natgillin/translations-raw huggingface dataset:
 kalastuksesta riippumattomia indikaattoreita tarvitaan luotettavamman arvioinnin antamiseksi
· indicators independent from the fishery are needed to provide a more reliable assessment;
 tietojen parantumisesta huolimatta vuoden 2010 arvioinnin tiedoissa on edelleen huomattavia puutteita
· despite improvements in data there remain " considerable data limitations for the 2010 assessment ";
 viimeaikainen kalastuskuolleisuus on liian korkea ja biomassa liian alhainen ollakseen yhdenmukaisia ICCATin tavoitteiden kanssa
· recent fishing mortality is too high, and biomass too low, to be consistent with ICCAT's objectives;
 monien, vielä määrittämättömien epävarmojen lähteiden tiedetään heikentävän analyyseja, mukaan luettuina kannan tila vuonna 2009, LIS-saaliiden määrä ja tonnikalan produktiviteetti
· the analyses " are known to be impaired by various sources of uncertainties that have not yet been quantified " including stock status in 2009, level of IUU catches and bluefin productivity;
 huolissaan ollaan edelleen jäljellä olevasta huomattavasta liikakapasiteetista, jonka vuoksi kiintiöiden ylittävien saaliiden pyytäminen on helppoa.
· concerns remain about the " substantial excess capacity " that remains and could easily catch far more fish than the quotas.
Lyhyesti sanottuna tilanne on paljon parempi kuin jopa muutamia vuosia sitten, mutta se voi muuttua melko dramaattisesti, koska tulevissa arvioissa yritetään selvittää nämä nykyiset ongelmat.
In short, the situation is much better than it was even a few years ago but that could change quite dramatically as future assessments attempt to deal with these current problems.
Olisi myös pantava merkille, että tiettyjen kalastusta koskevien tietojen pätevyydestä on oltu huolissaan.
It should also be noted that concerns have been raised about the validity of certain data on the fishery.
Yhdessä tuoreessa analyysissa
One recent analysis
"Mind the Gap, an Analysis of the Mediterranean Bluefin Trade", luettavissa osoitteessa
“Mind the Gap, an Analysis of the Mediterranean Bluefin Trade”, available at
http://www.pewenvironment.org/news-room/other-resources/mind-the-gap-an-analysis-of-the-mediterr anean-bluefin-trade-85899364820 . käytetään kauppa-asiakirjoja sen arvioimiseksi, että vuonna 2010 kaupattiin yli 32 000 tonnia tonnikalaa, kun suurin sallittu saalis (TAC) oli 13 500 tonnia vuonna 2010.
http://www.pewenvironment.org/news-room/other-resources/mind-the-gap-an-analysis-of-the-mediterranean-bluefin-trade-85899364820 uses trade documents to estimate that over 32.000 tonnes of bluefin were traded in 2010, compared to a TAC in 2010 of 13.500 tonnes.
Vaikka kaupattu tonnikala ei välttämättä sisältäisikään vain tuona samana vuonna pyydettyä tonnikalaa, näin suuri eroavuus ansaitsee perusteellisen tutkinnan, koska kiintiön ylittävät saaliit vaikuttaisivat elpymisen todennäköisyyteen ja aikaväliin.
Though the tuna traded would not necessarily only include tuna caught that same year, such a large discrepency merits an in-depth investigation as catches over the quota would affect the probability and time-frame of the recovery.
Muut huolenaiheet liittyvät pysyvän tutkimus- ja tilastokomitean käyttämiin arvioihin siitä kapasiteetin määrästä, joka olisi poistettava
Other concerns relate to the estimates used by the SCRS on the amount of capacity that should be removed
ICCATin elvytyssuunnitelma jatkaa vuoteen 2022, ja sen tavoitteena on saavuttaa kestävää enimmäistuottoa vastaava biomassa (BMSY ) suuremmalla kuin 60 prosentin todennäköisyydellä.
The ICCAT recovery plan will " continue through 2022, with the goal of achieving B MSY , with at least 60% probability. "
EU:n meristrategiadirektiivi kuitenkin velvoittaa EU:n saavuttamaan "ympäristön hyvä tila" – joka on BMSY – vuoteen 2020 mennessä eli kahta vuotta aikaisemmin.
