natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Useat tarkkailijat ovat huomauttaneet, että syytteet ovat varsin erilaisia ja niissä liitetään yhteen asioita, jotka eivät liity toisiinsa mitenkään, ja että nähtävillä on vakavia merkkejä siitä, että osaa syytteistä käytetään laajan AKP-puoluetta vastaan käydyn oikeudenkäynnin jälkeen eräänlaisena kostona sekularistisia piirejä kohtaan.
Various observers have pointed out that the charges are very diverse, that elements are being connected when they have nothing to do with one another and that there are serious indications that some of the charges are a form of reprisal against secularist groups following the major trial against the AKP.
Toimittajat ilman rajoja -järjestö on ilmaissut huolensa siitä, että kriittistä journalismia tekeviä toimittajia haastetaan oikeuteen.
Reporters sans Frontières is concerned that critical journalists are facing charges.
Aikooko komissio seurata tätä laajaa oikeudenkäyntiä aktiivisesti paikan päällä, ja onko sillä tarkkailijoita oikeussalissa?
Will the Commission be actively following this major trial on the spot, with observers in court?
Jakaako komissio yllä mainitut huolet?
Does the Commission share the concern mentioned above?
Onko tämän asian puitteissa jo tehty ajatustenvaihtoa Turkin hallituksen kanssa?
Has there been an exchange of views on this with the Turkish Government?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5139/08
WRITTEN QUESTION E-5139/08
Aihe: Saksan hoitovakuutusjärjestelmään liittyvä koordinointiongelma
Subject: Coordination problem with German healthcare insurance
Erään Saksassa asuvan kuusilapsisen perheen äiti saa vammaisen lapsensa hoitoa varten kuukausittain noin 630 euroa hoitoavustusta.
The mother of a family living in Germany with six children receives EUR 630 per month as ‘Pflegegeld’ (benefit) for the care of a disabled child.
Tästä etuudesta seuraa, että hänellä on Saksan sosiaaliturvasta annetun lain VI osan 4 §:n mukaan eläkevakuutus.
As a result of this benefit she is covered under Section 4 of the German Social Security Code (SGB VI) for an old-age pension.
Perheen isä on työtön ja haluaisi ottaa vastaan työpaikan Alankomaissa, jolloin hän olisi rajatyötekijä.
The father is unemployed and would have liked to take a job in the Netherlands as a frontier worker.
Perheen ainoana työssäkävijänä hän ja hänen perheenjäsenensä olisivat Alankomaissa ”vakuutettuja” sairauden varalta (lomake E 106).
He — as the only wage-earner — and his family members would have been ‘insured’ in the Netherlands for sickness costs (form E‑106).
Tässä tapauksessa saksalainen sairausvakuutuskassa lopettaa hoitoavustuksen maksamisen, koska perheen äidillä on asetuksen (ETY) N:o 1408/71 EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2 .
The German ‘Krankenkasse’ (sickness insurance scheme) would in that event have terminated the payment of Pflegegeld because on the basis of Article 19(1)(b) of Regulation No 1408/71 OJ L 149, 5.7.1971, p.
19 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella tällöin oikeus alankomaalaiseen etuuteen, mutta ei enää saksalaiseen hoitoavustukseen.
2. there is entitlement to the Netherlands benefit and no longer to the German Pflegegeld.
Alankomaissa ei kuitenkaan ole mitään saksalaiseen hoitoavustukseen verrattavia muihin maihin siirrettäviä etuuksia.
However, in the Netherlands there is no exportable benefit comparable to the German Pflegegeld.
Tämän koordinointitilanteen vuoksi perheen isä ei ole ottanut vastaan työpaikkaa Alankomaissa.
As a result of this coordination rule the father has not taken the job in the Netherlands.
Se aiheuttaisi nimittäin tulojen vähenemisen 680 eurolla kuukaudessa.
After all, the result would have been an income reduction of EUR 680 per month.
Katsooko komissio, että tämä järjestely, joka perustuu asetukseen (ETY) N:o 1408/71, on yhteisön primaarioikeuden – tässä tapauksessa 39 artiklan (työntekijöiden vapaa liikkuvuus), 5 artiklan (toissijaisuusperiaate) ja 10 artiklan (yhteisön sisäinen lojaliteettiperiaate) – vastainen?
