natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Uudella ehdotuksella mahdollisuus annetaan kaikille jäsenvaltioille siten, että se koskee samoin tiettyjä aloja ja on tilapäinen.
With the new proposal, this possibility will be opened to all Member States, also for a certain number of sectors and on a temporary basis.
Ketjupetos ja karusellipetos
The missing trader fraud and the carousel fraud
Alv-petokset ovat suuri huolen aihe jäsenvaltioiden tulojen ja sisämarkkinoiden asianmukaisen toiminnan kannalta.
VAT fraud is a major concern for Member States' revenues and the correct functioning of the internal market.
Tämän petostyypin yleisiä ja erityisen vakavia muotoja ovat ketjupetos (missing trader fraud) ja sen kaikkein vakavin muoto, niin kutsuttu karusellipetos.
A common and particularly severe form of this fraud is the VAT missing trader fraud and its most serious form, namely the so-called carousel fraud.
Karusellipetoksissa käytetään perinteisesti pieniä mutta arvokkaita tavaroita.
Carousel fraud is traditionally organised with goods of low weight and high added value.
Viime aikoina komission mukaan useissa jäsenvaltioissa on kuitenkin havaittu epäiltyjä petostapauksia, joissa on kyse päästökauppaoikeuksista.
But recently also a number of suspected cases of fraud in greenhouse emission allowances trading were detected, according to the Commission, in several Member States.
Perinteisessä alv-järjestelmässä yritysten välisessä kaupassa maan sisällä myyjä veloittaa arvonlisäveron asiakkaaltaan ja maksaa sen sitten valtiolle.
In a traditional VAT system, on internal sales between business to business (B2B), the supplier charges VAT from his customer and then pays this VAT to the Treasury.
Tässä tapauksessa asiakas voi pyytää valtiolta arvonlisäveron (tuotantopanoksiin sisältyvä alv) palautusta.
The customer in this case can reclaim this VAT (the "input VAT") from the Treasury.
Arvonlisäveron maksaa tosiasiallisesti loppukuluttaja, koska hän ei ole arvonlisäverovelvollinen eikä siten voi pyytää valtiolta tuotantopanoksiin sisältyvän alv:n palautusta.
Effectively it is the final consumer who bears the VAT charge, since he, as non-taxable person, cannot reclaim input VAT from the Treasury.
Yhteisön sisäisessä yritysten välisessä kaupassa ja voimassa olevan yhteisön siirtymäkauden arvonlisäverojärjestelmän mukaisesti arvonlisäveroa ei kuitenkaan peritä tavaran luovuttajalta, ja siksi tavarat liikkuvat jäsenvaltiosta toiseen ilman arvonlisäveroa.
However, in the course of B2B intra-Community trade, and in line with the current transitional VAT system, no VAT is charged from the supplier and, therefore, the goods circulate VAT-free from one Member State to another Member State.
Ketjupetos tapahtuu, kun tavaran luovuttaja perii ja vastaanottaa arvonlisäveroa asiakkaaltaan yhteisön sisäisessä kaupassa ja myöhemmin "katoaa" maksamatta arvonlisäveroa valtiolle.
The missing trader fraud takes place when the supplier charges and receives VAT from his customer on an intra- Community sale and 'disappears' later on, without paying the VAT to the Treasury.
Jos samat tavarat kiertävät myyntiketjussa useita kertoja jäsenvaltioiden välillä siten, että arvonlisäveron perijä "katoaa" joka kerran maksamatta arvonlisäveroa valtiolle, valtio saattaa menettää veron määrän samasta tavarasta useaan kertaan.
If the same goods within a series of transactions circulate several times between Member States, with a "missing trader" charging VAT every time, but not paying this VAT to the Treasury, the latter may forego several times the amount of tax on a single good.
Sen vuoksi tämän tyyppisestä petoksesta käytetään nimitystä karusellipetos.
Hence the term "carousel" for this type of fraud
Yksinkertaistetusti petos voidaan kuvata seuraavasti: Yhtiö B ostaa tavaroita yhtiöltä A, joka on sijoittunut eri jäsenvaltioon kuin yhtiö B. Voimassa olevien sääntöjen mukaisesti yhtiö B ei maksa arvonlisäveroa tavaran luovuttajalle (yhtiö A).
