natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Helmikuun 8. päivänä 2010 komissio valitsi Euroopan unionin uuden luomutunnuksen.
On 8 February 2010 the Commission selected the new European Union organic food logo.
Kyseisestä päivästä lukien on Euroopan unionin luomutunnus pakollinen kaikissa esipakatuissa luomuelintarvikkeissa, jotka on tuotettu EU:n jäsenvaltioissa ja jotka täyttävät tarvittavat vaatimukset.
From that date, the EU organic logo must appear on all pre-packaged organic products which are produced in the Member States of the Union and meet the required standards.
Tunnus on vapaaehtoinen EU:n ulkopuolelta tuoduissa luomutuotteissa.
It will be optional for imported products.
EU:n tunnuksen rinnalla voidaan edelleen käyttää muita yksityisiä, alueellisia tai kansallisia tunnuksia.
It will be permissible to affix other private, regional or national logos alongside the EU logo.
Koska tunnus on vapaaehtoinen EU:n ulkopuolelta tuoduissa tuotteissa, eikö se mahdollista sen, että riittämättömästi tarkastettuja ja valvottuja tuotteita tuodaan luomutuotteina sisämarkkinoille?
That being so, is making the logo optional for imported products not tantamount to allowing products which are subject to little monitoring and insufficient checks to dominate the organic sector of the internal market?
Ovatko vaadittavat säännöt samat unionissa tuotetuille luomutuotteille, jotka ovat tarkkaan valvottuja, ja EU:n ulkopuolelta tuoduille tuotteille?
Are the required standards the same for EU organic produce, which is subject to strict checks, and imported produce?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-5256/2010
Question for written answer E-5256/2010
Aihe: Luonnonmukaisen maatalouden kehitys Euroopassa
Subject: Development of organic farming in Europe
Neuvoston uusi asetus (EY) N:o 834/2007 EUVL L 189, 20.7.2007, s. 1. , jossa määritellään luonnonmukaisen maatalouden tavoitteet ja periaatteet, on ollut voimassa 1. tammikuuta 2009 alkaen.
The Council’s new Regulation No 834/2007 OJ L 189, 20.7.2007, p.1. setting out the objectives and principles of organic farming has been in force since 1 January 2009.
Asetuksen nojalla EU:ssa tunnustetaan muodollisesti luonnonmukainen ala, jolla on ollut 8. helmikuuta alkaen uusi tunnus, ja sen lisäksi sillä vahvistetaan uudet toimivallan tasot luonnonmukaista maataloutta koskevan lainsäädännön alalla.
Apart from providing formal EU recognition for the organic sector, which has had a new logo since 8 February 2010, this regulation establishes new competences for legislation in the field of organic farming.
Komissio on laatinut siitä yksityiskohtaiset soveltamissäännöt asetuksessa (EY) N:o 889/2008.
The Commission adopted the detailed implementing rules in Regulation No 889/2008 OJ L 250, 18.9.2008, p.
Vuonna 2005 unionissa käytössä olleesta maatalousmaasta 3,9 prosenttia (6,5 miljoonaa hehtaaria) oli tarkoitettu luonnonmukaiselle maataloudelle, mutta siinä oli suuria maakohtaisia pinta‑alavaihteluita.
In 2005, 3.9 % of utilised agricultural area (UAA) in the European Union of 25 (6.5. million ha) was down to organic farming, though with wide divergences in area between the Member States.
Luonnonmukaisen maatalouden osuus käytössä olevasta maatalousmaasta oli 11 prosenttia Itävallassa, 8,4 prosenttia Italiassa ja 7,2 prosenttia Tšekin tasavallassa ja Kreikassa, kun taas vain kaksi prosenttia Ranskassa, 0,8 prosenttia Irlannissa ja 0,6 prosenttia Puolassa.
Organic farming accounts for 11 % of utilised agricultural area in Austria, 8.4 % in Italy and 7.2 % in the Czech Republic and Greece, as opposed to only 2 % in France, 0.8 % in Ireland and 0.6 % in Poland.
Koska havaitut erot ovat huomattavia, miten komissio aikoo poistaa räikeät erot, joita jäsenvaltioiden välillä on käytössä olevasta maatalousmaasta luonnonmukaiselle maataloudelle osoitetun alan osalta?
