natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lisäksi edellä mainitun Andalusian itsehallintoalueen lain mukaan Guadalquivirin vesiä koskevaan osittaiseen itsehallintoalueen suunnitteluun sovelletaan kansallisesta vesisuunnitelmasta annetussa Espanjan valtion laissa säädettyjä vaatimuksia, mutta ei vielä vuosi sitten tämän joen koko jokilaaksoa yhtenäisesti hoitaneen julkisen elimen, Guadalquivirin vesiyhdistyksen, ennusteita ja suunnitelmia (edellä mainitun Andalusian itsehallintoalueen lain 24 pykälä).
Furthermore, the abovementioned Andalusian law only requires its autonomous partial plans for the Guadalquivir's waters to be in line with the national hydrological plan, disregarding any plans and forecasts drawn up by the Confederación Hidrográfica del Guadalquivir, the public body which until a year ago was the sole authority responsible for managing the whole of the Guadalquivir river basin (Article 24 of the above Andalusian law).
Näin ollen on huolestuttavaa, että saman Guadalquivirin vesipiirin eri alueiden suunnittelua koskevat tehtävät on jaettu kahden eri julkisen hallintoelimen kesken ilman, että käytettävissä olisi edes tehokkaita koordinointivälineitä.
It is, therefore, a cause for concern that planning tasks have now been divided between two public bodies responsible for different parts of the same river basin district, without any effective coordination mechanisms.
Kirjallisesti vastattava kysymys E-000211/2011
Question for written answer E-000211/2011
Aihe: Euroopan vapaaehtoistyön teemavuosi – Tavoitteet
Subject: European Year of Volunteering — objectives
Vapaaehtoinen sitoutuminen on osoitus aktiivisesta kansalaisuudesta ja demokratiasta.
Voluntary and unsalaried work is an expression of active citizenship and a healthy democracy.
Vapaaehtoistoiminta ei korvaa ammatillista ja maksettua työtä, vaan tarjoaa yhteiskunnalle lisäarvoa toimintansa sosiaalisten ja kulttuuristen tavoitteiden vuoksi.
Volunteering does not replace the work of professionals in gainful employment; on the contrary, it offers added value to society by virtue of its social and cultural objectives.
Euroopan vapaaehtoistyön teemavuosi 2011 tarjoaa puitteet, joiden avulla väestö saadaan huomaamaan vapaaehtoistoiminnan välttämättömyys.
The European Year of Volunteering in 2011 provides a framework to raise public awareness of the need for voluntary activities.
Toimet eivät saa kuitenkaan rajoittua vuoteen 2011, vaan vapaaehtoistyön teemavuoden tehtävänä on oltava väestön saaminen sitoutumaan vapaaehtoistyöhön myös vuoden 2011 jälkeen.
Such activities should not, however, be limited to 2011; the function of this Year of Volunteering should be to awaken the public’s enthusiasm for volunteering beyond 2011.
Kaavaileeko komissio arviointeja, joiden avulla voidaan arvioida teemavuoden onnistumista tai epäonnistumista?
Does the Commission intend to carry out an assessment to ascertain whether this initiative is a success or a failure?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-000212/2011
Question for written answer E-000212/2011
Aihe: Turkin sotilaslentokoneiden suorittamat Kreikan saarten ylilennot
Subject: Overflights of Greek islands by Turkish military aircraft
Kreikka on myös tehnyt valituksia aluevesiensä loukkaamisesta.”
Greece also made complaints about violations of its territorial waters.’
Kreikan pääministeri nosti julkisesti esille Turkin sotilaslentokoneiden suorittamat toistuvat loukkaukset myös Aigeianmerellä sijaitsevien Kreikan saarten yllä, kun Turkin hallitus oli kutsunut hänet virallisesti Erzurumissa 7. tammikuuta 2011 järjestettyyn Turkin suurlähettiläiden kokoukseen.
On 7.1.2011, the Greek prime minister, having been officially invited by the Turkish government to a conference of Turkish ambassadors in Erzurum, made public reference to the continual violations committed by Turkish military aircraft even over Greek islands in the Aegean.
Näiden lausuntojen sisältöä on kommentoitu laajasti erityisesti Turkin lehdistössä.
The content of these statements has attracted extensive comment, especially in the Turkish press.