The fraud mechanism can in a simplified model be described as follows: A company (B) acquires goods from a Company A which is established in a different Member State from the State where this company is established.
Seuraavaksi yhtiö B myy tavaroita kotimaassaan ja veloittaa niistä arvonlisäveron asiakkaaltaan (yhtiö D).
In line with the applicable rules, Company B does not pay VAT to his supplier (Company A).
Yhtiö B ei kuitenkaan tilitä arvonlisäveroa valtiolle vaan katoaa (missing trader).
Subsequently, Company B makes a domestic supply for which it charges VAT to his customer (Company D).
Asiakas (yhtiö D) pyytää valtiota palauttamaan yhtiölle B maksetun arvonlisäveron.
However, Company B does not pay the VAT to the Treasury and disappears (missing trader).
Näin ollen valtio kärsii taloudellisen tappion, koska sen on palautettava asiakkaalle (yhtiö D) arvonlisäveron määrä, jota se ei koskaan ole saanut myyjältä (yhtiö B).
The customer (Company D) claims a refund of the VAT it paid to Company B. Consequently, the financial loss is for the Treasury which has to refund to the customer (Company D) an amount of VAT which the Treasury never collected from the supplier (Company B).
Tämän jälkeen yhtiö C voi ilmoittaa arvonlisäverosta vapaan, yhteisön sisäisen tavarantoimituksen yhtiölle A, joka voi puolestaan toimittaa tavaroita ilman arvonlisäveroa yhtiölle C, ja näin petoskuvio alkaa alusta (karusellipetos).
Subsequently, Company C may declare an exempt intra-community supply to Company A and, in its turn, Company A may make an exempt intra-community supply to Company B, and the fraud pattern resumes (“carousel fraud”).
Seuraavassa kuvassa esitetään karusellipetoksen periaate:
Here is a scheme showing how the carousel fraud operates:
Ketjupetosten ja karusellipetosten laajuudesta suhteessa alv-petosten määrään on olemassa konkreettisia lukuja.
There are concrete figures showing the extent of the missing trader and carousel fraud as compared to VAT fraud.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa arvioidaan, että ketju- ja karusellipetosten osuus kaikista alv-petoksista on 16–24 prosenttia.
The UK estimates that the missing trader and carousel fraud accounts for 16 to 24 per cent of the total amount of VAT fraud.
On tärkeää verrata tätä lukua alv-vajeeseen yleisesti.
It is important to put this figures against the more general background of the VAT gap.
Komissio julkisti äskettäin tutkimuksen, jonka mukaan vuosina 2000–2006 alv-vaje oli 90–113 miljardia euroa.
The Commission recently released a study stating that the VAT gap varies between 90 and 113 billion EUR in the period 2000-2006.
Vuonna 2006 osuus oli 12 prosenttia arvonlisäveron teoreettisesta määrästä, mutta valtioiden välillä oli huomattavia eroja.
For 2006, this represents 12% of the theoretical VAT liability with important national differences.
Karusellipetosten erityinen riski Euroopan unionin päästökauppajärjestelmässä
The particular risks of carousel fraud in the framework of the European Union Emission Trading Scheme (ETS)
Päästökauppajärjestelmään kuuluvat päästöoikeuksien siirrot suoritetaan verovelvollisten välillä yksinomaan sähköisesti.
The transfers of allowances within the ETS between taxable persons, which take place electronically exclusively, are considered as a supply of services and basically are taxable at the place where the recipient is established.
Ne katsotaan palvelujen suoritukseksi, ja niitä verotetaan periaatteessa vastaanottajan sijoittautumispaikalla.
The traders purchase carbon credits from other member States VAT-free sources and then sell them to businesses in their Member State at a VAT-inclusive price.
Nk. valeyritykset eivät kuitenkaan tilitä arvonlisäveroa valtiolle.
Missing traders do not pay the VAT to the Treasury.
