natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Näistä syistä euro-obligaatioiden liikkeeseenlasku tuntuisi tarkoituksenmukaiselta vain sellaisessa institutionaalisessa kehyksessä, jossa kansalliselta tasolta unionin tasolle siirretään jonkin verran finanssipoliittista toimivaltaa, jolloin voidaan ottaa huomioon niin euro-obligaatioiden liikkeeseenlaskun hyödyt kuin siihen liittyvät vastuutkin.
For these reasons, the issuance of Eurobonds would only seem appropriate in an institutional framework where some degree of fiscal competence is transferred from the national to the union level, thereby internalising both the benefits and the responsibilities related to Eurobond issuance.
Tällainen ratkaisu edellyttäisi kuitenkin merkittäviä institutionaalisia muutoksia, jotka nykytilanteessa tuskin saavat laajaa kannatusta.
This avenue, however, would require major institutional changes that appear unlikely to gain widespread support at the current juncture.
Miten EKP:n olisi mielestänne reagoitava, jos toteutettaisiin jonkin euroalueen jäsenvaltion joukkovelkakirjojen aliarvostus?
How in your view should the ECB react if a haircut on government bonds of a Eurozone Member State became reality?
Valtion joukkovelkakirjojen aliarvostus on seurausta valtionvelan uudelleenjärjestelystä.
A haircut in government bonds is the consequence of a sovereign debt restructuring process.
Velan uudelleenjärjestely on vaihtoehto, jonka kustannukset olisivat siitä saatavaa hyötyä suuremmat.
A debt restructuring is an option whose costs would outweigh the benefits.
Jos Kreikan sopeutusohjelma toteutetaan täysimääräisenä, velkasuhteen pitäisi alkaa kestävästi vähentyä vuoden 2013 jälkeen.
With the adjustment programme for Greece being fully implemented, the debt-to-GDP ratio would start declining in a durable manner after 2013.
On selvää, että tämä on merkittävä haaste, mutta muihin vaihtoehtoihin verrattuna talousohjelman toteuttaminen on mitä todennäköisimmin vähiten kallis ratkaisu kaikkien osapuolten kannalta.
It is clear that this represents a major challenge; however, compared to any alternative, delivering the economic programme remains, with all probability, the least costly way forward for all parties involved
Uudelleenjärjestelyssä kyseisten valtion joukkovelkakirjojen vakuuksien riittävyys olisi vaarassa, ja sama koskee luultavasti maan kaikkia muitakin liikkeeseenlaskijoita.
In case of a restructuring, the collateral adequacy of the government bonds concerned - and probably of all other issuers of the country - would be undermined.
Myös kotimaisten pankkien (joilla yleensä on runsaasti uudelleenjärjesteltyihin joukkovelkakirjoihin liittyviä saamisia) vakavaraisuus olisi erittäin todennäköisesti uhattuna.
In the same vein, the financial soundness of the domestic banks (that are generally heavily exposed to the restructured bonds) would be most likely impaired.
Valtionvelan uudelleenjärjestelyyn liittyisi myös vakavia rahoitus- ja makrotaloudellisia riskejä.
Moreover, a sovereign debt restructuring would imply severe financial and macroeconomic risks.
Euroalueen jäsenvaltion toteuttama uudelleenjärjestely voi merkittävästi horjuttaa rahoitusjärjestelmää, mistä olisi euroalueen kasvunäkymien kannalta vakavia seurauksia.
A restructuring in a euro area member state poses a significant risk of destabilising the financial system, with severe consequences for the growth outlook of the euro area.
Ei voida myöskään sulkea pois merkittäviä heijastusvaikutuksia muihin euroalueen maihin, sillä uudelleenjärjestely vaikuttaisi kielteisesti luottamukseen ja voisi ennakoida uuden uudelleenjärjestelyn tarvetta kyseisessä maassa tai muualla.
Finally, significant spill-over effects on other euro area countries cannot be excluded, with a negative impact on confidence and expectations of further restructuring in the country concerned or elsewhere.
