natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pyydän komissiota vastaamaan seuraaviin kysymyksiin: —
In view of the above: —
Venezuela on kyseenalaistanut järjestelmällisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut ja kansainvälisen yhteisön puolustamat arvot, joihin kuuluu esimerkiksi ihmisoikeuksien, mielipiteen vapauden, kokoontumisvapauden ja lehdistönvapauden kunnioittaminen, joten mitä mieltä komissio on tästä Portugalin ja Venezuelan bolivariaanisen tasavallan välisestä strategisesta kumppanuudesta? —
Given Venezuela's record of systematically undermining values that are laid down in the Charter of Fundamental Rights of the European Union and are held by the international community, among them respect for human rights, freedom of opinion, the freedom to demonstrate and freedom of the press, can the Commission state its position regarding this strategic partnership between Portugal and the Bolivarian Republic of Venezuela? —
Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle on tyypillistä sanoutua irti markkinataloudesta ja kapitalismista, jotka ovat Euroopan ja myös Portugalin talouden perusta, joten miten komissio tulkitsee väitettä, jonka mukaan Portugalin ja Venezuelan hallitusten päämiehet ”olivat yhtä mieltä ja samalla kannalla viimeaikaisista mielenosoituksista, joita globaalin kapitalismin kriisi on saanut aikaan Euroopassa”?
Since the Bolivarian Republic of Venezuela is opposed to the market economy and capitalism, which are the foundation of both the European and the Portuguese economies, what is the Commission's interpretation of the above statement that the heads of government of Portugal and Venezuela ‘exchanged opinions and points of view on the recent manifestations of the crisis of global capitalism in Europe’?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-3727/2010
Question for written answer E-3727/2010
Aihe: Eurooppalainen luottoluokituslaitos
Subject: A European credit rating agency
Maaliskuussa 2009 Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunta hyväksyi Gauzèsin mietintöluonnoksen, jossa vaaditaan lisää avoimuutta ja itsenäisyyttä eurooppalaisille luottoluokituslaitoksille ja ehdotetaan tämäntyyppisen oman laitoksen perustamista EU:hun.
In March 2009, Parliament’s Committee on Economic and Monetary Affairs adopted the Gauzès Report, which called for greater transparency and independence for European credit rating agencies and proposed that an EU credit rating agency be created.
Kreikan tällä hetkellä kärsimät talousongelmat kyseenalaistavat merkittävästi nykyisten laitosten puolueettomuuden ja tehokkuuden.
The financial difficulties currently facing Greece raise big question marks as to the impartiality and efficacy of the existing rating agencies.
Haluan muistuttaa komissiota, että vuoden 2006 tiedonannossaan se ilmaisee kiitoksensa ”markkinoiden luottoluokituslaitosten positiivisesta roolista sekä sijoittajille että liikkeeseenlaskijoille”.
It should be pointed out that, in a communication published in 2006, the Commission qualified ‘the role which credit rating agencies play in the markets’ as ‘positive for both investors and issuers’.
Kuitenkin jokin aika sitten komissio vaati laitoksia toimimaan vastuullisesti tilanteessa, jossa ne olivat antaneet hyvin alhaisen luokituksen Kreikalle, Espanjalle ja Portugalille, millä on ollut negatiivinen vaikutus rahoitusmarkkinoihin ja uhkaa olla jatkossakin.
Recently, however, it has asked those agencies to act responsibly, after they had given a very low rating to Greece, Spain and Portugal, which had — and threatens to continue having — an adverse effect on the financial markets.
Katsooko Euroopan komissio hyödylliseksi eurooppalaisen laitoksen perustamisen, jonka itsenäisyydellä taattaisiin oikea luokittelu ja vältettäisiin myös mahdolliset spekulatiiviset pelit?
Would the Commission consider it worthwhile creating a European credit rating agency whose independence ensured that a correct rating is given, thereby avoiding potential speculation?
Millaiseksi komissio näkee tällaisen välineen rakenteen?
