natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jos on, kuka kantaa vastauksista lopullisen vastuun?
If so, who is ultimately responsible for the answers to questions?
Millaisia kysymyksiä virastoille mahdollisesti toimitetaan?
What kind of questions are possibly forwarded to agencies?
Missä määrin komission on mahdollista muokata kohdassa 4 tarkoitettuja vastauksia?
To what extent does the Commission have the possibility of revising answers as referred to in question 4?
Jos se on mahdollista, kuinka suurta prosenttiosuutta virastojen vastaamista kysymyksistä muutetaan?
If this is possible, what percentage of questions answered by agencies are modified?
Missä määrin on komission mukaan mahdollista, että virastojen vastatessa itse kohdassa 3 mainittuihin kysymyksiin voi syntyä eturistiriitoja?
In the Commission's view, to what extent is it possible that, if agencies answer questions as referred to in question 3 themselves, a conflict of interests could arise?
Sovelletaanko ensisijaisiin kirjallisiin kysymyksiin ja tavallisiin kysymyksiin vastatessa eri menettelyä?
Is there a difference between the procedure followed when answering priority written questions and the procedure followed when answering normal questions?
Jos sovelletaan, miten menettelyt eroavat toisistaan ja pitääkö komissio eroa perusteltuna?
If so, what is this difference and does the Commission believe it to be justified?
Onko komissio koskaan tehnyt sisäistä arviota kirjallisiin kysymyksiin annettujen vastausten laadusta ja siitä, miten täsmällisesti kysymyksiin vastataan?
Has the Commission ever carried out an internal assessment of the quality of answers given to written questions and the promptness with which questions are answered?
Jos on, mihin tuloksiin se johti?
If so, what was the outcome of its assessment?
Pitääkö komissio parlamentin oikeutta esittää kirjallisia kysymyksiä järkevänä tapana antaa parlamentille tietoa?
Does the Commission regard the right of Members to pose written questions as a useful way of providing Parliament with information?
Onko komissiolla mielessään vaihtoehtoisia, tehokkaampia tapoja antaa jäsenille tietoa?
In the Commission's view, are there alternative, more effective ways in which Members could be provided with information?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5097/07
WRITTEN QUESTION E-5097/07
Aihe: Lomavarausten hintaerot Centerparcsissa
Subject: Price differences for holiday bookings at Center Parcs
Centerparcs-loma-alueelle voi tehdä lomavarauksen Internetin kautta.
Holidays at Center Parcs holiday parks can be booked via the website.
Belgialaiset eivät kuitenkaan voi tehdä varausta alankomaisen www.centerparcs.nl-sivuston kautta, ja tästä syystä muualla kuin Alankomaissa asuvat vieraat joutuvat maksamaan aivan eri hinnan.
However, it is not possible for Belgians to book holidays via the Netherlands website www.centerparcs.nl, and this is leading to a major difference in prices for holidaymakers who are not resident in the Netherlands.
Esimerkiksi loma Alankomaissa sijaitsevalla De Kempervennen -loma-alueella 31. maaliskuuta–4. huhtikuuta 2008 (1 x 4 henkeä, Economy Cottage, 2 aikuista, 2 lasta) maksaa www.centerparcs.nl-sivuston kautta 329 euroa.
By way of example: for a holiday at the Netherlands De Kempervennen park from 31 March to 4 April 2008 (1x4persons, Economy Cottage, 2 adults, 2 children), the price is EUR 329 when the holiday is booked via www.centerparcs.nl.
Osoitetietoja täytettäessä paljastuu, että hinta koskee ainoastaan Alankomaissa asuvia henkilöitä.
When the address details are filled in, it becomes apparent that this price only applies to people living in the Netherlands.
Belgian www.centerparcs.be-sivuston kautta joutuu täsmälleen samasta tilauksesta maksamaan 569 euroa, eli eroa on 240 euroa.
When booking via the Belgian website www.centerparcs.be, the price paid for exactly the same holiday is EUR 569, a difference of EUR 240.
Katsooko komissio, että kyse on muiden EU:n jäsenvaltioiden asukkaiden syrjinnästä?
