natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mitä lisäarvoa Euroopan unionin kansalaisille syntyy tämän muistitikun jakamisesta?
What value does the public derive from the distribution of these sticks?
Ovatko muistitikun tuotanto- ja lähetyskustannukset suhteessa Euroopan unionin kansalaisille saavutettuun lisäarvoon?
Is the expenditure on producing and sending out the sticks commensurate with the value obtained for the public?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9358/2010
Question for written answer E-9358/2010
Aihe: Komission virheet hankkeiden luottamukselliseksi luokittelussa
Subject: Commission's mistaken classification of projects as confidential
Vastauksessaan kysymykseen E-6840/2010 komissio myönsi virheensä hankkeen luottamukselliseksi luokittelussa.
In its answer to Question E‑6840/2010 the Commission admitted its error in classifying a project as confidential.
Komissio vastaa seuraavasti: ”Virheet eivät ole poissuljettuja, kuten tässä Moldovan tasavallan tapauksessa, mutta kuten mainittu, nämä virheet korjataan systemaattisesti.”
As the Commission explained, ‘Mistakes can indeed happen, as was the case this time for Moldova, but, as already indicated, are systematically corrected’.
Valitettavasti komission selvityksistä ei käy ilmi, millä tavalla komissio systemaattisesti korjaa tämänkaltaisia virheitä.
Unfortunately the explanations it has provided do not make clear how the Commission systematically corrects such mistakes.
Voiko komissio esittää, miten hankkeiden luokitteleminen luottamuksellisiksi etenee vaihe vaiheelta?
Can the Commission describe the exact procedure by which projects that are classified as confidential are evaluated as such?
Kuinka usein hankkeiden luottamuksellisuuden arviointi tehdään?
At what intervals is this evaluation undertaken, and by whom?
Komissio mainitsee, että riippumaton asiantuntijaryhmä tarkistaa yli miljoonan euron suuruiset hankkeet.
The Commission states that projects of minimum EUR 1million are subject to monitoring by an independent external evaluator.
Molemmat Moldovan tasavallassa toteutetut, luottamuksellisiksi luokitellut hankkeet täyttävät nämä kriteerit, minkä vuoksi niiden tarkistaminen kuuluu riippumattomalle asiantuntijaryhmälle.
Both the Moldovan projects that were classified as confidential fulfil these criteria and must therefore have been monitored by independent external evaluators.
Miksi tämän asiantuntijaryhmän tarkistuksen yhteydessä ei huomattu komission virhettä?
Why did this monitoring not reveal the Commission’s mistake?
Voiko komissio kertoa näiden tarkistusten tehokkuudesta yleisesti?
Can the Commission provide information about the efficiency of this monitoring in general?
Kuinka usein komissio on poistanut ensin luottamuksellisiksi luokiteltuja hankkeita luottamuksellisten listalta?
How often to date have projects that were originally classified as confidential subsequently been classified by the Commission as ‘not confidential’?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9359/2010
Question for written answer E-9359/2010
Aihe: Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriön toteuttama lentotietojen tallennus
Subject: Flight data storage by the US Department of Homeland Security
Lentotietoasiantuntija Edward Hasbrouck on jo vuodesta 2006 lähtien tuloksetta vaatinut hallituksen vastaisella kanteellaan oikeutta saada tutustua omiin matkustustietoihinsa Yhdysvaltojen tietosuojalainsäädännön mukaisesti. ”Olen nostanut kanteen hallitusta vastaan, koska yleisön on saatava tietää, että Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriö (Department of Homeland Security) on valehdellut Euroopan unionille”, kirjoitti Edward Hasbrouck eräässä hänen kannettaan koskeneessa lähetyksessä.
Since 2006 the flight data expert Edward Hasbrouck has been suing his government in vain, under the US data protection law, asking to see his travel-related records.
Tämän tunnetun matkatoimittajan mukaan sisäisen turvallisuuden ministeriö on valehdellut väittäessään, että kaikkiin pyyntöihin, jotka koskevat tallennettuihin matkustajarekistereihin (Passenger Name Records) eli lentomatkustajatietoihin tutustumista, vastataan ja ettei Yhdysvalloissa ole esitetty tietojen väärinkäyttöä koskevia valituksia.