What architecture would it envisage for that agency?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-3728/2010
Question for written answer E-3728/2010
Aihe: Elintarvikkeissa ja vedessä oleville lyijypitoisuuksille altistumisen vaara
Subject: Dangers of exposure to lead concentrations in foodstuffs and water
EFSA on tutkinut komission pyynnöstä elintarvikkeissa ja vedessä olevan lyijyn määrää.
At the request of the Commission, EFSA has investigated the levels of lead in foodstuffs and water.
Tutkimuksen johtopäätöksenä on, että erityisesti elintarvikkeissa ja hanavedessä havaitulla lyijypitoisuudella saattaa olla haitallisia terveysvaikutuksia.
Its study has concluded that the lead levels found in foodstuffs and tap water, in particular, can have adverse effects on human health.
Lyijylle altistuminen on kaikkein haitallisinta raskaana oleville naisille ja lapsille.
Pregnant women and children are the population groups most vulnerable to lead exposure.
Kun lyijy on päässyt elimistöön, se voi haitata aivojen toimintaa ja lyhytaikaisesti erityisesti käsinäppäryyttä ja sanallista muistia sekä voi jopa aiheuttaa psyykkisiä oireita.
Once it has entered the body, lead can affect brain function, and especially manual dexterity and short‑term verbal memory, and can even trigger psychological problems.
Näytteiden määrä, joiden mukaan lyijylle altistuminen vaikuttaa kehittyvien lasten aivoihin, on kasvussa.
There is a growing body of evidence to suggest that exposure to lead affects child brain development.
Veressä olevan lyijytason ja lasten alhaisen älykkyysosamäärän välillä on korrelaatio.
A correlation has been established between blood lead levels and low IQs in children.
Eräät aikuisiin kohdistetut tutkimukset osoittavat, että veren lyijypitoisuudella ja systolisella valtimopaineella on yhteys, sekä myös korrelaatio munuaisongelmiin.
At the same time, several studies on adults have demonstrated a link between blood lead concentrations and systolic arterial pressure, and a link with renal problems.
EFSA.n tutkimuksen johtopäätös on, että nykyinen viikoittainen, väliaikaisesti sallittu määrä on itse asiassa liian suuri ja siten haitallinen.
The EFSA study concluded that, as it stands, the provisional tolerable weekly dose is actually too high, and hence harmful.
Kun otetaan huomioon, että EFSA:n tutkimus on myöntänyt lyijyn haitallisuuden elimistölle, mutta ei ole ehdottanut toista viikoittaista, väliaikaisesti sallittua määrää, mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä kuluttajien tiedottamiseksi uusista tunnistetuista riskeistä?
Bearing in mind that the EFSA study acknowledged that lead is harmful for the body, but did not suggest another provisional tolerable weekly dose, what action will the Commission take to inform consumers of the newly‑identified risks?
Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä näiden terveysriskien pienentämiseksi?
What action will it take to reduce these health risks?
Suunnitteleeko komissio uusien sääntöjen laatimista työsuojelua varten niille, jotka työskentelevät lyijyn hyödyntämisaloilla?
Does the Commission intend to draw up new safety standards for workers in the lead mining industry?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-3729/2010
Question for written answer E-3729/2010
Aihe: Maan myynti Afrikan maissa
Subject: Sale of land in African countries
Monissa Afrikan maissa, kuten Etiopiassa, Ghanassa, Malissa, Sudanissa tai Madagaskarissa on nykyisin paljon uusia kaupallisia kiinnostuksenkohteita, jotka eivät liity pelkästään raaka-aineisiin vaan myös maahan, jota paikallishallinnot myyvät kohtuuhintaan rikkaammille maille, kuten Kiinalle, Etelä-Korealle, Arabiemiirikuntien liitolle sekä Saudi-Arabialle, joille maa on todellinen vilja-aitta.
Many African countries, including Ethiopia, Ghana, Mali, Sudan and Madagascar are currently the subject of new commercial interest, no longer for their raw materials but for their very land, which is being sold by local governments at cheap prices to richer countries such as China, South Korea, United Arab Emirates and Saudi Arabia, which are making them into their own ‘granaries’, so to speak.