Tämä tilanne ja seuraava kalenteri, josta käy ilmi, että suurin osa siirroista tapahtuu vuodesta 2013 alkaen, saattaa herättää epäilyksiä päästökauppajärjestelmän asianmukaisesta toiminnasta.
This situation and the following calendar showing that the majority of exchanges is going to take place from 2013, could create doubts as to the proper functioning of the ETS.
Sen vuoksi komissio ehdottaa, että toteutetaan ripeitä toimia sisällyttämällä päästöoikeudet niiden tavaroiden ja palvelujen luetteloon, joihin voitaisiin soveltaa (kotimaista) käännettyä verovelvollisuutta.
That is why the Commission proposes to take swift action by including the allowances in the list of supplies to which a (domestic) reverse charge system could be applied.
Vuodesta 2013 eteenpäin suurin osa päästöoikeuksista huutokaupataan.
From 2013 onwards, the majority of allowances will be auctioned.
Päästökauppajärjestelmän toimijat voivat luovuttaa tai myydä oikeutensa useilla eri tavoilla, kuten
The operators within the ETS may reassign or trade their allowances by several means such as:
– yksityisesti siirtämällä oikeuksia toimijoiden välillä yhtiön sisällä ja kansallisten rajojen yli
- privately, moving allowances between operators within a company and across national borders
– OTC-markkinoilla käyttäen välittäjää, joka auttaa myyjiä ja ostajia kohtaamaan yksityisesti
- over the counter, using a broker to privately match buyers and sellers
– käymällä kauppaa spot-markkinoilla jossakin Euroopan ilmastopörsseistä.
- trading on the spot market of one of Europe's climate exchanges.
Näin ollen on syytä torjua ripeästi petoksen riskejä, ennen kuin hiilimarkkinat ovat täysin kehittyneet.
Hence the need to respond quickly to the risks of fraud, before the carbon market is fully developed.
Ehdotuksessa annetaan jäsenvaltioille aikaa 31. joulukuuta 2014 asti ja vähintään kaksi vuotta ottaa käyttöön käännetty verovelvollisuus ja soveltaa sitä määriteltyihin tavaraluokkiin ja kasvihuonekaasujen päästöoikeuksiin.
The proposal allows Member States until 31 December 2014 and for a minimum period of two years to introduce and apply a reverse-charge system for supplies of defined categories of goods and of allowances to emit greenhouse gases.
Käännetty verovelvollisuus antaa sellaiselle alv-rekisteröidylle yritykselle, joka myy tavaroita toiselle alv-rekisteröidylle yritykselle, mahdollisuuden olla perimättä arvonlisäveroa.
The reverse-charge mechanism allows a VAT registered firm selling goods to another VAT registered firm not to charge VAT.
Veron perii vain yritys, joka myy tavaran loppukuluttajalle tai yritykselle, joka ei ole alv-rekisteröity.
The tax is only collected by a firm which is selling on the product to a final consumer or a non-VAT registered firm.
Kaikki tavarasta maksettavat verot keskittyvät viimeiselle kaupalliselle toimijalle.
All of the tax due on the product is concentrated in the last trader.
Kun asiakas ei maksa arvonlisäveroa, se ei voi vaatia palautusta, joten karusellipetoksen mahdollisuutta ei enää ole.
In so far as the customer does not pay VAT he can not claim a reimbursement and therefore no opportunity for Carousel fraud exists anymore.
Ehdotus koskee ainoastaan kolmea tavaroiden ja palvelujen luokkaa, jotka voivat kuulua tämän järjestelmän piiriin ja joista enintään kaksi saa olla tavaraluokkia.
The proposal limits to three the categories of goods and services that may be subject to this mechanism, a maximum of two having to be categories of goods.
Ennen käännetyn verovelvollisuuden soveltamista jäsenvaltioiden on otettava käyttöön ja toteutettava toimia, myös kaikille verovelvollisille asetettavia raportointivelvoitteita, joilla varmistetaan käännetyn verovelvollisuuden seuranta, tarkkaillaan ja ehkäistään petoksia ja mahdollistetaan tämän järjestelmän tulosten asianmukainen arviointi.
