natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pitääkö neuvosto tarpeellisena jäsenvaltioiden välisten viestintä- ja tiedotustoimien toteuttamista maahanmuuttajanaisia koskevan ongelmakentän sisällyttämiseksi kansallisiin maahanmuuttopolitiikkoihin?
Does the Council think that it is necessary to implement media and information campaigns in the Member States with a view to their including the issue of immigrant women within their immigration policies?
Kysyjän mieliin palautetaan, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen nojalla kolmansien maiden kansalaisten pääsyyn työmarkkinoille liittyvät kysymykset kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan.
The Honourable Member's attention is drawn to the fact that, under the terms of the Treaty establishing the European Community, questions relating to access by nationals of third countries to the labour market remain within the competence of Member States.
On myös palautettava mieliin, että neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kesäkuussa 2003 toimittamassaan tiedonannossa maahanmuutosta, kotouttamisesta ja työllisyydestä Komission asiakirja KOM(2003)0123 lopullinen, neuvoston asiakirja 10293/03 MIGR 46 SOC 256. komissio totesi naisten olevan sellainen kolmansista maisten tulevien henkilöiden ryhmä, joka olisi asetettava erityisasemaan ja johon olisi kiinnitettävä erityistä huomiota tehokkaan maahanmuuttajien kokouttamisohjelman hyväksymisen ja täytäntöönpanon yhteydessä (katso erityisesti 3.5.2. kohta Sukupuoleen liittyvät kysymykset).
It should be recalled that, in its communication of June 2003 to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on immigration, integration and employment Commission Document COM(2003)123 final, Council Document 10293/03 MIGR 46 SOC 256. , the Commission identified women as one of the categories of third‑country nationals to whom particular importance and attention should be given when adopting and implementing an effective policy for the integration of immigrants (see especially Section 3.5.2, Gender issues).
Lisäksi maahanmuuttajien kotouttamispolitiikan yhteisten perusperiaatteiden laatimista Euroopan unionissa koskevissa, marraskuussa 2004 annetuissa neuvoston ja jäsenvaltioiden edustajien päätelmissä Neuvoston asiakirja 14776/04 MIGR 105. korostetaan nimenomaisesti, että on jäsenvaltioiden tehtävä laatia ja soveltaa kansallisia kotouttamispolitiikkoja.
At the same time, as was explicitly emphasised in the conclusions of the Council and the Representatives of the Governments of the Member States on the establishment of common basic principles for immigrant integration policy in the European Union Council Document 14776/04 MIGR 105. , adopted in November 2004, it is for Member States to draw up and apply national integration policies.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4878/05
WRITTEN QUESTION E-4878/05
Aihe: Maahanmuuttajat ja työolot
Subject: Immigration — working conditions
Useimmissa jäsenvaltioissa oleskelulupa ja työlupa ovat laillisen maassa oleskelun perusedellytyksiä.
Most Member States lay down that foreigners wishing to reside legally on their territory must be in possession of residence permits and work permits.
Nämä ehdot kuitenkin vaihtelevat maasta toiseen, ja joissakin maissa tällaisia ehtoja ei ole ollenkaan.
However, these conditions vary from one Member State to another, and furthermore, in many Member States they do not exist.
Eroja löytyy myös hallinnon eri tasoilta.
This diversity of situations is also found at different levels of government.
Näin ollen on tarpeen laatia yhdenmukaiset ehdot maahanmuuttoa koskevan yhteisökehyksen luomiseksi.
It is therefore necessary to establish uniform conditions in order to organise immigration within a Community framework.
Jos unionin ulkopuolisista maista tuleville ulkomaalaisille halutaan luoda hyväksyttävä juridinen asema, on pidettävä mielessä, että tämä prosessi on liitettävä Euroopan yhdentymisprosessiin, josta se muodostaa osan ja jonka yhteydessä sitä vahvistetaan.
In order to create an acceptable legal situation for non-Community foreigners, account must be taken of the fact that this process goes hand-in-hand with the real circumstances of the European integration process against which it arises and within which it needs to be consolidated.
