natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hylkäämispäätöksessä todetaan, että ”kustannustehokkuusanalyysin perusteella bevasitsumabin, karboplatiinin ja paklitakselin yhteiskäytöstä hoidossa ei osoittautunut aiheutuvan taloudellista/kustannustehokkuuteen liittyvää etua”.
The rejection decision states that ‘in a cost-effectiveness analysis, therapeutic treatment associated with the use of bevacizumab + carboplatine + paclitaxel has demonstrated no economic/cost-effectiveness advantage’.
Portugalilaisilta potilailta kielletään jälleen kerran yksinomaan taloudellisten perustein tehokas ja turvallinen hoitovaihtoehto, ja näin heistä tulee ”toisen luokan potilaita”, joilla ei ole oikeutta käyttää lääkkeitä, jotka ovat saatavilla muualla Euroopassa.
Once again, for purely economic reasons, Portuguese patients are being denied a safe and effective treatment and have been made ‘second-class patients’ with no right of access to drugs that are available in the rest of Europe.
uudet lääkkeet, jollaisesta tässä tapauksessa on kyse, voivat edistää merkittävästi syöpäpotilaiden hoitoa —
given the importance of innovative drugs for the therapy and treatment of cancer patients, as in the current case, —
direktiivissä 2001/83/EY EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67 . määritetään lääkeaineiden markkinoille saattamista koko yhteisön alueella koskeva keskitetty menettely —
in the knowledge that Directive 2001/83/EC lays down a centralised procedure for applications for marketing authorisation for medicinal products throughout the Community, —
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 6 artikla antaa Euroopan unionille toimivallan suojella ja kohentaa ihmisten terveyttä
in the knowledge that Article 6 of the Treaty on the Functioning of the European Union grants the Union powers in the area of protection and improvement of human health,
pyydän komissiota vastaamaan seuraavaan kysymykseen: —
I put the following question to the Commission: —
Mitä komissio voi tehdä taatakseen portugalilaisten potilaiden oikeudet saada sairautensa (tässä tapauksessa keuhkosyövän) hoitoon tarkoitettua lääkehoitoa Euroopan komission keskitetyssä menettelyssä direktiivin 2001/83/EY mukaisesti myöntämän voimassa olevan myyntiluvan mukaisesti?
what can the Commission do to safeguard Portuguese patients’ right of access to a therapy using drugs indicated for the treatment of their pathology (in this case lung cancer), in accordance with a marketing authorisation granted by the Commission through a centralised procedure under Directive 2001/EC/83?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3075/10
WRITTEN QUESTION E-3075/10
Aihe: Avastin-lääkkeen käyttö metastoituneen rintasyövän hoidossa
Subject: Use of the medicinal product Avastin in the treatment of metastatic breast cancer
Tänään julkistetun tiedon mukaan Portugalin hallitus ja lääkeaineiden ja lääkinnällisten laitteiden myyntiä valvova kansallinen viranomainen INFARMED on hylännyt Avastin-lääkkeeseen liittyvän (3.10.2006 annetun säädöksen Decreto‑Lei 195/2006 mukaisen) ennakkoarviointipyynnön, joka koski lääkkeen käyttöä metastoituneen rintasyövän hoidossa.
It was announced today that the Portuguese Government, through INFARMED, the National Authority for Medicines and Health Products, has rejected an application for preliminary evaluation (under Decree-Law No 195/2006 of 3 October 2006) of the medicinal product Avastin for the treatment of metastatic breast cancer.
Tällainen päätös tarvitsee osakseen perusteluita, joista lainaan seuraavan kohdan: ”arvioiduissa tutkimuksissa ei osoitettu, että bevasitsumabin ja paklitakselin (B+P) yhdistäminen arvioitavaan terapeuttiseen käyttötarkoitukseen olisi tuonut terapeuttista lisäarvoa”.
Its decision is based on the following grounds: ‘the studies carried out do not show the increased therapeutic value of the association of bevacizumab and paclitaxel (B+P) in the therapeutic indication in question’.
