natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tämä noudattaa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jossa on täsmennetty, että potilailla, joiden ennakkoluvan epääminen on myöhemmin havaittu perusteettomaksi, on oikeus saada korvausta toisessa jäsenvaltiossa saadun hoidon kustannuksista täysimääräisesti hoitojäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.
This is in line with the case law of the Court of Justice which has specified that patients who received a refusal of authorisation subsequently held to be unfounded, are entitled to have the cost of the treatment obtained in another Member State reimbursed in full according to the provisions of the legislation in the Member State of treatment.
(32) Jos jäsenvaltio päättää ottaa käyttöön ennakkolupajärjestelmän toisessa jäsenvaltiossa annetun sairaala- tai erikoishoidon kustannusten korvaamiseksi tämän direktiivin säännösten mukaisesti, potilaan vakuutusjäsenvaltion olisi korvattava tällaisen toisessa jäsenvaltiossa annetun hoidon kustannukset samantasoisesti kuin olisi korvattu, jos sama tai tehokkuudeltaan potilaan kannalta samanasteinen hoito olisi annettu potilaan vakuutusjäsenvaltiossa, ylittämättä saadun hoidon tosiasiallisia kustannuksia.
(32) In any event, if a Member State decided to establish a system of prior authorisation for assumption of costs of hospital or specialised care provided in another Member States in accordance with the provision of this Directive, the costs of such care provided in another Member State should also be reimbursed by the Member State of affiliation up to the level of costs that would have been assumed had treatment which is the same or equally effective for the patient been provided in the Member State of affiliation, without exceeding the actual costs of healthcare received.
Jos kuitenkin asetuksen (ETY) N:o 1408/71 22 artiklan 2 kohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät, lupa olisi myönnettävä ja etuudet tarjottava kyseisen asetuksen mukaisesti.
However, when the conditions set out in Article 22(2) of Regulation ( EEC ) No 1408/71 are fulfilled the authorisation should be granted and the benefits provided in accordance with that Regulation.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön ei sisälly "samankaltaisen terveydenhuollon" käsitettä.
ECJ case law does not include the reference to "or similar healthcare."
Jotta voidaan varmistaa oikeusvarmuus ja johdonmukaisuus sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevien sääntöjen kanssa, sana "samankaltainen" olisi korvattava ilmauksella "tehokkuudeltaan potilaan kannalta samanasteinen".
For reasons of legal certainty and coherence with the rules on coordination of social security schemes, the notion "or similar" should be replaced by "or equally effective for the patient."
Tämä on yhdenmukaista sen kanssa, miten yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut asetuksen N:o 1408/71 22 artiklaan (asetuksen N:o 883/2004 uusi 20 artikla) sisältyvää "hoidon" käsitettä (ks. esim. asia C-372/04, Watts, 61 kohta).
This is in line with the ECJ interpretation of the notion of "treatment" in Article 22 of Regulation 1408/71 (new Article 20 of Regulation 883/2004) (see e.g. C-372/04, Watts, par 61).
(32 a) Ennakkolupa pitäisi voida evätä ainoastaan oikeudenmukaisessa ja avoimessa menettelyssä.
(32a) Prior authorisation should only be refused in the context of a fair and transparent procedure.
Jäsenvaltioiden määrittämät säännöt lupahakemuksen jättämiselle sekä sen epäämisen mahdolliset syyt olisi esitettävä etukäteen.
The rules laid down by the Member States for submitting an authorisation request and the possible reasons for refusal should be made known in advance.
Luvan epäämisen olisi rajoituttava välttämättömään, ja perusteiden olisi oltava oikeassa suhteessa ennakkolupajärjestelmän perustamisen tavoitteiden kanssa.
Refusals should be limited to what is necessary, and should be proportionate to the objectives of setting up a prior authorisation system.
(33) Jäsenvaltioiden vahvistamissa rajatylittävää terveydenhuoltoa koskevissa menettelyissä olisi annettava potilaille takeet puolueettomuudesta, syrjimättömyydestä ja avoimuudesta niin, että varmistetaan, että kansallisten viranomaisten päätökset tehdään viivyttelemättä ja huolellisesti ja niissä otetaan huomioon yleiset periaatteet sekä kunkin tapauksen yksittäiset olosuhteet.
(33) Procedures regarding cross-border healthcare established by the Member States should give patients guarantees of objectivity, non-discrimination and transparency, in such a way as to ensure that decisions by national authorities are made in a timely manner and with due care and regard for both those overall principles and the individual circumstances of each case.
Tämä koskee myös toisessa jäsenvaltiossa saadun terveydenhuollon tosiasiallista kustannusten korvaamista sen jälkeen, kun potilas on palannut kotimaahansa.