Does the Commission agree that this ruling on the basis of Regulation No 1408/71 contravenes primary EC law, namely Article 39 (free movement of workers), Article 5 (proportionality principle) and Article 10 (Community loyalty)?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5140/08
WRITTEN QUESTION E-5140/08
Aihe: Flaaminkielisen yhteisön hoitovakuutusjärjestelmään liittyvä koordinointiongelma
Subject: Coordination problem with Flemish health insurance
Se, että tällä henkilöryhmällä on asetuksen 28 artiklan (lomake E 121) nojalla oikeus Belgiassa annettavaan hoitoon, jonka kustannuksista vastaa Alankomaat, ei ole peruste soveltaa Alankomaiden sosiaaliturvajärjestelmää.
The fact that this group is entitled in Belgium to health care at the expense of the Netherlands under Article 28 of the Regulation (form E 121) does not result in application of the Netherlands social security system.
Flaaminkielisen yhteisön hoitovakuutusjärjestelmästä annetun asetuksen (Decreet Vlaamse Zorgverzekering) 4 artiklassa säädetään, että henkilöt, jotka on asetuksen (ETY) N:o 1408/71 etuuksien antamista koskevien sääntöjen nojalla vakuutettu toisessa jäsenvaltiossa, eivät henkilöryhmänä kuulu flaaminkielisen yhteisön hoitovakuutusjärjestelmän piiriin.
The Flemish Health Insurance Decree states in Article 4 that persons who are insured in another Member State on the basis of the implementing rules for Regulation No 1408/71 do not come within the personal scope of Flemish health insurance.
Belgiassa asuvat alankomaalaiset eläkeläiset eivät kuitenkaan etuuksien antamista koskevien sääntöjen perusteella ole vakuutettuja Alankomaissa.
But on the basis of the implementing rules Dutch pensioners living in Belgium are no longer insured in the Netherlands.
Onko tämä eläkeläisryhmä komission näkemyksen mukaan kuitenkin vakuutettu flaaminkielisen yhteisön hoitovakuutusjärjestelmässä ja velvollinen maksamaan siihen vakuutusmaksuja, jolloin sillä on oikeus vastaaviin etuuksiin?
Does the Commission take the view that this group of pensioners is indeed insured and/or required to contribute to the Flemish Health Insurance Scheme and is thus entitled to benefits?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5141/08
WRITTEN QUESTION E-5141/08
esittäjä(t): Erik Meijer (GUE/NGL) , Jules Maaten (ALDE) , Bastiaan Belder (IND/DEM) , Paulo Casaca (PSE) ja Feleknas Uca (GUE/NGL)
by Erik Meijer (GUE/NGL) , Jules Maaten (ALDE) , Bastiaan Belder (IND/DEM) , Paulo Casaca (PSE) and Feleknas Uca (GUE/NGL)
Aihe: Vuosina 1987–1988 tapahtuneen Irakin kurdien joukkomurhan kansainvälinen tunnustaminen ”joukkotuhonnaksi” ja lääketieteellinen apu eloon jääneille uhreille
Subject: International recognition of the mass murder of Iraqi Kurds in the period 1987‑88 as genocide and contributing to medical support for the surviving victims
Onko komissio pannut merkille Pohjois-Irakin alueellisen kurdihallinnon vetoomuksen Irakin entisen hallituksen vuosina 1987–1988 suorittaman Anfal-operaation kansainvälisestä tunnustamisesta joukkotuhonnaksi?
Is the Commission aware of the call by the regional government of Kurdistan in northern Iraq for international recognition of the nature of the Anfal campaign by the then Iraqi Government in the years 1987‑88 as a case of genocide?
Pääministerin puhe: We call for international recognition of Anfal genocide, http://www.krg.org/articles/detail.asp?lngnr=12&smap=02040100&rnr=268&anr=22516
PM’s speech: ‘We call for international recognition of Anfal genocide’, http://www.krg.org/articles/detail.asp?lngnr=12&smap=02040100&rnr=268&anr=22516
Onko komissio tietoinen Haagin tuomioistuimen myrkkykaasukauppias Frans van Anraatille joulukuussa 2005 antamasta tuomiosta, jossa puhutaan Anfal-operaatioiden ja niitä seuranneiden Irakin kurdiväestöön vuosina 1987–1989 kohdistettujen myrkkykaasuhyökkäysten yhteydessä ”joukkotuhonnasta”?
