet siihen, että EU on haastanut Suomen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen liian löyhin perustein myönnetyistä sudenpyyntiluvista.
The Commission has specially examined hunting licences issued on this basis, with the result that the EU has brought proceedings against Finland before the Court of Justice of the EC for granting wolf-hunting licences on insufficiently strong grounds.
Komission mukaan Suomen pitäisi sietää jopa 1000 suden kantaa eikä tappolupia saisi myöntää laisinkaan poronhoitoalueen ulkopuolella.
According to the Commission, Finland should accept a population of as many as 1000 wolves and should not issue licences to kill them anywhere outside reindeer-breeding areas.
Suomessa arvioidaan tällä hetkellä olevan vajaat 200 sutta, joiden aiheuttama uhka esimerkiksi kotieläintiloille on todellinen.
In Finland it is estimated that there are currently less than 200 wolves which pose a real threat, for example, to livestock.
Vuonna 2004 Suomen valtio korvasi susien aiheuttamia vahinkoja 70000 eurolla, mikä oli noin kaksinkertainen määrä vuoteen 2003 verrattuna.
In 2004 the Finnish State spent EUR 70000 on compensation for damage caused by wolves — approximately twice the figure for 2003.
Ja jo tuolloin susivahinkoja korvattiin enemmän kuin muiden suurpetojen aiheuttamia yhteensä.
And even then more was being spent on compensation for damage caused by wolves than for that caused by all other species of large predators put together.
Viimeksi lokakuun alkupäivinä kaksi sutta hyökkäsi Längelmäellä nauta-aitaukseen haavoittaen kahta nautaa.
Most recently, at the beginning of October two wolves attacked a cattle enclosure in Längelmäki and injured two cattle.
Vastaavat uutiset ovat varsin tavallisia.
News reports of this kind are quite common.
Suden uhkaa ihmiselle ei voi myöskään täysin ohittaa.
Nor can the threat which wolves pose to human beings be entirely disregarded.
Miten paljon dokumentoituja läheltä piti ‑tilanteita ja todellisia suden aiheuttamia vahinkoja ihmiselle ja kotieläimille pitää tapahtua, että komissio muuttaisi näkemystään Suomen susikannan koosta?
How many documented ‘near miss’ situations and actual cases of injury caused by wolves to people and livestock will be required before the Commission changes its view on the size of the wolf population in Finland?
Onko todella niin, että vaikka susi tekisi mitä, ei tappolupaa poronhoitoalueen ulkopuolella voida myöntää?
Is it really true that, no matter what wolves may do, no licence to kill them can be issued outside reindeer-breeding areas?
Jos komissio pitäytyy aiemmassa kannassaan, että poronhoitoalueiden ulkopuolella tappaminen on mahdollista ainoastaan tapauksissa, joihin ei ole muuta tyydyttävää ratkaisua, niin milloin nämä ehdot täyttyvät?
If the Commission upholds its view that wolves may be killed outside reindeer-breeding areas only in cases where no other satisfactory solution is available, when will this condition be fulfilled?
(16. joulukuuta 2005)
(16 December 2005)
Komissio ei ole missään vaiheessa tehnyt riippumatonta arviointia susikannoista, vaan se on tukeutunut Suomen hallituksen esittämiin lukuihin.
The Commission has at no time made any independent assessment of the wolf populations, but has instead accepted the figures presented by the Finnish Government.
Komissio on myös samaa mieltä Suomen ympäristöministeriön tämänhetkisen määritelmän kanssa, jossa susi luokitellaan uhanalaiseksi lajiksi Suomessa.
It has also agreed with the current recognition by the Finnish Environment Ministry that the wolf is an endangered species in Finland.
Komissio ei ole milloinkaan esittänyt tarkkaa lukua sopivaksi susikannaksi Suomessa.
At no time has the Commission set a figure for the desirable number of wolves in Finland.
Maa- ja metsätalousministeriön ilmoittama luku on mitä ilmeisimmin laskettu IUCN:n Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto. perusteiden mukaan, joita myös Suomi on päättänyt käyttää perusteina uhanalaisten lajien määrittelemiseksi.