Euroopan komission tälle lääkkeelle 12. tammikuuta 2005 myöntämän myyntiluvan mukaan tämä lääke kuitenkin kuuluu käytettynä yhdessä paklitakselin tai doketakselin kanssa ”metastoituneen rintasyövän ensisijaiseen hoitoon” (valmisteyhteenvedon kohta 4.1).
However, according to the marketing authorisation granted by the European Commission on 12 January 2005, when it is used in association with paclitaxel or docetaxel, this medicine is indicated for the first-line treatment of patients with metastatic breast cancer (4.1 of the summary of the therapeutic indications of the medicinal product).
Tällainen hyväksyntä tarkoittaa direktiivin 2001/83/EY EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67 . säännösten mukaan, että lääke on hyväksytty teknis-tieteellisessä arvioinnissa, jossa lääkkeen teho, turvallisuus ja laatu on osoitettu.
Such approval implies, under Directive 2001/83/EC OJ L 311, 28.11.2001, p.
Portugalilaisilta potilailta on evätty jälleen kerran mahdollisuus tehokkaaseen hoitovaihtoehtoon, joka on saatavilla muualla Euroopassa.
67 . , that there has been a positive technical and scientific evaluation in which the efficacy, safety and quality of the medicinal product were demonstrated.
INFARMEDin käyttämät kliiniset arviointiperusteet ovat herättäneet paljon kysymyksiä Portugalin tiedeyhteisössä sen lisäksi, että ne asettavat kyseenalaisiksi yhteisön toimielinten suorittamat arvioinnit myyntiluvan myöntämisen yhteydessä.
Once again, Portuguese patients are being denied an effective therapeutic solution that is available in the rest of Europe, as INFARMED invokes clinical criteria which are strongly contested by the Portuguese scientific community and calls into question the evaluation carried out by the Community authorities when the marketing authorisation was issued.
uudet lääkkeet, jollaisesta tässä tapauksessa on kyse, voivat edistää merkittävästi syöpäpotilaiden hoitoa —
having regard to the potential significance of innovative medicines for the therapy and treatment of persons with cancer, as in the current case, —
direktiivissä 2001/83/EY määritetään lääkeaineiden markkinoille saattamista koko yhteisön alueella koskeva keskitetty menettely —
whereas Directive 2001/83/EC establishes a centralised procedure for the marketing authorisation of medicinal products in the European Union, and —
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 6 artikla antaa Euroopan unionille toimivallan suojella ja kohentaa ihmisten terveyttä.
whereas Article 6 of the Treaty on the Functioning of the European Union gives powers to the European Union in the field of the protection and improvement of human health.
Mitä mieltä komissio on INFARMEDin päätöksestä, jossa kyseenalaistetaan komission myyntiluvan myöntämisen yhteydessä suorittaman kliinisen arvioinnin tulokset? 2.
What comments would the Commission wish to make on the decision by INFARMED which calls into question the clinical assessment made by the Commission when issuing the marketing authorisation?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3076/10
WRITTEN QUESTION E-3076/10
Aihe: Ainoastaan sairaalakäyttöön käyttöön tarkoitettujen lääkkeiden arvioinnin kohtuuton viivästyminen
Subject: Excessive delays in testing medicines intended exclusively for hospital use
Komissio vastasi 26. tammikuuta tänä vuonna ainoastaan sairaalakäyttöön käyttöön tarkoitettujen lääkkeiden arvioinnin kohtuuttomasta viivästymisestä esittämääni kysymykseen (E‑0469/10) seuraavasti: ”Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansalliset säännöt eivät muodosta esteitä tuotteiden vapaalle liikkuvuudelle (SEUT:n 34–36 artikla) ja että kansalliset hintojen muodostamista koskevat päätökset ja korvausjärjestelmät toteutetaan oikea-aikaisella ja avoimella tavalla neuvoston direktiivin 89/105/ETY säännösten mukaisesti.
In its answer to my question of 26 January 2010 on excessive delays in testing medicines intended exclusively for hospital use (E‑0469/10), the Commission replied that ‘Member States must ensure that the national rules don not hinder the free movement of goods (Articles 34-36 TFEU) and that domestic pricing and reimbursement decisions are made in a timely and transparent manner, in accordance with the provisions of Council Directive 89/105/EEC.