In a broadcast about his lawsuit, Edward Hasbrouck wrote that he was suing the government because it was important for the public to know that the Department of Homeland security had lied to the European Union.
Hänen mukaansa kansalaiset eivät vielä nykyäänkään tiedä, mitä tietoja matkustajarekistereihin kerätään.
The assertions by the Department for Homeland Security that all requests for access to the stored passenger name records (PNRs) would be answered and that there had been no complaints in the USA about misuse of data were completely false, said the well-known travel journalist.
Hän väittää, että hyvin usein tallennetaan myös verkkovarausten IP-osoitteet.
According to him, people do not at present have clear information about what information is collected in PNRs.
Hasbrouck on vuosikausien työn tuloksena saanut kerättyä otteita matkustajarekisteritallenteista, joista on hyvin usein poistettu suuri osa tiedoista.
It very often includes IP addresses from online bookings.
Niistä on kuitenkin löytynyt lähes kaikkia mahdollisia henkilökohtaisia tietoja, jopa matkustajan tuttavien puhelinnumeroja.
Practically all kinds of personal information, including telephone numbers of the traveller’s acquaintances, have been found in the extracts from PNR data, mostly heavily blacked out, that Hasbrouck has collected over many years’ work.
Tietääkö komissio, saako Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriö käyttöönsä lentoja myyvien yhtiöiden tietoja?
Does the Commission know whether the US Department of Homeland Security has access to data from flight reservation companies?
Jos saa, miten tämä sopii yhteen EU:n tietosuojadirektiivien kanssa?
If so, how is this compatible with the European Data Protection Directives?
Mistä lentomatkustajat voivat saada tietoja heistä tallennetuista tiedoista?
Where can those affected find information on their stored data?
Aiotaanko laatia uusi EU:n ja Yhdysvaltojen välinen lentomatkustajatietoja koskeva sopimus?
Are there any plans for a new agreement between the EU and the USA on flight passenger data?
Miten tämä asia on komission mielestä ratkaistava?
What does the Commission have in mind?
Miten EU:n kansalaisten oikeudet on määrä ja voidaan turvata?
How should and can the rights of EU citizens be safeguarded?
Miten EU:n kansalaisten on määrä ja miten he voivat vaatia oikeuksiaan?
How should and can EU citizens demand their rights?
Miten voidaan jatkossakin varmistaa EU:n kansalaisia koskevien tietojen poistaminen?
How should compliance with a guarantee on erasure of data on EU citizens be ensured?
Käydäänkö tästä asiasta jo neuvotteluja?
Are negotiations on this matter already taking place?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9360/2010
Question for written answer E-9360/2010
Aihe: Makeutusainetta sisältävän Stevian salliminen elintarvikkeena
Subject: Approval of the plant-based sweetener stevia as a foodstuff
Paraguaysta kotoisin olevassa stevia-kasvin kiteisessä uutteessa on sokerin kaltaisia ainesosia.
The crystalline extract of the stevia plant from Paraguay contains sugar-like substances.
Se on jopa 300 kertaa makeampaa kuin teollisesti valmistettu sokeri, mutta ei sisällä toisin kuin raaka- ja juurikassokeri juuri lainkaan kaloreita.
It is up to 300 times sweeter than manufactured sugar, but unlike raw or beet sugar it contains hardly any calories.
Lisäksi tästä makeutusainetta tuottavasta kasvista ei aiheudu lainkaan kariesta, ja se alentaa suurempina annoksina diabeetikoiden verensokeritasoa ja verenpainetautipotilaiden verenpainetta.
This sweet-tasting plant does not cause tooth decay and in high doses is said to lower blood sugar in diabetics and reduce blood pressure in those with hypertension.
Tästä huolimatta stevia on luokiteltu Euroopan unionin alueella vuodesta 1997 lähtien uuselintarvikkeeksi ja sitä koskevat tästä syystä niin sanotut Novel Food ‑asetuksen säännökset.
However, since 1997 stevia has been regarded as a novel food in the EU, and is thus subject to the rules of the so-called Novel Foods Regulation.