However, the EU's Marine Strategy Framework Directive (MSFD) obliges the EU to achieve "good environmental status" - which is taken to be B MSY - by 2020, two years earlier.
ICCATin elvytyssuunnitelma ei ole yhtä kunnianhimoinen kuin EU-lainsäädäntö, ja ne molemmat eivät ole läheskään yhtä kunnianhimoisia kuin lähes vuosikymmen sitten annettu Johannesburgin julistus, jolla pyrittiin kestävää enimmäistuottoa vastaavan biomassan saavuttamiseen vuoteen 2015 mennessä.
The ICCAT recovery plan is thus less ambitious than EU legislation, and both of them are far less ambitious than the Johannesburg Declaration of almost a decade ago, which sought to achieve B MSY by 2015.
ICCATin tonnikalan elvytyssuunnitelmaa on muutettu ja vahvistettu usein.
The ICCAT bluefin recovery plan has been frequently amended and strengthened.
Tämän ehdotuksen tarkistukset ovat marraskuulta 2010 ja koskevat seuraavia seikkoja:
The amendments in the present report date from November 2010 and concern the following:
 TACin laskeminen 13 500 tonnista 12 900 tonniin (vaikka TAC ei sisälly tähän asetukseen)
· a reduction of the TAC from 13.500 to 12.900 tonnes (though the TAC is not included in this regulation);
 monien valvontatoimien tiukentaminen, erityisesti niiden, jotka liittyvät tonnikalan siirtämiseen verkosta kasvatushäkkeihin
· tightening up of various aspects of control, especially relating to transfer of tuna from the net to the cages;
 vuosittaisissa kalastussuunnitelmissa vaaditut lisäyksityiskohdat, jäsenvaltioiden kapasiteetinhallintosuunnitelmat ja tarkastussuunnitelmat
· further details required in the annual fishing plans, the capacity management plans and the inspection plans of the Member States;
 kapasiteetin vähentämistä koskevien toimenpiteiden vahvistaminen
· strengthening measures for the reduction of capacity;
 nuotta-alusten kalastuksenkieltoajan pidentäminen itäisellä Atlantilla ja Välimerellä
· extending the closed season for purse seines in the eastern Atlantic and Mediterranean;
 yhteisten kalastusoperaatioiden kieltäminen muiden kuin EU:n lipun alla purjehtivien alusten kanssa
· prohibition of joint fishing operations with non-EU-flagged vessels;
 monet säännökset tarkastus- ja tarkkailijavalmiuksien lisäämiseksi
· various provisions to increase inspection and observer capacities;
 vastaavat muutokset liitteisiin.
· corresponding changes to the Annexes.
EU:lla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin hyväksyä nämä muutokset, koska kansainvälinen järjestö on hyväksynyt ne ja EU ei ole vastustanut niitä.
The EU has no choice but to adopt these amendments as they have been agreed by an international organisation and the EU has not tabled an objection.
Siksi esittelijä hyväksyy ne täysin sellaisenaan.
Therefore, your rapporteur fully endorses them, as far as they go.
Ovatko ICCATin hoitotoimenpiteet riittäviä?
Are ICCAT Management Measures Sufficient?
Tonnikalankalastus on tietyllä tavalla poikkeuksellista.
The bluefin tuna fishery is an unusual one in some ways.
Monet kalastukset käyttävät myös monia pyydyksiä, toimivat laajalla maantieteellisellä alueella ja monien eri lippujen alla (mukaan luettuina kehitysmaiden ja kehittyneiden maiden sekä sääntöjä noudattamattomien valtioiden liput).
Many fisheries also use a large number of gears, operate over a wide geographical range and under many different flags (including developing and developed countries as well as flags of non-compliance).
Tonnikalan kalastuksen tekee poikkeukselliseksi kyseisestä kalasta saatava erityishinta markkinoilla ja markkinoiden keskittyminen yhden maan, Japanin, markkinoille.
What makes the bluefin fishery unusual though is the extraordinary price that the fish obtain on the market and the degree of concentration of the market in one country, Japan.
Tämä johti siihen, että johtavaan rooliin kalastuksessa tuli nuottakalastuksen yhdistäminen tonnikalan lihotusoperaatioiden kanssa, mikä selittää monet aikaisemmista ongelmista.
