natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Päätöslauselmassa esitettyjen vaatimusten mukainen tutkimus lasten katoamisen tai seksuaalisen hyväksikäytön todellisesta tilanteesta ja laajuudesta sekä kansalaisyhteiskunnan järjestöjen asemasta ja asiaan liittyvistä oikeudellisista kysymyksistä on laadittu.
As required by the resolution, a study has been drawn up on the actual extent of the phenomenon of missing and sexually exploited children as well as on the role of civil society organisations and relevant legal issues.
STOP- ja Daphne-ohjelmista rahoitetun, pian valmiiksi saatavan tutkimuksen on tehnyt belgialainen Child Focus -järjestö yhdessä Gentin yliopiston sekä jäsenvaltioissa ja tulevissa jäsenvaltioissa toimivien kumppanijärjestöjen kanssa.
The study was financed from the STOP and Daphne Programmes and has been carried out and almost finished by the Belgian organisation Child Focus together with the Ghent University and partner organisations in Member States and Accession Countries.
Kun tulokset on esitetty ja julkaistu, komissio raportoi niistä neuvostolle.
Once the results have been presented and published, the Commission will report on them to the Council.
Daphne II -ohjelma on tarkoitus hyväksyä vuoden 2004 ensimmäisen puoliskon aikana.
Finally, the Daphne II programme should be adopted during the first half of 2004.
Se kattaa kauden 2004—2008, ja sen määrärahat ovat 50 miljoonaa euroa.
It will cover the period 2004-2008 with a budget of EUR 50 million.
Kaikki uudet jäsenvaltiot voivat osallistua ohjelmaan täysimittaisesti.
All new Member States will be able to participate fully in this programme.
Komissio onkin vakuuttunut siitä, että mainitun alueen paikallisjärjestöt voivat ryhtyä aktiivisesti torjumaan kyseistä ilmiötä.
Therefore, the Commission is convinced that local organisations from that particular region will be active in the fight against this phenomenon.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3933/03
WRITTEN QUESTION E-3933/03
Aihe: Ergonomisen satulatuolin tunnustaminen EU:n tuoliluokituksissa
Subject: Recognition of the ergonomic saddle chair in the EU's chair classifications
Suomalainen satulatuolien valmistaja Salli Systems on lähestynyt pyytäen auttamaan heitä heidän tuotteensa tunnustamisessa.
Salli Systems, the Finnish manufacturer of saddle chairs, has asked for help in securing recognition for its product.
Salli Systems valmistaa tuoleja, jotka ottavat huomioon ergonomian istumatyössä.
Salli Systems makes chairs which take account of ergonomics in connection with sedentary work.
Ongelmana on, että Salli Systemsin mukaan mitkään tuoleihin liittyvät standardit eivät tällä hetkellä tunnista tätä uutta konseptia, mikä aiheuttaa ongelmia tuolin markkinoinnissa.
The problem is that, according to Salli Systems, standards for chairs do not at present recognise this new concept, and this is causing difficulties in the marketing of the chair.
Salli Systems pyytääkin apua liikeidean tunnustamiseen.
Salli Systems has requested help in obtaining recognition of its business idea.
Salli Systemsin satulatuoli on ergonomisesti suunniteltu minimoimaan toimistotyöstä aiheutuvia istumaperäisiä vaivoja.
Salli Systems' saddle chair is ergonomically designed so as to minimise medical problems caused by sedentary office work.
Perinteinen istunta tuo vaivoja, koska lantion ja reiden noin 90 asteen kulma ei ole fysiologinen eikä se säily, vaan reisien ollessa vaakasuorassa lantio kääntyy taakse ja selkä pyöristyy.
The traditional sitting posture causes disorders because it is not physiologically appropriate to maintain an angle of approximately 90 o between the pelvis and the thighs, and indeed such an angle is not in fact maintained: when the thighs are horizontal, the pelvis tilts backwards and the back bends.
Tämän vuoksi aktiivinen nojaaminen oikeaoppisesti selkänojaan ja keskittyminen istumatyöhön on vaikeaa.