In the Commission's view, does this constitute discrimination against residents of another EU Member State?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5098/07
WRITTEN QUESTION E-5098/07
Aihe: Maksujen keruu Belgian Kennedy-tunnelin käyttäjiltä
Subject: Toll charges at the Kennedy tunnel in Belgium
Belgiassa on syntynyt keskustelu mahdollisuudesta alkaa periä maksuja Antwerpenissä sijaitsevaa Kennedy-tunnelia käyttävältä rahtiliikenteeltä (tunneli yhdistää E17-moottoritien Antwerpenin R1‑ohikulkutiehen).
A debate has been taking place in Belgium on the subject of the possible introduction of toll charges for freight traffic at the Kennedy tunnel in Antwerp (which links the E17 motorway with the R1 ring road around Antwerp).
Keskustelussa on kyse seuraavasta: hyväksyykö unioni maksujen perimisen vai ei?
The discussion centres on the question of whether or not Europe will allow toll charges.
Eurovinjetti-direktiivin mukaan on ehkä hyvinkin mahdollista periä maksuja raskailta ajoneuvoilta sillä edellytyksellä, että ne kattavat pelkästään olemassa olevan infrastruktuurin kustannukset.
Under the Eurovignette Directive, tolls may perhaps be permitted to be levied on heavy goods vehicles at the Kennedy tunnel, on condition that they only reflect the costs of the existing infrastructure.
Onko komissio saanut Flanderin hallitukselta pyynnön, joka koskee mahdollisuutta periä maksuja Kennedy-tunnelia käyttäviltä raskailta ajoneuvoilta?
Has the Commission received a request from the Flemish government concerning the possibility of levying tolls on HGVs at the Kennedy tunnel?
Pitääkö komissio tällaisen maksun keräämistä yhteisön voimassa olevan lainsäädännön mukaisena?
Does the Commission consider such toll charges to be in accordance with existing Community legislation?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5099/07
WRITTEN QUESTION E-5099/07
Aihe: Riffien ja muiden musiikin tunnistettavien osien asema tekijänoikeuslainsäädännössä
Subject: Riffs and other distinguishing parts of musical compositions: position in copyright law
Digitaalinen ympäristö ja verkkopalvelut ovat nostaneet esille uuden ongelman musiikkia koskevassa tekijänoikeuslainsäädännössä.
The digital environment and networked services have given rise to a new problem as regards the copyright legislation concerning music.
Musiikin digitaalisissa sovelluksissa, kuten matkapuhelinten soittoäänissä, käytetään hyväksi vain kappaleen tunnistettavinta osaa.
Digital music applications, for example mobile phone ringtones, make use only of what, more than anything else, makes a particular piece of music identifiable as such.
Tämä osa ei kuitenkaan ole välttämättä saman henkilön kehittelemä, joka on rekisteröity koko teoksen tekijäksi tai muuksi osalliseksi tahoksi.
That part of the piece, however, may not have been created by the person registered as the author of the entire work or anyone termed a participant in some other respect.
Esimerkiksi Suomessa teosilmoitus kuitenkin käytännössä määrittää sen, kenen tilille tulevat korvaukset teoksen käytöstä kanavoituvat.
To cite the example of Finland, the copyright notice, to all intents and purposes, determines who will be paid royalties for use of the work.
Ongelma on realisoitunut erityisesti niin sanottujen riffien asemassa: riffi on usein kappaleen tunnistettava osa, joka hyödynnetään sovelluksissa.
The problem has been highlighted especially by the question of riffs: a riff is often the distinguishing part of a piece that is used in applications.
Riffin kehittäjä ei kuitenkaan usein ole oikeutettu teostokorvauksiin kappaletta hyväksikäytettäessä.
The creator of such a riff, however, is in many cases not entitled to any royalties arising out of exploitation of the piece.
Kun riffiä käytetään esim. soittoäänessä, korvaus ohjautuu teosilmoituksen mukaisille tahoille.
When the riff is used for, say, a ringtone, the royalties are paid to the parties specified in the copyright notice.
Englannissa asiaa on käsitelty Procol Harum ‑oikeustapauksessa, jossa päädyttiin siihen lopputulokseen, että riffin kehittäjän korvausoikeus on tunnustettava, mutta sillä ei ole takautuvaa vaikutusta.
That was the matter at issue in the Procol Harum lawsuit in the United Kingdom, which eventually led to a ruling to the effect that the creator of a riff has to be recognised to have a claim to royalties, though not applying retroactively.
