natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Espanjan ja Portugalin vesien jakaminen 12 meripeninkulman päässä niiden perusviivoista ei selvästikään ole 17 artiklan 1 kohdan mukaista, ja on sekä oikeudellisesti että poliittisesti mahdotonta jatkuvasti kieltää muilta jäsenvaltioilta pääsy yhden jäsenvaltion lainkäyttöalueen vesille.
The separation between Spanish and Portuguese waters beyond 12 nautical miles is clearly not in line with Article 17 (1) referred to earlier and it simply cannot be permanently upheld within the Community to exclude access to waters under one Member State's jurisdiction for other Member States, neither legally nor politically.
Tämä koskee kaikkia yhteisön vesialueita, ei vain Portugalin.
This is valid for all Community waters, not only Portuguese waters.
On myös muistettava, että tämä käytäntö on jo hyväksytty vuoden 2003 TACeista ja kiintiöistä annetussa asetuksessa, jonka neuvosto antoi joulukuussa 2002 ja jolla vastaava ICES-alue IX a kumottiin.
It should also be recalled that this approach has already been accepted in the TAC and Quota Regulation for 2003, adopted by the Council in December 2002, in which the corresponding separation of ICES area IXa was abolished.
Jos kyseisellä alueella on ongelmia kalavarojen säilyttämisessä, niitä olisi käsiteltävä yhteisön tasolla tavanomaisin menettelyin, joita yhteisessä kalastuspolitiikassa noudatetaan.
If there are conservation problems appearing in the area in question, they should be regulated at Community level according to the ordinary procedures which are applied within the Common Fisheries Policy.
Komissio on aina valmis käsittelemään tällaisia valituksia ja toimimaan niiden pohjalta.
The Commission is always prepared to examine such claims and to take the necessary action.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2101/03
WRITTEN QUESTION E-2101/03
Aihe: YMP:n uudistus — tukikatto
Subject: Common agricultural policy reform — capping
YMP:n uudistamista koskevissa keskusteluissa on usein tuotu esiin kysymys siitä, pitäisikö asettaa tiukka enimmäisraja eli niin sanottu tukikatto kaikentyyppisille tuille, joita yksittäinen tila tai maanviljelijä voi saada.
A frequent topic for discussion in debates on the reform of the CAP is that of deciding whether or not a ceiling should be imposed on the amount of aid/subsidy which, under any heading, may be allocated to a given farm or to a farmer on an individual basis.
Miksi komissio ei kannata YMP:n tukia koskevan tiukan tukikaton asettamista? —
Would it therefore say why it does not advocate strict capping of CAP subsidies? —
Eikö komissio pidä sitä oikeudenmukaisena välttämättömyytenä? —
Does it not believe this to be an imperative of justice? —
Miksi komissio ei ota huomioon sitä, että tukikaton käyttöönotolla olisi merkittäviä taloudellisia vaikutuksia, koska sillä edistettäisiin tukien ja kannustimien parempaa jakautumista ja tuettaisiin YMP:n uusia linjauksia?
For what reason does it not take advantage of the resulting major financial benefits in order to improve the redistribution of aid and incentives and to provide greater support for the reformed CAP's new budget headings?
Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus
Answer given by Mrs Fischler on behalf of the Commission
Yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevasta väliarvioinnista 10. heinäkuuta 2002 antamassaan tiedonannossa KOM(2002) 394 lopullinen. komissio puolsi katon määräämistä suorille tuille.
In its Communication on the Mid-term Review of the Common Agricultural Policy of 10 July 2002 COM(2002) 394 final. , the Commission did advocate capping of direct payments.
Tiedonantoa seuranneissa keskusteluissa tuli kuitenkin ilmeiseksi, että jäsenvaltiot eivät pääsisi yksimielisyyteen ehdottomasta tukikatosta.
However, it turned out in the following discussions that no consensus was possible among Member States on the introduction of strict capping.
Tämän vuoksi komissio ehdotti suorien tukien leikkaamista mukauttamalla ja alentamalla niitä asteittain ja samalla vapaaosuuden myöntämistä niille viljelijöille, jotka saavat vähemmän suoria tukia.
Thus, the Commission proposed, in the context of modulation and degressivity, to cut direct payments while granting a franchise to those farmers who receive smaller amounts of direct payments.