YK:n ja FAO:n kaltaiset kansainväliset järjestöt ovat antaneet tästä ilmiöstä varsin järkeviä lausuntoja, sillä maan myynnin suotavat myönteiset vaikutukset köyhien maiden talouksiin saattavat olla paljon odotettua vähäisemmät, ja koska tämä saattaa päinvastoin johtaa maan ja paikallisen työvoiman kyseenalaiseen hyödyntämiseen.
International organisations such as the UN and FAO have expressed very cautious views on this phenomenon, given that any positive impact on the economies of the poorer countries — which would be highly desirable — could be far smaller than expected and could be accompanied by controversial forms of exploitation of the territory and of the local workforce.
Katsooko neuvosto, että tämä ilmiö voisi olla hyvä tilaisuus köyhille maille, vai että päinvastoin siinä saattaa piillä uuskolonialismin vaarallinen ja epäsuora muoto, joka tuo näennäisiä mahdollisuuksia mutta jolla todellisuudessa ei saada aikaan todellista ja potentiaalista talouskehitystä, jossa kunnioitetaan paikallisväestöjen maata, historiaa ja oikeuksia?
Does the Council believe that this phenomenon could be regarded as a clear opportunity for poor countries, or does it rather consider that it might conceal a dangerous, surreptitious form of neo-colonialism, promising apparent opportunities but essentially incapable of sparking a real, virtuous economic development process which respects the territory, history and rights of the local people?
Onko neuvosto tietoinen EU:n jäsenvaltioiden suorasta tai epäsuorasta osallisuudesta tässä nimenomaisessa toiminnassa Afrikassa tai muualla?
Is the Council aware of any evident signs, or indications based on circumstantial evidence, that any EU Member States might be involved in this particular phenomenon, perhaps not only in respect of Africa?
Jos vastaus on myönteinen, mitä eurooppalaisia toimijoita toiminnassa on mukana (julkiset tai yksityiset tahot, jäsenvaltiot, yritykset, pankit, investointipankit jne.), ja missä köyhissä maissa (myös Afrikan ulkopuolella) ja missä laajuudessa toimintaa on tähän mennessä harjoitettu samankaltaisia aloitteita kehittämällä?
If so, which European operators are involved (public or private individuals/bodies, Member States, companies, banks, investment funds, etc.) and in respect of which poor countries (including outside Africa) and to what extent have they hitherto operated along such lines?
”Maananastus” kuvaa sitä voimistuvaa suuntausta, että yksityiset sijoittajat tai valtiot investoivat maatalousmaahan rajojensa ulkopuolella joko osana strategiaa peruselintarvikkeiden saatavuuden turvaamiseksi tai yksinkertaisesti voiton hankkimiseksi.
‘Land grabbing’ describes the growing trend of private investors or governments investing in farmland beyond their borders, either as part of a strategy to secure basic food supplies or simply for profit.
Laajamittaista maatalousmaan hankintaa on tapahtunut erityisesti Afrikassa, Latinalaisessa Amerikassa sekä Keski- ja Kaakkois-Aasiassa.
Large-scale acquisitions of farmland have been seen in Africa, Latin America and Central and Southeast Asia in particular.
Vuosien 2007 ja 2008 elintarvikekriisistä kärsineet maat ovat alkaneet vuokrata tai ostaa maata kehitysmaista turvatakseen kasvavan väestönsä elintarvikkeiden saannin.
Countries that suffered from the 2007-08 food crisis have started to lease or buy land from the developing world to ensure the availability of food supplies for their growing populations.
Vauhti, jolla rikkaampien maiden sijoittajat ostavat tai vuokraavat maatalousmaata kehitysmaista, on vuoden 2008 jälkeen ollut huolestuttavan vilkas.
The pace at which investors in richer countries are buying or leasing farmland in developing nations has since 2008 been alarmingly rapid.
Sen jälkeen, kun komissio toimitti tiedonannon EU:n suuntaviivoista maapolitiikan suunnittelun ja uudistamisen tukemiseksi kehitysmaissa, neuvosto ja neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat antoivat 22. joulukuuta 2004 päätelmät ”EU:n suuntaviivat maapolitiikan suunnittelun ja uudistamisen tukemiseksi kehitysmaissa” 5197/05. .