Direktiivissä säädetään erityiset määräajat lääkkeiden hintoja ja korvauksia koskevien kansallisten päätösten tekemiseksi.
In particular, the directive lays down specific time-limits for the adoption of national decisions on the pricing and reimbursement of medicinal products.
Kyseisiä määräaikoja on noudatettava kaikissa jäsenvaltioissa.”
These time-limits are binding on all Member States.’
Jälleen kerran on kuitenkin uutisoitu, että ainoastaan sairaalakäyttöön käyttöön tarkoitettuja lääkkeitä koskeva valtion arviointi on viivästynyt kohtuuttomasti.
However, we are once again obliged to note the excessive delay in testing medicines intended exclusively for hospital use.
Lääketeollisuuden tilaamassa tutkimuksessa todettiin, että Portugalin valtiolta kestää lähes 540 päivää tehdä hintaa koskeva päätös sairaalakäyttöön tarkoitettua uutta lääkettä koskevan rahoituspyynnön esittämisen jälkeen.
A study commissioned by the pharmaceutical industry concludes that when the Portuguese State receives an application for funding for a new medicine for hospital use, it takes some 540 days to take a decision on its value.
Tutkimuksessa viitataan myös uusia molekyylejä sisältävien lääkkeiden saatavuusvaikeuksiin.
The study also highlights the difficulties of access to medicinal products with new molecules, which are found in particular in medicines for hospital use, cancer treatments and orphan medicines.
Tällaisia molekyylejä on erityisesti sairaalakäyttöön ja onkologisten sairauksien hoitoon tarkoitetuissa lääkkeissä ja harvinaislääkkeissä.
In the light of this situation and of its previous reply, can the Commission now answer the following questions?
Mitä komissio aikoo tehdä taatakseen portugalilaisten potilaiden oikeuden saada aidosti innovatiivisia lääkkeitä, joita pidetään perusteettomasti poissa markkinoilta kyseisiä lääkkeitä koskevaan julkisten viranomaisten arviointiin liittyvien kohtuuttomien viivästysten vuoksi?
What does it intend to do to safeguard the rights of Portuguese patients to genuine access to innovative medicines which are being kept off the market without justification because of the excessive delay in testing them on the part of the public authorities?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3077/10
WRITTEN QUESTION E-3077/10
Aihe: Eurooppalaisten kansalaisjärjestöjen taloudellisen avun valvonta
Subject: Checks on grants awarded to European NGOs
Yleishyödyllistä toimintaa harjoittavat kansalaisjärjestöt, jotka toimivat Euroopan unionin tavoitteiden ja politiikan mukaisesti, ovat oikeutettuja EU:n varoista maksettuun taloudelliseen tukeen.
Non-governmental organisations (NGOs) that are non-profit-making or geared towards EU objectives and/or policies are eligible for EU financial support.
Tukea on saatavilla rakennerahastoista kansallisten tai paikallisviranomaisten kautta ja myös Euroopan komission ja/tai toimivaltaisten toimeenpanovirastojen suoraan hallinnoimista ohjelmista tietyn toiminnan rahoittamiseen tai toiminta-avustuksena.
Funding can come from both the Structural Funds, via national and municipal authorities, and from programmes managed directly by the Commission and/or executive agencies entrusted with that task, in the form of grants to finance an action or an operating grant.
Asetuksen VI osaston, 4 luvun 119 artiklassa nimenomaisesti määriteltyyn valvontamenettelyyn viitaten kysyn seuraavaa: 1.
With regard to the monitoring mechanisms explicitly laid down in Title VI, Chapter 4, Article 119 of the regulation, the following questions arise: 1.
Missä määrin Euroopan komissio ja toimeenpanovirastot valvovat kansalaisjärjestöille maksettuja avustuksia jälkikäteen?
To what extent will ex-post checks be carried out by the Commission and the executive agencies on grants paid to NGOs?
Mihin säädöksiin valvonta perustuu? 2.
Which regulations provide a justification for such checks? 2.
Kuinka moni kansalaisjärjestö joutuu suoritetun jälkikäteisvalvonnan perusteella maksamaan avustuksia takaisin ja kuinka paljon avustuksia maksettiin yhteensä takaisin vuosina 2006–2009? 3.
