natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Myöntääkö komissio, että Euroopan unionin käytössä olevat eurooppalaisen teollisuuspolitiikan työvälineet ovat täysin riittämättömät teollisuutemme tukemiseksi?
Does the Commission recognise that the tools available to the European Union for the creation of a European industrial policy are not sufficient to support industry in Europe?
Mihin toimenpiteisiin Euroopan komissio aikoo ryhtyä, jotta teollisen haasteen tiedostamisen osoittavia tiedonantoja voisi seurata todellisen eurooppalaisen talouspolitiikan toteuttaminen?
What steps will it take to develop a fully-fledged European industrial policy following its communications stressing the importance of so doing?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1520/07
WRITTEN QUESTION E-1520/07
Aihe: Laittomat viiniviljelmät Euroopassa
Subject: Illegal vineyards in Europe
Euroopan komissio esitti 22. kesäkuuta 2006 tiedonannon, jolla se pyrki tuomaan ratkaisun eurooppalaisen viinialan liikatuotannon aiheuttamaan kriisiin (KOM(2006)0319 lopullinen).
On 22 June 2006, the Commission presented a communication intended to respond to the overproduction crisis affecting the European wine sector (COM(2006)319 final).
Komissio suositteli muun muassa 40 000 hehtaarin suuruisen viininviljelyalueen raivaamista viiden seuraavan vuoden aikana, mikä vastaa lähes 12 prosenttia Euroopan unionin 3,4 miljoonasta hehtaarista.
The Commission was in favour of grubbing up 400 000 hectares of vines in the next five years, almost 12 % of the total 3.4 million hectares in the European Union as a whole.
Komission maaliskuun 2004 kertomuksessa antamien lukujen mukaan Euroopassa on useita laittomia viiniviljelmiä, joiden pinta-ala Euroopan unionin alueella on yhteensä jopa 150 000 hehtaaria.
According to the Commission's own figures, set out in a report published in March 2004, there are a number of illegal vineyards in Europe, apparently covering an area of 150 000 hectares across the Union as a whole.
Nämä laittomat viiniviljelmät tuottavat viidestä kahdeksaan miljoonaa hehtolitraa, samalla kun Euroopan liikatuotannon määräksi arvioidaan 12 miljoonaa hehtolitraa.
These illegal vineyards allegedly account for the production of between 5 and 8 million hectolitres, while European overproduction is estimated to be 12 million hectolitres.
Laittomien viiniviljelmien lopullinen raivaaminen mahdollistaa näin ollen paremman tasapainon palauttamisen eurooppalaisten viinien tuotantoon ja kaupan pitämiseen.
The definitive grubbing-up of illegal vineyards would make it possible to achieve a better balance between the production and sale of European wine.
Ennen kuin mitään päätöksiä raivaustoimenpiteistä tehdään, voiko komissio kertoa, mikä laittomien viljelmien määrä Euroopassa tarkalleen ottaen on?
Therefore, before any decision is taken on grubbing-up measures, can the Commission give precise details of Europe's illegal vineyards?
Mitä komissio aikoo tehdä laittomien viljelmien suhteen?
What action does the Commission propose with regard to this problem?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1521/07
WRITTEN QUESTION E-1521/07
Aihe: Eurooppalainen ”Green Card”
Subject: European ‘Green Card’
Aivovuoto Euroopasta ja Eurooppaan saapuvien ulkomaisten jatko-opiskelijoiden suhteellisesti ja yleisesti alhaisempi määrä Australiaan, Kanadaan ja Yhdysvaltioihin verrattuna köyhdyttää eurooppalaisia tutkimusrakenteita ja heikentää innovaatiokykyä.
The brain drain from Europe and the immigration of foreign graduates, proportionately and globally lower than in Australia, Canada and the USA, is reducing Europe's research capabilities and weakening its innovation capacity.
Asiaan on syytä kiinnittää erityistä huomiota, koska 87 prosenttia unioniin saapuvista pohjoisafrikkalaisista ei ole saanut korkeakoulutusta.
This problem needs to be looked at closely because 87 % of North Africans entering the EU have had no higher education.
Todettakoon myös, että Australiaan muuttaneiden koulutettujen työntekijöiden määrä on noussut 71 240:stä 97 000:een vuosina 2003–2006.