Tällaisen elintarvikkeen maahantuojien on tämän mukaisesti noudatettava menettelyä, joka on laadittu oikeastaan geenimuunneltuja ja synteettisiä elintarvikkeita varten ja joka monimutkaisuudessaan muistuttaa uuden lääkkeen lupamenettelyä.
Under this regulation importers must go through a procedure that was devised for genetically modified or synthesised foods and is similar in complexity to the procedure for approval of a new medicine.
Tähän päivään mennessä mitään steviaa sisältävää tuotetta ei ole hyväksytty elintarvikkeeksi Euroopan unionissa.
To date nobody has been able to obtain approval as a foodstuff in the EU for any stevia product.
Pitääkö komissio oikeutettuna sitä, että makeutusainetta sisältäviä kasveja kohdellaan menettelyn osalta samoin kuin geenimuunneltuja ja synteettisiä elintarvikkeita?
Does the Commission think it is right that a plant used as a sweetener should be subject to practically the same procedure as for genetically modified or synthesised foods?
Onko Euroopan unionissa suunniteltu sitä, että stevian salliminen elintarvikkeena tulisi mahdolliseksi ja helpommaksi?
Are there any plans at EU level to make approval of stevia as a foodstuff possible or easier?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9361/2010
Question for written answer E-9361/2010
Aihe: Elintarvikkeiden merkitseminen – Italiaa koskeva kieliriita
Subject: Food labelling — Italian language dispute
Itsehallintostatuksen mukaan saksa ja italia ovat Etelä-Tirolin viralliset kielet.
Under the Statute of Autonomy in South Tyrol, German and Italian are official languages.
Direktiivin 2000/13/EY tulkinnassa esiintyy tässä yhteydessä erimielisyyksiä siitä, onko elintarvikkeet merkittävä loppukuluttajaa varten sekä italiaksi että saksaksi.
In this connection there seem to be disagreements in the interpretation of Directive 2000/13/EC, as to whether food must be labelled for the consumer in both Italian and German.
Käytännössä on kyse kaupoista, joissa elintarvikkeita myydään ainoastaan saksankielisillä merkinnöillä varustettuina.
In practice, shops that sell food labelled only in German are being repeatedly reported by the Carabinieri, and are having penalties imposed by the South Tyrol health authority.
Näistä kaupoista on tehty poliisille ilmoitus, ja Etelä-Tirolin kansallinen terveysvirasto on tuominnut ne rangaistuksiin.
This is not the case, however, for food labelled only in Italian, on which no action is taken.
Mikä on komission oikeuskäsitys tässä asiassa?
What is the Commission’s view of the legal issues involved here?
Onko elintarvikkeissa oltava merkinnät kaikilla virallisilla kielillä, vai riittääkö merkitseminen yhdellä virallisella kielellä?
Must labels be in all official languages or is labelling in one language sufficient?
Jos merkitseminen yhdellä virallisella kielellä on riittävä, ovatko kaikki viralliset kielet Euroopan unionin direktiivin soveltamisen näkökulmasta siinä tapauksessa samanarvoisia, vai onko olemassa säädöksiä, joiden mukaan elintarvikkeet on merkittävä valtion kielellä?
If labelling in one official language is sufficient, with regard to the transposition of the EU directive are all official languages equal, or are there rules stipulating that labelling must be in the language of the State?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9362/2010
Question for written answer E-9362/2010
Aihe: Korkean teknologian tapaukset Kiinassa – Harvinaiset maametallit
Subject: China's high-tech trap — rare earths
Harvinaiset maametallit kuten gallium ja yttrium ovat välttämättömiä monissa tulevaisuuden teknologian laitteissa aina iPhonesta alkaen tullivoimaloihin, röntgenlaitteisiin, litteisiin näyttöihin ja hybridiautoihin saakka.
‘Rare earths’ such as gallium or yttrium are essential for building many of the technologies of the future, from the iPhone to wind farms, x-ray machines, flat screens and hybrid cars.
95 prosenttia näistä kiihkeästi halutuista metalleista tuodaan Kiinasta, joka on rajoittanut niiden vientiä vuodesta 2005 lähtien ja oletettavasti rajoittaa kiintiöitä uudelleen ja nostaa vientitulleja 25 prosenttiin saakka vuonna 2011.
