natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mitä lausuntoja EU on tähän mennessä esittänyt tässä asiassa ja mihin toimiin se on ryhtynyt?
What declarations has the EU already made on this issue, and what action has it taken?
Aikooko neuvosto tukea (edelleen) oikeudellisen jatkuvuuden periaatetta Tiibetin tapauksessa Tiibetin valtion katoamisen estämiseksi?
Will it (continue to) support the principle of legal continuity in the case of Tibet in order to prevent the disappearance of the Tibetan State?
Euroopan unioni kannustaa voimakkaasti jatkamaan Dalai Laman edustajien ja Kiinan hallituksen jäsenten välistä vuoropuhelua, jonka se toivoo johtavan todellisiin neuvotteluihin, jotta Tiibetin kysymykseen saataisiin molempien osapuolten hyväksymä rauhanomainen ja pysyvä ratkaisu.
The European Union strongly supports the continuation of the dialogue between the envoys of the Dalai Lama and members of the Chinese Government, which it hopes will bring about serious negotiations leading to a peaceful and sustainable solution for Tibet that both sides agree upon.
Tästä syystä se oli tyytyväinen Bernissä, Sveitsissä 30.6.–1.7.2005 käytyyn neljänteen neuvottelukierrokseen.
For this reason it welcomed the fourth round of talks that took place in Berne, Switzerland, on 30 June and 1 July 2005.
Euroopan unioni on lisäksi ottanut järjestelmällisesti Tiibetin ihmisoikeuskysymykset esiin Kiinan viranomaisten kanssa sekä EU:n ja Kiinan ihmisoikeusvuoropuhelussa että myös korkeimmalla poliittisella tasolla.
The European Union also systematically raises human rights concerns in Tibet with Chinese officials, both during the EU-China human rights dialogue and also at the highest political level.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4329/05
WRITTEN QUESTION E-4329/05
Aihe: Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuosi 2008
Subject: European Year of Intercultural Dialogue (2008)
Euroopan komissio haluaa julistaa vuoden 2008 Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuodeksi.
The European Commission is planning to designate 2008 as the European Year of Intercultural Dialogue.
Kuten se itsekin toteaa on kyseisenlaisille tiettyyn aiheeseen keskittyville eurooppalaisille teemavuosille annettava korkea poliittinen prioriteetti (Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöstä Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuodesta (2008) koskevan ehdotuksen perustelut, vaikutusten arviointi, KOM(2005)0467 lopullinen, C6‑0311‑05, s. 6).
As it itself notes, such European Years are designed to give a high profile to specific issues (annex to the proposal for a decision of the European Parliament and of the Council concerning the European Year of Intercultural Dialogue (2008), impact assessment, COM(2005)467, C6‑0311‑05).
Loka-marraskuun 2005 tapahtumat lukuisissa Ranskan kaupungeissa osoittavat selvääkin selvemmin monikulttuurisen yhteiskunnan täydellisen vararikon sekä sen vaaran, joka liittyy alati kasvavaan joukkoon väkivaltaisia musliminuoria, jotka kieltäytyvät sopeutumasta asianomaisen maan lakeihin, arvoihin ja normeihin.
The events that occurred in a large number of French cities and towns in late October/early November 2005 demonstrate all too clearly the total failure of a multicultural society and the threat posed by the growing numbers of violent young Muslims who refuse to respect the laws, values and standards of the country in which they live.
Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen maaliskuussa 2005 toteuttamasta mielipidekyselystä kävi ilmi, että peräti 25 prosenttia 15 vanhan jäsenvaltion asukkaista torjuu monikulttuurisen yhteiskunnan ja että lisäksi 60 prosenttia asukkaista on sitä mieltä, että monikulttuurinen yhteiskunta on nyt saavuttanut äärirajansa.
A survey carried out in March 2005 by the European Monitoring Centre for Racism and Xenophobia showed that a good 25 % of the inhabitants of the 15 Member States of the European Union (before the most recent enlargement) rejected the multicultural society and that, in addition, 60 % found that the multicultural society had now gone as far as it could.