Onko neuvoston mielestä tarpeen luoda työtä ja maassa oleskelua koskevat yhteiset perusteet?
Does the Council think it is necessary to establish common conditions in the areas of employment and residence?
Aikooko neuvosto antaa säädöksen, jonka tarkoituksena on helpottaa unionin työ- ja oleskelulupien myöntämistä ja jonka ansiosta voidaan tehdä suoraa yhteistyötä maahanmuuttajan alkuperämaan kanssa ja näin ollen tehdä suoria EU:n ja kolmannen maan välisiä laillisia sopimuksia?
Does the Council intend to adopt legislation to facilitate the processing of European job permits and residence permits with a view to making a direct contribution to the immigrants' home countries and as a result establish direct legal contracts between the EU and third countries?
Katsooko neuvosto tarpeelliseksi päättää yleisistä säännöistä, joissa määrätään väliaikaisista oleskelu- ja työluvista, jotta vältettäisiin lainvastaiset tilanteet, joita tähän mennessä on jo syntynyt?
Does the Council think it is necessary to adopt a general regulation which will lay down that residence permits and job permits are equal in terms of duration, so as to prevent situations in which people are caught out by accidental illegality?
Neuvosto toteaa, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaan kolmansien maiden kansalaisten työmarkkinoille pääsyyn ja tätä koskeviin edellytyksiin liittyvät asiat kuuluvat jäsenvaltioiden toimivallan piiriin.
The Council would draw the Honourable Member's attention to the fact that, under the terms of the Treaty establishing the European Community, questions relating to access by nationals of third countries to the labour market, and the conditions to which such access is subject, remain within the competence of Member States.
Komissio hyväksyi tämän keskustelun ja erityisesti asiasta heinäkuussa 2005 järjestämänsä julkisen kuulemisen perusteella tiedonannon Laillista maahanmuuttoa koskeva toimintapoliittinen suunnitelma Komission asiakirja KOM(2005)0669 lopullinen, neuvoston asiakirja 5052/06 MIGR 1 SOC 1 ECOFIN 1. , joka ilmestyi joulukuussa 2005.
Based on the results of this debate and in particular of the public hearing on the subject which it organised in July 2005, the Commission adopted a communication, ‘Policy plan on legal migration’ Commission Document COM(2005)669 final, Council Document 5052/06 MIGR 1 SOC 1 ECOFIN 1. , published in December 2005.
Tässä tiedonannossa, jonka tarkoituksena on määritellä komission tuleva strategia tällä alalla, komissio esittää pohdittavaksi useita ideoita ja ajatuksia, joista mainittakoon kolmansien maiden kansalaisille tarkoitetun yhden ainoan työ- ja oleskeluluvan sekä eurooppalaisen ”vihreän kortin” käyttöönotto.
In this communication, which aims to define its future strategy in this area, the Commission puts forward various ideas and lines of thought, among them the creation of a single work and residence permit for nationals of third countries and the establishment of a European ‘green card’.
Tämä suunnitelma on parhaillaan tarkasteltavana neuvostossa.
This plan is currently under consideration within the Council.
Suunnitelmassa esitetyn aikataulun mukaan komission aikomuksena on vuodesta 2007 alkaen esittää sarja direktiiviehdotuksia, joissa käsitellään taloudellisista syistä tapahtuvaa maahanmuuttoa.
According to the timescale set out in the plan, the Commission intends to submit a series of proposals for directives on migration for economic reasons, from 2007 onwards.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4879/05
WRITTEN QUESTION E-4879/05
Aihe: Maahanmuuttajat — kansalaisuuden ja kansalaisoikeuksien myöntäminen
Subject: Immigration — nationality and naturalisation
Kansalaisuuden tai kansalaisoikeuksien saaminen on nykyään erittäin vaikeaa Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
At present it is extremely difficult to obtain nationality or naturalisation in the Member States.
Suurin osa valtioista vaatii tätä varten pitkäaikaista maassa oleskelua.
Many countries ask for a long period of residence.
Kansalaisuuden tai kansalaisoikeuksien saaminen on vieläkin vaikeampaa valtioissa, jotka käyttävät myöntämisperusteenaan syntyperäperiaatetta (jus sanguinis).