Of these much-sought-after metals, 95 % is imported from China, which since 2005 has been reducing exports and allegedly intends further to reduce the quotas for 2011 and increase export duties to 25 %.
Viime vuosikymmenenä näiden Kiinan tuottamien metallien maailmankauppaa kyllästettiin ylitarjonnalla löyhien ympäristönsuojelutoimenpiteiden ja matalien palkkakustannusten ansiosta kilpailukyvyttömillä, edullisilla hinnoilla, kunnes muiden alueiden tuottajien – loppujen lopuksi vain 30–60 prosenttia maailmanlaajuisista varastoista tuotetaan Kiinassa – oli pakko myöntää tappionsa ja koneet, patentit samoin kuin osaaminen siirtyivät Kiinaan.
In the last decade, world trade has been flooded with these metals from China at unbeatably cheap prices because of lax environmental protection measures and low wages, until the producers in other regions — China after all has only 30–60 % of the world’s reserves — had to acknowledge defeat and the machines, patents and know-how migrated to the Land of the Rising Sun.
Vuosien ajan Pekingissä on varmistettu oikeudet Keski-Aasian ja Afrikan esiintymiin (esimerkiksi ”tullittomiin” luottoihin) osittaisen monopolin saamiseksi ja hintojen sanelemiseksi juuri vuodesta 2005 lähtien.
Years ago Beijing secured for itself the rights to deposits in Central Asia and Africa (for example for ‘interest-free’ credit), to achieve a near-monopoly and thus since 2005 it has been able to dictate prices.
Vaikkakin ekologisesti oikea louhintapolitiikka on nopeassa aikataulussa toteutettua hyödyntämistä vastaan, ylistetään maametalleja Kiinan viestimissä ”21. vuosisadan talousaseeksi”.
Although the policy of ecologically correct mining is against rapid exploitation, these earths are described in the Chinese media as a ‘21st century economic weapon’.
Pyrkiikö komissio käynnistämään tässä asiassa WTO-menettelyn?
Is the Commission endeavouring to initiate a WTO procedure in this regard?
Mitä strategioita Euroopan unionilla on olemassa tai suunnitteilla harvinaisten raaka-aineiden mahdollista pulaa vastaan?
What strategies are available or planned at European level to deal with a potential scarcity of these rare raw materials?
Onko käytöstä poistettujen osien kierrättäminen mahdollista?
Is it possible to obtain them by recycling discarded components?
Missä määrin Euroopan unionin tukimuodoilla rahoitetaan mahdollisten raaka-ainevaihtoehtojen tutkimushankkeita?
To what extent is EU financial support used to fund research projects on possible alternative raw materials?
Onko olemassa yhteistä menetelmää, myös kolmansien valtioiden kanssa, Kiinan harjoittaman tuotanto-oikeuksien valtaamisen estämiseksi muilla alueilla kuten Brasiliassa, Grönlannissa ja Intiassa?
Is there a common plan, possibly including third countries, to prevent China from buying up mining rights in other regions such as Brazil, Greenland or India?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9363/2010
Question for written answer E-9363/2010
Aihe: Komission Ranskaa vastaan käynnistämä rikkomusmenettely 1. kesäkuuta 2010 Atlantin valtamereen syöksyneen AF 447 ‑turmakoneen vuoksi ja menettelyn edistyminen
Subject: Progress of the Commission's infringement proceedings against France in the case of the AF Flight 447 crash over the Atlantic Ocean on 1 June 2009
Air Francen lennon AF 447 turmassa menehtyi 228 ihmistä, joista 28 oli Saksan kansalaisia.
When the Air France aircraft on Flight AF 447 crashed, 228 people, including 28 German nationals, lost their lives.
30. maaliskuuta 2010 julkaistujen tietojen mukaan 24 lentoturman uhrin perheet ovat kääntyneet komission puoleen ja vaatineet aloittamaan rikkomusmenettelyn Ranskaa vastaan.
The families of 24 of the crash victims wrote to the Commission on 30 March 2010, asking it to initiate infringement proceedings against France.