Following the submission of a Commission Communication on EU Guidelines to support land policy design and reform processes in developing countries, the Council and the Representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council adopted on 22 December 2004 the Conclusions ‘EU Guidelines to support land policy design and reform processes in developing countries’ 5197/05. .
Kyseisissä päätelmissä korostettiin, että maapolitiikan uudistus edistää vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista, että köyhien ihmisten ja muiden heikossa asemassa olevien ryhmien oikeudenmukainen mahdollisuus saada maata käyttöönsä ja maata koskeva oikeusvarmuus ovat erittäin tärkeitä pyrittäessä sosioekonomisten kehitysyhteistyötavoitteiden saavuttamiseen ja maatalouden kasvuun ja että maapolitiikat ovat tärkeitä järkevän luonnonvarojen hoidon ja elintarviketurvan varmistamiseksi.
In these Conclusions, the contribution of land reform to the attainment of the Millennium Development Goals was highlighted, as was the importance of equitable access to and legal certainty over land for the poor and other vulnerable groups to pursue socioeconomic development objectives and agricultural growth and the importance of land policies in ensuring sound natural resources management and food security.
YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön FAO:n konferenssissa marraskuussa 2009 EU ja jäsenvaltiot panivat merkille maananastuksen ilmiönä ja totesivat, että maatalousmaahan tehtäviin laajamittaisiin investointeihin sisältyy sekä riskejä että mahdollisuuksia.
At the FAO conference in November 2009, the EU and Member States took note of the phenomenon of land grabbing and recognised that large-scale investments in farmland entail both risks and opportunities.
Ne korostivat, että on olemassa selvä ja kiireellinen tarve kehittää ja panna täytäntöön kansainvälisiä suuntaviivoja ja politiikkoja, joilla turvattaisiin maan, veden ja luonnonvarojen käyttöoikeus ja estettäisiin paikallisen väestön ruokaturvan järkkyminen 16746/09. .
They underlined that there is a clear and urgent need for the development and implementation of international guidelines and policies that would safeguard the right of access to land, water, and natural resources and prevent the destabilisation of food security of the local populations 16746/09. .
Neuvoston 10. toukokuuta 2010 antamissa päätelmissä ”EU:n poliittisesta toimintakehyksestä kehitysmaiden auttamiseksi selviämään ruokaturvaan liittyvistä haasteista” 9653/10. todettiin maanhallinta-asioiden merkitys ja korostettiin, että on tärkeää varmistaa maanhankintaprosessin avoimuus.
Council Conclusions on ‘An EU policy framework to assist developing countries in addressing food security challenges’, adopted on 10 May 2010 9653/10. , recognise the importance of land issues and highlight the importance of ensuring transparency in the process of land acquisitions.
Toukokuussa 2010 antamissaan päätelmissä neuvosto kehotti EU:ta ja sen jäsenvaltioita toimimaan yhdessä ja tukemaan kansallisia, alueellisia ja kansainvälisiä aloitteita asiakirjan ”Vapaaehtoisesti noudatettava ohjeisto oikeudesta ravintoon” (Voluntary Guidelines on the Right to Food) täytäntöönpanemiseksi, erityisesti FAO:n Maanomistuksen ja muiden luonnonvarojen vastuullista hallintoa koskevan vapaaehtoisesti noudatettavan ohjeiston (FAO Voluntary Guidelines on Responsible Governance of Land Tenure and other Natural Resources) laatimiseksi sekä sellaisten periaatteiden ja käytäntöjen kehittämiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, joilla säännellään kestäviä laajoja investointeja maaomaisuuteen.
In its May 2010 Conclusions the Council called on the EU and its Member States to act together in supporting national, regional and international initiatives for the implementation of the Voluntary Guidelines on the Right to Food, particularly the process of the elaboration of the FAO Voluntary Guidelines on Responsible Governance of Land Tenure and other Natural Resources, and for the development and implementation of principles and a code of conduct governing sustainable large-scale investments in land.