Tämän ehdotuksen mukaan suorien tukien leikkaukset korvattaisiin 5 000 euron suorien tukien määrään asti kokonaan ja 5000 ja 50 000 euron väliseltä osuudelta puoleksi.
According to this proposal, the cuts in direct payments were to be fully reimbursed up to an amount of EUR 5000 in direct payments received and half for all amounts between EUR 5000 and EUR 50 000 .
Rahat oli tarkoitus käyttää maaseudun kehittämistoimenpiteisiin.
The money was to be spent on rural development measures.
Neuvoston lopullisissa päätöksissä mukautus hyväksyttiin ja vapaaosuuden määräksi vahvistettiin 5 000 euroa.
In the final Council decisions, modulation was adopted with a franchise of EUR 5 000 .
Tukien asteittaista alentamista koskevaa komission ehdotusta ei hyväksytty.
As regards degressivity, the Commission proposal was not taken up.
Sen sijaan on ilmoitettu, että käyttöön otetaan rahoituskurimekanismi.
Instead the introduction of a mechanism of Financial Discipline has been announced.
Komissio on ilmoittanut, että rahoituskuria koskevaan ehdotukseen sisältyy 5 000 euron vapaaosuus ja mahdollisesti muitakin vapaaosuuksia.
In this respect, a Commission Declaration states that the proposal concerning Financial Discipline would include a franchise of EUR 5 000 and possibly other franchises.
Maatilatukijärjestelmän vaihtoehtoista alueellista soveltamista koskeviin säännöksiin on lisätty vaihtoehtoisia tapoja jakaa rahat uudelleen eri alueiden ja maataloussektorien kesken.
Further options for redistributing money among different regions and agricultural sectors have been added to the provisions on the optional regional application of the single farm payment scheme.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2102/03
WRITTEN QUESTION E-2102/03
Aihe: YMP:n uudistus — Välimeren alueen tuotanto
Subject: CAP reform — Mediterranean produce
Komission jäsen Fischler vahvisti Euroopan parlamentissa 3. kesäkuuta 2003 käydyn YMP:n uudistusta koskevan keskustelun päätteeksi, että Välimeren alueen tuotannolle myönnetään piakkoin muulle maataloustuotannolle tarkoitettujen tukien kaltaisia tukia.
Recently, on 3 June, at the close of the European Parliament's debate on the reform of the CAP, Mr Fischler (Commissioner) gave an undertaking that Mediterranean produce would soon be entitled to the same support as that for which other types of agricultural produce are eligible.
Tämä on erittäin huomionarvoinen ja tärkeä uutinen.
This is a most interesting and important statement.
Mitä tuotteita nämä uudet linjaukset koskevat ja milloin ja miten komissio aikoo panna ne täytäntöön?
when, how and in respect of which products does the Commission intend to implement this new policy?
Luxemburgissa 26. kesäkuuta 2003 pidetyssä maatalousministerien neuvoston kokouksessa komissio sitoutui antamaan syksyllä 2003 tiedonannon Välimeren alueen kolmen suuren tuotteen — oliiviöljyn, tupakan ja puuvillan — yhteisten markkinajärjestelyjen uudistuksesta ja esittämään myöhemmin vastaavat säädösehdotukset.
At the meeting on 26 June 2003 of the Council of Agricultural Ministers in Luxembourg, the Commission engaged itself to submit in autumn 2003 a communication on the reform of the common market organisations for three major Mediterranean products, namely olive oil, tobacco and cotton, and to follow that communication with legal proposals.
Kuten heinäkuussa 2002 antamassaan tiedonannossa, komissio aikoo jälleen laatia pitkäaikaiset periaatteelliset suunnitelmat näille aloille niiden nykyisten määrärahojen ja Eurooppa-neuvoston Brysselissä lokakuussa 2002 sopimien uusien maatalousmenopuitteiden mukaisesti noudattaen mainitussa ministerineuvoston Luxemburgin kokouksessa sovittuja uudistuksen tavoitteita ja lähestymistapaa.
As in its July 2002 communication, the Commission intends to provide a long-term policy perspective for these sectors in line with their present budgetary envelope and the new framework for agricultural expenditure agreed at the Brussels European Council in October 2002, based on the objectives and the approach of the reform agreed by the Council of Ministers at that same meeting in Luxembourg.