Edellä mainitussa asiakirjassa komissio toteaa, että maahanmuuttajien oikeuksien ja velvollisuuksien osalta on otettava käyttöön laaja-alainen lähestymistapa ja että kulttuurienvälisen vuoropuhelun tavoitteena on oltava, että he oppivat yhteisiä arvoja (s. 8).
In the document referred to above, the European Commission states that a comprehensive approach must be geared to the rights and obligations of immigrants and that the intercultural dialogue must be geared to teaching them Community values.
Komissio aikoo käynnistää kyseisenä vuotena erityisesti nuorille suunnatun mittavan tiedotuskampanjan (s. 8).
The Commission is intending to launch a large-scale information campaign in 2008 which will be aimed specifically at young people.
Eikö komissio ole sitä mieltä, että ottaen Ranskan tapahtumat huomioon olisi aiheellista löytää teemavuodelle parempi nimi, esimerkiksi ”eurooppalaisten normien ja arvojen kunnioittamisen teemavuosi”?
Does not the Commission think — given the events that have occurred in France — that a better designation might be found for the Year in question, such as the ‘Year of Respect for European Standards and Values’?
Eikö komission olisi siinä tapauksessa järkevämpi tukea (taloudellisesti tai muulla tavoin) jäsenvaltioita, jotka eri tavoin tekevät selväksi muukalaisväestölleen, että heidän on sopeuduttava eurooppalaisiin normeihin ja arvoihin?
In that case, would not the Commission do better to support the Member States (financially or otherwise) which, in all their activities, clearly indicate to their non-native inhabitants that they must conform with European standards and values?
Eikö tämä sopisi paremmin yhteen sen kotoutumista koskevan julkilausuman kanssa, jonka sisä- ja oikeusministerit hyväksyivät marraskuussa 2004?
Would that not fit in better with the declaration on integration which was adopted by the Ministers of the Interior and the Ministers of Justice in November 2004?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4330/05
WRITTEN QUESTION E-4330/05
Aihe: Euroopan unionin perusoikeusvirasto ja perusoikeuksien turvaaminen
Subject: Protection of fundamental rights by the Agency for Fundamental Rights
Uuden Euroopan unionin perusoikeusviraston tehtävänä on ”tarjota yhteisön toimielimille, elimille, laitoksille ja virastoille sekä jäsenvaltioille yhteisön oikeuden soveltamisen yhteydessä perusoikeuksia koskevaa neuvontaa ja asiantuntemusta ja auttaa niitä tällä tavoin varmistamaan perusoikeuksien kunnioittaminen, kun ne toimivaltuuksiensa puitteissa toteuttavat toimia tai määrittelevät toimintalinjoja” (ehdotus neuvoston asetukseksi Euroopan unionin perusoikeusviraston perustamisesta, 2 artikla, KOM(2005) 280 lopullinen, C6‑0288/0289‑05).
The objective of the new European Union Agency for Fundamental Rights is ‘to provide the relevant institutions, bodies, offices and agencies of the Community and its Member States when implementing Community law with assistance and expertise relating to fundamental rights in order to support them when they take measures or formulate courses of action within their respective spheres of competence to fully respect fundamental rights’ (Article 2 of the proposal for a Council regulation establishing a European Union Agency for Fundamental Rights (COM(2005)280, C6‑0288/0289-05).
Ehdotuksen johdanto-osassa todetaan, että yhteisön ja sen jäsenvaltioiden on yhteisön oikeutta soveltaessaan kunnioitettava perusoikeuksia (s. 10).
The explanatory memorandum states that the Community and its Member States must respect fundamental rights when they implement Union law.
Tehtäviään (jotka on lueteltu 4 artiklassa) hoitaessaan virasto vaalii Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja perusoikeuksia.
With regard to the carrying out of its tasks (set out in Article 4), the Agency refers to the fundamental rights laid down in the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Viraston toiminta keskittyy perusoikeustilanteeseen Euroopan unionissa ja sen jäsenvaltioissa niiden soveltaessa yhteisön oikeutta (3 artiklan 2 ja 3 kohta).
The Agency concerns itself with the human rights situation in the European Union and in its Member States when they implement Community law (Article 3(2) and (3)).
Kyseinen perusoikeuskirja on kuitenkin hyvin epämääräinen ja epäselvä asiakirja.