Juuri EU:n neuvoston ruokaturvaa käsittelevien päätelmien antamisen jälkeen toukokuussa 2010 pidetyssä FAO:n neuvostossa EU totesi nimenomaisesti olevansa tyytyväinen FAO:n aloitteeseen maanomistusta koskevan hyvän hallintotavan edistämiseksi ja kannusti kaikkia FAO:n jäseniä sitoutumaan täysimääräisesti ”Maanomistuksen ja muiden luonnonvarojen vastuullista hallintoa koskevan vapaaehtoisesti noudatettavan ohjeiston” laatimista ja hyväksymistä koskevaan FAO:n aloitteeseen.
At the FAO Council in May 2010, just after the adoption of the EU Council Conclusions on food security, the EU expressly welcomed the initiative of the FAO to promote good governance in land tenure, and encouraged all FAO members to fully engage in the FAO initiative to elaborate and adopt the ‘Voluntary Guidelines on Responsible Governance of Tenure of Land and other Natural Resources’.
EU myös totesi toivovansa vilpittömästi, että ohjeistoa koskeva luonnos olisi valmiina niin, että sitä voitaisiin käsitellä maailman elintarviketurvaa käsittelevän komitean istunnossa lokakuussa 2010 ja että se voitaisiin hyväksyä muodollisesti FAO:n konferenssissa vuonna 2011 10385/10. .
The EU also expressed its sincere hope that a draft of the Guidelines would be ready for discussion at the October 2010 session of the Committee on World Food Security and formal adoption by the FAO Conference in 2011 10385/10. .
Kirjallisesti vastattava kysymys E-3730/2010
Question for written answer E-3730/2010
Katsooko komissio, että tämä ilmiö voisi olla hyvä tilaisuus köyhille maille, vai että päinvastoin siinä saattaa piillä uuskolonialismin vaarallinen ja epäsuora muoto, joka tuo näennäisiä mahdollisuuksia mutta jolla todellisuudessa ei saada aikaan todellista ja potentiaalista talouskehitystä, jossa kunnioitetaan paikallisväestöjen maata, historiaa ja oikeuksia?
Does the Commission believe that this phenomenon could be regarded as a clear opportunity for poor countries, or does it rather consider that it might conceal a dangerous, surreptitious form of neo-colonialism, promising apparent opportunities but essentially incapable of sparking a real, virtuous economic development process which respects the territory, history and rights of the local people?
Onko komissio tietoinen EU:n jäsenvaltioiden suorasta tai epäsuorasta osallisuudesta tässä nimenomaisessa toiminnassa Afrikassa tai muualla?
Is the Commission aware of any evident signs, or indications based on circumstantial evidence, that any EU Member States might be involved in this particular phenomenon, perhaps not only in respect of Africa?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-3732/2010
Question for written answer E-3732/2010
Aihe: Kaatopaikan siirtäminen Potamian kunnassa Evrytanian prefektuurissa (Kreikka)
Subject: Construction of a landfill site in the municipality of Potamia, prefecture of Evrytania, Greece
Marraskuussa 2009 tehtiin tutkimus Evrytanian prefektuurissa sijaitsevan kaatopaikan siirtämisen ympäristövaikutuksista ja ehdotettiin, että sijoituspaikaksi valitaan Potamian kunnassa sijaitseva ”Gaïdourorakhi”.
In November 2009 an environmental impact study was carried out on the construction of a landfill site in the Evrytania prefecture; the area known as Gaidouroraki in the municipality of Potamia was proposed as a site for this landfill.
Katsooko se edellä kerrotun perusteella, että kaatopaikoista annetulla direktiivillä 1999/31/EY säädettyjä ehtoja noudatetaan?
In view of the above, does the Commission think that the terms of Directive 99/31 on the landfill of waste have been complied with?
Aikooko se rahoittaa kyseistä hanketta huolimatta ympäristövaikutustenarvioinnissa havaituista vakavista puutteista?
Does the Commission intend to fund this project even though there are serious shortcomings in the environmental impact study?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-3733/2010
Question for written answer E-3733/2010
Aihe: Pienteurastamot ja -leikkaamot sekä matkailumaatilat
Subject: Low-capacity slaughterhouses and cutting plants and situation regarding agri-tourism
Mainittuja toimia varten on oltava riittävän hygienian mahdollistavat tilat ja laitteet.
