natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Onko komissio yhtä mieltä siitä, että tämä on vain yksi niistä monista viimeaikaisista tapahtumista, jotka osoittavat Turkin kääntyneen pois hyvistä, länsimaisista arvoista, eikä sitä sen vuoksi voida pitää sopivana jäsenvaltioehdokkaana EU:hun, jonka – Lissabonin sopimuksen mukaisesti –”perustana olevat arvot ovat ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, kansanvalta, tasa-arvo, oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, vähemmistöihin kuuluvien oikeudet mukaan luettuina”?
Does the Commission agree that this matter is only one of many recent cases which illustrate that Turkey has turned away from sound, Western values and should therefore rightly not be regarded as a candidate for accession to the EU, which — according to the Lisbon Treaty — ‘… is founded on the values of respect for human dignity, freedom, democracy, equality, the rule of law and respect for human rights, including the rights of persons belonging to minorities …’?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9680/2010
Question for written answer E-9680/2010
Mitä enemmän valtio tukeutuu hallinnossaan informaatioteknologiaan, sitä alttiimpi se on niin kutsutulle kybersodalle.
The more a country’s administration relies on IT-based programmes, the more vulnerable it is to a so-called ‘cyber war’.
Kybersota-asiantuntija Alexander Klimburg Itävallan kansainvälisen politiikan instituutista (oiip) selvittää ”Die Presse” -sanomalehdessä, että kybersota on äärimmäisen epäsymmetrinen sota: ”Valtiolla, joka ei ole liikaa riippuvainen tietokonejärjestelmistä ja jonka armeija ei ole liikaa riippuvainen informaatioteknologiasta, on huomattava etulyöntiasema.”
Alexander Klimburg, cyber war expert at the Austrian Institute for International Politics, stated in the newspaper Die Presse , that cyber war was the ultimate asymmetrical war: ‘A country that is less dependent on computer systems and whose armed forces depend less on IT has a clear advantage.’
Valtio, joka on altis kyberhyökkäyksille, ei ehkä – ainakaan aluksi – tiedä mitään siitä, että toinen mahti on julistanut sille kybersodan.
A country that suffers a cyber attack is probably quite unaware, at least at first, that another power has declared cyber-war on it.
Ja kun tietokoneohjelmat sitten ovat sekaisin, ei usein varmuudella voida sanoa, kuka hyökkääjä on.
And if the computer systems go crazy, it is often not possible to establish without any doubt who the attacker is.
Toisaalta valtioilla, kuten esimerkiksi USA:lla, EU:n jäsenvaltioilla tai Israelilla, joilla on käytössään valtavat palvelinkeskukset ja jotka lukuisten kokeneiden ohjelmoijien turvin kykenevät kehittämään tekniikoita kybersodan varalle, on etulyöntiasema.
On the other hand, countries such as the USA, EU countries and Israel also have an advantage, as they have access to powerful server farms, and their armies of expert programmers can develop vast cyber power.
Toistaiseksi kybersota tunnetaan vain James Bond -elokuvista kuten ”Huominen ei koskaan kuole” (Tomorrow Never Dies) tai ”Terminaattorista”.
Until now, cyber war was experienced only in James Bond films like Tomorrow Never Dies or in Terminator .
Mikä toistaiseksi oli Hollywoodin alaa, näyttää nyt olevan todellista.
But what has been the domain of Hollywood now seems to be reality.
Onko EU:n toimielimiin tehty hyökkäyksiä?
Have there already been attacks on EU institutions?
Jos on, mihin toimielimiin ja kuinka monta?
If so, on which and how many institutions?
Mitä vahinkoa hyökkäyksistä on koitunut?
What damage was caused?
Voitiinko hyökkääjä paikantaa?
Could the attackers be identified?
Ovatko kyberhyökkäykset komission näkemyksen mukaan todellinen uhka?
Does the Commission consider that cyber attacks are a real threat?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9681/2010
Question for written answer E-9681/2010
Aihe: Ydinjätteen loppusijoitus
Subject: Disposal of nuclear waste
EU:n 143 ydinvoimalaa tuottavat vuosittain yli 7 000 kuutiometriä korkea-aktiivista ydinjätettä, jonka puoliintumisaika on satoja tuhansia vuosia.