Kreikan pääministeri totesi tarkemmin ottaen muun muassa seuraavaa: ”Mikä merkitys näillä loukkauksilla on Kreikan itsemääräämisoikeudelle? – –”ja”– – Nämä toimet eivät muuta Aigeianmeren tilannetta.
Specifically, the Greek Prime Minister said, inter alia : ‘What is the meaning of this violation of Greek sovereignty? …’ ‘… These actions will not change the status of the Aegean.
Siitä voitte olla varmoja.
You may rest assured of that.
Ne ovat saattaneet muodostua Turkille tavaksi.
They may have become routine for Turkey.
Älkää kuitenkaan luulko, että ne olisivat tulleet tavaksi Kreikalle.
Do not believe, however, they have become routine for Greece.
Jokainen tämänkaltainen teko muistuttaa kreikkalaisia siitä, että Turkki ei ole päättänyt luoda erilaisia suhteita Kreikan kanssa.”
Every action of this kind is a reminder to the Greeks that Turkey has not decided to establish different relations with Greece.’
Onko Kreikan hallitus pyytänyt komissiota tuomitsemaan Turkin toistuvista loukkauksistaan?
Has the Greek Government asked it specifically to condemn Turkey for the continual violations?
Jos on, niin milloin? —
If so, when? —
Minkä kannan komissio on ottanut toistuviin loukkauksiin ja mihin toimenpiteisiin komissio on ryhtymässä Turkin osalta näiden alueen turvallisuutta uhkaavien provosoivien toimien lopettamiseksi?
What position has it taken on the continual violations and what steps is it taking vis-à-vis Turkey to put an immediate end to these provocative acts which pose a threat to peace in the region?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-000213/2011
Question for written answer E-000213/2011
Aihe: Aiheettomat, pahantahtoiset ja muut ilmiannot
Subject: Frivolous, malicious and other whistle-blowing
Vuonna 2006 komission tutkinta- ja kurinpitotoimisto laati ohjekirjan.
In 2006 the Commission's investigation and disciplinary office established a manual.
Ohjekirjan 262 kohdan 2 alakohdassa sivulla 161 todetaan, että aiheettomia ja pahantahtoisia syytöksiä tehneet ilmiantajat voivat joutua kurinpitomenettelyyn.
Point 262(2), on page 161, of the manual states that ‘frivolous or malicious allegations could expose whistleblowers to disciplinary proceedings’.
Kuinka monta ilmiantajaa komissiossa oli kunakin vuonna vuosien 2005–2010 aikana?
For each of the years 2005 to 2010, how many whistleblowers were there in the Commission?
Kuinka moni ilmiannoista oli aiheeton?
How many were considered frivolous?
Kuinka monessa tapauksessa kunakin vuonna on tuotu esille konkreettisia epäilyksiä pahantahtoisista syytöksistä, ja mitkä olivat niiden tulokset?
In how many cases (per year), and with what outcome, has a concrete suspicion about malicious allegations of whistleblowers been raised?
Kuinka monta tutkimusta kunakin vuonna on aloitettu kyseisissä tapauksissa, ja mitkä olivat niiden tulokset?
How many investigations (per year) have been undertaken in those cases, and with what results?
Voisiko komissio harkita kurinpitomenettelyn aloittamista myös, jos ilmiantoa ei tehdä, sillä myös siten laiminlyödään velvollisuutta ilmoittaa vakavasta rikkomuksesta?
Would the Commission also consider non-whistleblowing as something that could lead to disciplinary proceedings, as it violates the duty to report serious wrongdoing?
Kuinka usein sellaisia syytöksiä on esitetty kunakin vuonna, ja kuinka usein ne ovat johtaneet tutkimuksiin?
How often (per year) have such allegations been raised and how often (per year) have they led to investigations?
Mitkä olivat kyseisten tutkimusten tulokset?
What were the results of those investigations?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-000214/2011
Question for written answer E-000214/2011
Aihe: Komission mainitsematta jättäminen korruption vastaisen toiminnan esikuvana G20-ryhmän Soulissa tekemässä päätöksessä
Subject: Failure of G20 Seoul decision to mention the Commission as exemplary on anti-corruption
Onko komissio nähnyt G20-ryhmän Soulissa tekemän päätöksen ilmiantotapauksia koskevan alan parhaiden käytäntöjen toteuttamisesta ennen vuotta 2012 (korruption ehkäisyyn liittyvää toimintaa, markkinoiden lahjomattomuuden edistämistä ja puhtaan liiketoimintaympäristön tukemista käsittelevä G20 Agenda for Action on Combating Corruption, Promoting Market Integrity, and Supporting a Clean Business Environment )?