How many NGOs have had to make repayments following ex-post checks and what did these repayments amount to in total for the period from 2006 to 2009? 3.
Kuinka moni kansalaisjärjestö on vuosina 2006–2009 esimerkiksi avustusmäärärahojen rajallisuuden vuoksi jäänyt ilman avustuksia, vaikka se on täyttänyt myöntämisperusteet? 4.
How many NGOs met the criteria but still did not receive grants in the period from 2006 to 2009 because of limited availability, amongst other factors? 4.
Kuinka moni myöntämisperusteita rikkonut kansalaisjärjestö ei ole vuosina 2006–2009 joutunut maksamaan avustuksia takaisin suoritetun jälkikäteisvalvonnan yhteydessä?
Over the period from 2006 to 2009, how many NGOs failed to meet the selection criteria but have not been required to make any repayments following ex-post checks?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3081/10
WRITTEN QUESTION E-3081/10
esittäjä(t): Marietje Schaake (ALDE) ja Alexander Graf Lambsdorff (ALDE)
by Marietje Schaake (ALDE) and Alexander Graf Lambsdorff (ALDE)
Aihe: Iranin pyyntö päästä YK:n ihmisoikeusneuvoston jäseneksi 13. toukokuuta
Subject: Iran's bid to join the UN Human Rights Council on 13 May
YK:n ihmisoikeusneuvoston verkkosivujen mukaan Iran on yksi viidestä aasialaisesta maasta, jotka pyrkivät ihmisoikeusneuvoston jäseniksi 13. toukokuuta 2010 (http://www.un.org/ga/64/elections/hrc/index.shtml#candidates).
According to the website of the United Nations Human Rights Council, Iran is one of the five Asian countries which will be seeking admission to the UN Human Rights Council on 13 May 2010 (http://www.un.org/ga/64/elections/hrc/index.shtml#candidates).
Iran ja neljä muuta maata – Thaimaa, Qatar, Malesia ja Malediivit – kilpailevat keskenään Aasian maiden ryhmälle varatusta neljästä paikasta.
Iran and four other countries — Thailand, Qatar, Malaysia and the Maldives — will compete to fill four available seats set aside for the Asian regional group.
Iran on kilpailussa vahvoilla.
Iran is a serious contender.
Iranin ihmisoikeustilanne on katastrofaalinen, kuten YK on itse todennut muun muassa 15. helmikuuta 2010 esittämässään yleisessä määräaikaisarvioinnissa (http://www.upr-info.org/-Iran-html).
Iran has an abysmal human rights record, as pointed out by the UN, among others, in its Universal Periodic Review of 15 February 2010 (http://www.upr-info.org/-Iran-.html).
Itse ihmisoikeusneuvosto taas tuomitsi helmikuussa 2010 viattomien iranilaisten perusteettoman sortamisen.
The Human Rights Council itself condemned ‘the unjust suppression of innocent Iranian citizens’ in February 2010.
Iran rikkoo ihmisoikeuksia kuolemanrangaistusten ja kidutuksen vuoksi ja ilmaisun- ja uskonnonvapauden saralla selvästi räikeämmin kuin muut Aasian alueen ehdokkaat.
Iran’s human rights violations in the fields of the death penalty and torture, freedom of expression, and freedom of religion are notably worse than those of the other candidates from the Asian region.
Iran jatkaa esimerkiksi nuorien rikoksentekijöiden teloittamisia.
Iran, for example, continues to execute juvenile offenders.
Lisäksi Human Rights Watch -ihmisoikeusjärjestö on todennut Iranin ahdistelevan avoimesti ihmisoikeustyöntekijöitä ja muita kriitikoita ja pidättävän näitä mielivaltaisesti (http://www.hrw.org/en/world-report-2010).
Furthermore, according to Human Rights Watch, Iran ‘openly harasses and arbitrarily detains human rights workers and other critics’ (http://www.hrw.org/en/world-report-2010).