Prior the application of the reverse-charge system, Member States are required to introduce and implement measures, including reporting obligations on any taxable person, to ensure the follow-up of the reverse-charge system, to monitor and avoid fraudulent activities and to allow for a proper assessment of the results of the application of this system.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näistä toimista ja raportoitava sille järjestelmän vaikuttavuudesta ja tehokkuudesta.
Member States have to inform the Commission about these measures and have to report to it concerning the system's overall effectiveness and efficiency.
Esittelijän arviointi
The Rapporteur assessment
Esittelijä katsoo kuitenkin, että muutamia ehdotuksen kohtia olisi tarkistettava seuraavasti:
Nevertheless, the Rapporteur considers that certain aspects of the proposal should be modified as follows:
– Olisi selvennettävä, että vapaaehtoista käännettyä verovelvollisuutta sovelletaan vain sellaisiin yritysten välisiin suhteisiin, joihin liittyy verovelvollisia.
- it should be made clearer that the application of the optional reverse-charge mechanism shall only target business to business relationship involving taxable persons.
– Kun jäsenvaltio on päättänyt käyttää tätä mahdollisuutta tavaroihin ja palveluihin, käännetyn verovelvollisuuden olisi oltava pakollinen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien suhteen, koska tällä alalla tarvitaan jäsenvaltioilta pikaisia ja koordinoituja toimia.
- In terms of goods and services subject to that mechanism, and once a Member State decides to use the option, the reverse-charge should be mandatory for allowances to emit greenhouse gases, as swift and coordinated action among Member States is essential in this area.
– Mitä tulee verovelvollisten raportointivelvoitteisiin, jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus vaatia raportointia joko liiketoimikohtaisesti tai yleisesti kaikista liiketoimista, koska näin voidaan vähentää yritysten hallinnollista taakkaa.
- Regarding reporting obligations by taxable persons, and in order to minimise the administrative burden for businesses, Member States should have the option either to require a transaction-by-transaction reporting or a global transaction reporting.
Komission keräämien tietojen vertailtavuuden ja käsittelyn vuoksi esittelijä ehdottaa myös, että jäsenvaltioiden olisi kuultava arvonlisäverokomiteaa määritellessään arviointiperusteita, joita käytetään arvioitaessa järjestelmän tehokkuutta ja sen mahdollisia vaikutuksia petoksiin.
In addition, for reasons of comparability and treatment of information received by the Commission, the Rapporteur suggests that the VAT Committee should be consulted by Member States when defining the evaluation criteria that will be used to assess the efficiency of the system and its potential impacts on the development of fraudulent activities.
– Lopuksi ehdotetaan, että komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen käännetyn verovelvollisuuden vaikuttavuudesta ja tehokkuudesta heinäkuuhun 2014 mennessä.
- Finally, the Commission should report to the European Parliament and the Council on the effectiveness and efficiency of the application of the reverse-charge system by July 2014.
Esittelijä toivoo, että näillä ehdotuksilla voidaan lisätä päästökauppajärjestelmän turvallisuutta petosten tekijöiden suhteen ja samalla vähentää rehellisten yritysten hallinnollista taakkaa.
With this proposals, the rapporteur wishes to reinforce the safety the ETS allowances vis-à-vis fraudsters, whilst at the same time reducing the administrative burden on honest business.
Lisäksi esittelijä katsoo, että parlamentille olisi tiedotettava kattavasti käännetyn verovelvollisuuden tilapäisen soveltamisen tuloksista.
Furthermore, the rapporteur considers that the Parliament should be fully informed of the outcome of this temporary implementation of the reverse-charge mechanism.