The figure cited by the Ministry of Agriculture and Forestry in Finland has apparently been derived from the IUCN International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. criteria that Finland itself voluntarily uses as the basis of its threatened species evaluations.
Susien valvomaton tappaminen on ristiriidassa Suomen niin yhteisön lainsäädännön kuin laajempien kansainvälisten sopimusten mukaisesti tekemien sitoumusten kanssa.
The uncontrolled killing of wolves does not respect Finnish commitments under either Community law or under wider international agreements.
Komissio ei ole myöskään koskaan ilmoittanut, ettei susien tappaminen olisi mahdollista poronhoitoalueen ulkopuolella.
At the same time, the Commission has never declared that it is not possible to kill wolves outside the reindeer herding area.
Se tunnustaa täysin, että eräät hoitotoimenpiteet saattavat olla tarpeen, ja luontotyyppidirektiivin Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien ja luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta, EYVL L 206, 22.7.1992 . tavanomaisiin suojeluvaatimuksiin sisältyy poikkeus, jonka mukaan yksittäisiä eläimiä voidaan valvoa, jos niiden todetaan esimerkiksi aiheuttavan merkittävää vahinkoa maataloudelle tai muulle toiminnalle.
It is fully recognised that some management measures may be required and the Habitats Directive Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, OJ L 206, 22.7.1992. makes provision for a derogation from the normal protection requirements to permit the control of individual animals where they are recognised, inter alia , to cause significant damage to agricultural and other interests.
Jäsenvaltion viranomaisilla on tällöin toimivalta toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä, ottaen kuitenkin huomioon yhteisön lainsäädäntö.
It lies within the competence of the national authorities to take appropriate measures, with due regard to Community legislation.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3773/05
WRITTEN QUESTION E-3773/05
Aihe: Romanian uudistustyön puutteet
Subject: Shortcomings in Romanian reforms
Romanian EU-jäsenyyttä edeltävää uudistustyötä on arvosteltu puutteelliseksi.
There has been criticism of shortcomings in the reforms being made ahead of Romania's accession to the EU.
Arvostelu koskee muun muassa diktatuurin aikana takavarikoidun omaisuuden palauttamista Romanian kansalaisille.
One of the points at issue is the return of property confiscated during the dictatorship to individual Romanian citizens.
Yksityinen omaisuus siirtyi takavarikoinnin yhteydessä valtion omistukseen.
When it was confiscated, private property became State property.
Vuoden 2001 alussa Romanian parlamentti hyväksyi lain, jonka mukaan aikaisemmin takavarikoitu omaisuus palautettaisiin.
In early 2001, the Romanian Parliament adopted a law under which previously confiscated property would be returned.
Nykytietojen valossa henkilöt, jotka ovat jättäneet omaisuuden palauttamista koskevia hakemuksia, ovat joutuneet odottamaan useita vuosia saamatta mitään vastausta viranomaisilta.
Reports are rife of people who have applied for the return of property having to wait for several years for any kind of response from the authorities.
Kun vastaukset sitten on viimein saatu, ne ovat myös usein olleet kielteisiä, vaikka hakemukset ovat olleet perusteltuja.
Furthermore, once the replies have eventually been received, they are often negative despite the application papers being in order.
Tämä koskee muun muassa Manaila Michaelaa (asia nro 1633384/LAG 10/2001), joka vuonna 1987 pakeni Bukarestista ja haki poliittista turvapaikkaa Ruotsista.
One such case is that of Manaila Michaela (dossier No 16384/LAG 10/2001) who fled from Bucharest in Romania in 1987 and sought political asylum in Sweden.
Vaikuttaa siltä, että laki hyväksyttiin vuonna 2001 vain täyttämään ulkoiset vaatimukset mutta että todellista mielenkiintoa takavarikoidun omaisuuden palauttamista kohtaan ei maassa ole.
It appears as if the law was adopted in 2001 simply to satisfy external demands but that there is very little interest in the country in actually effecting a return of the confiscated property.
Onko komissio tietoinen tästä tilanteesta ja onko Romaniaa arvosteltu asiasta?