Has the Commission noticed the G20 Seoul decision to implement before 2012 best practices in the field of whistle-blowing (G20 Agenda for Action on Combating Corruption, Promoting Market Integrity, and Supporting a Clean Business Environment)?
Minkä komissio uskoo olevan syynä siihen, ettei EU:ta ja sen toimielimiä ole mainittu kohdassa 7 hyvänä esimerkkinä?
Why does the Commission think the EU and its institutions were not mentioned in paragraph 7 as a good example?
Mihin politiikan muuttamista ja edunvalvontaa koskeviin toimiin komissio aikoo ryhtyä parantaakseen ilmiantopolitiikkansa käytäntöjä ja käsityksiä EU:n toimielimissä ja niiden ulkopuolella?
What policy changing and lobbying efforts will the Commission undertake to improve the practice and perception of its whistle-blowing and anti-corruption policies inside and outside the EU institutions?
Onko komissio yhtä mieltä Transparency International ‑järjestön ja muiden kansalaisjärjestöjen ilmiantoasiantuntijoiden kanssa siitä, että ilmiantotapauksia koskevien menettelytapojen ja säädösten parhaiden käytäntöjen olisi katettava korruption lisäksi kaikenlaiset väärinkäytökset ja että niillä olisi suojeltava julkisen ja yksityisen sektorin kaikkia työntekijöitä?
Does the Commission agree with the position of Transparency International, and other NGO experts on whistle-blowing, that ‘best practice’ whistle-blowing policies and laws should cover not only corruption but all kinds of wrongdoing, and should protect employees of any kind in the public and private sectors?
Mitä tähän asiaan liittyviä aloitteita komissio aikoo käynnistää?
What initiatives will the Commission undertake in this respect?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-000215/2011
Question for written answer E-000215/2011
Aihe: Häirintä komissiossa – Lukuja
Subject: Harassment in the Commission — Figures
Huhtikuussa 2006 komissio hyväksyi päätöksen (1624/3) häirinnästä.
In April 2006 the Commission adopted a Decision (1624/3) on harassment.
Päätöksen liitteessä oli monia lukuja, joihin kuuluivat seuraavat tiedot: —
In the annex several figures were given: —
Tuolloin komissiossa työskenteli 34 luottamusneuvojaa (noin 30 000:a ihmistä kohti, joka on nykyinen määräaikaisten ja vakituisten työntekijöiden määrä). —
at the time, there were 34 confidential counsellors working (for about 30 000 people, the current number of temporary and permanent staff); —
Luottamusneuvojien verkoston perustamisesta maaliskuusta 2004 lähtien ja vuoden 2005 loppuun mennessä 270 ihmistä oli ottanut yhteyttä luottamusneuvojaan, ja 32 prosenttia käsitellyistä kiistoista selvitettiin nopeasti sovitteluratkaisulla. —
from the creation of the confidential counsellors’ network in March 2004 to the end of 2005, 270 people contacted a confidential counsellor, and 32 % of the conflicts handled were quickly resolved by an amicable agreement; —
Vakituisten virkamiesten osuus uhreista oli 69 prosenttia ja väitetyistä häiritsijöistä 92 prosenttia. —
permanent officials made up 69 % of victims, and 92 % of the alleged harassers; —
Sovittelunpalvelun ilmoittamien häirinnästä tai vaikeista suhteista työpaikalla tehtyjen syytösten määrä väheni vuonna 2004 ja vaikutti pienenevän edelleen vuonna 2005. —
the downward trend in allegations of harassment and/or difficult working relationships, signalled by the mediation service in 2004, appeared to continue in 2005; —
Helmikuussa vuonna 2005 julkaistiin työhyvinvointia koskeva tutkimus, josta paljastui, että 10 450 vastaajasta 1 900 (18,4 prosenttia) oli kohdannut henkistä häirintää uransa aikana.
a survey on wellbeing at work in February 2005 revealed that, out of 10 450 respondents, 1900 (18.4 %) said they had experienced psychological harassment during their career.