As a result, it is difficult to lean actively against a back rest in the orthodox manner and to concentrate on sedentary work.
Tämä on selkävaivojen ylivoimaisesti suurin yksittäinen tekijä.
This is overwhelmingly the most common individual factor behind back pain.
Huonosta istumisesta aiheutuva lasku on huomattava, kun ajatellaan pahenevia selkävaivoja, istumisesta aiheutuvaa väsymystä sekä työtehon ja tuottavuuden laskua.
The cost of poor sitting postures is substantial in terms of worsening back pain, tiredness caused by sitting, and impairment of labour efficiency and productivity.
Hyvän ergonomian vaatimukset täyttää parhaiten ratsastuksenomainen istunta ja satulatuoli.
The requirements of good ergonomics are currently best met by sitting in a rider's posture, using a saddle chair.
Siinä reidet avautuvat ja suuntautuvat noin 45 astetta alaviistoon, istuinluut kannattelevat kehon painoa painamatta pahemmin lihaksia tai tiehyitä.
As a result, the thighs open up and are angled approximately 45 o downwards, and the ischia support the weight of the body without imposing any extra pressure on muscles or ducts.
Tällainen istunta on selkeästi perinteistä terveellisempi, mukavampi ja turvallisempi.
This type of posture is significantly healthier, more comfortable and safer than the traditional one.
Tiedustelemmekin, mitä komissio voi tehdä kyseisen liikeidean tunnustamisen hyväksi ja kuinka satulatuoli voidaan ottaa mukaan jo olemassa oleviin tuoliluokituksiin ja -standardeihin.
What can the Commission do to promote recognition of this business idea and how can the saddle chair be incorporated into existing chair classifications and standards?
On selvää, että komission vastuualueeseen ei kuulu yksittäisten liikeideoiden edistäminen.
It is clearly not within the Commission's remit to promote particular business ideas.
Vaikka ergonomiset tuolit voivat auttaa tiettyjen terveysongelmien ehkäisemisessä ja niitä olisi sen vuoksi oltava markkinoilla, on käyttäjien asiana valita tarpeisiinsa parhaiten soveltuva tuolityyppi.
Although ergonomic chairs can help prevent certain health problems and should therefore be available on the market, it is for users to choose the type of chairs most adapted to their needs.
Mitä tulee tuolien luokitteluun ja standardeihin, teollisuus voi ensisijaisesti käsitellä näitä kysymyksiä itse erityisesti vapaaehtoisten standardointitoimien avulla Euroopan standardointikomiteassa (European Committee for Standardization, CEN).
As far as classification and standards for chairs are concerned, these are aspects that are better dealt with by industry itself in the first instance, in particular through voluntary standardisation activities within the European Standardisation Committee (CEN).
Mitä tulee työntekijöiden suojeluun työpaikalla, toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/391/ETY EYVL L 183, 29.6.1989 . säädetään, että työnantajan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet työntekijöidensä turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi, mukaan lukien vaarojen ehkäisy.
As far as worker protection at the workplace is concerned, Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work OJ L 183, 29.6.1989 . provides that the employer shall take the measures necessary for the safety and health protection of workers, including prevention of risks.
Työnantajan on toteutettava aiheelliset toimenpiteet poistaakseen edellä mainittua arviointia tehtäessä havaitut vaarat.
The employer shall take appropriate measures to remedy the risks found, on the basis of the afore-mentioned evaluation.
Samassa direktiivissä esitetään työtuoleja koskevat vähimmäisvaatimukset, kuten tukevuus, säädettävyys ja mukavuus.