Is the Commission aware of these circumstances and has the abovementioned criticism been conveyed to Romania?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3775/05
WRITTEN QUESTION E-3775/05
Aihe: Varainhoitoasetuksen uudistaminen — vanhentumista koskevien säännösten mukauttaminen
Subject: Reform of the Financial Regulation: adjustment of the statute of limitations
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3776/05
WRITTEN QUESTION E-3776/05
Aihe: 72 miljoonaa Euroopan kansalaista vaarassa köyhyysrajan partaalla
Subject: 72 million European citizens at risk on the poverty threshold
Viimeaikaisten tietojen mukaan, jotka tulivat julkisuuteen Eurostatin tekemän tutkimuksen kautta, 72 miljoonaa Euroopan kansalaista elää köyhyysrajalla.
According to recent data published from a Eurostat survey, 72 million European citizens are on the poverty threshold.
Vaara uhkaa erityisesti sellaisia maita kuten Slovakia, Irlanti ja Kreikka, joissa suurella osalla kotitalouksista keskimääräiset tulot ovat alle 60 prosenttia maan sisäisistä keskimääräisistä tuloista, ja perässä tulevat Portugali, Italia, Espanja, Englanti sekä Viro.
The risk is a particular threat in countries such as Slovakia, Ireland and Greece, where a large proportion of households have an average income below the level of 60 % of the national average; these are followed by Portugal, Italy, Spain, the UK and Estonia.
Esimerkiksi Slovakiassa, Irlannissa ja Kreikassa köyhyysongelma on 21 prosentilla väestöstä.
Indicatively, in Slovakia, Ireland and Greece, 21 % of the population are facing problems associated with poverty.
Näissä kolmessa maassa prosenttiluku olisi vielä korkeampi ilman valtion väliintuloa sosiaalitukien kautta (eläkkeet, vakuutuskassat, sosiaaliturva jne.).
In those three countries, the proportion would be even higher without State intervention in the form of social assistance (pensions, funds, social security, etc.).
Rikkaimmilla mailla on 25 jäsenvaltion EU:ssa noin viisi kertaa suuremmat tulot kuin köyhimmillä, ja kaikissa 25 maassa valtiokoneiston väliintulo kansalaisen tuloja lisäävän sosiaalipolitiikan kautta on pelastus suurelle osalle väestöstä, joka muutoin saattaisi päätyä köyhyysrajalle.
In comparative terms, in the Europe of the 25, the wealthiest countries have approximately 5 times more income than the poorest, while in all 25 countries, State intervention through social policies which increase incomes rescues a large part of the population from the brink of poverty.
Voisiko komissio kertoa, onko ne toimet, joihin se on tähän mennessä ryhtynyt köyhyyden torjumiseksi, pantu täytäntöön tehokkaasti, ja missä määrin?
Have the anti-poverty measures taken by the Commission to date been implemented effectively and to what extent?
Aikooko komissio luoda lisätoimia ja toimintalinjoja ottaen huomioon, että uudet tosiasiat eivät osoita köyhyyden vähentyneen tai EU:n eri jäsenvaltioiden väestöjen välisten erojen poistuneen?
Does the Commission intend to enact further measures and policies in view of the fact that the new data do not point to a reduction in poverty and the elimination of disparities between the populations of the Member States?
Millä tavoin se aikoo tehokkaammin myötävaikuttaa EU:n talousarvion kautta siihen, että jäsenvaltioita — jopa niitä, joille yhteiskunnallisen hyvinvoinnin indikaattorit näyttävät korkeimpia lukemia — uhkaava vaara pienentyisi?
How does it intend to contribute more effectively, through the EU's budget, to reducing the risk threatening the Member States, including those with the highest social prosperity indicators?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3777/05
WRITTEN QUESTION E-3777/05
Aihe: Apteekkarin ammattikuvan erityispiirteet
Subject: Particular nature of the profession of pharmacist
Lähes kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa kansallinen lainsäädäntö rajoittaa apteekkien perustamisoikeutta.
In most countries, including Member States of the European Union, there are restrictions on freedom of establishment of pharmacies in accordance with national law.
Apteekkien lukumäärä määritellään muun muassa väestötieteellisillä kriteereillä (suhteessa alueen väkilukuun), joten sijoittautumista rajoitetaan.