Parlamentille ja neuvostolle annettavassa tiedonannossa esitetään yksityiskohtaisesti uudistusehdotus ja sen oliiviöljyä, puuvillaa ja tupakkaa koskevat yksityiskohtaiset soveltamissäännöt.
The Communication to the Council and the Parliament will contain a detailed presentation of the reform proposal and its modalities of application for olive oil, cotton and tobacco.
Tiedonannossa myös kuvaillaan sokerin yhteisen markkinajärjestelyn vaihtoehtoja ja niiden vaikutuksia.
For sugar, there will be a description of the various options and their impact.
Samalla komissio harkitsee ehdotuksen antamista humalan yhteisen markkinajärjestelyn muuttamisesta.
At the same time, the Commission will also consider the adoption of a proposal for the reform of CMO for hops.
Oliiviöljyä, puuvillaa ja tupakkaa koskevat säädösehdotukset esitellään neuvostolle ja parlamentille marraskuun 2003 loppuun mennessä.
The relevant legal propositions for olive oil, cotton and tobacco will be presented to the Council and the Parliament before the end of November 2003.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2105/03
WRITTEN QUESTION E-2105/03
esittäjä(t): Niels Busk (ELDR) komissiolle
by Niels Busk (ELDR) to the Commission
Aihe: Kalajauhokiellon mahdollinen poistaminen
Subject: Possible lifting of fish meal ban
Koska maahantuodut raaka-aineet on nyttemmin testattu nisäkäsperäisten luujauhojen (MMBM) osalta maahantuonnin yhteydessä noin kahden vuoden ajan, voiko komissio ilmoittaa, onko mainittuja luujauhoja löydetty raaka-ainekohtaisten tarkastusten käynnistämisen jälkeen?
As imported commodities have now been checked for MMBM (mammalian meat and bone meal) at the time of entry into the EU for around two years, can the Commission give an account of any positive findings since the introduction of the checks classified by commodity?
Koska nykyään on käytössä myös uusi analysointimenetelmä, joka erottaa kalajauhon ja liha- ja luujauhon toisistaan mainittujen tarkastusten yhteydessä, voiko komissio tarkistaa kantaansa ja harkita kalajauhon väliaikaisen kiellon poistamista märehtijöiden rehun osalta?
Further, as there is now also a new method of analysis which distinguishes fish meal and meat and bone meal which has been ringtested with positive results, will the Commission review its position and consider lifting the temporary ban on fish meal in ruminant diet?
Komission päätöksen 2001/9/EY Tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita ja tiettyjen prosessoitujen eläinperäisten proteiinien käyttöä ruokinnassa koskevista tietyistä suojatoimenpiteistä tehdyn neuvoston päätöksen 2000/766/EY täytäntöönpanemiseksi tarvittavista valvontatoimenpiteistä 29 päivänä joulukuuta 2000 tehty komission päätös 2001/9/EY , EYVL L 2, 5.1.2001 . liitteen I 2 kohdan mukaisesti jokainen kalajauholähetys on analysoitava, jotta voitaisiin sulkea pois mahdollisuus, että ne sisältävät nisäkkäistä saatuja proteiineja.
In accordance with point 2 in Annex I to Commission Decision 2001/9/EC Commission Decision 2001/9/EC of 29 December 2000 concerning control measures required for the implementation of Council Decision 2000/766/EC concerning certain protection measures with regard to transmissible spongiform encephalopathies and the feeding of animal, OJ L 2, 5.1.2001 . , each consignment of imported fishmeal shall be analysed to exclude the presence of mammalian proteins.
Jäsenvaltiot ovat raportoineet vuosina 2001 ja 2002 otetuista rehunäytteistä eläinperäisten proteiinien toteamiseksi tehtyjen 10 407 analyysin tulokset.
Member States have reported the result of 10 407 analyses on the presence of animal proteins in feed materials sampled in 2001 and 2002.
Neuvoston päätöksellä 2000/766/EY Tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita ja eläinperäisten proteiinien käyttöä ruokinnassa koskevista tietyistä suojatoimenpiteistä 4 päivänä joulukuuta 2000 tehty neuvoston päätös 2000/766/EY , EYVL L 306, 7.12.2000 . kiellettyjen eläinperäisten proteiinien esiintymistiheys oli 1,5 prosenttia vuonna 2001 ja 0,64 prosenttia vuonna 2002.