The same Directive details minimum requirements for work chairs such as stability, adjustability and comfort.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3934/03
WRITTEN QUESTION E-3934/03
Aihe: Yhdysvalloissa vakinaisesti asuvien ja työskentelevien eurooppalaisten Yhdysvaltoihin palaamisen kieltämiseen johtavat Yhdysvaltain soveltamat viisumimääräykset
Subject: US visa provisions which result in refusal to permit the return of Europeans who have a permanent residence and permanent job in the USA
Onko komissio tietoinen siitä, että EU:n jäsenvaltion kansalaisuuden omaavat henkilöt voivat vierailla ilman viisumia Amerikan Yhdysvalloissa, mutta että vuodesta 2003 lähtien sama ei koske Yhdysvalloissa asuvia ja työskenteleviä eurooppalaisia, joilla on oltava asiointiviisumi ulkomailta palatessaan ja jotka muiden vierailijoiden tapaan myös joutuvat luopumaan oikeudestaan turvautua asianajajaan oikeudenkäynneissä viranomaisia vastaan?
Is the Commission aware that, while people who are nationals of an EU Member State are admitted to the United States of America as visitors without visas, since 2003 this has no longer been the case for Europeans who live and work in the USA because when they return from abroad they must have a business visa, while — just like other visitors — they must waive the right to the assistance of a lawyer in legal disputes with the authorities?
Onko komissio tietoinen myös siitä, että Yhdysvaltojen tulliviranomaiset voivat kieltää jo pitkään Yhdysvalloissa asuneita tai Yhdysvaltojen kansalaisuuden omaavan henkilön kanssa avioituneita eurooppalaisia palaamasta Yhdysvaltoihin vierailijana perustellen päätöstään sillä, että kyseiset eurooppalaiset pyrkivät pääsemään laittomasti Yhdysvaltoihin perusteettomien väitteiden turvin, minkä johdosta heidät voidaan pakottaa poistumaan maasta ja heitä voidaan kieltää palaamasta Yhdysvaltoihin viiteen vuoteen?
Is the Commission furthermore aware that when Europeans who have already resided in the USA for a long time or are married to a US citizen return to the USA, the US customs service may refuse them admission as visitors, arguing that they are seeking to enter the USA under false pretences and illegally, and that they may then be deported from the country and ordered not to return for the next five years?
Onko komissio havainnut jo merkkejä siitä, että tämä paluun kieltäminen on tai siitä on tulossa väline, jolla Yhdysvalloissa asuvia eurooppalaisia painostetaan myymään asuntonsa ja yrityksensä mahdollisimman alhaiseen hintaan ja eroamaan toimistaan Yhdysvaltojen kansalaisuuden omaavien henkilöiden eduksi?
Does the Commission have indications that such refusal of permission to return is, or is becoming, an instrument by means of which to compel Europeans in America to sell their homes and businesses as cheaply as possible and to resign from their jobs, to the benefit of US nationals?
Onko EU:n jäsenvaltioilla käytettävissään vastaavia keinoja, joilla ne voivat evätä Yhdysvaltojen kansalaisuuden omaavilta henkilöiltä oikeuden sijoittautua maahan tai palata sinne tai työskennellä siellä?
Do the EU Member States have comparable ways of denying US nationals who are resident within their territory the right to reside indefinitely, return or work?
Sovelletaanko kyseistä oikeutta myös käytännössä ja poistetaanko amerikkalaisia ilman, että he ovat syyllistyneet rikoksiin, sen nojalla Euroopasta ja kielletään palaamasta tänne pitkään aikaan?
Is this right also exercised in practice, and are Americans deported and kept out of Europe for long periods on this ground without having engaged in any criminal activities?
Millä tavoin Yhdysvalloissa asuvien eurooppalaisten oikeudet ja velvollisuudet ja heidän poistamisensa Yhdysvalloista yhdenmukaistetaan Euroopassa asuvien yhdysvaltalaisten vastaavien oikeuksien ja velvollisuuksien kanssa vastavuoroisuusperiaatteen mukaisesti?
How will Europeans in America and Americans in Europe be placed on an equal footing as regards their rights, obligations and exclusion, on the basis of reciprocity?
Milloin tämä tapahtuu?
When will this be done?
Lähde: TV-kanavan Nederland 2 Twee Vandaag -ajankohtaisohjelma 9. joulukuuta 2003.
Source: TV Nederland 2, Twee Vandaag, 9 December 2003.