This applies also to the actual reimbursement of costs of healthcare incurred in another Member State after the patient's return.
Potilaiden olisi normaalisti saatava päätös rajatylittävästä terveydenhuollosta viidentoista kalenteripäivän kuluessa.
It is appropriate that patients should normally have a decision regarding the cross-border healthcare within fifteen calendar days.
Ajan olisi kuitenkin oltava lyhyempi, jos kyseisen hoidon kiireellisyys sitä vaatii.
However, that period should be shorter where warranted by the urgency of the treatment in question.
Nämä yleiset säännöt eivät vaikuta tunnustamismenettelyihin eivätkä palvelujen tarjontaa koskeviin sääntöihin sellaisina kuin niistä on säädetty ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/36/EY.
In any event, recognition procedures and rules on the provision of services as provided for by Directive 2005/36/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on the recognition of professional qualifications should not be affected by these general rules.
Tarkistus ei vaikuta suomenkieliseen version.
However, that period should be shorter where warranted by the urgency of the treatment in question.
Kahden tai useamman jäsenvaltion välissä asuu pieni, mutta merkittävä väestöryhmä.
There is a small yet considerable demographic group which live between more than one member state.
Siksi näillä ihmisillä olisi oltava oikeus muuhun kuin sairaalahoitoon, kuten toipumiseen ja kotihoitoon, vain sillä edellytyksellä, että heidät on vakuutettu samoja hoitoja varten vakuutusjäsenvaltiossaan.
Therefore, these individuals should have the right to non-hospital care such as convalescence, residential care and so on, only provided that they are insured for the same menu of care in their member state of affiliation.
(34) Asianmukainen tiedottaminen kaikista rajatylittävän terveydenhuollon olennaisista näkökohdista on tarpeen, jotta potilaat voivat käytännössä harjoittaa oikeuttaan rajatylittävään terveydenhuoltoon.
(34) Appropriate information on all essential aspects of cross-border healthcare is necessary in order to enable patients to exercise their rights to cross-border healthcare in practice.
Rajatylittävässä terveydenhuollossa tehokkain tapa tällaiseen tiedottamiseen on perustaa kuhunkin jäsenvaltioon yhteyspisteitä, joihin potilaat voivat ottaa yhteyttä ja jotka voivat antaa tietoa rajatylittävästä terveydenhuollosta ottaen huomioon kyseisen jäsenvaltion terveysjärjestelmän.
For cross-border healthcare the most efficient mechanism for providing such information is to establish central contact points within each Member State to which patients can refer, and which can provide information on cross-border healthcare taking into account also the context of the health system in that Member State.
Koska rajatylittävään terveydenhuoltoon liittyvät kysymykset edellyttävät eri jäsenvaltioiden viranomaisten yhteistyötä, näiden yhteyspisteiden pitäisi muodostaa myös verkosto, jonka kautta tällaisia kysymyksiä voitaisiin tehokkaimmin käsitellä.
Since questions about aspects of cross-border healthcare will also require liaison between authorities in different Member States, these central contact points should also constitute a network through which such questions can be most efficiently addressed.
Yhteyspisteiden olisi tehtävä keskenään yhteistyötä ja tarjottava potilaille mahdollisuus tehdä tietoon perustuvia valintoja rajatylittävästä hoidosta.
These contact points should cooperate with each other and should enable patients to make informed choices about cross-border healthcare.
Niiden olisi myös annettava tietoa käytössä olevista vaihtoehdoista rajatylittävään terveydenhuoltoon liittyvissä ongelmatilanteissa, erityisesti tuomioistuinten ulkopuolisista menettelyistä rajatylittävien kiistojen ratkaisemiseksi.
They should also provide information about options available in case of problems with cross-border healthcare, in particular about out-of-court schemes for settling cross-border disputes.
Yhteyspisteiden olisi tehtävä keskenään yhteistyötä ja tarjottava potilaille mahdollisuus tehdä tietoon perustuvia valintoja rajatylittävästä hoidosta.
These contact points should cooperate with each other and should enable patients to make informed choices about cross border healthcare .
Niiden olisi myös annettava tietoa käytössä olevista vaihtoehdoista rajatylittävään terveydenhuoltoon liittyvissä ongelmatilanteissa, erityisesti tuomioistuinten ulkopuolisista menettelyistä rajatylittävien kiistojen ratkaisemiseksi.
They should also provide information about options available in case of problems with cross-border healthcare, in particular about out of court schemes for settling cross border disputes.