The frequency of animal proteins prohibited by Council Decision 2000/766/EC Council Decision 2000/766/EC of 4 December 2000 concerning certain protection measures with regard to transmissible spongiform encephalopathies and the feeding of animal protein, OJ L 306, 7.12.2000 . was 1,5 % in 2001 and 0,64 % in 2002.
Erillisiä tietoja kalajauhosta otettujen näytteiden määrästä ja kalajauhossa esiintyneiden nisäkkäistä saatujen proteiinien esiintymistiheydestä ei ole käytettävissä.
Separate data on the number of samples of fishmeal, and of the frequency of mammalian proteins in fishmeal are not available.
Nopeaan hälytysjärjestelmään kuuluvien rehua koskevien ilmoitusten vuonna 2002 tapahtuneen käyttöönoton jälkeen on annettu yksi ilmoitus, jonka mukaan kalajauhossa oli todettu olevan nisäkkäistä saatuja proteiineja.
Since notifications for feed were introduced in the Rapid Alert System in 2002, there has been one notification which informed on the presence of mammalian proteins in fishmeal.
Kalajauhon ei sinänsä katsota aiheuttavan vaaraa naudan spongiformisten enkefalopatioiden (BSE-taudin) levittäjinä.
Fishmeal itself is not considered as a risk for bovine spongiform encephalopathy (BSE).
Kalajauhon käyttöä rehuna koskeva kielto johtuu rehun valvonnasta.
The reason for banning fishmeal in feed is the control of the feed.
Kalajauhopitoisuus voi näet vaikeuttaa valvontaa, jolla todetaan, onko rehussa märehtijöistä peräisin olevaa liha- ja luujauhoa.
In particular, the presence of fishmeal may hamper the control of the presence of ruminant meat-and-bone meal in feed.
Jokin aika sitten tehdyn rengastestin tulokset osoittavat, että 50 prosenttia laboratorioista ei onnistunut virallisen tutkimusmenetelmän avulla havaitsemaan nisäkkäistä saatujen proteiinien 0,1 prosentin pitoisuutta rehusta, joka sisälsi 5 prosenttia kalajauhoa.
Results of a recent ring trial indicate that 50 % of the laboratories failed to detect a contamination of 0,1 % mammalian proteins in feed containing 5 % of fishmeal with the official detection method.
Mahdollisuuksia kehittää menetelmää tutkitaan parhaillaan.
Research to improve the method is ongoing.
Tästä syystä kalajauhon käyttöä näyttää olevan syytä harkita uudelleen vasta sitten, kun käytettävissä on tehokkaampia valvontatoimenpiteitä tai tieteellisissä tutkimuksissa on tehty uusia havaintoja ja riskinarvioinnin tulokset ovat mahdollisesti muuttuneet.
It therefore seems appropriate to reconsider the use of fishmeal in ruminant feed only when improved control measures are available or in the light of new scientific developments and, where appropriate, the outcome of a risk assessment.
Komission valmisteluasiakirja, jossa hahmotellaan rehun käyttökiellon nykytilannetta, toimitetaan parlamentille ja neuvostolle lähiviikkojen aikana.
A Commission working document outlining the state of play of the feed ban will be forwarded to the Parliament and the Council in the coming weeks.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2106/03
WRITTEN QUESTION E-2106/03
Voiko komissio ilmoittaa, onko olemassa lainsäädäntöä, jonka mukaan jotkin brittiläiset elintarvikeliikkeet eivät voi lahjoittaa hyväntekeväisyyteen elintarvikkeita, jotka ne muussa tapauksessa vievät kaatopaikalle?
Can the Commission state whether there is any legislation that prevents some British food chain stores from donating food to charities that they would normally throw away?
Elintarvikelainsäädännön yleisperiaatteet ja -vaatimukset on vahvistettu parlamentin ja neuvoston 28 päivänä tammikuuta 2002 antamalla asetuksella (EY) N:o 178/2002 EYVL L 31, 1.2.2002 . , joka koskee kaikkia tuotannon, jalostuksen ja jakelun vaiheita tuotteiden loppukäyttäjälle asti.
