natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– ihon kautta välittyvän välittömän myrkyllisyyden tutkimus ei osoita ihoärsytystä testattaessa raja-annostasoon asti (2 000 mg/kg ruumiinpainoa).
– an acute toxicity study by the dermal route does not indicate skin irritation up to the limit dose level (2 000 mg/kg body weight).
Komissio hyväksyi 23. heinäkuuta 2009 kaksi in vitro -menetelmää ihoärsytyksen testaamiseksi: EpiDerm SIT ja SkinEthic RHE.
The European Commission has accepted two in vitro methods for the testing of skin irritation on July 23 rd , 2009: The “ EpiDerm SIT” and the “SkinEthic RHE” assays.
Näin ollen ihoärsytyksen testauksessa ei enää tarvita in vivo -menetelmiä, ja ne olisi poistettava liitteessä II esitetyistä tietovaatimuksista.
Consequently, the in vivo tests for skin irritation are no longer necessary and should be deleted from the data requirements in Annex II.
Asetuksella (EY) N:o 440/2008 toteutettuun ensimmäiseen mukautukseen tekniseen edistykseen sisällytettiin uusi testiohjeistus ihoärsytyksen in vitro -testauksesta, jolla voidaan korvata tässä asetuksessa tarkoitettu in vivo -menetelmä.
The first adaptation to technical progress of Regulation (EC) No 440/2008 included a new test guideline for in vitro dermal irritation that can replace the in vivo method for the purposes of this Regulation.
Näin ollen in vivo -menetelmää ei enää tarvita, ja se olisi poistettava.
Consequently, the in vivo method is no longer necessary and should be deleted.
Liite II – osasto 1 – taulukko – 6.2.1 kohta – 3 sarake
Annex II - title 1 - table - section 6.2.1 – column3
– aine on luokiteltu silmiä ärsyttäväksi ja siihen liittyy vakavan silmävaurion vaara; tai
– the substance is classified as irritating to eyes with risk of serious damage to eyes; or
– aine on luokiteltu ihoa syövyttäväksi ja edellyttäen, että hakija on luokitellut aineen silmiä ärsyttäväksi; tai
– the substance is classified as corrosive to the skin and provided that the applicant classified the substance as eye irritant; or
– aine syttyy ilmassa huoneenlämpötilassa.
– the substance is flammable in air at room temperature.
OECD hyväksyi 7. syyskuuta 2009 kaksi vaihtoehtoista menetelmää vakavan silmä-ärsytyksen arvioimiseksi.
On September 7 th 2009, the OECD officially adopted adopted two alternative methods as Health Effects Test Guidelines for the assesment of severe eye irritation.
Uudet testiohjeet ovat TG 437: Bovine corneal opacity and permeability (BCOP) ja TG 438: Isolated chicken-eye assay (ICE).
The new test guidelines have been designated Test Guidelines TG 437: Bovine corneal opacity and permeability (BCOP) and TG 438: Isolated chicken-eye assay (ICE).
Näin ollen silmien ärsytystä testaavat in vivo -menetelmät olisi poistettava liitteessä II esitetyistä tietovaatimuksista.
Consequently, the in vivo test for eye irritation should be deleted from the data requirements in Annex II
Liite II – osasto 1 – taulukko – 6.3 kohta – 3 sarake
Annex II - title 1 - table - section 6.3 – column 3
Tämän tutkittavan ominaisuuden arvioinnissa on oltava seuraavat peräkkäiset vaiheet:
The assessment of this endpoint shall comprise the following consecutive steps:
(1) arvioidaan saatavilla olevat ihmisillä ja eläimillä sekä vaihtoehtoisilla menetelmillä saadut tiedot,
(1) an assessment of the available human, animal and alternative data,
(2) In vivo -testaus.
(2) In vivo testing.
Vaihetta 2 ei tarvitse tehdä, jos:
Step 2 does not need to be conducted if:
– saatavilla olevat tiedot osoittavat, että aine olisi luokiteltava ihoa herkistäväksi tai syövyttäväksi; tai
– the available information indicates that the substance should be classified for skin sensitisation or corrosivity; or
– aine on vahva happo (pH<2,0) tai emäs (pH>11,5); tai
– the substance is a strong acid (pH 2,0) or base (pH 11,5); or
Hiirellä tehtävä paikallinen imusolmukemääritysmenetelmä (LLNA) on ensisijainen menetelmä in vivo ‑testaukseen.