Katsooko neuvosto, että Iranin pyyntöä päästä ihmisoikeusneuvoston jäseneksi olisi vastustettava, kun otetaan huomioon maan piittaamattomuus ihmisoikeuksien suhteen ja YK:n yleiskokouksen antaman päätöslauselman nro 60/251 8 artikla, jossa todetaan, että valtioiden on otettava huomioon ehdokkaiden panos ihmisoikeuksien edistämisessä ja suojelemisessa?
Taking into account Iran’s disregard for human rights, does the Council agree that Iran’s bid to join the Human Rights Council should be opposed on the basis of Article 8 of Resolution 60/251 of the General Assembly, which states that ‘states shall take into account the contribution of candidates to the promotion and protection of human rights’?
Kertooko neuvosto päinvastaisessa tapauksessa perustelunsa? (http://www2.ohchr.org/english/bodies/hrcouncil/docs/A.RES.60.251_En.pdf).
If not, why not? (http://www2.ohchr.org/english/bodies/hrcouncil/docs/A.RES.60.251_En.pdf)
Voiko parlamentti siinä tapauksessa saada hyvissä ajoin tietoa näistä toimista?
If so, can Parliament, in due time, be made aware of these actions?
Kertooko neuvosto päinvastaisessa tapauksessa perustelunsa?
If not, why not?
Euroopan unioni kannattaa vahvaa ja tehokkaasti toimivaa ihmisoikeusneuvostoa, joka edistää ja suojelee kaikkia ihmisoikeuksia yhteistyön ja aidon vuoropuhelun periaatteiden pohjalta siellä missä se on mahdollista ja joka tukee Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimien tehostamista kaikkien hyödyksi.
The European Union is committed to a strong and effective Human Rights Council, one that will promote and protect all human rights through the principles of cooperation and genuine dialogue wherever possible, and which will contribute to the strengthening of the United Nations human rights framework for the benefit of all.
Ihmisoikeusneuvoston perustamisen yhteydessä vuonna 2006 YK:n yleiskokous päätti, että neuvoston jäsenten valinnassa olisi otettava huomioon jäsenehdokkaiden toimet ihmisoikeuksien edistämiseksi ja suojelemiseksi sekä niiden tässä asiassa antamat lupaukset ja sitoumukset.
When setting up the Human Rights Council in 2006, the UN General Assembly decided that, when electing members of the Council, Member States should take into account the contribution of candidates to the promotion and protection of human rights and their voluntary pledges and commitments made thereto.
Lisäksi ihmisoikeusneuvostoon valittavien jäsenten on vaalittava kaikkein korkeimpia normeja ihmisoikeuksien edistämisessä ja suojelemisessa sekä toimia täysimääräisesti yhteistyössä ihmisoikeusneuvoston kanssa.
Furthermore, members elected to the Council were to uphold the highest standards in the promotion and protection of human rights and fully cooperate with the Council.
EU on jo aiemmin ilmaissut tyytyväisyytensä YK:n yleiskokouksen antamaan voimakkaaseen viestiin siitä, ettei vastuuttoman ja tukahduttamistoimia harjoittavan hallinnon pitäisi olla ihmisoikeusneuvoston jäsenenä.
Already in the past, the EU has welcomed strong signals from the UN General Assembly that an unaccountable and repressive regime should not be member of the Human Rights Council.
EU:n jäsenvaltiot tukevat näin ollen vain sellaisia valtioita, jotka noudattavat korkeimpia normeja ja edistävät ja suojelevat näin osaltaan ihmisoikeuksia.
EU Member States will therefore only support those States which meet the highest standards and therefore contribute to the promotion and protection of human rights.
Kysyjät lienevät tietoisia, että Iran on luopunut ehdokkuudestaan ihmisoikeusneuvoston jäseneksi.
As for Iran, the Honourable Members will be aware that this country has withdrawn its candidature for a seat in the Human Rights Council.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3085/10
WRITTEN QUESTION E-3085/10
Aihe: Satamien valtiontukea koskevat suuntaviivat
Subject: Guidelines on state aid for ports
Haluan ottaa esille muutamia kohtia aikaisemmin esittämieni kysymysten E‑2226/09 ja E‑3785/09 ja niihin saamieni vastausten perusteella.
Further to my earlier questions (E‑2226/09 and E‑3785/09) and the answers given to them, I wish to make the following points.