Viimeisimmässä komission henkilöstöhallinnon pääosaston vuosittaisessa toimintakertomuksessa vuodesta 2009 mainitaan vain lyhyesti häirintä ja neuvojien verkosto, joka luotiin estämään huonojen henkilöstön välisten suhteiden paheneminen.
In the latest Annual Activity Report of the Commission's Directorate for Human Resources, over 2009, there is only a very brief reference to harassment and the network of counsellors put in place to prevent bad HR situations from getting worse.
Ilmeisesti työpaikkatyytyväisyyttä on jälleen tutkittu.
Apparently a workplace satisfaction survey was held again.
Kuinka moni on ottanut yhteyttä luottamusneuvojaan? —
people who contacted a confidential counsellor; —
Kuinka suuri osuus kiistoista selvitettiin nopeasti sovitteluratkaisun avulla? —
the percentage of conflicts resolved quickly by amicable agreement; —
Kuinka monessa sisäisessä sovittelupyynnössä ja valitusmenettelyssä (henkilöstösääntöjen 24 tai 90 artiklan nojalla) mainittiin häirintään liittyviä asioita, ja kuinka monta häirintään liittyvää oikeustapausta on aloitettu?
how many internal mediation requests and complaint procedures (under either Article 24 or Article 90 of the Staff Regulations) mentioned harassment issues and how many court cases have been initiated raising issues of harassment?
Miten komissio yleisesti ottaen arvioi, onko tapaus ratkaistu onnistuneesti?
In general, how does the Commission judge that a case has been successful?
Varmistaako se, että tapaukset, joissa epävirallinen menettely on osoittautunut hyödyttömäksi henkisen häirinnän uhrin kannalta, eivät päädy tilastoissa ”ratkaistujen” tapausten joukkoon vain sen vuoksi, että uhri luovutti järjestelmän edessä tajuttuaan, ettei häntä kuunneltu oikeasti tai autettu kunnolla?
Does it ensure that cases where the informal procedure has proved useless for the victim of psychological harassment do not end up in the statistics as ‘successful’ simply because the person gave up on the system when they realised they were not really being listened to or helped?
Voiko komissio parantaa käytettyjä ehkäiseviä toimenpiteitä, kun noin 1 000 valitusta on jätetty kuuden vuoden aikana?
Can the Commission elaborate on the prevention measures undertaken after around 1 000 complaints have been submitted in six years?
Mitä tapoja on tunnistettu ja mitä on mahdollisesti opittu?
What patterns have been identified, and what are the lessons learnt, if any?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-000216/2011
Question for written answer E-000216/2011
Aihe: OLAF: prima facie non -tapaukset
Subject: OLAF: prima facie non-cases
Komission kysymykseen E-6636/10 antaman vastauksen mukaan vuonna 2009 yksikön päälliköt luokittelivat 26,5 prosenttia Euroopan petostentorjuntavirastolle toimitetuista tiedoista välittömästi OLAFille kuulumattomiksi.
According to the Commission's answer to Question E‑6636/10, in the year 2009, 26.5 % of the information passed on to the European Anti-Fraud Office was immediately evaluated by Heads of Unit as something that was not of OLAF's concern.
Komission mukaan nämä saapuneet tiedot ”eivät selvästi ja yksiselitteisesti kuuluneet OLAFin toimivaltaan, tai ne eivät antaneet selvästi perusteita OLAFin resurssien käyttämistä varten”.
In the Commission's words, it was incoming information ‘which clearly and unequivocally does not fall within the competence of OLAF, or clearly does not justify the use of OLAF resources’.
Millaisia nämä luvut olivat vuonna 2010 sekä absoluuttisten lukujen että kaikkia vastaanotettuja tietoja koskevan prosentuaalisen määrän osalta?
What are the figures, both absolute and as a percentage of the total information received, for 2010?
Jos tietojen lähde on tiedossa ja tavoitettavissa, ilmoitetaanko kyseiselle tiedonantajalle siitä, että hänen antamansa tiedot on luokiteltu perusteettomaksi tapaukseksi?
If the source of the information is known and can be contacted, is this informant then informed of the fact that his information has been classification as a non-case?