Is the Commission familiar with the judgment by The Hague court in December 2005 against the poison gas dealer Frans van Anraat, in which the gas attacks on the Kurdish population in Iraq in the period 1987‑89 in connection with the Anfal operations are described as ‘genocide’?
Haagin tuomioistuimen tuomio, asianumero 09/751003-04.
Judgment by The Hague court, case number 09/751003‑04.
Onko komissio samaa mieltä Irakin alueellisen kurdihallinnon ja alankomaalaisen tuomioistuimen kanssa siitä, että Anfal-operaatioita voidaan pitää kurdeihin kohdistuneena joukkotuhontana?
Does the Commission agree with the regional government of Kurdistan and the Dutch court that this Anfal campaign may be judged to be genocide against the Kurds?
Onko komissio samaa mieltä siitä, että kurdien joukkomurhan lääketieteellisistä, sosiaalisista ja taloudellisista seurauksista on tehtävä kansainvälinen tutkimus?
Does the Commission agree that an international inquiry should be held into the medical, social and economic consequences of the mass murder of the Kurds?
Missä määrin komissio edistää tällaisen tutkimuksen aikaansaamista?
What is the Commission doing to help set up that inquiry?
Onko komissio valmis toimimaan asian hyväksi kansainvälisellä tasolla?
Is the Commission prepared to work for this at international level?
Tietääkö komissio, että Saddam Husseinin hallinnon Irakin kurdialueen kaupunkeihin ja kyliin vuonna 1988 tekemien kemiallisten hyökkäysten seurauksena syntyy yhä edelleen epämuodostuneita lapsia ja että Irakin kurdialueella esiintyy erityisen paljon syöpätapauksia, kuten leukemiaa, ihovaurioita sekä silmä‑ ja hengitystiesairauksia, jotka johtuvat vuoden 1988 myrkkykaasuhyökkäyksistä?
Is the Commission aware that children are still being born with deformities that are attributable to the chemical attacks on the Kurdish towns and villages in Iraq by Saddam Hussein’s regime in 1988, and that in Iraqi Kurdistan an unusually large number of cases of cancer are occurring, including leukaemia, skin disease, eye disease and respiratory disorders, which are traceable to the poison gas attacks in 1988?
Tunteeko komissio ”Halabja Post-Graduate Medical Institute (HMI) to Support Treatment, Research and Environmental Safety Programs for WMD Survivors” ‑instituutin?
Is the Commission aware of the Halabja Post-Graduate Medical Institute (HMI) to Support Treatment, Research and Environmental Safety Programs for WMD Survivors?
Liverpoolin yliopiston professorin Christine Gosdenin tiedonanto.
Information from Professor Christine Gosden of the University of Liverpool.
Tietääkö komissio, että tällä ohjelmalla on suhteellisen edullisin keinoin, esimerkiksi foolihapon avulla, saavutettu Irakin kurdialueella hyviä tuloksia perusterveydenhuollon alalla ja että ohjelman käyttöön ei maaliskuusta 2006 lähtien ole myönnetty varoja, vaikka sen vuosittaiset kustannukset ovat vain 100 000 euroa?
Is the Commission aware that this programme has with relatively cheap resources, such as folic acid, obtained positive results in basic healthcare in Iraqi Kurdistan, but that the programme has been without financial resources since March 2006 even though its costs amount only to EUR 100 000 per year?
Katsooko komissiokin, että kemiallisten aseiden käytön seurauksien vuoksi uhreille on tärkeää taata mahdollisimman hyvä hoito ja että kemiallisten aseiden kansanterveydellisiä vaikutuksia koskevan tietämyksen lisäämiseksi on tarpeen tutkia Irakin kurdialueen väestöä?
Does the Commission agree that, in view of the consequences of the use of chemical weapons, it is of great importance that victims obtain the best possible treatment, and that to obtain knowledge of the consequences of chemical weapons for public health there needs to be a survey of the population of Iraqi Kurdistan?
Onko komissio valmis rahoittamaan tämän ohjelman kokonaan tai osittain?
Is the Commission prepared to take on some or all of the funding for such a programme?
Mitä osia ja milloin?
What proportion and for what period?