Kehitellessään järjestelyjä rajatylittävää terveydenhuoltoa koskevien tietojen tarjoamiseksi jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon tarve antaa tiedot käyttökelpoisessa muodossa ja mahdollinen lisäapu heikossa asemassa oleville potilaille, vammaisille sekä henkilöille, joilla on vaikeasti ratkaistavia tarpeita.
In developing arrangements for the provision of information on cross-border healthcare, the Member States should give consideration to the need to provide information in accessible formats and to potential sources of additional assistance for vulnerable patients, disabled people and people with complex needs.
On tärkeää, että tiedot rajatylittävästä terveydenhuollosta ovat saatavilla käyttökelpoisessa muodossa.
It is vital that information about cross border healthcare is available in accessible formats.
(35) Kun potilas saa terveydenhuoltoa jäsenvaltiossa, joka ei ole valtio, jossa hän on vakuutettuna, potilaan kannalta on keskeisen tärkeää tietää ennalta, mitä sääntöjä sovelletaan.
(35) When healthcare is received by a patient in a Member state, which is not the country where he is insured, it is essential for the patient to know in advance which rules shall be applicable.
Vastaavaa selvyyttä tarvitaan tapauksissa, joissa terveydenhuollon tarjoajat muuttavat tilapäisesti toiseen jäsenvaltioon tarjoamaan lääketieteellisiä palveluja tai terveydenhuoltoa tarjotaan valtioiden rajojen yli.
An equivalent level of clarity is needed in case where healthcare providers temporarily move to another Member State to provide their medical services there or when healthcare is provided cross-border.
Tällaisissa tapauksissa terveydenhuoltoon sovellettavat säännöt ovat niitä, joista säädetään hoitojäsenvaltion lainsäädännössä 5 artiklassa säädettyjen yleisten periaatteiden mukaisesti, kun otetaan huomioon, että perustamissopimuksen 152 artiklan 5 kohdan mukaan terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestäminen ja tarjoaminen on jäsenvaltioiden vastuulla.
In those cases, the rules applicable to healthcare are those provided by the legislation of the Member State of treatment in accordance with the general principles set out in Art.5, given that in accordance with Art. 152(5) of the Treaty the organisation and delivery of health services and medical care is of responsibility of Member States.
Näin potilaiden on helpompi tehdä tietoon perustuvia valintoja ja vältetään väärinymmärryksiä.
This will help the patient in making an informed choice, and will avoid misapprehension and misunderstanding.
Niin myös lisätään potilaan ja terveydenhuollon tarjoajan välistä luottamusta.
It will also establish a high level of trust between the patient and the healthcare provider.
Vastaavaa selvyyttä tarvitaan tapauksissa, joissa terveydenhuoltoa harjoitetaan valtioiden rajojen yli , kuten etälääketieteessä.
An equivalent level of clarity is needed when healthcare is provided cross-border , such as telemedicine .
(36) Jäsenvaltioiden olisi päätettävä kansallisten yhteyspisteiden mallista ja lukumäärästä.
(36) The Member States should decide on the form of those national contact points as well as the number of them.
Kansallisten yhteyspisteiden toiminta voidaan myös sisällyttää jo olemassa olevien tiedotuskeskusten yhteyteen, kunhan ilmoitetaan selvästi, että kyseessä on kansallinen yhteyspiste myös rajatylittävään terveydenhuoltoon liittyvissä kysymyksissä.
The national contact points may be also incorporated in or build on activities of existing information centres provided that it is clearly indicated that they are also national contact points for cross-border healthcare.
Kansallisilla yhteyspisteillä olisi oltava asianmukaiset valmiudet tarjota tietoa rajatylittävään terveydenhuoltoon liittyvistä tärkeimmistä seikoista ja antaa tarvittaessa käytännön neuvoja potilaille.
The national contact points should have appropriate facilities to provide information on the main aspects of cross-border healthcare and to provide practical assistance to patients if needed.
Kansallisten yhteyspisteiden olemassaolo ei saisi estää jäsenvaltioita perustamasta muita asiaan liittyviä yhteyspisteitä alue- tai paikallistasolle oman terveysjärjestelmänsä organisaation mukaisesti.
The existence of national contact points should not preclude Member States from establishing other linked contact points at regional or local level, reflecting the specific organisation of their healthcare system.
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava terveysammattilaisia edustavien elinten osallistuminen näihin toimiin.
The Member States should ensure the participation of bodies representing health professionals in these activities.
Kansallisten yhteyspisteiden pitäisi tarjota potilaille merkityksellistä tietoa rajatylittävästä terveydenhuollosta ja avustettava heitä.
The national contact points should be able to provide patients with relevant information on cross-border healthcare and to assist them.