Every year, Europe's 143 nuclear power stations produce some 7 000m 3 of highly radioactive nuclear waste with a half-life of hundreds of thousands of years.
EU:n direktiivillä on tarkoitus ottaa käyttöön loppusijoitusta koskevat yhtenäiset standardit vuodesta 2015 lähtien.
An EU Directive is to bring in uniform standards for disposal with effect from 2015.
Siinä yhteydessä kaikkien 27 jäsenvaltion on esitettävä suunnitelmat loppusijoituslaitosten rahoituksesta, rakentamisesta ja käyttämisestä.
All 27 EU Member States are to submit plans for the financing, construction and operation of disposal facilities.
Onko esimerkiksi myös Itävallan esitettävä loppusijoituslaitoksia koskevat suunnitelmat, vaikka sen väestö on ilmoittanut vastustavansa ydinvoimaloiden rakentamista ja käyttämistä?
Are countries such as Austria, whose population has opposed the construction and operation of nuclear power stations, also obliged to submit such plans?
Missä määrin väestöllä on määrä olla veto-oikeus, kun on kyse loppusijoituslaitoksen rakentamisesta?
To what extent should the population be given a right of veto over the construction of a disposal facility?
Suunnitellaanko myös ydinjätteen määrän vähentämistä?
Are there also plans to reduce the quantity of nuclear waste?
Kuinka suuresta osasta loppusijoituksen kustannuksia ydinvoimaloiden käyttäjien on määrä vastata?
To what extent are the disposal costs to be borne by the operators of nuclear power stations?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9682/2010
Question for written answer E-9682/2010
Aihe: Kehitysyhteistyössä esiintyvä lahjonta
Subject: Corruption in development aid
Gesellschaft für technische Zusammenarbeit GTZ on yksi Saksan suurimmista kehitysyhteistyöjärjestöistä ja vastaa lähes kaikista saksalaisista hankkeista Kongon tasavallassa, joka on yksi Saksan kehitysavun pääkohdemaista.
The Agency for Technical Cooperation GTZ (Gesellschaft für technische Zusammenarbeit) is one of the largest German development aid organisations and runs almost all German projects in the Democratic Republic of Congo, which is one of the priority countries for German development aid.
Vuonna 1994 GTZ tilasi eräältä kongolaiselta liikemieheltä kuormallisen puuta, jota ei kuitenkaan koskaan toimitettu kokonaisuudessaan.
In 1994, GTZ ordered a consignment of wood from a local businessman that was never delivered in its entirety.
GTZ ei maksanut koko kuormallisesta, vaan vain tosiasiassa toimitetusta puusta.
GTZ did not therefore pay the full price, but paid only for the wood that was actually delivered.
Liikemies valitti kongolaiseen tuomioistuimeen ja oikeus oli hänen puolellaan.
The businessman complained to a Congolese court, which found in his favour.
Ja uskomatonta kyllä, mutta tuomioistuin jopa nosti maksettavaa summaa alkuperäisestä 300 000 dollarista 1,5 miljoonaan dollariin.
Astonishingly, the court even increased the sum involved, from the original USD 300 000 to USD 1.5 million.
GTZ:n edustaja myönsi, että ”oikeudenkäyntimenettelyistä on Kongossa tullut kannattava liiketoimi”.
According to the GTZ spokeswoman, going to court in the DRC has become a lucrative business.
Lisääntyvä lahjonta huomioon ottaen tällaiset tapaukset eivät näytä erityisen epätavallisilta.
In the light of the rampant corruption in this country, such events do not seem particularly unusual.
Kriitikkojen mielestä tämä on selvä osoitus siitä, että kehitysapurahoista on enemmän haittaa kuin hyötyä.
However, critics see this as further evidence that development aid funds cause more harm than good.
Vastaavatko GTZ-kehitysyhteistyöjärjestön kokemukset eurooppalaisen kehitysavun puitteissa tehtyjä kokemuksia?
Do GTZ's experiences have parallels in the context of European development aid?
Onko EU:n lainsäädännössä säädös, jossa säädetään organisaatioita julkistamaan rahojen käyttötarkoituksen?
Are there rules in the EU requiring organisations to reveal the use to which funds are put?
Mitä EU:n tasolla on tehty lahjonnan vähentämiseksi kehitysyhteistyössä?