Given these wide disparities, how does the Commission propose to reduce the glaring differences between the Member States in terms of agricultural area devoted to organic farming?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-5257/2010
Question for written answer E-5257/2010
Aihe: Maatalous ja vesi Euroopassa
Subject: Agriculture and water in Europe
Euroopan ympäristökeskus julkaisi 17. maaliskuuta 2009 raportin veden tilanteesta maailmassa ja erityisesti Euroopassa.
On 17 March 2010 the European Environment Agency published a report on water in the world, and in Europe in particular.
Raportista käy ilmi, että lähes 900 miljoonalla ihmisellä ei nykyään ole puhdasta juomavettä ja että 85 prosenttia likavedestä johdetaan puhdistamatta eteenpäin.
It appears from this report that nearly 900 million people currently have no access to drinking water and that 85 % of waste water goes untreated.
Yhdysvaltojen kansallisen tiedotustoimiston viimeisimmän maailmantilaa vuonna 2025 koskevan raportin mukaan arviolta 1,4 miljardia 36 eri valtion asukasta saattavat kärsiä juomaveden puutteesta vuonna 2025.
According to the US National Intelligence Council’s latest report ‘Global Trends 2025’, some 1.4 billion people in 36 different countries could be short of drinking water by 2025.
Euroopan ympäristökeskuksen raportissa todetaan, että liian monella alueella Euroopassa vettä kuitenkin käytetään liikaa ja joillain alueilla vedenpuute aiheuttaa jo ongelmia.
However, the EEA’s report states that water is over-exploited in too many regions of Europe, and that there are already territories hard hit by water stress.
Raportin suositukset ovat selkeitä: on suojeltava Euroopassa vielä runsaasti saatavilla olevaa luonnonvaraa erityisesti kahteen alaan – matkailuun ja maatalouteen – keskittyen.
Its recommendations are quite clear: we need to preserve a resource which is still available in abundance in Europe by targeting two sectors in particular: tourism and agriculture.
Keskuksen mukaan maatalouden vaikutus vesivaroihin on merkittävä (24 prosenttia veden kulutuksesta).
The Agency states that the impact of agriculture on water reserves is significant, accounting for 24 % of use.
Esimerkiksi Etelä-Euroopassa maatalouden osuus on 60 prosenttia veden kulutuksesta, ja osuus nousee tietyillä alueilla jopa 80 prosenttiin.
In Southern Europe, for example, agriculture accounts for 60 % of the total water extracted, and this figure reaches 80 % in some areas.
Euroopan on parannettava vesivarojen hallintaa (water resource management).
Europe needs to make progress in the field of water resource management.
Vettä on muistettava käyttää tehokkaammin, vesivarojen tuhlausta ja ylenmääräistä kulutusta on vältettävä kehittämällä erityisesti mahdollisuuksia kierrättää vettä.
We need to think about using water more efficiently, and avoid waste and the improper use of reserves by developing recycling capacities in particular.
Missä vaiheessa näin ollen ovat komission maatalouden veden kulutuksen optimointia koskevat toimet?
In the light of the above, what progress has been made by the Commission's action seeking to optimise water use in agriculture?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-5258/2010
Question for written answer E-5258/2010
Aihe: Yhtenäisen euromaksualueen (SEPA) toimivuus
Subject: Effectiveness of the Single Euro Payments Area (SEPA)
Konsultointiyritys CSC julkaisi viime vuoden heinäkuun 22 päivänä maksuvälineitä koskevan eurooppalaisen tutkimuksen.
On 22 June 2010 the consultancy firm CSC published its European Payments Barometer.
Tutkimuksen mukaan yhtenäinen euromaksualue tarjoaa pankeille hienon mahdollisuuden valloittaa markkinaosuuksia.
According to this report, the Single Euro Payments Area (SEPA) represents a formidable opportunity for banks to gain market shares.
SEPA-maksuvälineiden käyttöönotto, josta on määrätty sisämarkkinoiden maksupalveluita koskevassa direktiivissä (2007/64/EY EUVL L 319, 5.12.2007, s. 1. ), on jo vuonna 2006 tuonut yleiseen käyttöön ISO:n IBAN- ja BIC-numeroita koskevat normit.