Komissio on antanut menettelylle viitenumeron CHAP(2010)01995-FRANCE.
The Commission gave the proceedings the reference number CHAP(2010)01995-FRANCE.
Onko kyseinen rikkomusmenettely käynnistetty?
Have these infringement proceedings been initiated?
Jos vastaus on myönteinen, missä vaiheessa se tarkalleen ottaen tällä hetkellä on?
If so, what precise stage have they reached?
Jos vastaus on kielteinen, miksi rikkomusmenettelyä ei ole käynnistetty?
If not, why were infringement proceedings not initiated?
Mihin muihin toimiin komissio aikoo ryhtyä uhrien omaisten vaatimuksen vuoksi?
What further action will the Commission take with regard to the demands of the victims’ relatives?
Milloin komissio ryhtyy toteuttamaan kyseisiä toimia?
When will the Commission take this action?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9364/2010
Question for written answer E-9364/2010
Aihe: Toimenpiteet laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjumiseksi
Subject: Measures to tackle illegal, unreported and unregulated fishing
Komission kokoamien tietojen mukaan (KOM(2007)0601) EU:hun tuodaan vuosittain noin 500 000 tonnia kalastustuotteita (arvoltaan 1,1 miljardia euroa), jotka on hankittu laittomalla, ilmoittamattomalla ja sääntelemättömällä kalastuksella (LIS).
According to data furnished by the Commission (COM(2007)0601), approximately 500 000 tonnes (worth EUR 1.1 billion) of fisheries products resulting from illegal, unreported and unregulated (IUU ) fishing are imported into the EU annually.
EU voi olla keskeisessä asemassa tällaisen toiminnan tehokkaassa torjumisessa ja vahvistaa samalla kilpailukykyä ja suojella Euroopan merten luonnonvarojen biologista monimuotoisuutta.
The EU can play a key role in effectively combating such practices, thereby helping to strengthen competitiveness and protecting the biodiversity of Europe's maritime resources.
LIS-kalastuksen vastaisen strategian mukaan EU päästää markkinoille vain tuotteita, joiden laillisuus on varmennettu.
According to the strategy against IUU fishing, the EU allows market access only to products certified as legal.
Kun otetaan huomioon LIS-kalastukselle hiljattain laadittu lainsäädäntökehys, voiko komissio vastata seuraaviin kysymyksiin: 1.
In view of the recent legislative framework on IUU fishing, will the Commission say: 1.
Millaisia tuloksia satamavaltioiden suorittamista tarkistuksista on saatu tähän mennessä?
What are the results of inspections so far by port States?
Kuinka monta tarkistusta on suoritettu ja millä alueilla?
How many inspections have been carried out and in which regions?
Mikä prosenttiosuus kalastustuotteista on ollut laittomia ja missä maissa ongelma on vakavin? 2.
What percentage of fisheries products have been found to be illegal and in which countries is the problem most acute? 2.
Vaikka asetus (EY) N:o 1005/2008 on ollut voimassa vasta lyhyen aikaa (1. tammikuuta 2010 alkaen), miten komissio arvioi sen tähänastista täytäntöönpanoa? 3.
Despite the fact that Regulation (EC) No 1005/2008 has only been in force for a short time (since 1 January 2010), how does it judge implementation so far? 3.
Jos kolmas valtio ei ryhdy toimiin LIS-kalastuksen torjumiseksi, yhteisön lainsäädäntökehyksen mukaan neuvosto, joka toimii komission ehdotuksesta, voi päättää lisätä kyseisen valtion mustalle listalle eli kieltää kalastustuotteiden kaupan kyseisestä maasta.
According to the Community legislative framework, if a third State fails to take action against IUU fishing, the Council, acting on a proposal from the Commission, may decide to ‘blacklist’ the State in question, i.e. ban the trade in fishing products from that State.
Mitä seuraamuksia on tähän mennessä määrätty aluksille, jotka osallistuvat LIS-kalastukseen?
What penalties have so far been imposed on vessels engaged in IUU fishing activities?
Mitkä lippuvaltiot ovat kyseessä?