Komission tiedossa ei ole, että Yhdysvaltain viranomaiset kieltäisivät paluun Yhdysvaltoihin sellaisilta EU:n jäsenvaltioiden kansalaisilta, joilla on voimassa oleva oleskelulupa Yhdysvalloissa ja jotka täyttävät laillisen maahantulon ja oleskelun ehdot.
The Commission has no information that the United States authorities refuse the re-entry of EU citizens, who are in the possession of valid United States residence permits and fulfil the requirements for a lawful entry and residence.
Komission tietoon ei myöskään ole tullut minkäänlaista näyttöä siitä, että Yhdysvaltain viranomaiset olisivat yrittäneet luoda arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaa käytäntöä.
In addition, the Commission has no indication whatsoever that the United States authorities have tried to establish such a practice as insinuated by the Honourable Member.
Tiedotusvälineissä huomiota herättäneiden viimeaikaisten tapahtumien valossa komissio kuitenkin haluaa painottaa, että useimmat EU:n kansalaiset, joilla on koneellisesti luettava passi ja joiden lyhytaikaisen Yhdysvalloissa oleskelun syynä on lomamatka tai lyhytkestoinen työmatka, kuuluvat Yhdysvaltain viisumivapausohjelman piiriin.
However, in view of recent incidents, which have attracted some media attention, the Commission would like to note that most EU citizens, who are in the possession of a machine-readable passport, fall under the visa waiver programme of the United States, if the purpose of their short-term stay is tourism or short-term business.
Kaikissa muissa tapauksissa, esimerkiksi perheiden yhdistämistä varten, tarvitaan viisumi, jota maahantulijan on yleensä etukäteen anottava maassaan sijaitsevasta Yhdysvaltain konsulaatista tai jota myös Yhdysvaltain kansalaisuuden omaava perheenjäsen voi anoa.
Any other purpose, such as family reunification, requires a visa, which has in principle to be requested in advance at the responsible United States consular post abroad or by the family member, who is a United States national.
Ne maahantulijat, jotka ovat saaneet viisumin konsulaatista, voivat vedota maahantuloasioita käsittelevään tuomariin, jos he kohtaavat ongelmia Yhdysvaltoihin saapuessaan.
Persons, who have received a visa from a consular post, have the right of appeal to an immigration judge, if problems occur during the immigration procedure at the point of entry.
Eri menettelyä sovelletaan niihin henkilöihin, joiden viisumianomusta ei vielä ole käsitelty tai jotka eivät ole etukäteen anoneet viisumia esimerkiksi siksi, että uskoivat kuuluvansa viisumivapausohjelman piiriin.
A different matter concerns persons, whose visa application is not yet decided or who have not applied for a visa in advance, e.g. because they believed that they would fall under the visa-waiver programme.
Yhdysvaltain viranomaiset voivat evätä maahantuloluvan näiltä henkilöiltä, mikäli he yrittävät saada oleskeluluvan väärin perustein tai jos he aiemmin ovat rikkoneet maahantulosäännöksiä.
The United States authorities may reject these persons, if they try to obtain residence under false pretences or if they previously breached immigration rules.
Siinäkin tapauksessa, että näiden henkilöiden kohdalla olisi jo käynnissä toinen maahantulomenettely tai viisumianomuksen käsittely, maahantuloviranomaiset voivat poistaa heidät maasta välittömästi maahantulopaikassa, ilman että heillä olisi mahdollisuutta siinä vaiheessa turvautua oikeuskeinoihin.
They can be returned immediately by the immigration authorities at the point of entry without the possibility of judicial remedy at this stage, even if another immigration procedure or visa application is pending.
Kaikki riita-asiat on selvitettävä ulkomailta käsin konsulaatin avustuksella.
Any dispute has to be settled from abroad with the assistance of the consular services.
EU:n jäsenvaltioissa on periaatteessa käytössä yhteneväiset järjestelmät, joilla pyritään takaamaan maahantulo- tai oleskelulupahakemusten käsittely ennen maahantuloa ulkomaisissa konsulinvirastoissa.