As far back as 2006, the introduction of SEPA payment schemes, required by the Payment Services Directive (2007/64/EC OJ L 319, 5.12.2007, p.
Näitä koodeja käytetään euroalueen pankkien ja pankkitilien tunnistamiseen.
1. ) had already brought into general use the principle of ISO standards for IBAN and BIC numbers to identify banks and bank accounts in the euro area.
Direktiivin oli tarkoitus tulla voimaan perustajavaltioissa viimeistään marraskuussa 2009.
The directive was due to be implemented no later than 1 November 2009 in the founder countries.
Muun muassa Ranska on kuitenkin hidastellut hankkeen kokonaistoteutuksessa ja ilmoittanut siirtävänsä maksujärjestelmän käyttöönoton vuoden 2010 marraskuun 1. päivään.
However, France, to name but one, has slowed down the whole project by announcing that it will postpone the implementation of the European direct debit system until 1 November 2010.
SEPA-järjestelmä, jonka tarkoitus on yhdenmukaistaa maksujärjestelmät unionin sisällä, on kaikille Euroopan unionin kansalaisille merkittävä edistysaskel, jonka ansiosta he voivat hoitaa rajatylittävät maksut yhtä nopeasti, turvallisesti ja samoilla ehdoilla kuin kotimaansa maksut.
The SEPA system, which seeks to harmonise payment schemes in the Union, is a very significant step forward for European citizens, guaranteeing that their cross-border payments will be dealt with just as quickly, just as securely and under the same conditions as internal payments in their country of origin.
CSC:n tutkimus osoittaa, että jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja, erityisesti Benelux‑maihin ja Italiaan verrattuna, jotka ovat hyvin edistyneitä tässä asiassa.
The CSC Barometer reveals great disparities among the Member States, with the Benelux countries and Italy in particular lying far ahead of the others.
Miten komissio näin ollen aikoo edistää 27 jäsenvaltion kansallisten pankkijärjestelmien siirtymistä yhteiseen SEPA-järjestelmään, jotta yhtenäinen euromaksualue voidaan tehokkaasti ottaa käyttöön?
That being so, how does the Commission propose to encourage and promote the migration of the various national banking systems of the 27 Member States towards the common SEPA system in order to make the Single Euro Payments Area effective?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-5259/2010
Question for written answer E-5259/2010
Aihe: Nuorten eurooppalaisten valmiuksien hyödyntäminen: eurooppalainen yhteiskuntapalvelu
Subject: Harnessing the potential of young people: the European civilian service
Vaikka monet eurooppalaiset voivat Erasmus‑ohjelman avulla tutustua Euroopan unioniin ja saada kokemuksia eri kulttuureista, siihen osallistuu edelleen liian vähän nuoria.
While the Erasmus programme enables many Europeans to increase their awareness of the European Union and steep themselves in the riches of different cultures, there are still too few young people participating in it.
Syitä voi olla monia: nuorten opinnot eivät mahdollista osallistumista, heillä ei ole varoja (huolimatta apurahoista) tai he eivät osaa yhtään vierasta kieltä riittävän hyvin osallistuakseen koko lukukauden ajan kursseille ulkomailla.
There can be many reasons for this: either their studies do not allow, or they do not have the financial means (despite help in the form of grants), or they do not speak any other language sufficiently well to follow courses abroad for a whole semester.
Eurooppaa kuitenkin tarvitsevat juuri nuoret: muualla asumista, toisten ymmärtämistä, muuta kuin kansallista ajattelua.
There is, however, a need for Europe among the young, and for them to live elsewhere, understand others and think along lines other than national ones.
Euroopan unioni on luonut 450 miljoonan ihmisen yhteisön, mutta sille on ominaista, että sen jäsenet tietävät toisistaan silmiinpistävän vähän.
The EU has created a community of 450 million people, but is marked by its members’ striking ignorance of one another.
Jos on välttämätöntä parantaa nuorten tietämystä unionista, vieraassa maassa saadut elämänkokemukset ovat siihen yksi parhaista välineistä.
It is essential to promote better communication with young people on the Union, and actual experience of living in a foreign country is one of the best vehicles for this.