This led to the dominant role in the fishery played by the combined purse seining – tuna fattening operations, which explains many of the past problems.
Vaikka kalastuksesta saatavat tulot ovat niin korkeita, että ne kannustavat aktiivisesti LIS‑kalastukseen ja muuhun laittomaan toimintaan, yhteen maahan menevän kalan korkean prosenttiosuuden pitäisi teoriassa helpottaa markkinoiden valvontaan liittyviä ongelmia.
While the financial returns on fishing are so high that they actively encourage IUU fishing and other illegal activities, the high percentage of fish that goes to one country should, in theory, make the market less problematic to control.
Tämä selittää elvytyssuunnitelman laajat hoito- ja valvontatoimenpiteet sekä yksityiskohtaisen saalisasiakirjaohjelman kansainvälisen kaupan seuraamiseksi.
This accounts for the extensive management and control measures in the recovery plan, as well as the detailed catch documentation scheme for monitoring international trade.
Osallistuminen ICCATin kokouksiin ja hyväksyttyjen hoitotoimenpiteiden tarkastelu antaa kuitenkin vaikutelman, että ICCAT on aina vähintään askeleen jäljessä nykykalastukseen mukautumisessa.
Attending ICCAT meetings, and examining the management measures that are adopted, though, gives the impression that ICCAT is always at least a step behind in terms of adapting to the current fishery.
Teollisuudella on paljon enemmän resursseja uusien, mutta ei välttämättä vaikutukseltaan vähäisempien kalastusvälineiden sekä valvontatoimenpiteiden välttämiskeinojen kehittämiseen ja uusien keinojen löytämiseen tonnikalan laivaamiseksi käytössä olevien hyvin monimutkaisten MCS-menettelyjen soveltamisalueen ulkopuolelle.
The industry has far deeper pockets for developing new, but not necessarily lower impact, fishing gears and practices, developing ways to avoid the control measures, and finding new ways to ship tuna outside the scope of the very complex MCS procedures in place.
ICCAT-jäsenillä ei monissa tapauksissa yksinkertaisesti ole keinoja (taloudellisia, hallinnollisia, teknologisia) kalastuksen valvontaan.
ICCAT members, in many cases, simply do not have the means (economic, administrative, technological) to control the fishery.
Niiltä puuttuu monissa tapauksissa myös poliittista tahtoa.
In many cases, they also lack the political will.
Seurauksena ovat vuosittaiset muutokset sekä elvytyssuunnitelmaan että saalisasiakirjaohjelmaan.
The result is the annual amendments to both the recovery plan and the catch documentation scheme.
Kuten edellä jo mainittiin, ICCATin elvytyssuunnitelma ei ole yhtä kunnianhimoinen kuin EU:n oma lainsäädäntö.
In addition, as noted above, the ICCAT recovery plan is less ambitious that EU domestic legislation.
Edellä esitetyn perusteella esittelijä ehdottaa, että ICCATin on aika lopultakin muuttaa lähestymistapaansa ja yrittää mennä asioiden edelle sen sijaan, että se aina kamppailee pysyäkseen vauhdissa.
The above considerations lead your rapporteur to suggest that it is time for ICCAT to finally change its approach and to try to jump ahead, instead of always scrambling to catch up.
Euroopan komissio on usein yrittänyt painostaa ICCATia etenemään pidemmälle ja nopeammin mutta hyvin vähäisin tuloksin.
The European Commission has frequently tried to push ICCAT to move further and faster but with very limited success.
EU:n on ennemminkin aika ryhtyä YK:n kalakantasopimuksen mukaisiin päättäviin ja ennalta varautuviin toimiin kuin jäädä jatkuvasti ICCATin pidättelemäksi.
It is time for the EU to take firm, precautionary action as required by the UN Fish Stocks Agreement, rather than being continually held back by ICCAT.
EU voisi toteuttaa välittömästi kaksi toimenpidettä.
Two measures could be taken by the EU immediately.
Tonnikalan elvytyssuunnitelman vuoden 2008 tarkistuksessa pyydettiin pysyvän tutkimus- ja tilastokomiteaa kartoittamaan tonnikalan tärkeimmät kutualueet Välimerellä suojelualueiden perustamiseksi.