The Murine Local Lymph Node Assay ( LLNA ) is the first-choice method for in vivo testing.
Muita tutkimuksia olisi käytettävä vain poikkeuksellisissa olosuhteissa.
Only in exceptional circumstances should another test be used.
Muun tutkimuksen käyttö on perusteltava.
Justification for the use of another test shall be provided.
Hiirellä tehtävä redusoitu paikallinen imusolmukemääritysmenetelmä (rLLNA) on ensisijainen menetelmä in vivo ‑testaukseen seulontatestinä herkistävien ja herkistämättömien aineiden erottamiseksi .
The reduced Murine Local Lymph Node Assay ( rLLNA ) is the first-choice method for in vivo testing as a screening test to distinguish between sensitisers and non-sensitisers.
Täysimittainen LLNA olisi tehtävä, kun tiedetään, että on arvioitava herkistymisen voimakkuus.
The full LLNA should be performed when it is known that an assessment of sensitisation potency is required.
Koe-eläinten määrän vähentämiseksi olisi toteutettava redusoitu versio paikallisesta imusolmukemääritysmenetelmästä (rLLNA) ihoa herkistävien ja herkistämättömien aineiden erottamiseksi.
As a measure to reduce the number of animals used a reduced version of the Murine The Local Lymph Node Assay (rLLNA) should be performed to distinguish between skin sensitisers and non-sensitisers.
Vrt. myös ECVAMin neuvoa-antavan tiedekomitean (ESAC) 27. syyskuuta 2007 antama lausunto.
Compare also the associated ECVAM Scientific Advisory Committee (ESAC) statement of September 27 th , 2007.
Liite II – osasto 1 – taulukko – 6.4 kohta – 3 sarake
Annex II - title 1 - table - section 6.4 – column3
Sopivia perimää vaurioittavien vaikutusten in vivo -tutkimuksia on harkittava, jos jossakin I tason yhteydessä mainituista genotoksisuustutkimuksista saadaan positiivinen tulos.
Appropriate in vivo mutagenicity studies shall be considered in case of a positive result in any of the genotoxicity studies in Tier 1.
Uusien aineiden osalta on suositeltavaa arvioida in vivo -mikrotumatestin parametreja osana 28 tai 90 vuorokautta kestävää toistuvalla annostuksella tehtävää myrkyllisyystutkimusta.
For new substances, it is advisable to assess the parameters of an in-vivo micronucleus test as part of a 28- or 90-day repeated dose toxicity study.
Tason I tutkimuksissa tarkastellaan mutageenisuuden/genotoksisuuden eri malleja, joita on tarkasteltava yhdessä osana todistusnäyttöön perustuvaa menettelytapaa, jotta saadaan selkeä kokonaiskuva.
Tier I studies examine a variety of different modes of mutagenic/genotoxic action, which must be examined together, as part of a “weight-of-evidence” approach, in order for the complete picture to become clear.
Muita perimää vaurioittavien vaikutusten tutkimuksia on harkittava, jos saadaan positiivinen tulos.
6.4.1 Further mutagenicity studies shall be considered in case of a positive result.
Tutkimusta ei tarvitse tehdä antimikrobisille aineille tai formulaatioille.
Such a study does not need to be conducted in the case of antimicrobial substances or formulations.
Liite II – osasto 1 – taulukko – 6.4.3 kohta – 3 sarake
Annex II - title 1 - table - section 6.4.3 – column3
Liite II – osasto 1 – taulukko – 6.4.4 kohta – 3 sarake – 1 kohta
Annex II - title 1 - table - section 6.4.4 – column 3 - paragraph 1
Jos jossakin tason I yhteydessä mainituista in vitro ‑genotoksisuustutkimuksista saadaan positiivinen tulos eikä ole vielä saatavilla tuloksia in vivo -tutkimuksista, hakijan on ehdotettava sopivaa somaattisilla soluilla tehtävää in vivo -genotoksisuustutkimusta.
If there is a positive result in any of the in vitro genotoxicity studies in Tier I and there are no results available from an in vivo study already, an appropriate in vivo somatic cell genotoxicity study shall be proposed by the applicant.
Uusien aineiden osalta olisi oltava mahdollista arvioida in vivo ‑mikrotumatestin parametreja osana 28 tai 90 vuorokautta kestävää toistuvalla annostuksella tehtävää myrkyllisyystutkimusta.