What attempts are being made at EU level to stem corruption in development aid?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9683/2010
Question for written answer E-9683/2010
Aihe: Matkapuhelinliittymien lisämaksut
Subject: Additional costs relating to mobile phones
Erään kuluttajansuojayhdistyksen tekemässä testissä tultiin siihen tulokseen, että asiakkaan on usein vaikea hahmottaa matkapuhelinliittymien lisämaksuja.
A test conducted by a consumer protection organisation has concluded that it is often very hard to get a true picture of the extra costs that come with a mobile phone.
Kuluttajansuojayhdistys löysi seitsemältä matkapuhelinpalvelujen tarjoajalta yhteensä 57 palvelun hinnan hahmottamista hankaloittavaa lisämaksua.
In surveying seven suppliers, the organisation counted up no fewer than 57 additional costs which make the service provided to the consumer very hard to assess.
Lisämaksua koituu esimerkiksi liittymän aktivoinnista, SIM-kortin siirtämisestä toiselle ja itse valitusta puhelinnumerosta.
There are additional charges, for example, for activation, for SIM card provision and for a custom phone number.
Tietääkö komissio, onko matkapuhelinpalvelujen tarjoajilla muissa EU:n jäsenvaltioissa yhtä paljon vastaavanlaisia lisämaksuja?
Does the European Commission know whether a similar network of extra costs also exists in other EU Member States?
Jos kyllä, onko EU:n tasolla suunnitelmia pyrkiä takaamaan palvelujen parempi läpinäkyvyys kuluttajansuojan nimissä?
If it does, are there plans at EU level to create more transparency with a view to improving consumer protection?
Onko EU:n lainsäädännön mukaista periä paperilaskun lähettämisestä lisämaksua, mikä syrjii tietokoneen käytössä kokemattomia henkilöitä tai henkilöitä, joilla ei ole varaa tietokoneeseen?
Is it compatible with EC law for a charge to be levied for sending out paper invoices, which puts people who cannot use or cannot afford a computer at a disadvantage?
Entä onko maksusiirtolomakkeesta perittävä maksu EU:n lainsäädännön mukainen?
Is it compatible with EC law to levy a charge on use of a cash payment slip?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9684/2010
Question for written answer E-9684/2010
Aihe: Pregabaliinin luokittelu
Subject: Classification of the active substance pregabalin
Tuotenimellä Lyrica markkinoitavan pregabaliinin vaikutusmekanismi keksittiin vasta joitakin vuosia sitten.
The mechanism by which pregabalin, marketed under the brand name Lyrica, works was discovered only a few years ago.
Pregabaliinia käytetään epilepsian, neuropaattisten kipujen ja yleistyneiden ahdistuneisuushäiriöiden hoitoon.
Pregabalin is authorised for the treatment of epilepsy, neuropathic pains and generalised anxiety disorder.
Se vaikuttaa kalsiumin kulkeutumiseen keskushermostoon, ja siksi sitä käytetään niin neuropaattisiin kipuihin, yleiseen ahdistuneisuuteen kuin epilepsiaankin.
It works by restricting the supply of calcium to the central nervous system and thus connects the areas affected by neuropathic pain, generalised anxiety disorder and epilepsy.
Toistaiseksi läheskään kaikkia pregabaliinin riskejä ja sivuvaikutuksia ei tunneta.
Currently, by no means all its risks and side effects are known.
Riippuvuusoireet kuitenkin yleistyvät ja sivuoireista, esimerkiksi uneliaisuudesta, kärsivät etenkin iäkkäät potilaat.
There are, however, an increasing number of symptoms of addiction, and side effects such as dizziness put older patients, in particular, at risk.
On osoitettu, että pregabaliinin käytön lopettaminen voi joissakin tapauksissa voimistaa epilepsiaa.
There is evidence that discontinuation of pregabalin can in some cases lead to an increased risk of epilepsy.
Viime aikoina etenkin Yhdysvalloissa on keskusteltu pregabaliinin aiheuttamasta riippuvuudesta.
Most recently, there has been a discussion, especially in North America, of the possible addictiveness of pregabalin.
Esiin on tullut yksittäistapauksia, joissa aineen pidempiaikaisesta käytöstä on seurannut vakavia vieroitusoireita.