In principle, the Member States apply similar systems to ensure that applications for immigration or residence are tabled abroad and decided by the consular services in advance of the entry.
Raja-asemilla myönnetään maahantulolupia vain hyvin poikkeuksellisissa tapauksissa.
Border posts do only under very exceptional circumstances issue entry visas.
Jäsenvaltioilla on oikeus evätä maahanpääsy kaikilta kolmansien maiden kansalaisilta, jotka eivät täytä maahantulo- tai oleskeluluvan myöntämisehtoja.
Member States have the possibility to refuse entry or residence to any national of a third-country, if the provisions on entry and residence are not fulfilled.
Tämä koskee myös Yhdysvaltain kaltaisten kolmansien maiden kansalaisia, joilta ei vaadita lyhytkestoista viisumia heidän ylittäessään unionin ulkorajoja.
This does also concern persons from third countries, such as the United States, whose nationals are exempt from the requirement to possess a short-term visa when crossing the external borders.
Mikäli viranomaiset toteavat, ettei maahantulon tarkoitus kuulu viisumivapauden piiriin, kyseinen henkilö voidaan poistaa maasta.
If, for instance, the authorities discover that the purpose of entry is not compliant with the visa exemption, the person can be rejected.
Mahdollisuus turvautua oikeuskeinoihin tällaisten päätösten kumoamiseksi vaihtelee eri jäsenvaltioiden välillä.
The possibility to take legal action against such decisions differs among Member States.
Lisäksi voidaan poistaa maasta sellaiset henkilöt, joiden oleskeluaika ylittää viisumivapauteen oikeuttavat kolme kuukautta.
Moreover, if somebody exceeds the duration of the visa-free residence of three months (so-called overstayers), removal procedures can be initiated.
Niin ikään sellaisilta henkilöiltä, jotka ovat rikkoneet maahanmuuttolakia, voidaan kansallisen lainsäädännön nojalla evätä laillinen paluuoikeus maahan.
Finally, persons, who violated immigration laws, can be banned from a legal re-entry according to national law.
Paluukiellon kesto riippuu siis kansallisesta lainsäädännöstä.
The duration of the re-entry ban depends also on national law.
Komission hallussa ei ole sellaisia Yhdysvaltain kansalaisia koskevia konkreettisia lukuja, joihin olisi jäsenvaltioissa sovellettu maastapoistamismenettelyjä.
The Commission has no concrete figures on United States nationals, who have been subject to removal procedures in Member States.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-3935/03
WRITTEN QUESTION E-3935/03
Aihe: Tuomioistuimen toimivalta rajat ylittävissä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa asetuksen (EY) N:o 44/2001 mukaan
Subject: Court with jurisdiction in international civil and commercial matters under Regulation (EC) No 44/2001
Hiljan sain jälleen kuulla kyseisen asetuksen soveltamiseen liittyvästä ongelmasta.
I recently again heard about a problem regarding the application of this regulation.
Saksalainen työntekijä työskenteli Alankomaissa alankomaalaisen työsopimuksen turvin.
An employee from Germany was working in the Netherlands under a Dutch employment contract.
Saksan lainsäädännön nojalla työsopimus voidaan sanoa irti yksipuolisesti, Alankomaiden lainsäädännön mukaan se ei ole kuitenkaan mahdollista.
Under German law, an employment contract may be terminated by means of unilateral dismissal, but not under Netherlands law.
Riidan syntyessä oli alankomaalaisen työnantajan asetuksen (EY) N:o 44/2001 mukaisesti pyydettävä saksalaista tuomioistuinta purkamaan työsopimus, mikä toimenpide on saksalaiselle oikeuslaitokselle tyystin tuntematon.
When an employment dispute arose, the Dutch employer was required by Regulation (EC) No 44/2001 to ask a German court to dissolve the employment contract, a procedure completely unknown to the German court.
Jakaako komissio allekirjoittaneen näkemyksen, jonka mukaan edellä kuvattu tilanne aiheuttaa monimutkaisia prosesseja ja merkitsee tarpeetonta hallinnollista ja taloudellista rasitetta raja-alueiden yrityksille ja niiden työntekijöille?