What are the flag States?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9365/2010
Question for written answer E-9365/2010
Aihe: Varallisuustietojen julkaiseminen ja kansalaisten turvallisuuden suojeleminen
Subject: Divulgation of financial assets and public protection
Kansalaisvapauksista sekä oikeus- ja sisäasioista vastaava Euroopan komission jäsen Viviane Reding totesi kreikkalaiselle To Vima ‑lehdelle antamassaan vastauksessa kysymykseen, joka koski veroselvitysten julkistamista internetissä, että kaikkien henkilökohtaisten tietojen käsittely edellyttää oikeusperustaa ja että kyseessä olevan henkilön antama suostumus mutta myös muut oikeudelliset perusteet, kuten valtion asettama lakiin perustuva velvoite tai muut yleisen edun mukaiset syyt, voivat muodostaa tällaisen oikeusperustan.
In reply to the Greek newspaper ‘To Vima’ regarding the online publication of tax returns, Mrs Viviane Reding, Commissioner responsible for civil rights, justice and home affairs, indicated that a legal basis was in every case required for the processing of personal data and that this could take the form of either consent by the individual concerned or, alternatively, statutory requirements laid down by the State or necessary in the public interest.
Verotietojen julkistamisen on pohjauduttava lakiin perustuvaan velvoitteeseen (jonka kansallinen veroviranomainen vahvistaa) tai veronviranomaisille on osoitettava yleiseen etuun perustuva tehtävä, muutoin asianosaiset henkilöt voivat päättää, etteivät he anna suostumustaan välttyäkseen maksamasta veroja.
With regard to tax returns, it was necessary for the tax authorities to establish that this is a statutory obligation or in the public interest, failing which those concerned could decide to withhold their consent in order to avoid tax.
Jäsenvaltioiden on näin ollen määriteltävä se, mikä on niiden yleinen etu.
It was up to the Member States to determine what was required in the public interest.
Kun otetaan huomioon, että edellä esitetty huomio antaa viranomaisille eräänlaisen mahdollisuuden soveltaa määräyksiä, joiden perusteella arkaluonteisia tietoja, kuten kansalaisten varallisuustietoja, voidaan julkistaa, komissiota pyydetään vastaamaan seuraaviin kysymyksiin: —
Since this allows the authorities to implement provisions regarding the publication of sensitive data such as individual financial assets, can the Commission provide the following information: —
Mikäli viranomaiset soveltaisivat edellä mainittua määräystä, suojeltaisiinko kansalaisia ilkeämielisiltä teoilta, jollaisiin henkilökohtaisten tietojen tai varallisuustietojen julkistaminen saattaa johtaa? —
If the authorities take the measures in question, what action will be taken to protect individuals from misuse of their personal data and data regarding their financial assets made available online? —
Missä jäsenvaltioissa verotietojen julkistamista harjoitetaan, ja mitkä ovat ne hyvät käytännöt, jotka toimivat kansalaisten turvallisuuden takaajina?
Which Member States publish personal tax data, and what accompanying code of good practice is followed regarding measures to protect the public?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9366/2010
Question for written answer E-9366/2010
Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin tuoreen raportin mukaan Etiopian valtapuolueen EPRDF:n (Ethiophian People's Revolutionary Democratic Front) saamaa kehitysapua käytetään vahvistamaan puolueen valtaa, vaientamaan oppositiota ja horjuttamaan ihmisoikeustoimintaa.
According to recent research undertaken by Human Rights Watch, development aid given to the ruling Ethiopian People's Revolutionary Democratic Front (EPRDF), is being used to consolidate their power, suppress political opposition and undermine human rights activity.
Raportissa kerrotaan tapauksista, joissa paikallisviranomaiset ovat kieltäneet palveluja opposition jäseniltä tai heitä on estetty osallistumasta moniin avustusohjelmiin kuten ”ruokaa työstä” ‑ohjelmaan.
The report identifies examples of members of the political opposition who have been denied services by local officials or barred from participation in various aid programmes such as ‘food for work’.
Onko komissio tietoinen raportin tuloksista?
Is the Commission aware of the findings in this report?
Jos on, harkitseeko se ryhtyvänsä toimenpiteisiin asian suhteen?
If so, will it consider taking any action in response?