In addition, the premises and structures available for these operations allow for proper sanitation procedures.
Mikäli edessä on vaikeasti ratkaistavissa oleva ongelma, olisi vaatimusten täyttämiseksi tarvittavaa määräaikaa pidennettävä ja siten mahdollistettava teurastamon hyväksyminen.
The deadlines should be extended as this will make it possible to defer a problem which will remain difficult to resolve, while allowing for proper recognition of these facilities.
Yksittäisten toimien eriaikaisuudella on merkitystä, kun päivittäin käsiteltyjen ruhojen määrä on suuri ja yksittäiset vaiheet ovat ajallisesti niin lähellä toisiaan, että saastumisen välttämiseksi toimille olisi oltavat erilliset tilat.
The physical separation of individual operations makes sense when the number of animals processed daily is so high and the individual stages so close together in time that separate premises are essential to avoid contamination.
Yksittäisten toimien eriaikainen toteuttaminen voi helposti korvata niiden toteuttamisen eri tilassa.
There would be no difficulty in replacing physical separation of individual operations by separation in time.
Mitä mieltä komissio on asiasta?
What are the Commission's views on this matter?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-3734/2010
Question for written answer E-3734/2010
Aihe: Urheilu ja Lissabonin sopimuksen uusi oikeusperusta – komission seuranta
Subject: New legal basis for sport under the Lisbon Treaty — Commission follow-up
Komissiota pyydetään vastaamaan seuraaviin kysymyksiin ottamalla huomioon tämä tärkeä lainsäädännöllinen uudistus: —
In the light of this key legislative development, could the Commission indicate: —
Mitä lainsäädäntöaloitteita se aikoo esittää aiheesta? —
the legislative initiatives it intends to present in this area? —
Millä urheilun aloilla sen mielestä olisi tärkeää toteuttaa lainsäädännöllisiä toimia? —
the fields of sport in which it thinks it ought to intervene by regulatory means? —
Mitä erityisiä urheilun ja urheilutoiminnan rahoitusohjelmia se aikoo ehdottaa?
the specific sports funding programmes it intends to propose?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-3735/2010
Question for written answer E-3735/2010
Aihe: Zaragozan ja Paun välinen ratalinja
Subject: Railway line between Zaragoza and Pau
Espanjalaisen Aragonian ja ranskalaisen Aquitainen alueen hallitukset ovat jo joitakin vuosia allekirjoittaneet sopimuksia ja toteuttaneet toimia, joiden tavoitteena on avata uudestaan Zaragozan ja Paun kaupunkien välinen ratalinja, joka on ollut 40 vuotta liikennöimättä onnettomuuden vuoksi.
Over the last couple of years, the governments of Aragon, Aquitaine, France and Spain have been signing agreements and carrying out work with a view to re-opening the railway line between Zaragoza and Pau, which has been out of action for 40 years as a result of an accident.
Kun otetaan erityisesti huomioon myös, että Interreg-aloitteen yhteydessä toteutettujen toimien vaikutus Keski-Pyreneiden espanjalaisiin ja ranskalaisiin alueisiin oli riittämätön vuoren maantieteellisestä esteestä johtuvien rajoitusten ja alueiden puutteellisten viestintäinfrastruktuurien vuoksi, kysyn seuraavaa:
Bearing this in mind, and taking full account of the unsatisfactory impact that action taken under the Interreg programme has had in the central Pyrenees regions of Spain and France as a result of the geographical barrier posed by the mountains and the inadequate infrastructure for transport, I should like to put the following question:
Aikooko komissio antaa kyseisen ratalinjan jälleenrakentamista ja nykyaikaistamista varten yhteisrahoitusvälineitä niiden ponnistelujen tukemiseksi, joita näiden maiden hallituksilta aletaan vaatia?
Is the Commission looking into the possibility of using co-financing instruments to help the governments of the countries concerned in the work they are starting to undertake to rebuild and modernise the railway line?