Meanwhile, the number of skilled workers emigrating to Australia has risen from 71 240 in 2003 to 97 000 in 2006.
Komission suunnittelema ”Green Card” tuntuisi asianmukaiselta keinolta yksinkertaistaa hallintomenettelyjä, jotka korkeasti koulutettujen työntekijöiden on käytävä läpi päästäkseen Euroopan unioniin.
The ‘Green Card’ which the Commission is planning to introduce is, in our view, an appropriate means of simplifying bureaucratic procedures for the entry of highly skilled workers into the EU.
Uskooko komissio todella, että aivovuoto EU:sta ja Eurooppaan muuttavan korkeasti koulutetun henkilöstön liian vähäinen määrä johtuu monimutkaisista hallintomenettelyistä?
Does the Commission really believe that the brain drain from the EU and the lack of immigration of highly skilled personnel is due to bureaucratic complexities?
Eikö se sen sijaan katso, että ilmiö liittyisi pikemminkin rajoitteisiin ja korporatistisiin suoja‑ ja erioikeusjärjestelyihin, jotka estävät pätevyyden tunnustamisen ja sitä vastaavan palkkauksen?
Does it not agree, instead, that it is more a result of the constraints and corporatist forms of protection and privileges preventing the recognition of merit and the corresponding remuneration?
Onko komissio samaa mieltä siitä, että hallintokiemuroita helpottavan eurooppalaisen ”Green Cardin” lisäksi olisi toteutettava muita toimia, joiden tarkoituksena on helpottaa tilannetta ja poistaa esteitä työmarkkinoiden kehittymisen ja asianmukaisen palkkauksen tunnustamisen tieltä?
Does the Commission agree that, in addition to a European ‘Green Card’ to combat bureaucratic complications, other measures should be taken to liberalise situations and remove the blocages in the way of labour market processes and the recognition of suitable remuneration levels?
Pitäisikö sen mielestä miettiä uudelleen ns. eurooppalaista sosiaalista mallia (korkea työttömyys ja alhaiset palkat), jotta pystyisimme kilpailemaan maailmanmarkkinoilla niiden maiden kanssa, joihin muuttaa yhä enemmän korkeasti koulutettuja työntekijöitä?
Does it not consider it appropriate to reconsider the so-called ‘European social model’ (high unemployment and low wages) in order to be able to compete on the world market with those countries taking in an increasing number of highly skilled workers?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1522/07
WRITTEN QUESTION E-1522/07
Aihe: Suhteellisen hankalasti saavutettavissa olevien ja alemmilla hinnoilla tavallisten lentokenttien kanssa kilpailevien entisten sotilaslentokenttien lisääntyvä käyttö matkustajaliikenteessä
Subject: Increasing use for passenger transport of former military airports at locations which are relatively inaccessible for passengers and which are competing with regular airports by charging lower fares
Onko komissio tietoinen siitä, että viimeksi kuluneiden vuosikymmenten aikana lentokenttiä on sijoitettu yhä kauemmas asutuksesta niiden aiheuttamien haittojen takia, mutta että tästä huolimatta näille lentokentille on ollut yhä helpompaa päästä, koska useille kentille on rautatie‑ tai metroyhteys, mikä takaa nopean ja tiheän kuljetuspalvelun niiden ympärille?
Is the Commission aware that in recent decades airports have been located further away from conurbations on account of the nuisance that they cause to residential areas but that, despite this, they have become considerably more accessible because more and more airports are linked to railway or underground railway networks, creating quick and frequent transport services within a wide area around them?
Onko komissio tietoinen siitä, että 2 kohdassa tarkoitettu lentokenttätyyppi kilpailee tavallisten lentokenttien kanssa, jotka on suunniteltu matkustajaliikenteen kannalta ja joille pääsee helposti, ja että niitä käyttävät erityisesti uudet lentoyhtiöt, jotka pyrkivät pitämään toimintakustannukset – mukaan lukien kenttäpalveluista maksaminen – absoluuttisen minimissä ja etsivät usein uusia asiakkaita mainostamalla hyvin alhaisia hintoja, vaikka asiakkaat joutuvatkin usein yllättäen huomaamaan, että heidän maksamansa summa ei kata maakuljetusta kaupungeista/kaupunkeihin, joissa nämä yhtiöt kenttänimensä mukaan toimivat?