Komissio toteaa kummassakin vastauksessaan, että se työskentelee intensiivisesti satamien valtiontuen suuntaviivojen laatimiseksi.
In both its answers the Commission states that it is working intensively on drafting the guidelines on state aid for ports.
Se kertoi pyrkivänsä viimeistelemään niiden luonnokset vuoden 2009 loppuun mennessä.
I quote: ‘The Commission is endeavouring to finalise the draft guidelines by the end of the year 2009’.
Suuntaviivoista ei kuitenkaan näy vielä merkkiäkään.
However, as yet there is no sign whatsoever of the guidelines.
Nykyisessä taloustilanteessa yksityisten ja julkisten sijoittajien selkeän lainsäädännön tarve olisi suurempi kuin koskaan.
The current economic climate means that there is a greater need than ever for an unambiguous legal framework to provide clarity for both public and private investors.
Komissiolle esitetään seuraavat kysymykset: 1.
Would the Commission answer the following questions: 1.
Miksi satamien valtiontukea koskevat suuntaviivat eivät vieläkään ole saatavilla? 2.
Why are the guidelines on state aid for ports still not available? 2.
Miksi asia on siirretty liikenteen ja liikkumisen pääosastosta kilpailun pääosastoon, ja miten siirto vaikuttaa kovasti kaivattujen periaatteiden valmistumiseen? 3.
Why has this dossier been transferred from DG MOVE to DG COMP, andwhat impact will this have on the arrival of this sorely needed instrument? 3.
Mikä on suuntaviivojen laatimisen aikataulu? 4.
What is the schedule for drafting these very necessary guidelines? 4.
Mitkä satamahankkeet odottavat tällä hetkellä komission hyväksyntää?
What port projects are currently on file and awaiting Commission approval?
Kuinka komissio voi arvioida ne ilman selkeitä suuntaviivoja?
How can the Commission assess these in the absence of clear guidelines?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3086/10
WRITTEN QUESTION E-3086/10
Aihe: Espanjan pankkijärjestelmän hallittua rakenneuudistusta varten perustettuun rahastoon (FROB) liittyvät kilpailulliset ongelmat
Subject: Fund for Orderly Bank Restructuring (FROB) in Spain: competition issues
Euroopan unioni hyväksyi tämän vuoden tammikuussa 30. kesäkuuta 2010 asti kestävät Espanjan pankkijärjestelmän pääomankorotustoimenpiteet, joiden tavoitteena on vahvistaa pankkialan laitosten vakavaraisuutta ja helpottaa fuusioitumista laitosten tehokkuuden ja kannattavuuden parantamiseksi tulevaisuudessa.
In January 2010, the European Union gave the go-ahead, until 30 June 2010, for Spain’s bank recapitalisation scheme, which aims to shore up the solvency position of institutions, facilitating mergers to improve their efficiency and guarantee their viability in the future.
SEUT:n 107 artiklan 1 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”
Article 107(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union stipulates that ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
Komissio perusteli FROB:n hyväksymistä saman artiklan 3 kohdan b luetelmakohdalla.
The Commission has stated that its approval of the FROB was justified under paragraph 3(b) of that Article.
Tuki on ehdonvaraista, koska ”kyseessä olevan laitoksen on esitettävä yhden kuukauden kuluessa toimintasuunnitelma, jossa käsitellään konkreettisemmin kyseisestä tilanteesta selviämiseksi suunniteltuja toimia, joiden tarkoituksena on oltava laitoksen kannattavuuden varmistaminen sekä vahvistamalla laitoksen varallisuutta ja vakavaraisuutta että helpottamalla laitoksen fuusioitumista toisen vakavaraiseksi tunnetun laitoksen kanssa tai sulautumista siihen tai laitoksen liiketoimintojen tai yksikköjen kokonaista tai osittaista siirtämistä osaksi muita luottolaitoksia.
This aid is conditional, as ‘The institution in question will present an action plan within 1 month, specifying the action proposed to overcome this situation, which should seek to ensure the viability of the institution, either by reinforcement of its equity and solvency, by facilitating its merger or absorption by another institution of recognised solvency or by the full or partial transfer of its business or business units to other credit institutions.