Individual cases of severe withdrawal symptoms after long-term use have been reported.
On vielä kiistanalaista, voidaanko tällaiset oireet liittää kaikkiin potilaisiin.
Whether this could apply to the broad base of patients is disputed, however.
Tämä tausta antaa aihetta seuraaviin kysymyksiin:
In the light of these concerns, the Commission is requested to answer the following questions.
Onko komissio tietoinen edellä mainituista pregabaliiniin liittyvistä riskeistä?
Is the Commission aware of the risks relating to pregabalin described above?
Onko komissiokin sitä mieltä, että edellä mainituista syistä pregabaliini olisi luokiteltava narkoottiseksi aineeksi eikä lääkkeeksi?
Does the Commission share the view that, for the above reasons, pregabalin should be classified as a narcotic substance rather than as a medicinal product?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9685/2010
Question for written answer E-9685/2010
Ernst Strasser (PPE) ja Elisabeth Köstinger (PPE)
Ernst Strasser (PPE) and Elisabeth Köstinger (PPE)
Aihe: Ilmoitukset 2009/701/F ja 2009/702/F
Subject: Notifications No 2009/701/F and No 2009/702/F
Vuoden 2010 alussa Ranska antoi komissiolle ilmoituksen aikeesta antaa asetuksen (ilmoitus 2009/701/F ja 2009/702/F) rakennus- ja sisustustuotteiden haihtuvien epäpuhtauksien päästöjä koskevista merkinnöistä.
At the start of 2010, France notified the European Commission (Notifications No 2009/701/F and No 2009/702/F) of its intention to issue a decree relating to the labelling of construction and decoration products with their volatile pollutant emissions.
Mitä mieltä komissio on Ranskan suunnittelemasta pakollisesta rakennus- ja sisustustuotteiden merkitsemisestä?
What is the Commission's position on the proposed introduction by France of a mandatory labelling procedure for construction and decoration products?
Vahingoittaako Ranskan menettely komission mielestä yhtenäismarkkinoita?
Does the Commission consider that the proposal by France involves any restriction on the single market?
Mitä määräyksiä komissio on antanut lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi tällä alalla?
To what extent is the Commission itself working on harmonisation measures in this field?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9686/2010
Question for written answer E-9686/2010
Aihe: EU:n ja Venäjän ulkosuhteet erityisesti ”Väli-Euroopassa”
Subject: International relations between the EU and Russia, particularly with regard to the region located between the two
Euroopan unionin ja Venäjän kahdenvälisistä suhteista nykyisin käytävässä tieteellisessä keskustelussa kiinnitetään hyvin vähän huomiota strategisen kumppanuuden kehittämiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikassa EU:n ja Venäjän välisellä maantieteellisellä alueella, jota voidaan kutsua Väli-Euroopaksi.
Current academic debate on bilateral relations between the EU and Russia pays little attention to the development of a strategic foreign-and-security-policy partnership in relation to the geographical region located between the EU and Russia.
EU pitää tätä aluetta sen rajoilla olevana naapuruusalueena, jonka kanssa tehdään poliittista yhteistyötä kumppaneina.
The EU considers the region to be a neighbouring area with which it cooperates through its partnership policy.
Tässä näiden toimijoiden strategiset intressit ja tavoitteet törmäävät toisiinsa.
In this region, the EU’s and Russia’s interests and objectives clash.
Venäjä pitää kaikkia naapurivaltioitaan ja ennen kaikkea Itsenäisten valtioiden yhteisöä (IVY) alueina, joihin se voi vaikuttaa ulkopoliittisesti ja joita se voi käyttää turvallisuusetujensa ajamiseen.
Russia considers the countries along its borders, particularly the Commonwealth of Independent States (CIS), to be an area of special influence for its foreign policy and security interests.
Olisiko kiinnitettävä enemmän huomiota Venäjän aloitteeseen, joka koskee uuden turvallisuusrakenteen luomista vakauden edistämiseksi ja konfliktien ratkaisemiseksi?
To what extent should more attention be paid to the Russian initiative for a new European security framework for stabilisation and conflict settlement?
Jos olisi, miten sitä voitaisiin käyttää tulevaisuudessa?
If so, how could its status be enhanced in future?