Tähän ei sisälly oikeudellinen tuki.
This should not include legal advice.
(37) Sisämarkkinoiden potentiaalin toteutuminen rajatylittävässä terveydenhuollossa edellyttää hoidon tarjoajien, ostajien ja sääntelijöiden yhteistyötä eri jäsenvaltioiden keskus-, alue- ja paikallistasolla, jotta voidaan varmistaa turvallinen, korkealaatuinen ja tehokas hoito yli valtioiden rajojen.
(37) Realising the potential of the internal market for cross-border healthcare requires cooperation between providers, purchasers and regulators of different Member States at national, regional or local level in order to ensure safe, high quality and efficient care across borders.
Tämä koskee yhteistyötä erityisesti raja-alueilla, joilla rajatylittävä palvelujen tarjonta saattaa olla tehokkain tapa organisoida paikallisväestön terveyspalvelut mutta joilla rajatylittävä tarjonta kestävältä pohjalta edellyttää eri jäsenvaltioiden terveysjärjestelmien välistä yhteistyötä.
This is particularly the case for cooperation in border regions, where cross-border provision of services may be the most efficient way of organising health services for the local populations, but where achieving such cross-border provision on a sustained basis requires cooperation between the health systems of different Member States.
Yhteistyöhön voivat kuulua menettelyiden tai standardien yhteinen suunnittelu, vastavuoroinen tunnustaminen tai mukauttaminen, kansallisten tietotekniikkajärjestelmien yhteentoimivuus, käytännön menettelyt hoidon jatkuvuuden turvaamiseksi taikka terveydenhuollon ammattihenkilöiden tilapäinen tai satunnainen apu rajatylittävän terveydenhuollon tarjoamisen helpottamiseksi käytännössä.
Such cooperation may concern joint planning, mutual recognition or adaptation of procedures or standards, interoperability of respective national information and communication technology systems, practical mechanisms to ensure continuity of care or practical facilitating of cross-border provision of healthcare by health professionals on a temporary or occasional basis.
Ammattipätevyyden tunnustamisesta annetussa direktiivissä 2005/36/EY säädetään, että palvelujen, myös terveydenhuollon ammattihenkilöiden palvelujen, vapaata tarjontaa väliaikaisesti tai satunnaisesti toisessa jäsenvaltiossa ei pitäisi rajoittaa mistään ammattipätevyyteen liittyvästä syystä, jollei yhteisön lainsäädännön erityissäännöksistä muuta johdu.
Directive 2005/36/EC on the recognition of professional qualifications stipulates that free provision of services of a temporary or occasional nature, including services provided by health professionals, in another Member State should not, subject to specific provisions of Community law, be restricted for any reason relating to professional qualifications.
Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta direktiivin 2005/36/EY kyseisten säännösten soveltamista.
This Directive should be without prejudice to those provisions of Directive 2005/36/EC.
(37) Tarvitaan hoidon tarjoajien, ostajien ja sääntelijöiden yhteistyötä eri jäsenvaltioiden keskus-, alue- ja paikallistasolla, jotta voidaan varmistaa turvallinen, korkealaatuinen ja tehokas hoito yli valtioiden rajojen.
(37) Cooperation is required between providers, purchasers and regulators of different Member States at national, regional or local level in order to ensure safe, high quality and efficient care across borders.
Tämä koskee yhteistyötä erityisesti raja-alueilla, joilla rajatylittävä terveydenhuollon tarjonta saattaa olla tehokkain tapa organisoida paikallisväestön terveydenhuolto mutta joilla rajatylittävä tarjonta kestävältä pohjalta edellyttää eri jäsenvaltioiden terveysjärjestelmien välistä yhteistyötä.
This is particularly the case for cooperation in border regions, where cross-border provision of healthcare may be the most efficient way of organising healthcare for the local populations, but where achieving such cross-border provision on a sustained basis requires cooperation between the health systems of different Member States.
Koska tämä direktiivi koskee kaikkia hoitoja, on harhaanjohtavaa puhua rajatylittävän terveydenhuollon sisämarkkinoista.
As this Directive concerns all forms of care, it is illusory to mention an internal market for cross-border healthcare.
Osa tekstistä siirretään uuteen johdanto-osan 37 a kappaleeseen täsmentämisen vuoksi.
The part is moved to a new Recital 37 a, where it is to be formulated more precisely.
(39) Jos lääke on hyväksytty potilaan jäsenvaltiossa ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY mukaisesti ja sitä on määrätty toisessa jäsenvaltiossa yksittäisesti nimetylle potilaalle, periaatteessa pitäisi olla mahdollista, että tällainen lääkemääräys tunnustetaan lääketieteellisesti ja sitä käytetään potilaan omassa jäsenvaltiossa.