For new substances, it should be possible to assess the parameters of an in-vivo micronucleus test as part of a 28- or 90-day repeated dose toxicity study.
Lääkealalla on yhä yleisempää sisällyttää mikrotumatestejä rotilla tehtäviin 28 tai 90 päivää kestäviin yleisiin myrkyllisyystesteihin, koska näin voidaan kerätä tehokkaasti mutageenisuustietoja ilman erillistä in vivo -tutkimusta.
In the pharmaceutical sector, it is becoming increasingly common to incorporate micronucleus assays into 28- or 90-day general toxicity studies in rats as a means of efficiently gathering mutagenicity data without a stand-alone in vivo study.
Mikrotumainduktio määritellään ottamalla ääreisverta useaan otteeseen koko tutkimuksen ajan sekä luuydintä tutkimuksen päätteeksi.
According to this approach, micronucleus induction is determined through collection of peripheral blood at several time-Sections throughout a study, as well as from bone marrow collection at termination .
Liite II – osasto 1 – taulukko – 6.5 kohta – 3 sarake
Annex II - title 1 - table - section 6.5 – column3
Tutkimusta (kokeita) ei tarvitse yleensä tehdä, jos:
The study/ies do(es) not generally need to be conducted if:
– aine on luokiteltu ihoa syövyttäväksi.
- the substance is classified as corrosive to the skin.
Suun kautta altistumisen (6.5.1) lisäksi muille aineille kuin kaasuille on kohdissa 6.5.2-6.5.3 mainitut tiedot hankittava vähintään yhden muun altistumisreitin osalta.
In addition to the oral route (6.5.1.), for substances other than gases, the information mentioned under 5.6.2. to 6.5.3. shall be provided for at least one other route.
Toinen reitti valitaan aineen luonteen ja ihmisen todennäköisen altistumisreitin mukaan.
The choice for the second route will depend on the nature of the substance and the likely route of human exposure.
Jos altistus tapahtuu vain yhden reitin kautta, toimitetaan vain sitä reittiä koskeva tieto.
If there is only one route of exposure, information for only route need be provided .
Välittömän myrkyllisyyden tutkimiseksi ei pitäisi vaatia monireittitutkimuksia.
Multi-route studies for acute toxicity should not be required or encouraged.
Kahdessa viimeaikaisessa tutkimuksessa, joissa tarkasteltiin satojen maatalouskemikaalien ja biosidien tehoaineiden sekä lähes 2 000 teollisuuskemikaalin luokittelua välittömästi myrkyllisiksi suun, ihon tai hengitysteiden kautta saatuina, on osoitettu, että 99 prosentissa tapauksia iho- tai suututkimukset eivät tuo lisäarvoa haitallisuusluokitukseen.
Two recent retrospective data analyses examining the concordance among regulatory classifications for acute oral, dermal and inhalation toxicity for several hundred agrochemical and biocidal active substances and nearly 2,000 industrial chemicals have revealed that dermal studies do not add value above and beyond oral data for hazard classification purposes in more than 99% of cases.
Tietovaatimuksia olisi muutettava näiden uusien havaintojen perusteella.
Data requirements should be revised to reflect these new findings.
Liite II – osasto 1 – taulukko – 6.5.1 kohta – 3 sarake
Annex II - title 1 - table - section 6.5.1 – column 3
Tutkimusta ei tarvitse tehdä, jos on käytettävissä tutkimus, joka koskee välitöntä myrkyllisyyttä hengitysteitse (6.5.2).
The study need not be conducted if a study on acute toxicity by the inhalation route (6.5.2) is available.
Akuutin toksisuusluokan menetelmä on ensisijainen menetelmä in vivo ‑testaukseen.
The Acute Toxic Class Method is the first-choice method for in-vivo testing.
Muita tutkimuksia olisi käytettävä vain poikkeuksellisissa olosuhteissa, jotka on perusteltava.
Only in exceptional circumstances should another test be used, in which case a justification shall be provided.
Menetelmä välittömän myrkyllisyyden arvioimiseksi on eriteltävä koe-eläinten käytön minimoimiseksi.
The method for the assesment of acute toxicity has to be specified to minimise the number of animals used.
Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 440/2008 esitetään sekä akuutti toksisuusluokka että vakioannosmenetelmä.
In the Council Regulation (EC) No 440/2008, both the Acute Toxic Class Method and the Fixed Dose Method are suggested.