However, the charter is a very vague and opaque document.
Jäsenvaltioiden tarkoituksena ei koskaan ollut laatia oikeudellisesti sitovaa tekstiä.
It was never the intention of the Member States to draft a legally enforceable text.
Nizzassa annettiin siksi ihmisoikeuksista vain niin sanottu ”juhlallinen julistus”.
For that reason, no more than a ‘solemn declaration’ on human rights was made in Nice.
Kansallisten tuomioistuinten on esimerkiksi vain ”otettava huomioon” perusoikeuskirjassa tarkoitetut oikeudet ja vapaudet kansallista lainsäädäntöä soveltaessaan.
For example, it is the case that national courts are bound only ‘to take into account’ the rights and freedoms laid down in the charter when they apply national law.
Perusoikeuskirja ei ole sitova asiakirja (Deirdre Curtin ja Ronald Van Ooik: ”The sting is always in the tail”, Maastricht Journal of European and Comparative Law, 2001, 8, (102—114), s. 112—113).
The charter is not a binding act (see Deidre Curtin and Ronald Van Ooik, ‘The sting is always in the tail’, Maastricht Journal of European and Comparative Law , 2001, 8 (102‑114), pp. 112‑113).
Se sisällytettiin sopimukseen Euroopan perustuslaista, lyhyemmin Euroopan perustuslakiin, juuri siksi, että siitä tulisi sitova.
It was included in the Treaty establishing a Constitution for Europe, commonly referred to as the European Constitution, specifically in order to make it binding.
Kyseinen perustuslaki on kuitenkin nyt ”kuollut”.
But that Constitution is a dead letter.
Miten komissio puolustaa tätä ehdotusta, jolla tehdään kiertokautta perusoikeuksista sitovat?
How can the Commission defend this proposal which makes fundamental rights binding via the back door?
Eikö ole niin, että siihen saakka kunnes sopimus Euroopan perustuslaista tulee voimaan, perusoikeuskirjalla ei ole mitään tekemistä niiden perusoikeuksien kanssa, joita jäsenvaltioiden on noudatettava yhteisön lainsäädäntöä soveltaessaan?
Is it not the case that, until the Treaty establishing a Constitution for Europe enters into force, the charter cannot form part of the fundamental rights which Member States must respect when they implement Community law?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4333/05
WRITTEN QUESTION E-4333/05
Euro—Välimeri-kumppanuus perustettiin vuonna 1995 Barcelonassa pidetyllä kokouksella.
In 1995 the Conference at which the Euro-Mediterranean Association was set up took place in Barcelona.
Kymmenen vuoden kuluttua tuskin mitään näistä alkuperäisistä tavoitteista on saavutettu.
With a view to the Euro-Mediterranean Summit which is to be held in Barcelona on 27 and 28 November:
Barcelonassa 27.—28. marraskuuta pidettävää Euro—Välimeri-huippukokousta ajatellen, aikooko komissio toistaa vuonna 1995 ilmaistun poliittisen tahdon vahvistamalla poliittisesti, teknisesti ja rahoituksellisesti koko Barcelonan prosessia?
Is the Council intending to reiterate the political will expressed in 1995 and to give political, technical and financial substance to the entire Barcelona Process?
Mitä Euro—Välimeri-kumppanuuteen liittyviä toimia komission mielestä pitäisi toteuttaa sen varmistamiseksi, että taloudellinen kasvu alueella johtaisi demokratian sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien toteutumiseen alueen eteläisissä maissa?
What action does the Council think the Euro-Mediterranean Association should take in order to ensure that economic growth in the area leads — as was intended but has not been achieved — to an extension of democracy and the upholding of freedoms and human rights in the countries of the South?
Viisivuotiskauden työohjelmassa asetetaan poliittista ja turvallisuutta koskevaa kumppanuutta, kestävää talouskasvua ja kestäviä talousuudistuksia, koulutusta ja sosio-kulttuurista vaihtoa koskevia keskipitkän aikavälin tavoitteita, ja se kattaa myös siirtolaisuuteen, sosiaaliseen osallisuuteen, oikeuteen ja turvallisuuteen liittyviä aiheita.