Jäsenmaissa on kuitenkin päädytty myös toisenlaisiin ratkaisuihin.
Decisions tending in different directions have, however, also been taken in Member States.
Onko komissio tietoinen tästä oikeusongelmasta?
Is the Commission aware of this legal problem?
Onko komissiolla aikeita ryhtyä toimiin, jotta tekijänoikeuskorvauksia jaettaessa jäsenmaissa otettaisiin systemaattisesti huomioon sellaisetkin tekijänoikeudellisesti kiistatta teoskynnyksen ylittävät kontribuutiot, joiden luoma taloudellinen hyöty muutoin kanavoituisi niihin vain muodollisesti oikeutetuille tahoille?
Will it take steps to ensure that, when royalties are shared out, contributions which, from a copyright law perspective, indisputably match the definition of a work are systematically taken into account in the Member States, bearing in mind that the resulting economic benefit would otherwise accrue to those who were entitled only in the formal sense?
(29. marraskuuta 2007)
(29 November 2007)
Komissio tuntee hyvin Yhdistyneessä kuningaskunnassa tuomioistuimeen viedyn tapauksen, joka koski 1960-luvun rockbändin Procol Harumin A whiter shade of pale ‑laulun tekijää.
The Commission is well aware of the United Kingdom (UK) High Court case over who wrote the hit song ‘A Whiter Shade of Pale’ involving the 1960s rock group Procol Harum.
Tuomari Justice Blackburne totesi tuomiossa, että tunnistettavan kosketinsoitinmelodian tekijällä oli oikeus vaatia myös tekijänoikeutta, sillä tuomari oli vakuuttunut siitä, että ”…kosketinsoitinsoololla on tunnistettava ja merkittävä osuus sävellyksessä kokonaisuutena ja että se on selvästikin vaatinut sen luomalta henkilöltä taitoa ja vaivaa.” http://www.bailii.org/ew/cases/EWHC/Ch/2006/3239.html
In this case, Mr Justice Blackburne ruled that the composer of a ‘distinctive organ melody’ was entitled to claim co-authorship as the judge was convinced ‘… that the organ solo is a distinctive and significant contribution to the overall composition and, quite obviously, the product of skill and labour on the part of the person who created it’ http://www.bailii.org/ew/cases/EWHC/Ch/2006/3239.html .
Tapauksesta käy ilmi, että tekijänoikeussäännöissä käsitys tekijästä liittyy tiiviisti ”omaperäisyyden” perusteisiin.
The case reveals that the notion of authorship in copyright rules is closely associated with the criterion of ‘originality’.
Teokselle saa yleisesti tekijänoikeussuojan, jos se on ”tekijänsä henkinen luomus”.
A work is generally protected by copyright if it reflects the author's ‘own intellectual creation’.
Se, mitä tarkkaan ottaen pidetään tekijän henkisenä luomuksena, riippuu kuitenkin pitkälti kuhunkin tapaukseen liittyvistä faktoista.
However, what exactly is considered as reflective of the author's own intellectual is highly dependent on the facts of each case.
Se, pidetäänkö tunnistettavaa melodiaa tekijänsä teoksena, riippuu myös pitkälti kunkin tapauksen faktoista, joita puidaan kansallisissa tuomioistuimissa.
Whether a distinctive melody is considered as a work of authorship is also highly dependent on the facts of the individual cases that arise before the national courts.
Samoin yksittäisen työn osuuden arvioimiseen tietystä kokonaisuudesta tarvitaan myös faktojen arvioimista.
In addition, weighing the individual contributions to a given work is equally dependent on a fact-specific appraisal.
Esimerkiksi Procol Harumin tapauksessa tuomioistuin (High Court) oli sitä mieltä, että kosketinsoitinmelodian säveltäjälle kuuluu 40 % tekijänoikeuskorvauksista ja loput kuuluvat sanoittaja Keith Reidille.
For example, in the Procol Harum case, the UK High Court held that the composer of the organ melody was entitled to 40 % of the copyright royalties, while the lyricist, Keith Reid, would be entitled to the rest.
Kuten esimerkistä näkee, teoksen omaperäisyyden arvioiminen ja erilaisten omaperäisosuuksien merkityksen määrittäminen riippuu faktoista, jotka on selvitettävä kansallisissa tuomioistuimissa.