The difficulties are still greater in countries where they are based on a ius sanguinis criterion.
Lisäksi kansalaisoikeuksien myöntämisellä voi olla välillisiä vaikutuksia seuraaviin sukupolviin, koska on jäsenvaltioita, jotka vaativat aikaisemmasta kansalaisuudesta luopumista.
Furthermore, account needs to be taken of the indirect results to which nationality can lead in the first generation, given that in certain Member States it is necessary to surrender one's former nationality.
Koska kansalaisuuden tai kansalaisoikeuksien saanti on vaikeaa ja ottaen huomioon se, että näiden saanti tarkoittaa luopumista itsenäisestä päätösvallasta, tästä mahdollisuudesta tulee useissa tapauksissa vaikeasti toteutettava.
Given the difficulties involved in acquiring nationality or naturalisation, and the fact that acquiring nationality involves the loss of capacity to decide autonomously, this possibility is in many cases not viable.
Onko neuvoston mielestä tarpeen määritellä maahanmuuttajien unionin kansalaisuus?
Does the Council think it necessary to establish a legal concept of ‘European nationality for immigrants’?
Onko neuvostolla aikomus tehdä ehdotusta, jonka mukaan jäsenvaltion kansalaisuuden saaminen ei vaikuta alkuperämaan kansalaisuuteen?
Does the Council intend to propose that the acquisition of the nationality of a Member State should not affect a person's nationality of origin?
Katsooko neuvosto, että on tarpeellista arvioida kaikkien ulkomaalaisten asemaa samanarvoisesti ja asettaa kaikille maahanmuuttajille samat perusteet kansalaisuuden tai kansalaisoikeuksien myöntämiselle?
Does the Council think it is necessary to put the situation of all foreigners on a equal footing so as to offer the same nationalisation or naturalisation criteria to all immigrants?
Neuvosto haluaa saattaa arvoisan parlamentin jäsenen tietoon, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaan kansallisuuden tai kansalaisoikeuksien myöntäminen kolmansien maiden kansalaisille ei kuulu yhteisön toimivaltaan.
The Honourable Member's attention is drawn to the fact that, under the EC Treaty, the European Community has no powers concerning the nationality or naturalisation of third‑country nationals.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4880/05
WRITTEN QUESTION E-4880/05
Aihe: Maahanmuuttajien asema
Subject: Immigration — the legal status issue
Kolmansien maiden kansalaisia pidetään ulkomaalaisina paitsi Euroopan unionin myös kansallisen valtion näkökulmasta.
Citizens of third countries are foreigners twice over, vis-à-vis both national states and the EU.
Tilanne pahentaa maahanmuuttajan yhteiskunnallista syrjäytymistä asettaen maahanmuuttajan näin kaksin verroin yhteiskunnallisesti heikompaan asemaan.
This increases the social marginalisation of immigrants, who find themselves doubly ‘outside society’.
Unionin kansalaisuuden kieltäminen kolmansien maiden kansalaisilta lisää alkuperään perustuvaa syrjintää ylikansallisella tasolla.
The fact that third‑country nationals are denied the status of European citizens increases discrimination on the basis of origins at supranational level.
Kolmansien maiden kansalaisten asemaa olisi lähennettävä vastaamaan jäsenvaltioiden kansalaisten asemaa (Tampereella 1999 pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen päätelmät, 21 kohta), ei ainoastaan pitkäaikaisen oleskelun osalta vaan myös huomioiden sidos, joka maahanmuuttajalla on tämän jokapäiväisenä elinympäristönä toimivaan vastaanottavaan maahan.
The legal status of third‑country nationals should be approximated to that of nationals of the Member States (Tampere Council 1999, paragraph 21), and not only with relation to long-term residence, but also the link which directly binds an individual to his or her host society which, in its turn, constitutes that individual's daily reality.
Yhä useampi kolmansien maiden kansalainen asettautuu pysyvästi asumaan Euroopan unionin alueelle, mistä johtuen näillä henkilöillä on tarve sopeutua tehokkaasti eurooppalaiseen yhteiskuntaan.