Endorsement of a substantial financial facility to support willing Mediterranean partners in carrying out their reforms, thus aiming at strengthening democracy and expanding participation in political life, enhancing respect for human rights, ensuring access to justice to all and promoting gender equality.
yhteisen talouskehityksen alueen tavoitteen vahvistaminen; tavoite saavutetaan perustamalla Euro–Välimeri-vapaakauppa-alue vuoteen 2010 mennessä, mm. vapauttamalla palvelu- ja maataloustuotteiden kauppa.
Confirmation of the objective of achieving an area of shared economic development through a free trade area by 2010 inter alia through the liberalisation of trade in services and agriculture.
Todettakoon vielä, että terrorismin torjuntaa koskevien käytännesääntöjen hyväksyminen Barcelonan huippukokouksessa on merkittävä poliittinen menestysaskel, joka osoittaa, että huolimatta Euro–Välimeri-alueen ongelmista prosessiin osallistuvat kumppanit ovat halukkaita vastustamaan yhdessä tätä meitä kaikkia koskettavaa vitsausta.
Finally, the adoption of a code of conduct on countering terrorism by the Barcelona Summit constitutes a significant political success and demonstrates that despite the sensitivities in the region, the partners in the process are willing to address together this scourge, which affects us all.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4334/05
WRITTEN QUESTION E-4334/05
esittäjä(t): Jean Cottigny (PSE) ja Maria Matsouka (PSE)
by Jean Cottigny (PSE) and Maria Matsouka (PSE)
Aihe: Yhteiskunnalliset levottomuudet Ranskassa
Subject: Social unrest in France
Sosiaalisesti syrjäytyneiden, toisen maahanmuuttajapolven nuorten ja poliisin väliset väkivaltaiset yhteenotot Pariisin ja muiden Ranskan kaupunkien lähiöissä ovat saavuttaneet hälyttävät mittasuhteet ja uhkaavat laajeta muihin Euroopan kaupunkeihin, joissa on suuri maahanmuuttajaväestö (esimerkiksi Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta ja Italia).
The violence clashes in the rundown suburbs of Paris and in the French provinces between young, socially excluded second-generation immigrants on the one hand and the French police on the other have assumed alarming dimensions and are tending to spread to other European countries with large immigrant populations (for instance, Germany, the United Kingdom and Italy).
Nämä yhteiskunnalliset levottomuudet korostavat laajaa ratkaisematonta ongelmaa, jonka muodostavat erityisesti nuoret, toisen sukupolven maahanmuuttajat, jotka elävät sosiaalisesti eristyksissä ja työttöminä surkeissa oloissa ja joilla, vaikka he virallisesti ovat asuinmaansa kansalaisia, ei ole kansalaisuuteen kuuluvia oikeuksia.
This social unrest has highlighted the enormous unsolved problem of immigrants, especially young, second-generation immigrants who live in social isolation and without work under wretched conditions and who, even though they officially have the nationality of their country of residence, do not enjoy the rights that go with it.
Näiden levottomuuksien lisäksi mielessä ovat vielä kuvat pohjoisafrikkalaisista maahanmuuttajista, jotka paloivat elävältä kerrostaloasuntoihinsa Pariisissa muutama kuukausi sitten.
On the basis of the above, and with the images of the North African immigrants burned alive in their blocks of flats in Paris a few months ago fresh in our minds, will the Council say: 1.
Katsooko neuvosto, kuten eräät Ranskan hallituksen jäsenet, että näitä nuoria yllyttävät väkivaltaan huumekauppiaat ja fanaattiset islamistit?
Does it share the view of certain members of the French Government that these young people are being incited to violence by drugs traffickers and fanatic islamists?
Katsooko neuvosto, että päätös ulkonaliikkumiskiellosta vuoden 1955 hätätilalain nojalla on perusteltu?
Finally, does it believe that the decision to impose curfews under the law on the state of emergency of 1955 is a useful one?
Neuvosto ei ole koskaan käsitellyt tätä kysymystä, koska se ei kuulu sen toimivaltaan.