Is the Commission aware that airports of the category referred to at 2 are competing with regular airports, which are designed in the normal way for passenger transport and are accessible, and that in particular they are being used by new airlines which aim to keep their operating costs — including payments for airport facilities — to the absolute minimum and are seeking to attract new customers by advertising very low fares, although passengers are then often unexpectedly confronted with the fact that the fare they have paid does not include overland transport to and from the cities which the airports are allegedly serving?
Tämä trendi on asiakkaiden kannalta epäkäytännöllinen ja vahingoittaa ympäristöä.
This trend causes inconvenience to users and damage to the environment.
Mikä on komission mielipide asiasta sekä kuluttajansuojan että ympäristönsuojelun kannalta?
What is the Commission's view of it, from the point of view both of consumer protection and of environmental protection?
Mitä komissio tekee estääkseen näiden kielteisten ilmiöiden haittavaikutuksia ja keskittääkseen lentoliikenteen kentille, jotka on suunniteltu matkustajaliikenteeseen ja joille pääsee sujuvasti?
What is the Commission doing to help to counter these undesirable developments and to concentrate air transport at airports which have been designed for passengers and are accessible in a normal way?
Lähde: Saksalainen sanomalehti Die Welt, 12. maaliskuuta 2007.
Source: Die Welt newspaper, 12 March 2007.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1524/07
WRITTEN QUESTION E-1524/07
Aihe: Hotellimajoituksen ja ravintola-aterioiden alv:n alentaminen Skotlannissa
Subject: Reduction of VAT rate on hotel accommodation and restaurant meals in Scotland
Nykyisessä yhteisön alv-järjestelmässä alv:n taso vaihtelee EU:ssa siten, että useimmilla mailla on normaali alv-kanta (vähintään 15 %) sekä alennettu vero, jota sovelletaan tiettyihin tuotteisiin ja palveluihin.
Under the current Community VAT system, there are varying levels of VAT across the EU with most countries having a standard VAT rate (of not less than 15 %) and a reduced rate that applies to certain goods and services.
EU:n 27 jäsenvaltiosta 20 soveltaa alennettua alv:tä hotellipalveluihin ja 11 ravintola-aterioihin.
Of the 27 EU Member States, 20 apply a reduced VAT rate to hotel services and 11 apply a reduced rate to restaurant meals.
Seitsemän jäsenvaltiota soveltaa tiettyihin tuotteisiin myös poikkeuksellisen alhaista veroa, joka on alle 5 %.
Seven Member States also apply a ‘super-reduced’ rate of less than 5 % for certain goods and services.
Esimerkiksi Italiassa normaali alv on 20 % mutta hotelleihin ja ravintoloihin sovelletaan 10 %:n veroa, kun taas Espanjassa normaali vero on 16 % ja hotellien ja ravintoloiden 7 % ja Sloveniassa normaali alv on 20 % ja hotellien ja ravintoloiden 8,5 %.
For example, Italy has a 20 % standard VAT rate but a 10 % rate for hotels and restaurant meals, while Spain has a 16 % standard rate with a 7 % rate for hotels and restaurant meals and Slovenia with a 20 % standard VAT rate has an 8.5 % rate for hotels and restaurant meals.
Maat, jotka soveltavat ravintola-aterioihin ja hotelleihin alennettua alv:tä, mukaan luettuna Irlanti, Kreikka ja Portugali, ovat niitä, joissa matkailuelinkeino on tärkeä, jolloin ne voivat tarjota kilpailukykyisempiä hintoja houkutellakseen vierailijoita.
Those countries applying the reduced VAT rate to restaurant meals and hotels, including Ireland, Greece and Portugal, are those with a large tourism industry, allowing them to offer more competitive prices to attract visitors.
Matkailu on Skotlannin talouden kannalta avaintekijä.
Tourism is a key contributor to Scotland's economy.
Vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan alennettu alv (5 %) on yksi EU:n alhaisimmista, siellä sekä hotellimajoitukseen että ravintola-aterioihin sovellettu 17,5 %:n alv on yksi EU:n korkeimmista (normaali alv on 17,5 %), koska maa ei sovella alennettua alv:tä kumpaankaan näistä.