Appraising the originality of a work and measuring the significance of different original contributions to the work are, as the example shows, matters of fact that need to be left in the discretion of national courts.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5100/07
WRITTEN QUESTION E-5100/07
esittäjä(t): Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE) , Jean Lambert (Verts/ALE) , Hiltrud Breyer (Verts/ALE) , Eva-Britt Svensson (GUE/NGL) , Claire Gibault (ALDE) ja Mary Honeyball (PSE)
by Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE) , Jean Lambert (Verts/ALE) , Hiltrud Breyer (Verts/ALE) , Eva-Britt Svensson (GUE/NGL) , Claire Gibault (ALDE) and Mary Honeyball (PSE)
62 vuoden jälkeen selviytyjät odottavat edelleen oikeuden toteutumista.
After 62 years survivors of Japan’s sexual slavery system are still waiting for justice.
Elinaikanaan selviytyjät ovat kärsineet fyysisestä ja psyykkisestä pahoinvoinnista, syrjäytyneisyydestä ja häpeästä sekä usein äärimmäisestä köyhyydestä.
During their lifetime, survivors have suffered physical and mental ill-health, isolation and shame, and often extreme poverty.
Seksuaaliseen orjuuteen ja naisiin kohdistuvaan väkivaltaan liittyvät rikokset ovat yleisesti jääneet rankaisematta sota-alueilla kaikkialla maailmassa.
There is widespread impunity for crimes of sexual servitude and violence against women in war zones around the world.
Japani on lahjoittajana edelläkävijä konfliktien tuhoamien maiden jälleenrakentamisessa, mutta sen hallitus ei vieläkään ole käsitellyt omassa menneisyydessään tapahtuneita vääryyksiä.
Japan is a leading donor in the post-conflict reconstruction of countries ravaged by conflict but the government has not yet dealt with the injustices perpetrated in its own past.
Tähän mennessä Japanin hallitus ei ole onnistunut täyttämään kansainvälisiä standardeja, joihin kuuluu restituutio, rahallinen korvaus, kuntoutus, täysi julkinen tunnustus, anteeksipyyntö ja takuu siitä, ettei tapahtunut toistu.
To date, the Government of Japan has failed to meet international standards on reparation which encompass restitution, compensation, rehabilitation, satisfaction including full public disclosure, apology and guarantees of non-repetition.
On toimittava välittömästi, jotta näiden naisten oikeudet huomioitaisiin ennen heidän kuolemaansa.
Immediate and urgent action is required if these women are to see justice before they die.
Voiko neuvosto antaa yksityiskohtia siitä, mitä toimia se aikoo toteuttaa kehottaakseen Japanin hallitusta ottamaan täyden vastuun ”lohtunaisia” kohtaan tekemistään rikoksista, mukaan lukien orjuus, sotarikokset ja rikokset ihmiskuntaa vastaan?
Can the Council provide details as to what action it will take to urge the Government of Japan to accept full responsibility for the crimes committed against the ‘comfort women’, which include slavery, war crimes and crimes against humanity?
Naisten oikeudet ja naisiin kohdistuva väkivalta ovat EU:lle erittäin huomionarvoisia asioita.
Women's rights and the issue of violence against women are matters of particular concern to the EU.
Kansainvälisten ihmisoikeusnormien mukaisesti sekä kaikille EU:n jäsenvaltioille yhteisten eettisten ja perustuslaillisten periaatteiden pohjalta EU vetoaa jatkuvasti kolmansien maiden hallituksiin, jotta ne sitoutuisivat YK:n puitteissa annettuihin päätöslauselmiin ja päätöksiin sellaisten lakien ja toimenpiteiden soveltamiseksi, joiden tarkoituksena on, että naisilla olisi kaikki ihmisoikeudet ja perusoikeudet tasaveroisesti miesten kanssa.
In line with international human rights standards and based on the ethical and constitutional principles common to all EU Member States, the EU consistently calls on governments of third countries to commit to the resolutions and decisions of UN fora to apply legislation and measures aimed at the full enjoyment by women of human rights and fundamental freedoms on an equal footing with men.