Ajatus eurooppalaisesta yhteiskuntapalvelusta on houkutteleva, koska sillä vastataan esitettyyn ongelmaan: miten saadaan kaikki nuoret hyötymään rikastuttavasta kokemuksesta ulkomailla.
The idea of a European civilian service (ECS) is attractive as it answers the question of how to enable the young to benefit from an enriching experience abroad.
Vaikka eurooppalaisella yhteiskuntapalvelulla vastattaisiinkin nuorten tarpeisiin, sillä on myös vastattava EU:n tarpeeseen siitä, että yhteiskuntapalvelun on oltava muutakin kuin vain yhteydenpidon markkinointiväline.
The ECS responds to the needs of young people, but it must also meet an EU need beyond that of being a mere marketing communication tool.
Missään tapauksessa siinä ei pidä olla kyse unionin maksamien ”lomien” mainostamisesta.
The idea should never be to promote EU‑funded ‘holidays’.
Eurooppalaiselle yhteiskuntapalvelulle on tarvetta sekä EU:n tasolla (muun muassa siviilijoukot ja siviiliturvajoukot) että eri kansallisilla tasoilla.
There is a genuine need for an ECS, both at European level (civil corps and civil security corps) and at the various national levels.
Mikä on tämän perusteella komission kanta eurooppalaista yhteiskuntapalvelua koskevaan aloitteeseen?
What, therefore, is the Commissions position on the initiative for a European civilian service?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-5260/2010
Question for written answer E-5260/2010
Aihe: Tonnikala-aluksia koskeva tonnikalan pyynnin kielto
Subject: Ban on bluefin tuna fishing vessels
Keskiviikkona 9. kesäkuuta 2010 komissio ilmoitti, että Ranskan tonnikalan pyyntikiintiöt oli jo käytetty ja päätti kieltää, kuusi päivää ennen kauden virallista loppumista, kurenuottaa käyttävien tonnikala-alusten harjoittaman teollisen kalastuksen Välimerellä.
On Wednesday, 9 June 2010, the Commission announced that France’s bluefin tuna quotas had already run out, and that it had decided to curtail the industrial fishing operations of tuna seiners in the Mediterranean, six days before the official closure.
Bruno Le Mairen aloittamien neuvottelujen johdosta komissio myönsi kiellon perustuneen epätarkkuuteen ja myönsi lopulta Ranskan kiintiöön jääneen 171 tonnia.
At the end of talks called by Bruno Le Maire, the Commission admitted to an inaccuracy and finally gave the go‑ahead for 171 remaining tonnes of the French quota.
Kurenuottaa käyttävien tonnikala-alusten kieltäminen pienimuotoisten kalastusmenetelmien suosimiseksi on kuitenkin yllättävää, koska pyynnille on jo joka tapauksessa asetettu kiintiöt.
All the same, the ban on the use of tuna seiners to the advantage of artisanal fishing methods is surprising, in that quotas are already imposed.
Vaikka ”kestävien” kalastusmenetelmien edistäminen onkin arvokas tavoite, alan ammattilaisten on vaikea ymmärtää päätöksen perusteluja, koska heitä askarruttaa jo vaikeuksissa olevan teollisuuskalastuksen tulevaisuus.
While the promotion of ‘sustainable’ fishing methods is appreciated, those working in the fishing industry find it hard to understand this decision and are asking themselves questions about the future of industrial fishing in what are already difficult times for this sector.
Mitkä seikat loppujen lopuksi ratkaisivat nuottakalastuksen kiellon?
In the final analysis, what factors determined the ban on seiner fishing?
Voidaanko tätä pitää kielteisenä merkkinä eurooppalaiselle teollisuuskalastukselle ja sen tulevaisuudelle?
Should this be viewed as a bad sign for European industrial fishing and its future?
Onko uhanalaisten lajien, kuten tonnikalan, pienimuotoisen kalastuksen suosimisen tarkoituksena korvata keskipitkällä aikavälillä näiden lajien teollisuuskalastus?