Voisiko komissio lisäksi perustella vastauksensa?
Can it give reasons for its answer?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5142/08
WRITTEN QUESTION E-5142/08
Aihe: Uskosta luopumisen takia annettu kuolemanrangaistus
Subject: Death penalty for apostasy
Compass Directin ja muiden lähteiden mukaan kaksi iranilaista kristittyä on virallisesti asetettu syytteeseen ”uskosta luopumisen” tai islamista luopumisen takia.
According to Compass Direct and other sources, two Iranian Christians have officially been charged with ‘apostasy’, or leaving Islam.
Lakiesityksessä säädetään pakollinen kuolemanrangaistus niille, jotka on tuomittu ”uskosta luopumisesta”.
A draft law makes the death penalty mandatory for those convicted of ‘apostasy’.
Mitä toimia Euroopan komissio on toteuttanut ilmaistakseen huolensa ehdotetusta lakiesityksestä, jonka mukaan uskosta luopumisesta säädetään kuolemanrangaistus?
What actions have been taken by the European Commission to express concerns about the proposed draft prescribing the death penalty for apostasy?
Missä vaiheessa tämä lakiesitys on?
What is the status of this draft legislation?
Voiko Euroopan komissio vahvistaa tiedot, joiden mukaan lakiesityksestä on hiljattain äänestetty Iranin parlamentissa majlisissa.
Can the European Commission confirm reports that the draft law recently has been voted in by the Majlis, Iran’s parliament?
Mikä on lainsäädäntöprosessin seuraava vaihe ennen esityksen voimaantuloa?
What is the next step in the legislative process before the draft will come into force?
Tietojen mukaan Iranin kansalaiset Mahmood Matin Azad (52) ja Arash Basirat (44) ovat olleet vangittuina 15. toukokuuta 2008 lähtien.
Reportedly, Iranian citizens Mahmood Matin Azad (52) and Arash Basirat (44) have been in prison since 15 May 2008.
Heitä syytetään virallisesti ”uskosta luopumisesta”.
They have officially been charged with ‘apostasy’.
Edellä mainitun lakiesityksen perusteella molemmat miehet voidaan tuomita kuolemaan.
In the light of the draft legislation mentioned above, both men could be sentenced to death.
Iranin voimassa olevan lainsäädännön mukaan ”uskosta luopuminen” katsotaan rikokseksi, josta seuraa kuolemanrangaistus, mutta rangaistus jätetään tuomarin harkintavaltaan.
Under current Iranian law, ‘apostasy’ is considered a capital offence, but punishment is left to the discretion of the judge.
Voiko Euroopan komissio vahvistaa kahta edellä mainittua Iranin kansalaista vastaan käynnistetyt oikeustapaukset?
Can the European Commission confirm the cases against the two Iranian citizens mentioned above?
Jos voi, mitä toimia Euroopan komissio on toteuttanut puolustaakseen näiden kahden ”uskosta luopumisesta” syytetyn iranilaisen perusihmisoikeuksia?
If so, what actions have been taken by the European Commission to defend the fundamental human rights of these two Iranians accused of ‘apostasy’?
Mitä toimenpiteitä Euroopan komissio voi toteuttaa Iranin viranomaisia vastaan taatakseen kaikille iranilaisille täyden uskonnonvapauden heidän uskonnostaan tai vakaumuksestaan riippumatta?
What measures could be taken by the European Commission against the Iranian authorities to ensure full religious freedom for all Iranians, regardless of their religion or belief?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5143/08
WRITTEN QUESTION E-5143/08
esittäjä(t): Marusya Ivanova Lyubcheva (PSE)
by Marusya Ivanova Lyubcheva (PSE)
(25. syyskuuta 2008)
(25 September 2008)
Aihe: Lasten suojelu ja vanhempien oikeudet: Eli Spasovaa ja Willem Brouweria koskeva asia
Subject: Child protection and parental rights: the case of Eli Spasova and Willem Brouwer
Rumyana Spasovan (Bulgarian kansalainen, Eli Spasovan ja Willem Brouwerin äiti) ja Pieter Brouwerin (Alankomaiden kansalainen, Willem Brouwerin isä) perheen lapset Eli Popova ja Willem Brouwer otettiin huostaan vanhemmiltaan ja sijoitettiin sijaisperhehoitoon heinäkuussa 2006 Groningenissa Groningenin lastensuojelutoimiston (Bureau Jeugdzorg Groningen) sosiaalityöntekijän tekemän perheen seurannan perusteella.