Neuvosto saattaa kysymyksen esittäjien tietoon, että EU ja Japani keskustelevat säännöllisesti ihmisoikeuskysymyksistä, muun muassa koordinoiden kantojaan YK:n puitteissa, sekä myös erityisistä kahdenvälisistä kysymyksistä, kuten kuolemanrangaistuksesta.
The Council informs the Honourable Member that the EU and Japan regularly discuss human rights issues, including coordination of positions in UN fora and also specific bilateral issues such as the death penalty.
Japanin ”lohtunaiset” on asia, jota neuvosto aikoo vastedeskin seurata tarkasti.
As far as the issue of ‘comfort women’ in Japan is concerned, the Council will continue to follow this matter closely.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5101/07
WRITTEN QUESTION E-5101/07
esittäjä(t): Syed Kamall (PPE-DE)
by Syed Kamall (PPE-DE)
Aihe: Yksityisyyden suojaa koskeva lainsäädäntö
Subject: Privacy laws
Yhdysvallat on ilmoittanut yksityisyyden suojaa koskevan lainsäädäntönsä muutoksista, jotka antavat poikkeuksia henkilötietoja koskeviin pyyntöihin vastaamisesta maan sisäisen turvallisuuden ministeriölle (Department of Homeland Security) ja ATS-tietokannalle (Automated Targeting System), joista molemmat käyttävät matkustajarekisteritietoja.
The USA has announced changes to its Privacy law to give exemptions to the Department of Homeland Security (DHS) and the Automated Targeting System (ATS) (both of which use passenger name record data) from responding to requests for personal information held.
Kun EU allekirjoitti lentomatkustajarekisteritietojen luovuttamista koskevan PNR-sopimuksen kesäkuussa 2007, oliko se tietoinen siitä, että Yhdysvallat oli suunnittelemassa näiden poikkeusten myöntämistä?
When the EU signed the PNR agreement with the US in June 2007, was it aware that the US was planning to grant these exemptions?
Jos ei, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä varmistaakseen, että eurooppalaiset voivat nähdä heistä kerätyt tiedot ja saada selville kenellä ne ovat?
If not, what action will the European Commission take to ensure that Europeans are able to view the data that has been collected about them, and find out who holds it?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5102/07
WRITTEN QUESTION E-5102/07
Äskettäin julkaistun, vaikutusvaltaisen Oxfordin yliopiston yhteisön lainsäädäntöä koskevan käsikirjan (EU Law, Text and Materials, Oxford University Press) neljännen painoksen täytäntöönpanokappaleessa tekijät arvostelevat komission käsittelytapaa asiassa C-119/04 komissio vs.
in the enforcement chapter of the fourth edition of the authoritative and recently published Oxford University Press textbook: EC law.
Italia ja sen valitettavia seuraamuksia kantajina oleville vieraiden kielten lehtoreille.
Text, Cases and Materials, the authors comment critically on the Commission’s handling of Case C‑119/04 Commission v Italy and its unfortunate consequences for the foreign-language lecturer (lettori) complainants.
Kuten tuomioistuin erityisesti totesi tuomion 43 kohdassa, komission lausunnot eivät sisältäneet lehtoreilta tietoja sovitteluratkaisuista, jotka koskivat Italian lainsäädännön asetuksen N:o 2/2004 mukaisesti yliopistoissa heihin väitetysti kohdistuvaa vuosien syrjintää.
As specifically noted by the Court in paragraph 43 of its judgment, the Commission depositions did not include any information from the lettori on settlements for years of discriminatory treatment allegedly made to them by the universities under the terms of the adopted Italian Decree-Law No 2/2004.
Siksi tuomioistuin määräsi 45 kohdassa, että se ei omannut riittävästi tietoa määritelläkseen jatkuiko sopimuksen rike, ja se kieltäytyi sakottamasta Italiaa.
Therefore, the Court, in paragraph 45, ruled that it had insufficient information to determine if the breach of the Treaty persisted and declined to fine Italy.
On selvää, että käyttöön otetun asetuksen voidaan katsoa korjanneen syrjinnän, vain jos se parantaa tuomioistuimen asian C-119/04 tuomion 31 kohdassa syrjiviksi todettuja sovitteluratkaisuja.
It is obvious that only if it improves on the settlements deemed discriminatory by the Court in paragraph 31 of its ruling in Case C‑119/04 can the adopted Decree-Law be said to have remedied the discrimination.