Akuutin toksisuusluokan menetelmässä käytetään vähemmän koe-eläimiä kuin vakioannosmenetelmässä, minkä vuoksi edellä mainitun olisi oltava ensisijainen menetelmä.
The Acute Toxic Class Method uses less animals than the Fixed Dose Method and should therefore be the method of choice.
Liite II – osasto 1 – taulukko – 6.5.2 kohta – 3 sarake
Annex II - title 1 - table - section 6.5.2 – olumn 3
Testaus hengitysteitse on asianmukaista, jos ihmisten altistuminen hengitysteitse on todennäköistä ottaen huomioon aineen höyrynpaine ja/tai mahdollisuus altistua aerosoleille, hiukkasille tai pisaroille, jotka ovat kooltaan sellaisia, että niitä voi joutua hengitysteihin.
Testing by the inhalation route is appropriate if exposure of humans via inhalation is likely taking into account the vapour pressure of the substance and/or the possibility of exposure to aerosols, particles or droplets of an inhalable size.
Testaus hengitysteitse on asianmukaista vain siinä tapauksessa, että kyseessä on ihmisen todennäköisin altistumisreitti ottaen huomioon aineen höyrynpaine ja/tai mahdollisuus altistua aerosoleille, hiukkasille tai pisaroille, jotka ovat kooltaan sellaisia, että niitä voi joutua hengitysteihin.
Testing by the inhalation route is appropriate only if this constitutes the primary route of human exposure taking into account the vapour pressure of the substance and/or the possibility of exposure to aerosols, particles or droplets of an inhalable size.
Akuutin toksisuusluokan menetelmä on ensisijainen menetelmä in vivo -testaukseen.
The Acute Toxic Class Method is the first-choice method for in-vivo testing.
Klassista " tappavaa pitoisuutta " (LC50) olisi käytettävä vain poikkeuksellisissa olosuhteissa.
Only in exceptional circumstances should the classic “lethal concentration” (LC50) test be used.
Jos päätavoitteena on haitallisuusluokitus, ei pitäisi vaatia useiden eri altistumisreittien testausta.
Testing via multiple exposure routes should not be necessary if hazard classification is the primary objective.
Tietovaatimusten muuttamisella tarpeettoman testauksen välttämiseksi voitaisiin vähentää kustannuksia ja koe-eläinten käyttöä merkittävästi.
Revision of data requirements to forego redundant testing could markedly reduce costs and animal use.
Jos altistuminen hengitysteitse on ihmisen pääasiallinen altistumisskenaario, olisi käytettävä OECD:n ohjeiden mukaista välittömän myrkyllisyyden luokittelumenetelmää perinteisen tappavan pitoisuuden menetelmän sijasta.
In cases where inhalation represents the primary human exposure scenario, the OECD Acute Toxic Class animal reduction test guideline should be used in lieu of the classical lethal poisoning method.
Liite II – osasto 1 – taulukko – 6.5.3 kohta – 3 sarake
Annex II - title 1 - table - section 6.5.3 – column 3
Testaus ihon kautta on asianmukaista, jos:
Testing by the dermal route is appropriate if:
(1) aineen joutuminen hengitysteihin on epätodennäköistä; sekä
(1) inhalation of the substance is unlikely; and
(2) ihokosketus valmistuksessa ja/tai käytössä on todennäköistä; ja
(2) skin contact in production and/or use is likely; and
(3) fysikaalis-kemiallisten ja toksikologisten ominaisuuksien perusteella on mahdollista, että imeytymistä ihon kautta tapahtuu merkittävästi.
(3) the physiochemical and toxicological properties suggest potential for a significant rate of absorption through the skin.
Tämä tietovaatimus olisi poistettava, koska edellä mainitun analyysin perusteella on selvää, että 99 prosentissa tapauksista ihon kautta läpi tehtävät kokeet eivät tuo lisäarvoa vaaraluokitukseen hengitysteitse tehtäviin kokeisiin verrattuina.
This data requirement should be deleted on the basis of the aforementioned analysis, which found dermal classifications to be concordant with or less severe than oral classifications in over 99% of cases.
Näin ollen ihon läpi tapahtuva imeytyminen voidaan määrittää suoraan tiedoista, jotka koskevat imeytymistä hengitysteitse.
Dermal classifications can therefore be based on direct read-across from oral data.