The general principles and requirements of food law are laid down in Regulation (EC) No 178/2002 of the Parliament and of the Council of 28 January 2002 OJ L 31, 1.2.2002 . , which covers all stages of production, processing and distribution to the final consumer.
Erityisesti asetuksen 14 artiklassa määritellään yleinen elintarviketurvallisuuden periaate Vaikka 14 artiklaa sovelletaan asetuksen mukaisesti vasta 1. tammikuuta 2005 alkaen, sen tulisi katsoa olevan voimassa myös nyt, koska sillä ei luoda elintarvikealan toimijoihin sovellettavaa uutta oikeudellista velvoitetta, vaan sillä vain vahvistetaan elintarvikelainsäädännön perusperiaate.
In particular, article 14 establishes a general food safety obligation Although, according to the Regulation, article 14 shall apply only from 1 January 2005, it should be considered to apply also at present, given that it does not create a new legal obligation for food business operators but it simply confirms an overriding principle of food legislation.
Joka tapauksessa yleiseen elintarviketurvallisuusvaatimukseen sovelletaan tammikuun 1. päivään 2005 asti yleisestä tuoteturvallisuudesta annetun direktiivin 92/59/ETY vastaavia säännöksiä (3 artikla), jotka korvataan 15. tammikuuta 2004 direktiivillä 2001/95/EY .
In any case, until 1 January 2005, the general food safety requirement is covered by the equivalent provisions (article 3) of the general product safety Directive 92/59/EEC , which will be repealed the 15 January 2004 by Directive 2001/95/CE .
Tämän direktiivin säännökset ovat voimassa, ellei voimassa ole kyseisiä tuotteita koskevia erityisiä yhteisön sääntöjä. :
The provisions of this Directive apply in so far as there are no specific Community rules governing the products concerned. :
Markkinoille ei saa saattaa elintarvikkeita, jotka eivät ole turvallisia.
Food shall not be placed on the market if it is unsafe
Elintarviketta ei pidetä turvallisena, jos se on a)
Food shall be deemed to be unsafe if it is considered to be: (a)
terveydelle haitallinen
injurious to health;
ihmisravinnoksi soveltumaton.
unfit for human consumption.
Olosuhteet, joiden perusteella todetaan, että jokin elintarvike ei ole turvallinen tai on terveydelle haitallinen taikka ihmisravinnoksi soveltumaton, määritellään saman artiklan 3—9 kohdassa.
Circumstances, which shall be taken into account in determining whether any food is unsafe, injurious to health or unfit for human consumption, are laid down in paragraphs 3 to 9 of the same article.
Kyseisen asetuksen 3 artiklan 8 kohdassa määritellään markkinoille saattaminen elintarvikkeen tai rehun hallussa pitämiseksi niiden myyntiä varten, myös myytäväksi tarjoamiseksi tai muuksi joko ilmaiseksi tai korvausta vastaan tapahtuvaksi siirroksi sekä itse myynniksi, jakeluksi ja muiksi siirtomuodoiksi.
Article 3.8 of the said Regulation defines placing on the market as the holding of food or feed for the purpose of sale, including offering for sale or any other form of transfer, whether free of charge or not, and the sale distribution and other forms of transfer themselves.
Elintarvikkeiden lahjoittaminen elintarvikeliikkeistä hyväntekeväisyyteen on yksi elintarvikkeiden ilmaiseksi siirtämisen muoto.
The donation of food by a food chain store to charities constitutes a form of free of charge transfer of food.
Näin ollen sitä on pidettävä markkinoille saattamisena, johon sovelletaan tästä syystä edellä mainitussa 14 artiklassa asetettuja vaatimuksia.
Consequently, it must be considered as placing on the market and as such is subject to the requirements established in the aforementioned article 14.
Tästä syystä elintarvikealan toimijoiden ei ole asetuksen (EY) N:o 178/2002 14 artiklan nojalla luvallista lahjoittaa hyväntekeväisyyteen elintarvikkeita, jotka ne heittäisivät tavallisesti pois siksi, että kyseiset elintarvikkeet eivät täytä elintarviketurvallisuutta koskevia vaatimuksia.
It follows that, in the light of article 14 of Regulation (EC) No 178/2002 , food business operators may not donate to charities food, which they would normally throw away because of non-compliance of the food in question with the food safety requirements.