Tiettyjen petosalttiiden tavaroiden luovutuksiin ja tiettyjen petosalttiiden palvelujen suorituksiin vapaaehtoisesti ja tilapäisesti sovellettava käännetty verovelvollisuus (direktiivin 2006/112/EY muuttaminen)
Optional and temporary application of the reverse charge mechanism in relation to supplies of certain goods and services susceptible to fraud (amendment of Directive 2006/112/EC)
ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta tehdyn yhteistyösopimuksen lisäpöytäkirjan vahvistamisesta Euroopan yhteisön puolesta
on the proposal for a Council decision concerning the conclusion, on behalf of the European Community, of the Additional Protocol to the Cooperation Agreement for the Protection of the Coasts and Waters of the North-East Atlantic against Pollution
PE 430.418v01-00
PE 430.418v02-00
ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta tehdyn yhteistyösopimuksen lisäpöytäkirjan vahvistamisesta Euroopan yhteisön puolesta
on the proposal for a Council decision on concerning the conclusion, on behalf of the European Community, of the Additional Protocol to the Cooperation Agreement for the Protection of the Coasts and Waters of the North-East Atlantic against Pollution
– ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätökseksi ( KOM(2009)0436 ),
– having regard to the proposal for a Council decision ( COM(2009)0436 ),
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohdan ja 300 artiklan 2 kohdan,
– having regard to Articles 175 (1) and 300 (2) of the EC Treaty,
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia ( C7‑0163/2009 ),
– having regard to Article 300(3), first subparagraph, of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C7‑0163/2009 ),
– ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 196 artiklan 2 kohdan ja 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan,
– having regard to Articles 196(2) and 218(6)(a) of the Treaty on the Functioning of the EU,
– ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön ( A7‑0009/2010 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A7‑0009/2010 ),
Lissabonin yhteistyösopimuksen lisäksi tällaisia sopimuksia ovat Helsingin yleissopimus, Bonnin sopimus ja Barcelonan yleissopimus.
This agreement forms part of a network of regional marine agreements which the EU concluded with some individual Member States and neighbouring third countries.
Kukin niistä kattaa tietyn EU:n jäsenvaltioita ympäröivän merialueen, ja sopimuspuolet sitoutuvat niissä toteuttamaan yksittäisiä tai yhteisiä toimia vesien tai rannikkojen pilaantumisen tai pilaantumisen uhkan varalta.
The network consists of the Helsinki Convention, the Bonn Agreement, the Barcelona Convention and, in this case the Lisbon Agreement, each of which cover different parts of the sea around EU countries and aiming at individual or collective intervention of the contracting parties in case of pollution or a threat of pollution of the seas or coasts.
Lissabonin yhteistyösopimus allekirjoitettiin lokakuussa 1990, mutta se ei koskaan tullut voimaan kahden sopimuspuolen – Espanjan ja Marokon – välisen, sopimuksen 3 artiklan c alakohdassa tarkoitettua "eteläistä rajaa" (Länsi-Sahara) koskevan aluekiistan takia.
The Lisbon Agreement was signed in October 1990 but never entered into force because of a territorial dispute between Spain and Morocco, two of the Contracting Parties, about the "southern borders" (Western Sahara) referred to in Article 3 (c) of the Agreement.
Lisäpöytäkirjan vahvistamisen myötä Lissabonin yhteistyösopimus voi tulla voimaan 20 vuotta sen jälkeen, kun se allekirjoitettiin.
With the conclusion of this Additional Protocol the Lisbon Agreement can enter into force, 20 years after being signed.
Esittelijä on tietoinen siitä, että EU:n kolmessa meriympäristöä käsittelevässä lainsäädäntöpaketissa, joiden tarkoituksena on pääasiassa estää meren pilaantumiseen johtavia onnettomuuksia ja puuttua niihin Erikan ja Prestigen onnettomuuksien jälkimainingeissa, asetetaan EU:n vesien ja rannikkojen suojelemista koskevia vaatimuksia.
The rapporteur is aware that the three maritime packages of EU legislation designed mainly to prevent and when happened, to deal with pollution accidents, in the aftermath of the Erika and Prestige accidents, are setting standards for protecting the EU-waters and coasts.
Alueelliset merisopimukset, joiden sopimuspuolina on myös monia kolmansia naapurimaita, ovat väline, jonka avulla EU:n vaatimukset voidaan ulottaa koskemaan kyseisiä kolmansia maita.
The regional marine conventions, to which also many neighbouring third countries are Contracting Parties, are an instrument to transpose the EU-standards to those third countries.