There are more and more third‑country nationals residing on EU territory who will be remaining here, and for that reason, there is an even greater need to ensure that they are effectively integrated into European society.
Näin ollen unionin alueella asuville kolmansien maiden kansalaisille on varmistettava tasavertainen kohtelu ja todellinen sopeutuminen yhteiskuntaan.
The goal is to guarantee fair treatment and the effective integration of third‑country nationals residing in the EU.
Aikooko neuvosto luoda erityisen maahanmuuttajan aseman Euroopan unionin alueella oleskelevien ulkomaalaisten aseman määrittelemiseksi selkeämmin?
Does the Council intend to develop a more specific legal status for immigrants, with a view to establishing more clearly the legal position of EU immigrants?
Onko neuvoston mielestä tarpeellista määritellä Euroopassa oleskelevan maahanmuuttajan käsite kyseisen käsitteen ja maahanmuuttajia koskevien voimassa olevien määräysten yhdenmukaistamiseksi?
Does the Council think it is necessary to establish a legal concept defining immigrants to Europe, so as to communitarise this approach and previous legislation on immigrants?
Pitääkö neuvosto tarpeellisena eritellä ulkomaalaisten asemaa ja tehdä eroa niiden välillä?
Does the Council think it is necessary to distinguish between the legal status of different foreigners?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4881/05
WRITTEN QUESTION E-4881/05
Euroopan parlamentti vuonna 1996, Euroopan neuvosto, Yhdistyneet Kansakunnat ja eri maat ovat pitäneet välttämättömänä myöntää muiden kuin EU:n jäsenvaltioiden kansalaisille paikalliset äänioikeudet.
The European Parliament in 1996, the Council of Europe, the UN and different countries have deemed it necessary to grant nationals of non-EU Member States local voting rights.
Lähes puolet EU:n jäsenvaltioista myöntävät tämän oikeuden muiden maiden kansalaisille, ja tulokset ovat olleet myönteisiä.
Almost half the EU's Member States grant this right to foreign citizens, with positive results.
Nämä maat ovat: Belgia, Tanska, Viro, Suomi, Unkari, Irlanti, Liettua, Luxemburg, Alankomaat, Slovakia, Slovenia ja Ruotsi.
Those countries are: Belgium, Denmark, Estonia, Finland, Hungary, Ireland, Lithuania, Luxembourg, the Netherlands, Slovakia, Slovenia and Sweden.
Unionin kansalaisille myönnettiin äänioikeus vuonna 1993, mutta unionin ulkopuoliset kansalaiset jäivät ilman sitä, mikä korosti jälkimmäisten syrjintää.
By granting voting rights to Community citizens in 1993, while excluding non-Community citizens, discrimination against the latter was accentuated.
Jos tätä oikeutta ei myönnetä, maahanmuuttajien kotouttaminen vastaanottavaan valtioon jää puolitiehen.
If this right is not granted, the integration of immigrants and their host societies will remain incomplete.
Demokraattisessa Euroopassa ei ole aitoa yleistä äänioikeutta niin kauan kun merkittävä ja yhä tärkeämpi osa väestöstä jätetään sen ulkopuolelle.
There will be no genuine universal suffrage in democratic Europe so long as a significant and increasingly important part of the population is excluded.
Aikooko neuvosto esittää lainsäädäntöä, jolla EU:n alueella asuville kolmansien maiden kansalaisille myönnetään aktiivinen ja passiivinen äänioikeus?
Does the Council intend to put forward legislation granting active and passive voting rights to third‑country nationals in the EU?
Onko tarpeen perustaa viitekehys yhteisille ehdoille ja rajoituksille, jotta maahanmuuttajille tulevaisuudessa myönnetään äänioikeus?
Is it necessary to establish a frame of reference for common conditions and restrictions with a view to the future granting of immigrants' voting rights?
Aikooko neuvosto sisällyttää äänioikeuskysymyksen maahanmuuttoa koskevaan toimintasuunnitelmaan?
Does the Council intend to include the voting rights issue on the immigration agenda?