On kuitenkin muistettava, että asetuksen (EY) N:o 178/2002 14 artiklan säännökset eivät estä elintarvikealan toimijoita lahjoittamasta hyväntekeväisyyteen turvallisia elintarvikkeita, jotka ne heittäisivät tavallisesti pois siksi, että kyseiset elintarvikkeet eivät täytä kyseisten toimijoiden vapaaehtoisesti käyttöön ottamia yksityisiä laatustandardeja.
However, it should be noted that article 14 of Regulation (EC) No 178/2002 does not prevent food business operators from donating to charities safe food, which they would normally throw away, because of its non-compliance with private quality standards voluntarily adopted by the operators in question.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2111/03
WRITTEN QUESTION E-2111/03
Aihe: Erityisopetusta koskeva vertailututkimus
Subject: Comparative study of special needs teaching
15. marraskuuta 2001 antamassaan päätöslauselmassa A5-0377/2001 EYVL C 140 E, 13.6.2002, s. 589 .
EP resolution A5-0377/2001 OJ C 140 E, 13.6.2002, p.
Euroopan parlamentti kehotti komissiota tekemään vertailututkimuksen erityisopetusta vaativien oppilaiden erilaisten opetusjärjestelmien toimivuudesta, rahoituksesta ja tuloksista Euroopan unionissa.
589 . of 15 November 2001 called on the Commission to carry out a comparative study on the functioning, funding and results of the various systems of teaching for pupils with special needs in the European Union.
Mihin toimiin komissio on ryhtynyt mainitun kehotuksen perusteella ja koska se pystyy julkistamaan mainitun tutkimuksen, ellei komissio jo ole julkistanut sitä?
What action has the Commission taken in response to this call and when will it be in a position, if it has not already done so, to release this study?
Komissio kiinnittää erityisen tarkoin huomiota toimintatapoihin, joita erityisopetusta vaativien oppilaiden koulutuksessa noudatetaan.
The Commission pays great attention to the various approaches to teaching for pupils with special needs.
Euroopan erityisopetuksen kehittämiskeskus teki jo vuonna 1998 komission osittain rahoittaman tutkimuksen, jonka aiheena oli Euroopan integraatio ja erityiskoulutusta vaativien oppilaiden tarpeet.
Already in 1998, the European Agency for Special Needs Education carried out a study, co-financed by the Commission, on Integration in Europe, Provision for Pupils with Special Educational Needs .
Tutkimuksella selvitettiin kehityssuuntauksia 14:ssä Euroopan maassa.
This study focussed on trends in 14 European countries.
Tutkimustulosten päivittämistä valmistellaan parhaillaan.
An update is currently being prepared.
Kysyjän mainitseman parlamentin päätöslauselman jälkeen komissio rahoitti osan vuonna 2003 laaditusta erityisopetusta Euroopassa käsittelevästä kertomuksesta (Special Needs Education in Europe), jonka erityisopetuksen kehittämiskeskus laati ja julkaisi yhteistyössä Eurydicen (Euroopan koulutusalan tietoverkko) kanssa.
With regard to the parliamentary resolution in question, the Commission co-financed a report on Special Needs Education in Europe in 2003, carried out and published by the Agency in co-operation with Eurydice (Information Network on Education in Europe).
Kertomus on jo saatavilla sähköisessä muodossa englannin- ja ranskankielisenä keskuksen verkkosivuilla osoitteessa (www.european-agency.org).
The electronic version is already available in French and in English on the website of the Agency at the following address: www.european-agency.org.
Tutkimusta, jota on tehty 26:ssa Euroopan maassa, käännetään parhaillaan yhdelletoista muulle kielelle.
The study, which covers 26 European countries, is being translated into eleven other languages.
Siinä tarkastellaan eri puolilla Eurooppaa noudatettavia nykyisiä käytäntöjä viidellä keskeisellä alueella: —
It examines current practice across Europe in five key areas: —
kaikille yhteistä koulutusjärjestelmää koskevat politiikat ja käytännöt;
inclusive education policies and practices;
erityisopetuksen rahoitus;
funding of special needs education;
opettajat ja erityisopetus;
teachers and special needs education;
tieto- ja viestintätekniikan käyttö erityisopetuksessa;
information and communication Technology in Special Needs Education;
tarvittavat varhaisessa vaiheessa toteutettavat toimet.
and early intervention.