Although the UK has one of the lowest reduced VAT rates in the EU at 5 %, it has one of the highest VAT rates for both hotel accommodation and restaurant meals in the EU at 17.5 % (with a 17.5 % standard rate of VAT) since it does not apply the reduced rate of VAT to either of these.
Skotlannin matkailuala etenkin Ylämailla ja saarissa kärsii tästä, koska siellä tuotteiden ja palvelujen tarjoamiskustannukset ovat korkeammat kuin muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa syrjäisen sijainnin ja siihen liittyvien kuljetuskustannusten vuoksi.
Such a high rate of VAT is strongly felt by Scotland's tourism industry, especially in the Highlands and islands where the cost of providing goods and services is higher than in other parts of the UK due to its remoteness and the related transport costs involved.
Jos hotellimajoitusten ja ravintola-aterioiden kaltaisten matkailutuotteiden ja ‑palveluiden alv-kantaa alennettaisiin, voitaisiin vireyttää matkailuelinkeinoa sekä hotellien ja ravintoloiden paikallista myyntiä etenkin syrjäisillä alueilla.
Having a reduced VAT rate on such tourism goods and services as hotel accommodation and restaurant meals could help stimulate tourism trade as well as increase local trade in hotels and restaurants, especially in remote areas.
Voiko komissio kertoa, voisiko Yhdistynyt kuningaskunta soveltaa joko alennettua alv-kantaa tai poikkeuksellisen alhaista veroa sekä hotellimajoitukseen että ravintola-aterioihin?
Can the Commission state whether it would be possible for the UK to apply either a reduced rate of VAT or a ‘super-reduced’ rate to both hotel accommodation and restaurant meals?
Voisiko Yhdistynyt kuningaskunta soveltaa tätä myös tietyllä alueella?
Would it also be possible for the UK to apply this within a region?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1525/07
WRITTEN QUESTION E-1525/07
Aihe: Eläinten hyvinvointia koskevat määräykset kauppasopimuksissa
Subject: Animal welfare provisions in trade agreements
Marraskuussa 2002 annetussa ”komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön ulkopuolisten maiden tuotantoeläinten hyvinvointia koskevasta lainsäädännöstä ja sen vaikutuksista EU:hun” tuotiin esiin komission pyrkimys sisällyttää eläinten hyvinvointi tuleviin kahden‑ tai monenvälisiin sopimuksiin.
The ‘communication from the Commission to the Council and the European Parliament on animal welfare legislation on farmed animals in third countries and the implications for the EU’, issued in November 2002, expressed the Commission’s aim ‘at including animal welfare as an issue’ in future bilateral or multilateral agreements.
Tuohon mennessä ainoastaan EU:n ja Chilen välinen sopimus sisälsi erityisiä eläinten hyvinvointia koskevia määräyksiä, jotka koskivat tainnutusta ja teurastamista.
Up until that point, only the EU‑Chile agreement contained specific animal welfare provisions regarding stunning and slaughter.
Sen jälkeen vapaakauppasopimuksista on neuvoteltu jatkuvasti useiden maiden ja maaryhmien kanssa.
Since then, negotiations for free trade agreements have been constantly ongoing with several countries and groups of countries.
Voiko komissio antaa ajantasaista tietoa siitä, miten EU on tähän mennessä onnistunut sisällyttämään erityisiä eläinten hyvinvointia koskevia määräyksiä kahden‑ ja monenvälisiin sopimuksiin?
Can the Commission provide an update on what has been achieved so far in relation to the inclusion of specific animal welfare provisions in the bilateral or multilateral agreements by the EU?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1526/07
WRITTEN QUESTION E-1526/07
Aihe: Veden asema
Subject: Status of water
Tällä hetkellä yli miljardi ihmistä on vailla puhdasta juomavettä ja lähes kolme miljardia vailla terveyspalveluja.
At present, more than one billion people have no access to drinking water and almost three billion no access to health services.
Afrikassa 300 miljoonaa ihmistä (40 prosenttia väestöstä) elää ilman perushygieniaa.