Arvoisaa kysyjää pyydetään kiinnittämään huomiota siihen, että kysymys äänioikeuden myöntämisestä kolmansien maiden kansalaisille kuuluu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaan edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan.
The Honourable Member's attention is drawn to the fact that, by virtue of the Treaty establishing the European Community, the question of granting the right to vote to third‑country nationals remains a matter for the Member States.
On syytä muistuttaa myös maahanmuuttajien kotouttamispolitiikan yhteisten perusperiaatteiden vahvistamisesta Euroopan unionissa marraskuussa 2004 annettujen neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmien Neuvoston asiakirja 14776/04 MIGR 105. yhdeksännestä periaatteesta, jonka mukaan maahanmuuttajien osallistuminen demokraattiseen päätöksentekoon ja kotouttamispolitiikan ja ‑toimenpiteiden muotoiluun varsinkin paikallisella tasolla tukee heidän kotoutumistaan.
Principle No 9 in the conclusions of the Council and the Representatives of the Governments of the Member States on the establishment of common basic principles for immigrant integration policy in the European Union Council Document 14776/04 MIGR 105. , adopted in November 2004, states that ‘the participation of immigrants in the democratic process and in the formulation of integration policies and measures, especially at the local level, supports their integration’.
Tässä periaatteessa korostetaan sitä, miten tärkeää kolmansien maiden kansalaisten kotoutumisen kannalta on edistää heidän osallistumistaan vastaanottavan jäsenvaltion poliittiseen elämään sen laajassa merkityksessä.
This principle highlights the importance, as a factor for integration, of promoting the participation of third‑country nationals in the ‘political life’ — to be interpreted very broadly — of the host Member State.
Vastuu kyseisten päätelmien sisältämien yhteisten perusperiaatteiden täytäntöönpanosta kuuluu kuitenkin jäsenvaltioille.
Responsibility for implementing the common basic principles set out in the conclusions rests with the Member States.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4882/05
WRITTEN QUESTION E-4882/05
Aikooko komissio esittää lainsäädäntöä, jolla EU:n alueella asuville kolmansien maiden kansalaisille myönnetään aktiivinen ja passiivinen äänioikeus?
Does the Commission intend to put forward legislation granting active and passive voting rights to third‑country nationals in the EU?
Aikooko komissio sisällyttää äänioikeuskysymyksen maahanmuuttoa koskevaan toimintasuunnitelmaan?
Does the Commission intend to include the voting rights issue on the immigration agenda?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4883/05
WRITTEN QUESTION E-4883/05
Aihe: Maahanmuuttajien oikeusasema
Subject: Immigration — the legal status issue
Kolmansien maiden kansalaiset ovat kaksin verroin muukalaisia, niin jäsenvaltioiden kuin Euroopan unioninkin tasolla.
Citizens of third countries are foreigners twice over, vis-à-vis both national states and the EU.
Tämä lisää maahanmuuttajien yhteiskunnallista syrjäytymistä, ja näin he kokevat olevansa kaksin verroin yhteiskunnan ulkopuolella.
This increases the social marginalisation of immigrants, who find themselves doubly ‘outside society’.
Euroopan kansalaisuuden epääminen kolmansien maiden kansalaisilta lisää alkuperään perustuvaa syrjintää ylikansallisella tasolla.
The fact that third‑country nationals are denied the status of European citizens increases discrimination on the basis of origins at supranational level.
Tavoitteena on varmistaa EU:ssa asuvien kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukainen kohtelu ja tehokas kotoutuminen.
The goal is to guarantee fair treatment and the effective integration of third‑country nationals residing in the EU.
Aikooko komissio määritellä maahanmuuttajien oikeusaseman tarkemmin EU:ssa asuvien maahanmuuttajien oikeusasemaan selkiyttämiseksi?
Does the Commission intend to develop a more specific legal status for immigrants, with a view to establishing more clearly the legal position of EU immigrants?
Onko komission mielestä tarpeen luoda oikeudellinen käsite maahanmuuttajien aseman määrittelemiseksi EU:ssa kyseisen lähestymistavan sekä aikaisemman maahanmuuttajia koskevan lainsäädännön tuomiseksi yhteisön tasolle?