In July 2006 in Groningen (Netherlands) after the family of Rumyana Spasova (Bulgarian citizen, mother of Eli and Willem) and Pieter Brouwer (Dutch citizen, father of Willem Brouwer) had been monitored by a social worker from the Groningen Child Care Office (Bureau Jeugdzorg Groningen) , the children Eli Popova and Willem Brouwer were taken away from their parents and placed in foster family care.
Kesäkuussa 2007 lapset erotettiin toisistaan ja sijoitettiin kahteen eri sijaisperheeseen.
In June 2007, the children were separated from one another and placed in two different foster families.
Yhdeksän kuukautta myöhemmin Eli otettiin pois koulusta ja sijoitettiin tuntemattomaan laitokseen hänen vaikeasta sairaudestaan ( Thalassemia major ) huolimatta.
Nine months later, Eli was taken away from school and put in an unknown institution, despite her complicated medical condition ( Thalassemia major ).
Koska vanhemmilta on evätty kaikki tiedot lastensa voinnista ja olinpaikasta, Bulgarian viranomaiset ovat yrittäneet useasti saada virallisen yhteyden Groningenin lastensuojelutoimistoon (Raad voor de Kinderberscherming) , mutta toistaiseksi tuloksetta.
As the parents have been denied any information on the condition and whereabouts of their children, the Bulgarian authorities have made numerous attempts to establish an official contact with the Groningen Child Care Office and the Child Protection Council ( Raad voor de Kinderberscherming) , but no positive results have yet been achieved.
Groningenin lastensuojelutoimisto vastaanotti marraskuussa 2007 Rumyana Spasovan sisarelta Lyubov Dzungurovalta virallisen pyynnön saada toimia perheineen lasten sijaisperheenä, ja pyyntöön oli liitetty Bulgarian lastensuojeluviraston virallinen arvio siitä, että Dzungurovan perhe on kykenevä toimimaan molempien lasten sijaisperheenä.
In November 2007, the Groningen Child Care Office received an official request from Lyubov Dzungurova, sister of Rumyana Spasova, to act with her family as a foster family for the children — a request accompanied by an official assessment by the Bulgarian State Agency for Child Protection that Mrs Dzungurova’s family was capable of acting as a foster family to both children.
Arvion jälkeen Groningenin toimistolle esitettiin useita kysymyksiä, jotka koskivat lasten olinpaikkaa ja heidän fyysistä ja psyykkistä vointiaan.
The assessment was followed by a number of questions, posed to the Groningen Office, concerning the whereabouts of the children and their physical and psychological condition.
Bulgarian lastensuojeluvirasto ei ole toistaiseksi saanut yhtään vastausta kysymyksiinsä, eikä mikään muukaan Bulgarian toimivaltainen viranomainen ole onnistunut luomaan rakentavaa yhteyttä Groningenin lastensuojelutoimistoon ja lastensuojeluneuvostoon.
To date the Bulgarian State Agency for Child Protection has not received any answer to its questions, and neither has any other relevant Bulgarian authority succeeded in establishing a constructive contact with the Groningen Child Care Office and the Child Protection Council.
Mikä on neuvoston arvio siitä, ettei Alankomaiden lastensuojelulaitos anna Bulgarian viranomaisille tietoa näiden Bulgarian kansalaisia olevien kahden lapsen olinpaikasta, ja mihin toimenpiteisiin neuvosto voisi tässä yhteydessä ryhtyä institutionaalisen yhteistyön varmistamiseksi Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä?
How does the Council evaluate the failure of a Dutch child protection institution to provide the Bulgarian governmental authorities with information about the location of two children, who are Bulgarian citizens, and in this connection, what actions could the Council undertake in order to ensure institutional cooperation between two Member States of the European Union on this case?
Neuvosto ei ole keskustellut arvoisan parlamentin jäsenen esille ottamasta kysymyksestä.
The Council has not discussed the question raised by the Honourable Member.
Neuvosto on aina osoittanut pitävänsä tärkeänä lasten perusoikeuksia ja vanhempien oikeuksia.