In Africa, 300 million people (40 % of the population) have no basic sanitary facilities.
Vuodesta 1990 lähtien lukumäärä on noussut 70 miljoonalla.
Since 1990, that figure has increased by 70 million.
Maailman terveysjärjestö (WHO) arvioi, että puolet kehitysmaiden väestöstä, josta suurin osa on lapsia, kärsii sairauksista, jotka johtuvat suoraan huonolaatuisesta vedestä tai epäsuorasti tulehduksia tai viruksia kantavista organismeista.
The World Health Organisation (WHO) takes the view that half the population of the developing countries, a substantial majority of them children, suffer from diseases caused directly by poor-quality water or indirectly by organisms carrying infections and viruses which are found in that water.
Joka kahdeksas sekunti kuolee lapsi vedenpuutteeseen tai pilaantuneesta vedestä johtuvaan sairauteen.
Every eight seconds a child dies from lack of water or a water-related disease.
Veden ja perusterveyspalvelujen saatavuus on siis elämisen oikeuteen kuuluva peruskysymys.
Access to water and basic health services is thus an issue closely bound up with the right to life.
Veden riittävä saatavuus juomista ja peseytymistä varten on perusihmisoikeus.
Having sufficient water to drink and to wash is a fundamental human right.
Ilman tätä oikeutta ei voi olla muita ihmisoikeuksia.
A lack of water renders all other human rights meaningless.
Dublinissa vuonna 1992 pidetystä kansainvälisestä vesikonferenssista lähtien kansainvälinen yhteisö on kieltäytynyt (institutionaalisesti) tunnustamasta veden saatavuutta oikeudeksi, toisin sanoen yleismaailmalliseksi, jakamattomaksi ja loukkaamattomaksi oikeudeksi, ja asettanut siten etusijalle taloudellisen hyödykkeen käsitteen.
Since the International Water Conference held in Dublin in 1992, the international community has continued to refuse (institutionally) to recognise access to water as a right, i.e. as a universal, indivisible and inviolable right, thereby fostering the notion of water as an economic asset.
Vuonna 2002 YK:n taloudellisten, sosiaalisten ja kulttuurillisten oikeuksien komitea tunnusti oikeuden veden saatavuuteen muistuttamalla, että vesi on välttämätöntä ihmisarvoiselle elämälle ja ehdoton edellytys muiden ihmisoikeuksien toteutumiselle.
In 2002, the UN Committee on Economic, Social and Cultural Rights acknowledged the right to water, pointing out that it is ‘indispensable for leading a life in human dignity’ and ‘a prerequisite for the realisation of other human rights’.
Veden saatavuutta on pidettävä ihmisoikeutena, ja tälle luonnonvaralle on annettava oikeudellinen asema, joka takaa tämän oikeuden.
Access to water must be regarded as a human right and water as a resource must be endowed with a legal status which guarantees that this right can be realised.
Toimet veden saatavuutta koskevan oikeuden tunnustamiseksi ovat siis ensisijaisen tärkeitä.
Securing recognition of the right to access to water is thus a matter of overriding importance.
Kaikilla tasoilla – paikallisesti, alueellisesti ja kansallisesti – pyrkimykset omia vesi yhteisen edun kustannuksella voidaan estää lailla.
At all levels, local, regional and national, it is the ‘law’ which can protect water against efforts to gain control over it to the detriment of the general interest.
Voiko komissio ilmoittaa, mitä toimia se aikoo toteuttaa, jotta veden saatavuus tunnustetaan muodollisesti oikeudeksi ja että sille annetaan asianmukainen oikeudellinen asema?
Can the Commission state what measures it plans to take to ensure that access to water is formally recognised as a right with its own legal status?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1527/07
WRITTEN QUESTION E-1527/07
Aihe: Yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän (RCAM) piiriin kuuluvien lääkäripalvelujen ylihinnoittelu
Subject: Overcharging under the Joint Sickness Insurance Scheme (JSIS) in Luxembourg for medical services
Yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän (RCAM) jäseninä olevan toimielinten henkilöstön lääkäripalvelut ovat aina olleet ylihinnoiteltuja Luxemburgissa.
Institution staff belonging to the JSIS have consistently been overcharged in Luxembourg for medical services.