Does the Commission think it is necessary to establish a legal concept defining immigrants to Europe, so as to communitarise this approach and previous legislation on immigrants?
Onko komission mielestä tarpeen tehdä ero eri ulkomaalaisten oikeusaseman välillä?
Does the Commission think it is necessary to distinguish between the legal status of different foreigners?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4884/05
WRITTEN QUESTION E-4884/05
Aihe: Maahanmuutto — ohjelmat, toimenpiteet ja aloitteet
Subject: Immigration — programmes, measures and initiatives
Maahanmuuttajien tilanne on epävakaa — heidän asemansa horjuu laillisen ja laittoman tai säännönmukaisen ja säännönvastaisen välillä tai se voi muuttua laittomaksi yhtäkkiä (maassa oleskelu muuttuu laittomaksi viisumin tai oleskeluluvan määräajan mentyä umpeen).
Immigrants find themselves in an unstable situation fluctuating between legality and illegality, and can likewise find themselves caught out by illegality when, for example, the deadline of their visa or permit runs out.
Tällaiset tilanteet ovat seurauksena yksittäisistä juridisista ja hallinnollisista esteistä, esimerkiksi: maahanmuuttajalla täytyy olla oleskelulupa, työlupa, tarjous työpaikasta jne.
These situations arise due to legal and administrative obstacles such as the need to have a residence permit, work permit, job offer, etc.
Tämä asiantila on kaikissa Euroopan unionin maissa samankaltainen.
These situations are similar in all the Member States.
On välttämätöntä toteuttaa politiikkaa, joka tekee näistä työmarkkinoita ja sosiaalista sopeutumista koskevista kysymyksistä yhteisön yhteisiä.
We need to implement policies which will communautarise these questions concerning the job market and social integration.
Näin autettaisiin rakentamaan alkuperäisväestön ja ulkomaalaisväestön välille parempaa sosiaalista rinnakkaiseloa ja toisaalta se käynnistäisi sosiaalisen oikeudenmukaisuuden dynamiikan ja saisi samalla aikaan paremmat elinolosuhteet yhteiskunnan syrjitylle kansanosalle.
This would help establish better social coexistence between natives and non-nationals and, in turn, would set in motion a process of increasing social justice, by providing better living conditions for a population group discriminated against in European society.
Onko komissio aikeissa lisätä yhteisöaloite EQUAL:n määrärahoja sen ensimmäisen pilarin toimintalinjan 21 (aktiivinen työmarkkinapolitiikka) ja 22 (sosiaalinen integraatio) osalta edistääkseen tämänkaltaista toimintatapaa ja estääkseen eriarvoisuuden räjähdysmäistä kasvua tulevaisuudessa?
Does the Commission intend to increase the budget of the EQUAL Community initiative, in key area 1, thematic field 21 (active labour market policies) and thematic field 22 (social integration), in order to encourage this path as an action mechanism susceptible of preventing inequalities from giving rise to explosive situations in the future?
Suunnitteleeko komissio sellaisia uusia ohjelmia, toimenpiteitä ja aloitteita, joiden avulla maahanmuuttoa voidaan käsitellä itsenäisenä ilmiönä eikä osana muita politiikkoja?
Will the Commission be launching fresh programmes, measures and initiatives which treat immigration as an autonomous action area, and not within other policies?
Onko suunnitteilla yhteisön toimenpiteitä sellaisten tapausten varalle, että jäsenvaltioiden eri alueilla puhkeaa sosiaalisia konflikteja?
Has provision been made for Community action plans to deal with a possible proliferation of social conflicts in different Member State territories?
Onko olemassa yhteisiä koordinointimekanismeja näiden poikkeuksellisten tilanteiden hallitsemiseksi?
Do Community coordination mechanisms for managing such emergency situations exist?
KIRJALLINEN KYSYMYS E-4885/05
WRITTEN QUESTION E-4885/05
Ceutassa ja Melillassa Euroopalla on selvä sosiaalisen vastakkainasettelun ennakkotapaus.
Ceuta and Melilla provide a clear instance of this.