Does the Commission agree that the above leads to complicated procedures and places an unnecessary administrative and financial burden on businesses in border regions and their employees?
Aikoo komissio Euroopan parlamentin kehotuksen mukaisesti ryhtyä toimiin tämänkaltaisten epätoivottujen tilanteiden syntymisen ehkäisemiseksi tulevaisuudessa?
Will the Commission, as requested by Parliament, take measures to avoid such undesirable situations in future?
Euroopan parlamentti hylkäsi 2. syyskuuta 2003 antamassaan lainsäädäntöpäätöslauselmassa Alankomaiden kuningaskunnan aloitteen ja pyysi komissiota käsittelemään perinpohjaisesti ongelmia, joita aiheutuu erityisesti raja-alueilla siitä syystä, että sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, jossa on työntekijän kotipaikka, on yksinomainen toimivalta ratkaista työnantajan nostama kanne työsopimuksen purkamiseksi.
In its legislative resolution of 2 September 2003 the European Parliament, whilst rejecting the initiative of the Kingdom of the Netherlands, called upon the Commission to give proper consideration to the issue of problems resulting, particularly in border areas, from the exclusive jurisdiction of the courts of the Member State in which the employee is domiciled for legal action brought by the employer for judicial annulment of an employment contract.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan hyväksymässä mietinnössä ehdotetaan, että ensin tarkastellaan, onko ongelmia syntynyt tai syntyykö niitä todennäköisesti ja missä määrin, ja vasta sitten harkitaan tarkastelun tuloksista riippuen lainsäädännön muuttamista.
The report adopted by the Committee on Legal Affairs and the Internal Market suggests firstly examining whether, and to what extent, problems have arisen or are likely to arise and secondly, depending on the outcome of that analysis, considering amending legislation.
Komission yleisenä tehtävänä on valvoa annetun lainsäädännön täytäntöönpanoa ja toimivuutta, joten komissio voi toki tarkastella parlamentin jäsenen esille tuomaa kysymystä tai mitä tahansa muuta neuvoston asetukseen (EY) N:o 44/2001 liittyvää hankaluutta, joka on tuotu sen tietoon.
Within its general responsibility for monitoring the implementation and functioning of adopted legislation the Commission can certainly look at the issue that the Honourable Member is raising, or at any other difficulty with Council Regulation (EC) No 44/2001 that may be brought to its attention.
Käsiteltävänä olevan asian yhteydessä on syytä huomata, että koska neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 on tullut voimaan vasta suhteellisen vähän aikaa sitten, kysymystä siitä, millä alueilla ja missä määrin 20 artiklan 1 kohdassa asetettu toimivaltaan liittyvä sääntö on aiheuttanut kirjallisessa kysymyksessä esitettyjen tapausten kaltaisia käytännön ongelmia, on melko vaikea ratkaista, sillä helppotulkintaista oikeuskäytäntöä ei vielä ole.
As regards the issue in question, it has to be noted that the relatively short period since the entry into force of Council Regulation (EC) No 44/2001 makes it somewhat difficult, due to the absence of much accessible case law, to shed light on the question of where and to what extent the jurisdictional rule of Article 20(1) has led to practical problems in cases such as those mentioned in the written question.
Tässä suhteessa komission tietokanta, joka otetaan käyttöön vuoden 2004 kuluessa ja joka tarjoaa tietoa asetuksen tulkintaan liittyvistä jäsenvaltioiden tuomioistuinten päätöksistä, on kuitenkin varsin hyödyllinen.
However, the Commission database which will become operational at some point in 2004, providing access to decisions of the Member States' courts on the interpretation of the Regulation will be of considerable value in that respect.
Myös Euroopan oikeudellinen verkosto saattaisi olla sopiva foorumi, josta saa asiaan liittyviä lisätietoja.
Furthermore, the European Judicial Network could certainly be an appropriate forum to look further into this matter.