Onko tiedonantajalla tämän jälkeen oikeus pyytää, että tapaus arvioitaisiin uudelleen?
Do informants then have a right to ask for a review?
OLAFin yksikön päällikkö voi ehdottaa linjajohtajalle, että tiedot luokitellaan prima facie non ‑tapaukseksi (ilmeisen perusteettomaksi syytökseksi).
An OLAF Head of Unit may propose to the line Director that information be classified as a ‘prima facie non-case’.
Johtajien on hyväksyttävä ehdotus ja varmennettava niin sanottu O6-lomake allekirjoituksellaan.
Directors have to approve and counter-sign a so-called ‘Form O6’.
Tällaisia tietoja ei toimiteta OLAFin ohjauskomitean arvioitavaksi.
Such information will not reach the OLAF Board for assessment.
Ovatko johtajat hyväksyneet kaikki tällaiset tapaukset, joissa yksikön päälliköt ovat luokitelleet saapuneet tiedot prima facie non ‑tapauksiksi?
Have all such evaluations of incoming information by Heads of Unit as prima facie non-cases been accepted by Directors in all cases?
Vai onko ollut tilanteita, joissa johtaja on päättänyt, että tiedot on arvioitava toistamiseen?
Or have there been instances where a Director decided that a second evaluation of the information was required?
Jos on, niin eikö OLAFin käsikirjaan olisi tehtävä tarkistuksia?
If so, should the OLAF manual not be revised?
Jos O6-lomake mahdollistaa tällaisten prima facie non ‑tapauksia koskevien tietojen luokittelemisen, niin voisiko komissio toimittaa vuosien 2008, 2009 ja 2010 osalta yhteenvedon tietojen lähteistä (komission virkamiehen asema, nimetön lähde, ulkopuolinen henkilö jne.)?
If Form O6 enables this type of information about prima facie non-cases to be categorised, would the Commission please provide, for the years 2008, 2009, and 2010, an overview of the following: the source of information (rank of Commission official, anonymous source, outsider, etc)?
Näiden tilastojen julkistaminen paljastaisi, millaisiin tietoihin OLAF suhtautuu kaikista todennäköisimmin vakavasti, mikä helpottaisi virastolle ilmoittamista vakavista hallinnollisista epäkohdista ja petoksista.
If these statistics were published they would reveal which type of information had the greatest chance of being taken seriously by OLAF, and point to a better way of informing the Office of serious maladministration and fraud.
Jos O6-lomakkeesta ei ole tällä hetkellä mahdollista johtaa tällaisia tietoja, niin eikö komission mielestä olisi tarpeen suunnitella parannettu versio lomakkeesta tietojen toimittamisen helpottamiseksi ja OLAFin vastaanottamien tietojen tason parantamiseksi?
If Form O6 does not currently allow this information to be deduced, would the Commission not agree that an improved form needs to be designed, in order to facilitate and improve the information reaching OLAF?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-000217/2011
Question for written answer E-000217/2011
Aihe: Koko Praha–Linz–Graz–Koper-rataosuuden liittäminen Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon
Subject: Incorporation of the whole Prague-Linz-Graz-Koper railway line into the Trans-European Transport Network (TEN-T)
Tällä rataosuudella on suuri merkitys pitkän matkan tavaraliikenteelle, sillä se tarjoaa sekä unionin itäisille että Keski-Euroopan jäsenvaltioille pääsyn Tonavan vesitielle (Rein–Maas) ja Adrianmeren satamiin.
This railway line is very important for trans-regional freight, and provides accession candidate countries to the East, as well as Central European Member States, with access to the Rhine-Main-Danube waterway and the Adriatic ports.
Koperin satama on Rotterdamin jälkeen toiseksi tärkein satama Itävallan taloudelle.
The port of Koper is the second most important for Austria's economy after Rotterdam.
Etenkin auto-, paperi- ja puuteollisuudelle liikenneverkon laajentaminen on ratkaisevan tärkeää.
Upgrading the line is of key importance for the motor vehicle, paper and wood industries in particular.
Linz on lisäksi välittömän läheisyytensä ansiosta laajennettuun Ennshafenin satamaan tärkeä solmukohta koko Euroopan rautateillä, maanteillä ja vesiteillä kulkevalle tavaraliikenteelle.