Neuvosto torjuu mahdolliset käsitykset vaikutuspiireistä ja on tuonut tämän esille yhteyksissään Venäjän kanssa.
The Council rejects any notion of spheres of influence, and has constantly made this point in its contacts with Russia.
Neuvosto on myös jatkuvasti korostanut, että yhteisten naapurimaiden suvereniteettia ja alueellista koskemattomuutta on kunnioitettava.
The Council has also consistently underscored the need to respect the sovereignty and territorial integrity of the countries in the Common Neighbourhood.
EU jatkaa pyrkimyksiä yhteisten naapurimaiden vakauttamiseksi ja niiden turvallisuuden lisäämiseksi toteuttamalla Euroopan naapuruuspolitiikkaa ja itäistä kumppanuutta sekä poliittista vuoropuhelua ja teknistä yhteistyötä kyseisten maiden lisäksi myös muiden alueen toimijoiden kanssa.
The EU pursues the aim of stabilising and securing the common neighbourhood through its European Neighbourhood Policy and Eastern Partnership, and its political dialogue and technical cooperation not only with the countries concerned, but also with other players in the region.
Poliittinen vuoropuhelu, jonka EU on perustanut Venäjän kanssa, on tiiviimpi kuin minkään muun kolmannen maan kanssa (huippukokous kahdesti vuodessa, 3–4 ulkoministerikokousta vuodessa, puolisen tusinaa muita ministerikokouksia, ihmisoikeusneuvottelut kahdesti vuodessa, kuukausittain pidettävät kokoukset poliittisten johtajien ja/tai poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean suurlähettiläiden tasolla sekä lukuisat asiantuntijatason kokoukset).
The political dialogue the EU has set up with Russia is more intense than with any other third country (twice-yearly Summits, 3 to 4 Foreign Ministers' meetings per year, around half a dozen other ministerial meetings, twice-yearly human rights consultations, monthly meetings at the level of Political Directors and/or PSC Ambassadors, numerous expert-level meetings).
EU:n ja Venäjän pysyvä kumppanuusneuvosto kokoontuu ulkoministeritasolla yleensä kerran vuodessa.
The EU‑Russia Permanent Partnership Council (PPC) at the level of Foreign Ministers normally meets once a year.
Pysyvässä kumppanuusneuvostossa ja monissa muissa virallisissa ja epävirallisissa yhteyksissä Venäjälle toimitetaan säännöllisesti EU:n viestejä.
At the PPC and the numerous other formal and informal contacts, the EU's messages are regularly passed on to the Russian side.
Kahdenvälisiä suhteita kehitetään neljää yhteistä aluetta koskevilla vuonna 2005 hyväksytyillä etenemissuunnitelmilla, jotka perustuvat kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen (yhteinen talousalue, yhteinen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue, yhteinen ulkoisen turvallisuuden alue sekä tutkimuksen ja koulutuksen alue, mukaan lukien kulttuuriset aspektit), ja EU:n Venäjän huippukokouksessa Rostovissa viime kesäkuussa käynnistetyllä nykyaikaistamista koskevalla kumppanuudella sekä EU:n ja Venäjän uudesta sopimuksesta käytävillä neuvotteluilla, joissa on meneillään kahdestoista kierros.
Bilateral relations are being developed through the Four Common Spaces Roadmaps, based on the partnership and cooperation agreement (Common Economic Space, Common Space of Freedom, Security and Justice, Common Space of External Security; Common Space of Research, Education and Culture), adopted in 2005, and the ‘Partnership for Modernisation’ which was launched at the EU‑Russia Summit in Rostov last June, as well as through the negotiations on a New EU‑Russia Agreement, which are currently in their 12th round.
Euroopan turvallisuussopimusta koskeva Venäjän esitys on lisännyt keskustelua Euroopan turvallisuudesta erityisesti niin sanotun Korfun prosessin puitteissa muun muassa Astanassa pidetyn Etyjin huippukokouksen ja sen seurannan yhteydessä.
Russia's proposal for a European Security Treaty has encouraged discussion on the security of Europe, especially within the framework of the so-called ‘Corfu process’, including in the context of the OSCE Summit in Astana and the follow-up to it.
Koska Etyj on laajapohjainen ja se käsittelee turvallisuutta kokonaisvaltaisella tavalla, EU katsoo sen tarjoavan luonnollisen foorumin, jossa voidaan jatkaa keskustelua Euroopan turvallisuudesta.