The 2008 revision of the bluefin recovery plan requested the SCRS to identify the major spawning zones of bluefin in the Mediterranean, with a view to creating sanctuaries.
Se kartoitti vuonna 2010 seuraavat kuusi aluetta:
In 2010 the SCRS identified the following six zones:
Osia näistä kuudesta alueesta kuuluu EU:n oikeudenkäyttövallan piiriin ja osa on kansainvälisillä vesillä.
Parts of these six zones lie within EU jurisdiction and parts are in international waters.
Mikään ei estä EU:ta julistamasta näitä alueita tonnikalan kalastuskielto- tai rauhoitusalueiksi ja sulkemasta niitä kalastukselta kutukauden aikana.
There is nothing to prevent the EU from declaring these zones to be closed areas, or sanctuaries, for bluefin tuna and closing them to fishing during the spawning season.
Tällainen toimenpide olisi myös johdonmukainen EU:n ympäristölainsäädännön (meristrategiadirektiivi, Natura 2000 jne.) kanssa.
Such a step would also be coherent with EU environmental legislation (MSFD, Natura 2000, etc.)
Yhdellä uskaliaalla liikkeellä EU voisi tukea merkittävästi tonnikalan suojelua ja lisätä dramaattisesti kannan elpymisen todennäköisyyttä.
In one bold move, the EU could make a major contribution to bluefin tuna conservation and dramatically increase the probability of the recovery of the stock.
EU:n yksipuolista julistusta kutualueiden rauhoittamiseksi sovellettaisiin EU:n lipun alla purjehtiviin aluksiin kaikilla kuudella alueella ja kolmannen maan lipun alla purjehtiviin aluksiin ainoastaan vesillä, jotka kuuluvat EU:n oikeudenkäyttövallan piiriin (alueilla 1, 2 ja 3).
A unilateral EU declaration of spawning closures would apply to EU-flagged vessels throughout all six zones and vessels flying third country flags only to waters under EU jurisdiction (in areas 1, 2 and 3).
Se, että EU:lla on 56 prosenttia tonnikalan TACista, merkitsee, että houkutus jättää EU:n rekisteri kyseisillä vesillä kalastamiseksi olisi minimaalinen.
The fact that the EU has 56% of the TAC for bluefin means that the temptation to leave the EU register in order to fish in those waters would be minimal.
Elvytyssuunnitelmassa tonnikalan vähimmäispainoksi asetetaan 30 kiloa.
The recovery plan imposes a minimum size of 30 kg for bluefin tuna.
Tästä koosta on kuitenkin kolme poikkeusta.
However, there are three derogations from this size.
Kahdeksan kilon kokoista tonnikalaa voivat purkaa vapapyydyksiä käyttävät alukset ja uisteluveneet Atlantilla ja pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavat alukset Välimerellä ja lisäksi sitä voidaan purkaa kasvatustarkoituksiin Adrianmerellä.
Bluefin as small as 8 kg can be landed by baitboats and trollers in the Atlantic, by coastal artisanal fisheries in the Mediterranean and for farming purposes in the Adriatic Sea.
Tätä jälkimmäistä kalastusta harjoittavat teolliset nuotta-alukset ja sitä on vaikea perustella.
This latter fishery is conducted by industrial purse seiners and is difficult to justify.
EU voisi poistaa tämän poikkeuksen omilta aluksiltaan.
The EU could remove that derogation for its own vessels.
Tarkistukset näiden toimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi on jätetty.
Amendments to implement these measures have been tabled.
Nämä kaksi hoitotoimenpidettä parantaisivat huomattavasti tonnikalan elvytysnäkymiä Välimerellä.
These two management actions would significantly improve the prospects for recovery of bluefin in the Mediterranean.
Yhdessä niiden seurauksena olisi elvytyssuunnitelman onnistumisen korkeampi todennäköisyys ja mahdollisesti tämän tavoitteen saavuttaminen ennen vuotta 2022 johdonmukaisesti EU:n oman lainsäädännön kanssa.
They would, together, result in a higher probability of success of the recovery plan and possibly the achievement of its objective at an earlier date than 2022, which would then be consistent with EU domestic legislation.
Siksi suunnitelman tavoitteita varten on jätetty kolmas tarkistus.
For this reason a third amendment has been tabled to the objectives of the plan.