Is the focus on ‘artisanal’ fishing for threatened species such as bluefin tuna bound to take precedence over industrial fishing in the medium term?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-5261/2010
Question for written answer E-5261/2010
Aihe: Työharjoittelupaikkojen sisällyttäminen Erasmus-ohjelmaan
Subject: Extending the Erasmus programme to include traineeships
Yliopistojen vaihto-ohjelma Erasmus (European Region Action Scheme for the Mobility of University Students) on vuodesta 1987 alkaen antanut yhä useammalle eurooppalaiselle nuorelle mahdollisuuden suorittaa korkeakouluopintojaan jossain Euroopan talousalueen (ETA) 30 valtiosta.
The university exchange programme Erasmus (European Regional Action Scheme for the Mobility of University Students) has, since 1987, enabled an ever‑increasing number of young European students to continue their higher education in one of the 30 countries of the European Economic Area (EEA).
Erasmus-opiskelijaksi lähteminen merkitsee ennen kaikkea itsenäistymistä.
Above all, being an Erasmus student means taking a big step towards independence.
Läheisten ja kaiken tutun jättäminen on varmasti suurin opiskelijan kohtaama haaste.
One of the greatest challenges for a student is to live far from the people and places one knows best.
Vaihto-opiskelu merkitsee myös uuteen kulttuuriin sopeutumista, uuden kulttuurin ymmärtämistä, uuden kielen käyttämistä arjessa ja ennen kaikkea sitä, että oppii tulemaan toimeen eri puolilta Eurooppaa kotoisin olevien nuorten kanssa.
It also means adapting to a new culture, understanding it, learning to converse daily in another language and, especially, to live with young people from all over Europe.
Tämä kokemus on kuitenkin rajattu sekä ajallisesti että maantieteellisesti ainoastaan opiskelijoille ja opettajille.
However, it is an experience limited in time and space, and one only available to students and teachers.
Vaikka Erasmus-ohjelmasta on kiistatonta etua sen mahdollisuuksia hyödyntäville, se ei kuitenkaan sellaisenaan riitä seuraavanlaisten ohjelmalle asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen: tiedon ja kielitaidon hankkiminen, eurooppalaisen identiteetin vahvistaminen sekä unionin kansojen välisen vuorovaikutuksen edistäminen.
While undeniably benefiting those who participate in it, the Erasmus programme is insufficient when it comes to their pursuing the objectives of intellectual and linguistic openness and strengthening awareness of Europe and interdependency between the peoples of EU.
Olisi mielenkiintoista kehittää Erasmus-ohjelman täydentämiseksi ja rinnalle Euroopan laajuinen yhdenmukainen työharjoittelufoorumi.
It would be very worthwhile, in addition and in parallel to the Erasmus programme, to develop a standard Europe‑wide traineeship platform.
Vastavalmistuneiden ensimmäisen työpaikan haussa kohtaamat ongelmat liittyvät usein siihen, ettei heillä vielä ole riittäviä taitoja.
Young graduates often suffer from a shortage of practical skills when is comes to finding a first job.
Mahdollisuus saada tilapäistä työkokemusta ulkomailla olisi suuri etu jatkoa ajatellen.
The chance of acquiring temporary job experience outside their home country would be a great asset for their future.
Mitä mieltä komissio on yhteisestä ohjelmasta, jolla edistettäisiin työharjoittelupaikkoja Euroopassa?
What is the Commission’s position on the proposal for a joint programme to promote traineeships in Europe?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-5262/2010
Question for written answer E-5262/2010
Aihe: Yhden euron setelien liikkeeseenlasku
Subject: Issuing of euro banknotes
Yhdysvalloissa vuodesta 1963 alkaen käytössä ollut yhden dollarin seteli on laajimmalle levinnyt seteli, ja sen osuus on lähes 45 prosenttia kaikista Yhdysvaltojen alueella painetuista seteleistä.
The dollar note, the latest edition of which dates from 1963, is the most widespread of all banknotes, and makes up almost 45 % of the total volume of banknotes printed on US soil.
Yhden dollarin kolikko on olemassa, mutta sitä käytetään hyvin vähän.
The dollar coin does exist, but is still used very infrequently.
Kyseinen esimerkki osoittaa selkeästi erilaiset edut, joita tämän pienen käteismäärän käytettävissä ololla on sekä yksilön että yhteisön tasolla.
This is a good example of the various advantages of low denomination banknotes, both for individuals and for society.
Yhden euron setelillä voisi olla samanarvoiseen kolikkoon verrattuna todellinen psykologinen vaikutus ostovoimaan.