The Council has never debated this question, as it is not within its sphere of competence.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4335/05
WRITTEN QUESTION E-4335/05
esittäjä(t): Stavros Lambrinidis (PSE)
by Stavros Lambrinidis (PSE)
Aihe: Yhdysvaltojen salaiset vankilat terroristiepäilyille
Subject: Existence of secret US prisons for terrorist suspects
Washington Post ja New York Times paljastivat 2. ja 3. marraskuuta 2005 CIA:n hoitaman salaisen vankilaverkon olemassaolon eri puolilla maailmaa terroristiepäiltyjen säilyttämistä ja kuulustelua varten.
On 2 and 3 November 2005 the Washington Post and the New York Times revealed the existence of an extensive network of ‘secret prisons’ run by the CIA throughout the world for holding and interrogating terrorist suspects.
Näiden sanomalehtien mukaan ainakin yksi vankiloista sijaitsee vanhassa sotavankileirissä ”Itä-Euroopassa”.
These newspapers have revealed that at least one of these prisons has been set up in a former military compound in ‘eastern Europe’.
Epäiltyjä viedään vankiloihin ilman minkäänlaista valvontaa heidän vangitsemisensa tai vangitsemis- ja kuulusteluolojensa laillisuudesta.
Suspects are taken to the prisons without any control of the legality either of the decision to take and imprison them there or of the conditions of their detention and interrogation.
Myös Yhdysvaltojen hallitus on myöntänyt, että se harjoittaa kolmansien maiden alueelta tavattujen terroristiepäiltyjen (mukaan lukien Euroopan kansalaisten) ”luovutuspolitiikkaa” (renditions) ”kuulustellakseen” heitä salaisissa paikoissa.
The US administration has also admitted that it is pursuing a policy of ‘renditions’ of terrorist suspects (including European citizens) found on the territory of third countries in order to ‘interrogate’ them at unknown locations.
Ottaen huomioon, että Yhdysvaltojen hallitus väittää, että Geneven yleissopimuksia sotavankien kohtelusta ei sovelleta terroristiepäiltyihin, voidaan olettaa, että vankien kohtelu salaisissa vankiloissa rikkoo kansainvälistä oikeutta ja ihmisoikeuksia.
Given that the US administration asserts that the Geneva Conventions on prisoners of war do not apply to terrorist suspects, it can be assumed that the treatment of prisoners in the secret prisons violates international law and human rights.
On kuvaavaa, että Yhdysvaltojen presidentti on uhannut käyttää veto-oikeuttaan senaatin äskettäin hyväksymään lakiin, jonka nojalla Yhdysvaltojen vankeihin sovellettaisiin kansainvälistä oikeutta ja Yhdysvaltojen lakeja kaikkialla maailmassa.
The US President has characteristically threatened to veto a law adopted recently by the US Senate under which international rules and US laws would apply to the treatment of the US prisoners throughout the world.
Neuvostolta on jo kysytty, ovatko Yhdysvaltojen viranomaiset ilmoittaneet sille salaisten vankiloiden olemassaolosta ja sijainnista (esimerkiksi Panagiotis Beglitisin 3. marraskuuta esittämä suullinen kysymys H‑0989/05).
The Council has already been asked whether it has been informed by the US authorities of the existence and location of the secret prisons (for instance, Oral Question H-0989/05 by Mr Panagiotis Beglitis of 3 November).
Voisiko neuvosto edellä olevan perusteella vastata seuraaviin kysymyksiin:
In view of the above, will the Council also say:
Aikooko neuvosto pyytää Yhdysvaltojen hallitukselta yksityiskohtaisia tietoja ja selvityksiä ja aikooko se ryhtyä toimiin tässä erittäin vakavassa asiassa, jossa on kysymys ihmisoikeuksien loukkaamisesta?
Does it intend to ask the US Government for detailed information and explanations and make representations or take other measures in respect of this very serious issue concerning a breach of human rights?
Tietääkö se, onko näihin vankiloihin viety Yhdysvaltojen pidättämiä terroristiepäiltyjä (mukaan lukien Euroopan kansalaisia) osana erityisen problemaattista ”luovutuspolitiikkaa”?
Does it know whether terrorist suspects seized by the US as part of the particularly problematic policy of ‘renditions’ (including European citizens) have been taken to these prisons?