The number of pharmacies is determined, inter alia , on the basis of criteria relating to population, i.e. in proportion to the population of the wider region, a fact which places restrictions on freedom of establishment.
Monissa jäsenvaltioissa on myös nuorten työmahdollisuuksia koskevia rajoituksia, joten apteekkioikeuden siirtäminen "perintönä" on luonut "suljetun" ammattikunnan.
Nevertheless, in many Member States there are also other restrictions on the access of young people to the profession since the handing down of pharmacies as an ‘inheritance’ makes it a ‘closed shop’.
Joissakin jäsenvaltioissa, kuten Ruotsissa, apteekkioikeus on valtion yksinoikeus ja lainsäädäntöä, jolla säädellään käsikauppalääkkeiden myymistä apteekkien ulkopuolella, ei ole harmonisoitu.
Moreover, in other circumstances, such as in Sweden, the State maintains a monopoly over pharmacies, while there is no harmonisation of legislation on the sale outside of pharmacies of preparations supplied without a doctor's prescription (over-the-counter (OTC) medicines).
Katsooko asiasta vastaava komission jäsen, että jäsenvaltiot rajoittavat apteekkien perustamista koskeva lainsäädännöllä syrjäisten alueiden asukkaiden pääsyä lääkintäpalveluihin?
Does the Commissioner responsible believe that, in regulating the establishment of pharmacies, the Member States are restricting the access to medicines of people who live in outlying and remote areas?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3778/05
WRITTEN QUESTION E-3778/05
Aihe: Lääkkeiden kehittämiskustannukset ja julkisen ja yksityisen sektorin väliset kumppanuudet
Subject: Development cost of drugs and PPPs
Uusien lääkkeiden kehittämiskustannusten arvioidaan olevan keskimäärin noin 800 miljoonaa euroa (ks. www.efpia.org).
The average development cost of new drugs is estimated to amount to around EUR 800 million (see: www.efpia.org).
Tämä on merkittävä määrä: sen avulla voidaan perustella pitkiä tietosuojakausia.
This figure is important: it serves to justify long periods of data protection.
Se myös selittää markkinoiden toiminnan puutteellisuuden: jotkin sairaudet eivät ole riittävän tuottoisia korvaamaan suuret lääkkeiden kehittämiskustannukset (markkinoiden pienuuden tai potilaiden vähävaraisuuden vuoksi), minkä vuoksi uudet lääkkeet jäävät usein kehittämättä.
It also explains market failure: some diseases are not profitable enough to compensate for high development costs (because of small markets or because of poor patients), and this is why new drugs are often not developed.
Yleisesti katsotaan, että markkinoiden toiminnan puutteiden korjaamiseksi tarvitaan julkista johtajuutta ja taloudellisia kannustimia (ks. WHO:n ja EU:n puheenjohtajavaltiona toimineen Alankomaiden hallituksen raportti ensisijaisista lääkkeistä).
Public leadership and financial incentives are widely considered necessary to address these markets failures (see the WHO-Dutch Presidency report on Priority Medicines).
Valitettavasti nämä suuret kehittämiskustannukset estävät viranomaisia tekemästä tarvittavia aloitteita lääkkeiden kehittämiseksi sellaisiin sairauksiin, joihin tällä hetkellä ei ole saatavana riittävää lääkehoitoa.
Unfortunately, these high development costs are a disincentive for public authorities to take the necessary initiatives to develop medicines for diseases in respect of which medical treatment is currently inadequate.
Tältä alalta on kuitenkin hyviä uutisia.
However, there is good news.
Financial Times ‑lehdessä kerrottiin 16. syyskuuta 2005, että viimeisten viiden vuoden aikana julkisen ja yksityisen sektorin välisissä kumppanuuksissa on kehitetty lääkkeitä 46 laiminlyötyyn sairauteen ja että tämän toiminnan kustannukset ovat olleet ainoastaan 112 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
In the Financial Times (16 September 2005 edition), it was reported that drugs have been developed for 46 neglected diseases in the last five years through Public-Private-Partnerships (PPPs) at a total cost of only USD 112 million, i.e. an average cost of USD 2.43 million per new drug.