Esittelijä haluaisi ottaa esille ilmiön, joka ei ole saanut osakseen ansaitsemaansa poliittista ja ympäristöllistä huomiota, sillä se tapahtuu julkisuudelta piilossa.
The rapporteur would like to mention a phenomenon which has not received the political and environmental attention it deserves, since it occurs away from the public eye.
Äskettäin se kuitenkin tuotiin esille ympäristöministerien neuvostossa, kun Alankomaiden valtuuskunta otti 21. lokakuuta 2009 puheeksi ns. muovikeittoa koskevan ongelman.
Recently however there was given some attention to it, within the Council of Ministers (for Environment) when the Dutch delegation on 21 October 2009 put the problem of the "plastic soup" up for discussion.
Käsitteellä tarkoitetaan Tyynellämerellä ajelehtivaa muovi- ja kumilauttaa (jonka pinta-ala on Alankomaiden pinta-alaan verrattuna 34-kertainen eli noin 1 350 000 km2).
This refers to the drifting mass of plastic and rubber (34 times the size of the Netherlands: +/-1.350.000 km 2 ) in the Pacific Ocean.
Ongelma on kuitenkin pahenemassa myös Atlantilla, jolla ajelehtii vanhoja, hylättyjä ja kadonneita kalaverkkoja.
But it is also- along with the issue of old, discarded and lost fishing nets - becoming an increasing problem in the Atlantic Ocean.
Tiedämmekö, miten tällainen kelluva muovilautta vaikuttaa meriympäristöön (kuten nisäkkäisiin, lintuihin, kaloihin ja merileviin) ja sen kykyyn varastoida hiilidioksidia?
Do we know what effects this floating plastic mass has on the marine environment (mammals, birds, fishes, seaweed and algae, etc) and their C02 capture capacities?
Kuuluuko merien laajamittainen pilaantuminen muovi- tai kumijätteen takia Lissabonin yhteistyösopimuksen tai muiden alueellisten merisopimusten soveltamisalaan vai pitäisikö tätä seikkaa käsitellä OSPAR-yleissopimuksessa?
Does the massive pollution of our seas with plastic or rubber debris fall within the scope of the Lisbon Agreement or the other regional marine agreements or should this be dealt with within the OSPAR -Agreement?
Ellei, voidaanko kyseisiä sopimuksia muuttaa niin, että niissä käsiteltäisiin tätä ongelmaa?
If not, can those agreements be adapted so as to include the addressing of this problem?
Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta tehty yhteistyösopimuksen lisäpöytäkirja
Additional Protocol to the Cooperation Agreement for the Protection of the Coasts and Waters of the North-East Atlantic against Pollution
EKP:n vuosikertomuksesta 2008
on the ECB Annual Report 2008
Esittelijä: Edward Scicluna
Rapporteur: Edward Scicluna
– ottaa huomioon Euroopan keskuspankin (EKP) vuosikertomuksen 2008,
– having regard to the Annual Report 2008 of the European Central Bank (ECB),
– ottaa huomioon perustamissopimuksen liitteenä olevan Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussääntöä koskevan pöytäkirjan 15 artiklan,
– having regard to Article 15 of the Protocol on the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank annexed to the Treaty,
– ottaa huomioon Lissabonin sopimuksen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen muuttamisesta,
– having regard to the Treaty of Lisbon, amending the Treaty on European Union and the Treaty establishing the European Community,
– ottaa huomioon 2. huhtikuuta 1998 antamansa päätöslauselman demokraattisesta vastuusta talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa
– having regard to its resolution of 2 April 1998 on democratic accountability in the third phase of EMU
– ottaa huomioon 7. lokakuuta 2009 annetun komission tiedonannon vuotuisesta lausumasta euroalueesta 2009 ( KOM(2009)0527 ) sekä tiedonannon liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan ( SEC(2009)1313 /2),
– having regard to the Commission communication of 7 October 2009, 'Annual Statement on the Euro Area 2009' ( COM(2009)0527 ), and the Commission staff working document accompanying that communication ( SEC(2009)1313 /2),