Jos EU:lla on viralliset suhteet tai jos sillä on assosiaatiosopimus yhden tai useamman sellaisen valtion kanssa, jossa ”salaisten” vankiloiden verkko toimii, mitä neuvosto aikoo tehdä, jotta nämä valtiot ryhtyvät noudattamaan EU:n säännöksiä ja kansainvälistä oikeutta?
If the EU has official relations, or is associated by special arrangements, with one or more of the countries in which the network of ‘secret’ prisons operates, what measures does it intend to take in respect of these countries so that they enforce compliance with European and international law?
Ovatko mitkään EU:n jäsenvaltiot tai ehdokasvaltiot tai valtiot, joilla on erityiset suhteet EU:hun, perustaneet tällaisia vankiloita joko omalle alueelleen tai muualle?
Have any EU Member States or candidate countries or countries linked by special relations to the EU set up such detention centres either on their territory or elsewhere in the world?
Käyttävätkö mitkään EU:n jäsenvaltiot tai ehdokasvaltiot tai ovatko ne käyttäneet Yhdysvaltojen jo toiminnassa olevia keskuksia sellaisten terroristiepäiltyjen vangitsemiseen tai kuulusteluun, jotka nämä valtiot itse ovat pidättäneet joko rajojensa sisällä tai kolmansissa maissa (kuten Irakissa, Afganistanissa jne.)?
Are there any EU Member States or candidate countries which are making, or have made, use of the US centres already in operation for the consignment, detention or interrogation of terrorist suspects which they themselves have arrested either within their borders or in third countries (such as Iraq, Afghanistan, etc.)?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4336/05
WRITTEN QUESTION E-4336/05
Komissiolta on jo kysytty, ovatko Yhdysvaltojen viranomaiset ilmoittaneet sille salaisten vankiloiden olemassaolosta ja sijainnista (esimerkiksi Panagiotis Beglitisin 4. marraskuuta esittämä kirjallinen kysymys P‑4179/05).
The Commission has already been asked whether it has been informed by the US authorities of the existence and location of the secret prisons (for instance, Written Question P‑4179/05 by Mr Panagiotis Beglitis of 4 November).
Voisiko komissio edellä olevan perusteella vastata seuraaviin kysymyksiin:
In view of the above, will the Commission also say:
Aikooko komissio pyytää Yhdysvaltojen hallitukselta yksityiskohtaisia tietoja ja selvityksiä ja aikooko se ryhtyä toimiin tässä erittäin vakavassa asiassa, jossa on kysymys ihmisoikeuksien loukkaamisesta?
Does it intend to ask the US Government for detailed information and explanations and make representations or take other measures in respect of this very serious issue concerning a breach of human rights?
Jos EU:lla on viralliset suhteet tai jos sillä on assosiaatiosopimus yhden tai useamman sellaisen valtion kanssa, jossa ”salaisten” vankiloiden verkko toimii, mitä komissio aikoo tehdä, jotta nämä valtiot ryhtyvät noudattamaan EU:n säännöksiä ja kansainvälistä oikeutta?
If the EU has official relations, or is associated by special arrangements, with one or more of the countries in which the network of ‘secret’ prisons operates, what measures does it intend to take in respect of these countries so that they enforce compliance with European and international law?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4339/05
WRITTEN QUESTION E-4339/05
Aihe: Vesihuoltoalaa koskeva tutkimus
Subject: Study on the water sector
Aiheesta ”Sisämarkkinastrategia — Vuosien 2003—2006 painopisteet” annetussa komission tiedonannossa neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle (KOM(2003)0238) ilmoitetaan vesialaa koskevasta tutkimuksesta liitteen taulukon 3 ”Verkostoalojen korkean laadun takaaminen” kohdassa toimi 3, tyyppi 2.
Action 3, type 2, under point 3 (‘Ensuring high quality network industries’) of the annex to the communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on internal market strategy — Priorities 2003 — 2006 (COM(2003)238) mentions a study on the water sector.
Sen sanamuoto on seuraavanlainen
The wording is as follows:
”Ulkoiset toimeksisaajat ovat jo suorittaneet vesihuoltoalan tutkimuksen komissiolle.
‘A study on the water sector has already been carried out for the Commission by external contractors.