(39) Where medicinal products are authorised within the patient's Member State in accordance with Directive 2001/83/EC of the European Parliament and of the Council of 6 November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use and have been prescribed in another Member State for an individual named patient, it should be in principle possible for such prescriptions to be medically recognised and used in the patient's own Member State.
Tällaiseen tunnustamiseen liittyvien sääntely- ja hallinnollisten esteiden poistamisella ei kuitenkaan rajoiteta tarvetta saada asianmukainen hyväksyntä potilaan hoitavalta lääkäriltä tai proviisorilta kussakin tapauksessa, jos ihmisten terveyden suojelu tätä edellyttää ja se on tarpeellista ja oikeasuhteista tavoitteeseen nähden.
The removal of regulatory and administrative barriers to such recognition is without prejudice to the need for appropriate agreement of the patients' treating physician or pharmacist in every individual case, if this is warranted by protection of human health and is necessary and proportionate to that objective.
Tällaisella lääketieteellisellä tunnustamisella ei myöskään pitäisi rajoittaa potilaan vakuutusjäsenvaltion päätöstä siitä, sisältyvätkö tällaiset lääkkeet etuuksiin, jotka korvataan kyseisen valtion sosiaaliturvajärjestelmästä.
Such medical recognition should also be without prejudice to the decision of the Member State of affiliation regarding the inclusion of such medicinal products within the benefits covered by the social security system of affiliation.
Tunnustamisperiaatteen täytäntöönpanoa helpotetaan toteuttamalla tarvittavia toimenpiteitä, joilla turvataan potilaiden turvallisuus ja vältetään lääkkeisiin liittyvä väärinkäyttö ja sekaannukset.
The implementation of the principle of recognition will be facilitated by the adoption of measures necessary for safeguarding the safety of a patient, and avoiding the misuse or confusion of medicinal products.
(39) Jos lääke on hyväksytty potilaan jäsenvaltiossa ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY mukaisesti , mukaan lukien tuleva lainsäädäntö väärennetyistä lääkkeistä (direktiivi XXXX/XX/EY) ja lääketurvatoiminnasta (direktiivi ZZZZ/ZZ/EY), ja sitä on määrätty toisessa jäsenvaltiossa yksittäisesti nimetylle potilaalle, periaatteessa pitäisi olla mahdollista, että tällainen lääkemääräys tunnustetaan lääketieteellisesti tai apteekeissa ja sitä käytetään potilaan omassa jäsenvaltiossa.
(39) Where medicinal products are authorised within the patient's Member State in accordance with Directive 2001/83/EC of the European Parliament and of the Council of 6 November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use, including the future legislation on falsified medicinal products (Directive XXXX/XX/EC) and pharmacovigilance (Directive ZZZZ/ZZ/EC), and have been prescribed in another Member State for an individual named patient, it should be in principle possible for such prescriptions to be recognised medically or in pharmacies and used in the patient's own Member State.
Tällaisella tunnustamisella ei myöskään pitäisi rajoittaa potilaan vakuutusjäsenvaltion päätöstä siitä, sisältyvätkö tällaiset lääkkeet etuuksiin, jotka korvataan kyseisen valtion sosiaaliturvajärjestelmästä , eikä sillä pitäisi rajoittaa kansallisten hintoja ja maksuja koskevien sääntöjen voimassaoloa .
Such medical recognition should also be without prejudice to the decision of the Member State of affiliation regarding the inclusion of such medicinal products within the benefits covered by the social security system of affiliation and without prejudice to the validity of national pricing and payment rules .
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön (asiassa C-322/01 11. joulukuuta 2003 annettu päätös, Saksan apteekkiliitto) ja etämyyntiä koskevan direktiivin 97/7/EY 14 artiklan mukaisesti olisi tehtävä selväksi, että tämä direktiivi ei vaikuta reseptilääkkeiden postimyyntiä koskeviin, kansanterveyttä uhkaavien vaarojen vuoksi määrättyihin kieltoihin.
In line with the case-law of the European Court of Justice (judgment of 11 December 2003, C-322/01, Deutscher Apothekerverband) and Article 14 of the Distance Selling Directive (97/7/EC), it should be made clear that this directive does not affect the permissibility of bans on mail order of prescription-only medicinal products on the grounds of dangers to public health.
(43) Lääketieteen ja terveysteknologian jatkuva kehitys on sekä mahdollisuus että haaste jäsenvaltioiden terveysjärjestelmille.
(43) The constant progress of medical science and health technologies presents both opportunities and challenges to the health systems of the Member States.