Liite II – osasto 1 – taulukko – 6.6.1 kohta – 3 sarake
Annex II -title 1 - table - section 6.6.1 – column 3
Lyhytaikaista myrkyllisyystutkimusta (28 vuorokautta) ei tarvitse tehdä, jos:
The short-term toxicity study (28 days) does not need to be conducted if:
– on saatavilla luotettava subkroonisen (90 vuorokautta) tai kroonisen myrkyllisyyden tutkimus edellyttäen, että on käytetty sopivaa lajia, annosta, liuotinta ja antotietä; tai
– a reliable sub-chronic (90 days) or chronic toxicity study is available, provided that an appropriate species, dosage, solvent and route of administration were used; or
– on saatavilla tai suunnitteilla luotettava subkroonisen (90 vuorokautta) tai kroonisen myrkyllisyyden tutkimus edellyttäen, että on käytetty tai käytetään sopivaa lajia, annosta, liuotinta ja antotietä; tai
– a reliable sub-chronic (90 days) or chronic toxicity study is available or planned , provided that an appropriate species, dosage, solvent and route of administration were or are to be used; or
– aine hajoaa välittömästi ja sen pilkkoutumistuotteista on riittävästi tietoa; tai
– where a substance undergoes immediate disintegration and there are sufficient data on the cleavage products; or
– ihmisen altistuminen voidaan jättää huomiotta liitteessä IV olevan 3 jakson mukaisesti.
– relevant human exposure can be excluded in accordance with Annex IV section 3
– ihmisen altistuminen voidaan jättää huomiotta liitteessä IV olevan 3 jakson mukaisesti.
– relevant human exposure can be excluded in accordance with Annex IV section 3.
Asianmukainen antotie valitaan seuraavin perustein:
The appropriate route shall be chosen on the following basis:
Testaus tehdään suun kautta, ellei:
Testing shall be conducted via the oral route unless:
(1) ihmisen todennäköisin altistumisreitti ole ihon kautta tapahtuva altistuminen ja yksi seuraavista ehdoista täyttyy:
(1) the primary route of human exposure will be dermal, and one of the following conditions is met:
– fysikaalis-kemialliset ja toksikologiset ominaisuudet, mukaan lukien in vitro -tutkimus ihon läpäisevyydestä (so. OECD:n TG 428), osoittavat, että ihon kautta saatava biologinen hyötyosuus on huomattava; tai
- the physicochemical and toxicological properties, including an in-vitro dermal penetration study (i.e. OECD TG 428), indicate that dermal bioavailability will be substantial; or
– rakenteellisesti samankaltaisten aineiden tiedetään olevan merkittävästi iholle myrkyllisiä tai läpäisevän ihon.
- significant dermal toxicity or dermal penetration is recognised for structurally related substances.
(2) ihmisen todennäköisin altistumisreitti on hengitysteitse tapahtuva altistuminen ottaen huomioon aineen höyrynpaine ja aerosoleille, hiukkasille tai pisaroille, jotka ovat kooltaan sellaisia, että niitä voi joutua hengitysteihin, altistuvuuden todennäköinen toistuvuus, suuruusluokka ja kesto.
(2) the primary route of human exposure will be inhalation, taking into account the vapour pressure of the substance and likely frequency, magnitude and duration of exposure to aerosols, particles or droplets of an inhalable size.
(3) fysikaalis-kemiallisten ja toksikologisten ominaisuuksien perusteella on mahdollista, että imeytymistä ihon kautta tapahtuu merkittävästi.
(3) the physicochemical and toxicological properties suggest potential for a significant rate of absorption through the skin.
Testaus suoritetaan ainoastaan yhden altistumisreitin kautta.
Testing shall only be carried out via one exposure route.
Arviot myrkyllisyydestä muiden reittien kautta tehdään farmakokineettisen mallinnuksen perusteella.
Estimates of toxicity via other routes shall be based upon pharmacokinetic modelling.
Hakijan on ehdotettava subkroonisen myrkyllisyyden tutkimusta (90 vrk) (taso II, 6.6.2 kohta), jos: ihmisen altistuksen taajuuden ja keston perusteella voidaan olettaa, että pitempiaikainen tutkimus on aiheellinen, ja yksi seuraavista ehdoista täyttyy :
The sub-chronic toxicity study (90 days) (Tier II, section 6.6.2) shall be proposed by the applicant if: the frequency and duration of human exposure indicates that a longer term study is appropriate; and one of the following conditions is met:
Hakijan on 28 vuorokauden tutkimuksen sijasta ehdotettava subkroonisen myrkyllisyyden tutkimusta (90 vrk) (taso II, 6.6.2 kohta), jos: ihmisen altistuksen taajuuden ja keston perusteella voidaan olettaa, että yli kuukauden ja alle 12 kuukauden pituinen tutkimus on aiheellinen, ja saatavilla olevat tiedot viittaavat siihen, että aineen kineettiset tai muut omaisuudet tai sen käyttäytyminen aineenvaihdunnassa ovat sellaisia, että haitalliset vaikutukset voivat jäädä havaitsematta lyhytaikaisessa myrkyllisyystutkimuksessa .