Esittelijä pitää valitettavana, ettei valiokunta ole ottanut hänen tarkistuksiaan huomioon.
The rapporteur regrets that his amendments have not been taken into consideration by the committee.
Tonnikalakannat ovat vähentyneet dramaattisesti vuosien varrella, ja niiden suojeleminen edellyttää kiireellisiä toimenpiteitä.
Stocks of Atlantic bluefin tuna have been drastically reduced over the years and urgent action is required to protect them.
Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT), jonka sopimuspuoli EU on, sopi uusista suosituksista vuosikokouksessaan 2010.
In this context, the International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas (ICCAT), to which the EU is a contracting party (CPC), agreed a new recommendation at its annual meeting in 2010.
Suosituksella 10-04 pyritään lisäämään tonnikalan suojelutoimia muuttamalla aiemmin sovittua monivuotista suunnitelmaa.
Recommendation 10-04 seeks to increase the measures to protect bluefin tuna by amending the previously agreed multiannual recovery plan.
Muutoksiin kuuluu suurimman sallitun saaliin (TAC) vähentäminen ja elvytyssuunnitelman täytäntöönpanon yhteydessä käytettyjen valvontatoimien ja erityisesti kasvatushäkkiinsiirto- ja siirtotoimien liittyvän valvonnan vahvistaminen.
The changes include a reduction of the Total Allowable Catch and a strengthening of the control measures used to implement the recovery plan, specifically those control measures relating to caging and transfer operations.
Komission ehdotuksen tarkoituksena on saattaa tämä uusi ICCAT-suositus osaksi EU-oikeutta.
The purpose of the Commission's proposal is to transpose this new ICCAT recommendation into EU law.
Koska ICCAT-suositus on jo hyväksytty kansainvälisellä tasolla, osaksi EU-oikeutta saatettavaa tekstiä voidaan muuttaa vain rajoitetusti.
Given that the ICCAT recommendation has already been adopted at international level, there is limited scope for amending the text of the transposition.
Joitakin muutoksia voitaisiin kuitenkin tehdä ehdotuksen parantamiseksi.
However, there are some modifications which could be made in order to improve the proposal.
Yhdenmukaisuus muiden oikeudellisten velvoitteiden kanssa
Consistency with other legal obligations
ICCAT-suosituksen lisäksi EU:ta sitovat myös muut oikeudelliset velvoitteet, jotka koskevat kalakantoja ja meriympäristöä.
In addition to the ICCAT recommendation, the EU is also bound by other legal obligations regarding fish stocks and the marine environment.
Tärkein niistä on ehkä meristrategiadirektiivi, jolla jäsenvaltiot velvoitetaan saavuttamaan "ympäristön hyvä tila" viimeistään vuoteen 2020 mennessä.
The most significant of these is perhaps the Marine Strategy Framework Directive, which obliges Member States to achieve 'good environmental status' by 2020 at the latest.
Komission päätöksen 2010/477, jossa asetetaan merivesien hyvän ekologisen tilan arvioinnissa käytettävät perusteet ja menetelmästandardit, mukaan kaikkien kaupallisesti hyödynnettävien kalojen populaatioiden olisi oltava "turvallisten biologisten rajojen sisällä".
Commission Decision 2010/477, which sets out criteria and methodological standards concerning good environmental status of marine waters, states that populations of all commercially exploited fish should be "within safe biological limits".
Koska SEUT-sopimuksen 7 artiklan mukaan EU:n on varmistettava eri politiikkojensa ja toimiensa välisen johdonmukaisuus, tonnikalan monivuotisessa elvytyssuunnitelmassa on otettava huomioon meristrategiadirektiiviin sisältyvät velvoitteet.
Given that under Article 7 TFEU the EU must ensure consistency between its legislation and policies, it is necessary to reflect the obligations contained in the Marine Strategy Framework Directive in the multiannual recovery plan for bluefin tuna.
"Kasvatushäkkiinsiirtotoimilla" tarkoitetaan tonnikalan siirtoa häkkiin lihotettavaksi tai kasvatettavaksi.
'Caging operations' refers to the transfer of bluefin tuna to fattening and farming cages.
ICCATin tekstin osuus, jossa viitataan vastuussa olevaan sopimuspuoleen tapauksissa, joissa laitos sijaitsee sopimuspuolen lainkäyttövallan ulkopuolella, on jätetty pois EU-oikeuteen siirrettävästä tekstistä.