Rajallisten sopimusten tekeminen lääkäreiden yhdistyksen ja yleisemmin terveydenhuoltoalan edustajien kanssa ei ole tarjonnut tyydyttävää vastausta, sikäli kuin näillä sopimuksilla tuetaan ylihinnoittelua ja niiden vuoksi yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän jäsenille lankeaa kohtuuton taloudellinen taakka, erityisesti koska heidän on maksettava poliklinikkamaksuja ja kiinteitä maksuja, joita yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä ei korvaa kokonaan päinvastoin kuin kansallisen järjestelmän jäsenten tapauksessa.
Concluding limited-scope agreements with the association of medical practitioners and, more generally, with the association of hospitals is not a satisfactory response, since those agreements both endorse overcharging and impose an undue financial burden on JHIS members, in particular concerning payment for hospital stays and flat-rate charges which, unlike for members of national schemes, are not fully defrayed by the JSIS.
Voiko komissio ilmoittaa vuotuisen summan, jonka yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän jäsenet ovat maksaneet poliklinikkamaksuina ja erilaisina kiinteinä maksuina vuodesta 2000 alkaen (mainitun summan puuttuessa sairausvakuutusjärjestelmästä maksetut korvaussummat)?
Can the Commission say how much has been paid by members each year, since 2000, for hospital stays and imaging services on a flat-rate basis (or, alternatively, how much the scheme has refunded)?
Voiko komissio ilmoittaa, toimittaako se säännöllisesti kansallisille verohallinnoille, erityisesti Luxemburgin verohallinnolle, yksityiskohtaiset tiedot terveydenhoitopalvelujen tarjoajien perimistä palkkioista?
Can the Commission say whether it regularly forwards to national tax authorities, particularly the Luxembourg Tax Authority, detailed information about the fees received by health practitioners?
Jos näin ei ole, katsooko komissio, että tällaisella käytännöllä voitaisiin rajoittaa tiettyjä liiallisuuksia, joita henkilöstö joutuu tällä hetkellä sietämään?
If not, does the Commission not think that that would be likely to curb some abuses currently put up with by staff?
Voiko komissio ilmoittaa tämän ylihinnoittelua koskevan kysymyksen yhteydessä ja sosiaalisten toimien kiireellisyyden vuoksi, onko se valmis ottamaan käyttöön erityisesti Luxemburgissa järjestelmällisen sairauskulujen korvauksen (esimerkiksi 150 euroa ylittävältä osalta) niille henkilöstön jäsenille, joiden palkat ovat alhaisimmat (esimerkiksi alle 2 000 euroa)?
In addition, to this overcharging issue, and by way of urgently needed social action, can the Commission say whether it is willing to introduce systematic direct billing for medical expenses (e.g. more than EUR 150) for staff on the lowest salaries (e.g. below EUR 2000 )?
Tällainen yhteiskunnallisesti täysin oikeudenmukainen järjestelmä mahdollistaisi sen, että pienituloisimmat eivät olisi velvollisia maksamaan ennakkoon summia, jotka ovat toisinaan suhteettomia suoritettuun hoitotoimenpiteeseen verrattuna ja käytännössä kohtuuttoman suuria heidän tuloihinsa nähden?
As a result of this mechanism to ensure proper social justice, the lowest earners would not be obliged to advance sums which are sometimes out of all proportion to the treatment carried out and, in view of act as a deterrent in practice.
Luonnollisesti yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän jäsenen, johon sovellettaisiin tällaista tointa, olisi laskelman jälkeen vastattava omasta osuudestaan.
Naturally, upon settlement, eligible JSIS members would have to defray the remainder to be borne by them.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-1528/07
WRITTEN QUESTION E-1528/07
Aihe: Luxemburgin toisen Eurooppa-koulun sijoituspaikka
Subject: Siting the second Luxembourg European School
Eurooppa-koulujen johtokunta on hyväksynyt Luxemburgin toisen Eurooppa-koulun sijoituspaikaksi Luxemburgin viranomaisten ehdottaman Mamer-Bertrangen alueen.
The Board of Governors of the European Schools has accepted the Mamer-Bertrange site proposed by the Luxembourg authorities for the second Luxembourg European School.