Vaalipiirini jäsen Henry Rodgers on vastaansanomattomasti väittänyt Parlamentti-lehdelle (Parliament Magazine) kirjoittaessaan, että hänen virkaveljilleen lehtoreille ei ole suotu parannettuja sovitteluratkaisuja.
Writing for Parliament Magazine, my constituent Henry Rodgers has made uncontested claims that no such improved settlements have been made to his lettori colleagues.
Tyynnyttääkseen julkista ja juridista huolestuneisuutta jo vuonna 1987 tuomioistuimen käsittelyyn annetusta asiasta, aikooko komissio kertoa yksityiskohtia jokaiselle lehtorille tehdyistä sovitteluratkaisuista kyseisissä yliopistoissa Italian asetuksen N:o 2/2004 mukaisesti ja näyttää laskennallisesti, miten nämä ratkaisut ovat parempia kuin tuomioistuimen asian C-119/04 tuomion 31 kohdassa riittämättömäksi todetut sovitteluratkaisut?
Accordingly, to allay public and legal concern about a case first referred to the Court of Justice in 1987, will the Commission provide details of settlements made to each of the lettori in the universities concerned under the terms of the adopted Italian Decree-Law No 2/2004 and show arithmetically how these settlements improve on the settlements deemed inadequate by the Court of Justice in paragraph 31 of its ruling in Case C‑119/04?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5103/07
WRITTEN QUESTION E-5103/07
Aihe: Tanskalaiset lisämaksut ulkomaalaisiin luottokortteihin
Subject: Danish surcharges on foreign credit cards
Voiko komissio selventää kantansa lisämaksujen soveltamisesta luottokortteihin kortin myöntäjämaan perusteella?
Can the Commission clarify its position on the application of additional charges to credit cards based on the country in which they were issued?
Olen saanut tietooni, että Tanskassa sovelletaan usein lisämaksuja muihin kuin tanskalaisiin luottokortteihin.
It has been brought to my attention that in Denmark supplementary charges are frequently applied to non-Danish credit cards.
Kortteihin, jotka on rekisteröity Tanskan ulkopuolella sovelletaan myynnin yhteydessä usein jopa 6 prosentin lisämaksua ostohinnasta – suunnaton ero Tanskassa rekisteröityihin kortteihin
Cards registered outside Demark frequently incur additional charges at the point of sale of up to 6 % of the purchase price — vastly greater than the Danish-registered cards.
Onko komissio samaa mieltä siitä, että tämä käytäntö on syrjintää muita EU:n kansalaisia kohtaan yhtenäismarkkinoiden alueella?
Does the Commission agree that this practice amounts to discrimination against other EU nationals within the single market?
Aikooko se toteuttaa toimia tämän tilanteen suhteen?
Will it consider taking action to address this situation?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5104/07
WRITTEN QUESTION E-5104/07
Aihe: Maitokiintiöitä lisättävä kiireellisesti
Subject: Urgent need for increased milk quotas
Maitoalalla on Euroopan maataloudelle suuri merkitys, sillä se on noin 14 prosentilla maataloustuotannosta suurin yksittäisen tuotteen tuotantoala arvon mukaan laskettuna.
The milk sector is very important for European agriculture as it accounts for 14 % of agricultural output and so is the foremost single-product sector in terms of value.
Valitettavasti tällä hetkellä Euroopan tuottajilla ei ole minkäänlaista varmuutta alan sääntelystä YMP:n tulevan uudistuksen jälkeen, ei myöskään siitä, säilytetäänkö maitokiintiöjärjestelmä 31. maaliskuuta 2015 jälkeen vai ei.
Unfortunately, European producers currently have no certainty as regards the way the sector will be regulated after the forthcoming CAP reform, and whether or not the milk quota system will be retained after 31 March 2015.
Maito saavutti äskettäin 0,44–0,45 euron litrahinnan ja joillakin alueilla hinta on jopa 0,50 euroa litralta.
Recently, milk prices have reached 44-45 cents a litre, and in some areas as much as 50 cents a litre.
eikö se pidä tarpeellisena säätää kiireellisesti maitokiintiöiden lisäämisestä, jotta hintoihin voidaan puuttua? —
Does the Commission consider that it should, as a matter of urgency, take steps to increase milk quotas as a means of addressing prices?