Due to its inclusiveness and its comprehensive approach to security, the EU believes the OSCE is the natural forum in which to pursue the debate on European security.
EU katsoo, että keskustelussa olisi keskityttävä keinoihin, joilla molemminpuolista luottamusta voidaan ylläpitää ja saada aikaan todellista edistystä konkreettisissa turvallisuuteen liittyvissä ongelmissa, erityisesti pitkittyneissä konflikteissa, ja se kannustaa osapuolia omaksumaan rakentavan ja kunnianhimoisen asenteen Astanan huippukokouksen jatkotoimiin.
The EU believes that the focus of this debate should be on ways of restoring mutual confidence and trust and achieving real progress on concrete security-related problems, notably the protracted conflicts, and is encouraging the parties to adopt a constructive and ambitious position in the follow-up to the Astana Summit.
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9687/2010
Question for written answer E-9687/2010
Aihe: Benešin asetukset – Uusi käsittely
Subject: Beneš Decrees — new approach
Onko neuvosto ottanut kantaa näihin ajankohtaisiin tapahtumiin?
Has the Council adopted a position on these recent developments?
Jos on, mikä on neuvoston kanta?
If so, what is that position?
Jos ei, miten neuvosto aikoo edetä tässä asiassa?
If not, how does the Council intend to proceed in this matter?
Aikooko neuvosto tässä yhteydessä harkita uudelleen arviotaan Benešin asetuksista, erityisesti asetuksista 5, 33 ja 108, joilla säädeltiin Sudeetin saksalaisten pakkolunastuksesta ja heihin kohdistuvasta syrjinnästä?
In this context, will the Council also reconsider its assessment of the Beneš Decrees, particularly Decrees Nos 5, 33 and 108, which provided for discrimination against, and expropriation of, Sudeten Germans?
Aikooko neuvosto tehdä työtä sen eteen, että Tšekin tasavalta saataisiin harkitsemaan korvausten maksamista rikosten uhreille?
Will the Council advocate consideration of compensation payments?
Jos tilanne Tšekin tasavallassa muuttuu (Benešin asetukset), muutetaanko myös Slovakian ja Slovenian oikeudellisia järjestelyjä vastaavasti (AVNOJ-päätökset)?
Will the possible change in the situation in the Czech Republic (Beneš Decrees) also entail analogous application to the legal situation in Slovakia and Slovenia (AVNOJ decisions)?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-9688/2010
Question for written answer E-9688/2010
Aihe: Turkin liittäminen Euroopan laajuiseen energiaverkkoon
Subject: Linking Turkey to the European energy grid
Syyskuussa 2010 Euroopan laajuiseen sähköverkkoon liitettiin Turkin sähköverkko, jonka rinnakkainen toiminta käynnistettiin kokeilumielessä Kreikasta tulevan suurjännitelinjan (yksi 400 kW:n linja) ja Bulgariasta lähtöisin olevien suurjännitelinjojen (kaksi 400 kW:n linjaa) avulla.
In September 2010 the Turkish and the EU electricity grids were linked up and made to operate in parallel on a trial basis through extra-high voltage lines from Greece (one 400 kV line ) and Bulgaria (two 400 kV lines ).
Erään tiedonannon mukaan kokeilujaksoon, joka kestää 12 kuukautta, sisältyy kuukauden mittainen alkuvaihe ilman kaupantekoa, ja mikäli toiminnasta saadut ensimmäiset tulokset ovat myönteisiä, toteutetaan toinen vaihe, jolloin kauppoja voidaan tehdä.
According to an announcement, the trial period will last 12 months and include an initial phase of one month on a non-commercial basis followed by a second phase, if the first operational results are evaluated positively, this time on a commercial basis.
Tämä liittymä laajentaa merkittävästi Euroopan laajuista sähköverkkoa itään päin Kreikan ja Bulgarian kautta, ja sen ansiosta voidaan toteuttaa yhtenäinen sähköverkko, joka ulottuu Atlantin rannikolta aina Lähi-itään asti.
This link is a significant extension of the European electricity grid eastwards, via Greece and Bulgaria, and will lead to a single grid stretching from the Atlantic coast to the Middle East.