A euro banknote can have a genuine psychological impact, in comparison to a coin of the same value.
Monien seteleiden käytettävissä olo luo todellisuudessa vaikutelman, että rahaa on enemmän.
Having several banknotes actually gives the impression of having more money.
Euron seteli myös keventäisi selkeästi eurooppalaisten lompakkoja, koska siten vältettäisiin taskuissa painavat kolikkoina annetut vaihtorahat.
Euro banknotes would also make Europeans’ wallets considerably lighter, and avoid their having to accept change in coins that weigh in the pocket.
Siitä on todellista hyötyä kuluttajille.
That is a real ‘plus’ for consumers.
Lopuksi, toisin kuin kolikkoja, setelejä voidaan vaihtaa ulkomailla.
Lastly, notes, unlike coins, are convertible when abroad.
Sillä helpotettaisiin euroalueen ulkopuolella matkustavien EU:n kansalaisten valuutanvaihtotoimia.
That would facilitate exchange transactions for European citizens who travel outside the euro area.
Mikä on tämän perusteella komission kanta yhden euron setelien liikkeellelaskuun?
What, therefore, is the Commission’s position on the issuing of euro banknotes?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-5263/2010
Question for written answer E-5263/2010
Aihe: Perheväkivalta Euroopassa ja Daphne III -ohjelma
Subject: Domestic violence in Europe and the Daphne II Programme
Euroopan unionissa kuolee perheväkivallan seurauksena joka päivä yhdeksän ihmistä, joista seitsemän on naisia.
Every day in the European Union, nine people, of whom seven are women, die as a result of domestic violence.
EU:n Daphne‑ohjelmassa tehdyn tutkimuksen mukaan vuonna 2006 kuolemia oli 3 413.
That gave 3 413 deaths in 2006, according to a survey conducted as part of the EU’s Daphne Programme.
Daphne‑ohjelman uusi osa, Daphne III, hyväksyttiin 20. kesäkuuta 2007 tehdyllä päätöksellä kaudeksi 2007−2013.
By decision of 20 June 2007, the new chapter of the Daphne Programme, Daphne III, was adopted for the period 2007‑13.
Yksi tästä tutkimuksesta saatavista opetuksista on se, että eri jäsenvaltioiden välillä on merkittäviä ja järkyttäviä eroja perheväkivaltaan liittyvän kuolleisuuden tasossa.
One of the many lessons to be drawn from this latest survey is that of the major and dramatic disparities in death rates connected with domestic violence in the various Member States.
Italiassa perheväkivaltaan liittyvän kuolleisuuden taso on yksi unionin alhaisimmista (3,8 kuolemaa miljoonaa asukasta kohti), kun taas Latviassa luku on ennätyksellinen 36,61 kuolemaa miljoonaa asukasta kohti.
While Italy has one of the lowest domestic violence death rates in the EU (3.8 per million inhabitants), Latvia has a record rate of 36.61 deaths per million inhabitants.
Toisin sanoen, kun perheväkivallan suorien tai epäsuorien seurausten takia kuolee yksi italialaisnainen, samaan aikaan kuolee miltei kymmenen latvialaisnaista.
In other words, for every one Italian woman who dies as a direct or indirect result of domestic violence, almost ten Latvians are killed.
Mitä komissio aikoo tässä sietämättömässä tilanteessa tehdä varmistaakseen kyseisen ilmiön välittömän hillitsemisen niissä jäsenvaltioissa, joissa se on yleisintä?
In the light of this unacceptable situation, what does the Commission intend to do to curb this phenomenon in the Community countries that have to deal with it most frequently?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-5264/2010
Question for written answer E-5264/2010
Aihe: Google Street View: yksityiselämän suoja ja kansalaisista kerättyjen tietojen luottamuksellisuus
Subject: Google Street View — protection of privacy and confidentiality of the information collected
Connecticutin oikeusministeriö on käynnistänyt tutkimuksen sen selvittämiseksi, onko Google rikkonut kansalaisten oikeutta yksityiselämän suojaan Internetin Street View ‑karttapalvelullaan.
An enquiry has been launched by the Connecticut Attorney General’s Office to establish whether Google is violating the public’s right to privacy through its Street View map service.