Moreover Linz, with its proximity to the newly developed port of Ennshafen, is an important hub for rail, road and waterborne freight bound to and from the whole of Europe.
Tällä hetkellä rautateillä saavutettavat kuljetusajat eivät kansainvälisessä tavaraliikenteessä ole kilpailukykyisiä maanteiden kuljetusaikojen kanssa.
Rail cannot compete with road for international freight traffic on the basis of existing journey times.
Parannettu laadullinen tarjonta merkitsee rautatieliikenteen tekemistä houkuttelevaksi sekä henkilö- että tavaraliikenteelle, vähentää maanteiden ja ympäristön kuormitusta ja ratkaisee keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä suuria liikenne- ja kuljetusongelmia.
Upgrading the quality of the service provided would make the railway an attractive option for both passenger and goods transport, relieve road congestion and the pressure on the environment and help solve major traffic and transport problems in the medium and long term.
Rataosuus Praha–Linz on jo määritelty ensisijaiseksi rataosuudeksi Euroopan laajuisessa rautatieverkossa.
The Prague-Linz section of the line has already been designated as a priority TEN-T rail link.
Onko komissio tietoinen tämän rataosuuden merkityksestä Keski-Euroopan tavaraliikenteelle?
Is the Commission aware of the great importance of this railway line for freight traffic in Central Europe?
Suunnitteleeko komissio lähitulevaisuudessa kyseisen rataosuuden liittämistä Euroopan laajuisen liikenneverkkoon?
Does the Commission plan to incorporate this railway line into the Trans-European Transport Network in the near future?
Kirjallisesti vastattava kysymys E-000218/2011
Question for written answer E-000218/2011
Aihe: Ikäsyrjintä EU:n toimielimissä (mm. komissio, neuvosto, parlamentti)
Subject: Age discrimination within the EU institutions ( inter alia the Commission, Council and Parliament)
Euroopan unionin perusoikeusasiakirjan 21 artiklassa kielletään yksiselitteisesti kaikenlainen ikään perustuva syrjintä.
Article 21 of the EU Charter of Fundamental Rights unambiguously prohibits all forms of discrimination on grounds of age.
Euroopan parlamentti itse esittää hylättäväksi sellaiset pakolliset eläkeiät, jotka estävät ihmistä jatkamasta töitä vaikka he niin haluavat, sekä toteaa, että jäsenvaltiot antavat asianmukaista lainsäädäntöä, jolla pyritään edistämään ikään perustuvan syrjinnän torjumista työpaikoilla.
The European Parliament itself condemns compulsory retirement ages which prevent people from continuing to work even though they wish to do so and notes that Member States adopt appropriate legislation to help combat age discrimination at work.
Ikätasa-arvon tulisi siis koskea sekä työnantajia että työntekijöitä.
Thus equality with regard to the question of age should apply both to employers and to employees.
Onko komissio tietoinen, että EU:n omat toimielimet (mm. Euroopan parlamentti) noudattavat hyvin yksiselitteistä toimintatapaa ikääntyvien henkilöiden työssä olemisen osalta – työntekijän on erottava toimestaan/virastaan saavutettuaan ”säädetyn/päätetyn” eläkeiän.
Is the Commission aware that the EU’s own institutions (including the European Parliament) adhere to a very unambiguous practice with regard to ageing staff: employees must have their employment terminated when they reach the retirement age which has been ‘laid down or decided’.
EU-parlamentissa virasta eroaminen/erottaminen tapahtuu sen kuukauden lopussa kun kyseinen henkilö täyttää 65 vuotta.
At the European Parliament, employment is terminated at the end of the month in which an employee reaches the age of 65.
Edellä olevan perusteella tiedustelen, aikooko EU-komissio muuttaa nykykäytäntöä ja voimassa olevia säädöksiä ja siten osaltaan olla myös esimerkkinä jäsenvaltioille kaikenlaisten ikään perustuvien rajoitteiden poistamiseksi ja näin edistää ikääntyvien henkilöiden työssäoloa heidän näin halutessaan.
Will the Commission alter the existing practice and the rules in force and thus itself set an example to the Member States by eliminating all forms of age restrictions and thus making it easy for ageing staff to remain at work if they so desire?