A section of the ICCAT text, which refers to determining the responsible CPC in cases where a farm is located outside the jurisdiction of a CPC, has been omitted from the text of the transposition.
Se olisi lisättävä, jotta tässä erityistapauksessa selkeytettäisiin vastuussa oleva sopimuspuoli.
This should be inserted in order to clarify the responsible CPC in this specific context.
ICCATin tekstissä korostaan kutupaikkojen kartoittamista ja suojelua.
The ICCAT text highlights the importance of the identification and protection of spawning grounds.
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan olisi sisällytettävä tekstiin sen merkitys, koska se on todennäköisesti minkä tahansa menestyksekkään elvytyssuunnitelman olennainen tekijä.
The Environment Committee should reiterate the significance of this, as it is likely to be an essential element of any successful recovery plan.
sekä annetaan lisäohjeita kutupaikkojen kartoittamisesta ja vuoteen 2012 mennessä perustettavista suojelualueista .
foresees additional advice on the identification of spawning grounds and creation of sanctuaries to be developed by 2012 .
(3 a) Vaikka 20 päivänä joulukuuta 2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2371/2002 pyritään varmistamaan elollisten vesiluonnonvarojen säilyttäminen ja kestävä hyödyntäminen yhteisessä kalastuspolitiikassa, tonnikalan kestävyys on erittäin huolestuttavalla tasolla Itä-Atlantilla ja Välimerellä korkean kalastuskuolevuuden ja alhaisen kutukannan biomassan vuoksi.
(3a) Although Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 aims to ensure the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the Common Fisheries Policy, the situation with regard to the sustainability of the bluefin tuna in the Eastern Atlantic and the Mediterranean is a matter of considerable concern, due to the high fishing mortality rate and the low spawning stock biomass.
(3 a) Tonnikalaa koskevan unionin politiikan ja lainsäädännön olisi vastattava tavoitetta, jonka mukaan meren elollisia luonnonvaroja on hyödynnettävä siten, että pyydettävien lajien terveet kannat palautetaan vuoteen 2015 mennessä kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja suuremmiksi ja pidetään tämän kokoisina, kuten vuoden 2002 kestävän kehityksen huippukokouksessa on hyväksytty.
(3a) Union policy and legislation in relation to bluefin tuna should be consistent with the objective of ensuring an exploitation of living marine biological resources that restores and maintains healthy populations of harvested species above levels which can produce the maximum sustainable yield by 2015, where possible, as was - adopted at the 2002 World Summit on Sustainable Development;
( 3 a) Tonnikalaa koskevan unionin politiikan ja lainsäädännön olisi oltava johdonmukainen yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY 1 (meristrategiadirektiivi) ja merivesien hyvän ekologisen tilan arvioinnissa käytettävistä perusteista ja menetelmästandardeista 1 päivänä syyskuuta 2010 annetun komission päätöksen 2010/477/EU 2 kanssa, sillä niissä edellytetään jäsenvaltioita toteuttamaan toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kaikkien kaupallisesti hyödynnettävien kalojen, myös tonnikalan, kutukannan biomassa on kestävän enimmäistuoton takaavalla tasolla tai sen yläpuolella viimeistään vuoteen 2020 mennessä.
(3a) Union policy and legislation in relation to bluefin tuna should be consistent with Directive 2008/56/EC of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 establishing a framework for community action in the field of marine environmental policy (Marine Strategy Framework Directive) 1 and Commission Decision 2010/477/EU of 1 September 2010 on criteria and methodological standards on good environmental status of marine waters 2 , which require Member States to take action to ensure that, by 2020, at the latest, the spawning stock biomass of all populations of commercially exploited fish, including bluefin tuna, is at or above the spawning stock biomass associated with maximum sustainable yield.
ICCATin suosituksen lisäksi EU:ta sitoo myös meristrategiadirektiivi, jolla jäsenvaltiot velvoitetaan saavuttamaan "ympäristön hyvä tila" vuoteen 2020 mennessä.
In addition to the ICCAT recommendation, the EU is also bound by the Marine Framework Strategy Directive, which obliges the Member States to 'achieve good environmental status' by 2020.