The Council has consistently shown its support for the basic rights of children and for parental rights.
Näin ollen se antoi 27.11.2003 asetuksen (EY) N:o 2201/2003 tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa EUVL L 338, 23.12.2003, s. 1. , jossa säädetään muun muassa oikeudesta lapsen huoltoon ja lapsen sijoittamisesta sijaisperheeseen tai hoitolaitokseen.
On 27 November 2003 the Council adopted Regulation (EC) No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility OJ L 338, 23.12.2003, p.
Siksi keskusviranomaisten on kyseisen asetuksen nojalla tehtävä yhteistyötä tietyissä asioissa asetuksessa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja toteutettava erityisesti kaikki asianmukaiset toimenpiteet tietojen keräämiseksi ja vaihtamiseksi lapsen tilanteesta, kaikista käynnissä olevista menettelyistä tai lapsen osalta tehdyistä päätöksistä.
Under that regulation, the central authorities have to cooperate in specific cases in achieving the regulation's objectives and in particular take any appropriate steps to obtain and exchange information on a child's situation and on any proceedings pending or decisions taken concerning a child.
Niiden on tämän lisäksi annettava kaikki hyödyllinen tieto ja apu, joka liittyy lapsen sijoittamiseen toiseen jäsenvaltioon asetuksen 56 artiklan puitteissa.
They also have to supply any relevant information and assistance for placement of a child in another Member State, under Article 56 of the regulation.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-5144/08
WRITTEN QUESTION E-5144/08
Rumyana Spasovan (Bulgarian kansalainen, Eli Spasovan ja Willem Brouwerin äiti) ja Pieter Brouwerin (Alankomaiden kansalainen, Willem Brouwerin isä) perheen lapset Eli Popova ja Willem Brouwer otettiin huostaan vanhemmiltaan ja sijoitettiin sijaisperhehoitoon heinäkuussa 2006 Groningenissa Groningenin lastensuojelutoimiston (Bureau Jeugdzorg Groningen) sosiaalityöntekijän tekemän perheen seurannan perusteella.
In July 2006 in Groningen (Netherlands), the family of Rumyana Spasova (Bulgarian citizen, mother of Eli and Willem) and Pieter Brouwer (Dutch citizen, father of Willem Brouwer) had been monitored by a social worker from the Groningen Child Care Office (Bureau Jeugdzorg Groningen) , the children Eli Popova and Willem Brouwer were taken away from their parents and placed in foster family care.
Tuomioistuinkäsittelyn jälkeen vanhempien ja lasten sallittiin tavata toisiaan vain huhtikuusta 2007 kesäkuuhun 2007, jolloin äiti näki lapsensa viimeisen kerran, ja äitiä ja tytärtä kiellettiin viestimästä äidinkielellään.
Following the court proceedings, meetings between parents and children were allowed only from April 2007 until June 2007, when the mother saw her children for the last time, and mother and daughter were prohibited from communicating in their native language.
Kyseisen ajankohdan jälkeen vanhempien ja lasten välillä ei sallittu tapaamisia, eikä vanhemmilla ole minkäänlaista tietoa lastensa voinnista tai olinpaikasta.
From that moment on, no meetings between parents and children were authorised and at present there is no information on the condition and whereabouts of the children.
Arvion jälkeen Groningenin toimistolle esitettiin useita kysymyksiä.
The assessment was followed by a number of questions, posed to the Groningen Office.
Groningenin tuomioistuin hylkäsi vuoden 2007 lopussa Lyubov Dzhungurovan pyynnön.
At the end of 2007 the Court of Groningen denied Lyubov Dzhungurova's request.
Bulgarian lastensuojeluvirasto ei ole tähän mennessä saanut yhteenkään kysymykseensä vastausta Groningenin lastensuojelutoimistolta.
The Bulgarian State Agency for Child Protection so far has not received any answers from the Groningen Child Care Office to its questions.
Kesäkuussa 2008 Raad voor de Kinderberscherming ilmoitti kirjeessään menettelyn aloittamisesta Rumyana Spasovan ja Willem Brouwerin vanhempien oikeuksien peruuttamiseksi.
In June 2008, a letter from the Raad voor de Kinderberscherming announced the start of procedures for divestiture of the parental rights of Rumyana Spasova and Willem Brouwer.