The sub-chronic toxicity study (90 days) (Tier II, section 6.6.2) shall be proposed by the applicant in lieu of a 28-day study if: the frequency and duration of human exposure indicates that a study of > 1 month and < 12 months is appropriate and available data indicate that the kinetics or other properties of a substance or its metabolites are such that adverse effects could go undetected in a short-term toxicity study.
– muut saatavilla olevat tiedot viittaavat siihen, että aineella voi olla sellainen vaarallinen ominaisuus, jota ei voida havaita lyhytaikaisessa myrkyllisyystutkimuksessa; tai
– other available data indicate that the substance may have a dangerous property that cannot be detected in a short-term toxicity study ; or
– asianmukaisesti suunnitelluissa toksikokineettisissä tutkimuksissa on käynyt ilmi, että aine tai sen aineenvaihduntatuotteet kertyvät tiettyihin kudoksiin tai elimiin, mitä ei mahdollisesti havaittaisi lyhytaikaisissa tutkimuksissa, mutta aineista voi todennäköisesti aiheutua haittavaikutuksia pitkän altistumisen jälkeen.
– appropriately designed toxicokinetic studies reveal accumulation of the substance or its metabolites in certain tissues or organs which would possibly remain undetected in a short term toxicity study but which are liable to result in adverse effects after prolonged exposure.
Hakijan on ehdotettava lisätutkimuksia tai niitä voidaan vaatia, jos:
Further studies shall be proposed by the applicant or may be required in case of :
Kun on kyse aineista, jotka muistuttavat molekyylitasolla tunnettuja, tietylle elimelle myrkyllisiä aineita (esimerkiksi neurotoksisuus), olisi suotavaa tarkastella relevantteja lisäparametreja 28 tai 90 vuorokauden tutkimuksessa erillisen tutkimuksen, esimerkiksi neurotoksisuustutkimuksen sijasta.
For substances related on a molecular level to known organ-specific toxicants (e.g. neurotoxicity), additional relevant parameters should ideally be examined in the context of a 28-day or 90-day study in lieu of a stand-alone, e.g. neurotoxicity study.
Muita erillisiä tutkimuksia olisi tehtävä ainoastaan poikkeustapauksissa.
Further stand-alone studies should be limited to exceptional circumstances.
– 28 tai 90 vuorokauden tutkimuksessa ei saada NOAEL-arvoa, paitsi jos syy tähän on myrkyllisten haittavaikutusten puuttuminen; tai
– failure to identify a NOAEL in the 28 or the 90 days study, unless the reason for the failure to identify a NOAEL is absence of adverse toxic effects; or
– todetaan erityisen huolestuttavaa myrkyllisyyttä (esim. huolestuttavia tai vakavia vaikutuksia); tai
– toxicity of particular concern (e.g. serious/severe effects); or
– on viitteitä vaikutuksesta, josta saatavilla oleva näyttö ei riitä toksikologiseen ja/tai riskin luonnehdintaan.
– indications of an effect for which the available evidence is inadequate for toxicological and/or risk characterisation.
Tällöin voi myös olla asianmukaisempaa tehdä erityisiä myrkyllisyystutkimuksia, jotka on suunniteltu näiden vaikutusten tutkimiseen (esim. immunotoksisuus, neurotoksisuus); tai
In such cases it may also be more appropriate to perform specific toxicological studies that are designed to investigate these effects (e.g. immunotoxicity, neurotoxicity); or
– ensin tehdyssä toistuvan annostelun kokeessa käytetty altistustie oli huonosti valittu ottaen huomioon ihmisen todennäköinen altistustie, eikä ekstrapolaatiota eri altistusteiden välillä voida tehdä; tai
– the route of exposure used in the initial repeated dose study was inappropriate in relation to the expected route of human exposure and route-to-route extrapolation cannot be made; or