Euroalueen maissa voisi herätä epäilyjä velan kestävyydestä ja korkoerojen kasvusta.
Doubts about debt sustainability and higher spreads could emerge across euro area countries.
Euroalueen valtionvelkakriisin ratkaiseminen edellyttää budjettikuria ja tarvittaessa julkisen talouden vakauttamista.
The way forward to solving any sovereign debt crisis in the euro area relies on fiscal discipline and consolidation when needed.
Maiden olisi erityisesti jatkettava kunnianhimoisia vakauttamisohjelmia, kunnes liiallisen alijäämän tilanne saadaan korjattua, ja määritettävä selkeästi niiden taustalla olevat verotus- ja menotoimenpiteet mahdollisimman pian.
More specifically, countries should maintain ambitious consolidation efforts until excessive deficits are corrected, clearly specifying the underlying tax and spending measures as soon as possible.
Julkisen talouden ohjausta ja hallintaa olisi lujitettava (hyväksymällä julkista taloutta koskevia ankaria monivuotisia sääntöjä ja seuraamuksia, jollei sääntöjä noudateta) ja näin lisättävä julkista taloutta koskevan tavoitteen uskottavuutta myöhempinä vuosina.
Fiscal governance should be strengthened (adopting stringent multi-annual fiscal rules with sanctions in case of non-compliance) to foster credibility of the fiscal target in later years.
EU:n ja IMF:n ohjelmiin osallistuvien maiden kohdalla ohjelman täysimääräinen toteuttaminen on ainoa keino, jonka avulla maa voi jälleen harjoittaa budjettikuria ja saada takaisin uskottavuutensa velkojien silmissä.
In case of countries under EU/IMF programmes, full implementation of the programme is envisaged as the only way for the country to regain fiscal discipline and credibility vis-à-vis its debt holders.
Talousuudistukset kilpailukyvyn ja kasvun vauhdittamiseksi ovat niin ikään keskeisiä.
Economic reforms to stimulate competitiveness and growth are also crucial.
Jos tällaiseen ratkaisuun valitettavasti päädyttäisiin, EKP:n olisi luonnollisesti toimittava perussopimusten mukaisissa rajoissa (ks. myös kysymys 16).
Therefore, in the unfortunate event that such an outcome occurs, the ECB would of course have to operate within the margins set out by the Treaty (also see question 16).
Liittyykö EKP:n tehtävään ja siihen, että sillä on hallussaan euroalueen jäsenvaltioiden joukkovelkakirjoja, eturistiriitaa ?
Does the ECB´s mandate and the fact that it holds bonds of Eurozone Member States create a conflict of interest ?
Haluaisin aivan ensiksi palauttaa mieliin EKP:n velkapaperiohjelman kolme olennaista piirrettä: se on luonteeltaan tilapäinen ja määrältään rajallinen, ja sen rahapoliittiset vaikutukset on täysin neutraloitu.
Let me first of all recall three essential features of our Securities Market Programme (SMP): it is by its very nature temporary, it is of limited amount and its monetary effects are fully sterilised.
Päätös ostaa euroalueen maiden (valtion) joukkovelkakirjoja tehtiin (muiden jo toteutettujen tilapäisten poikkeustoimien ohella) syvyyden ja likviditeetin tukemiseksi niillä euroalueen julkisen ja yksityisen sektorin velkapaperimarkkinoiden lohkoilla, joilla oli ilmennyt häiriöitä, jotta voitiin turvata rahapolitiikan välittymismekanismin toiminta.
The decision to purchase (government) bonds of euro area countries was taken (in addition to other temporary non-standard policy measures already in place) to support the depth and liquidity in those euro area public and private debt securities market segments which had become dysfunctional, in order to preserve the functioning of the monetary policy transmission mechanism.
Tällainen toiminta on tehokkaan rahapolitiikan kannalta välttämätöntä.
Such functioning is indispensable for an effective conduct of monetary policy.
Tältä osin EKP:n interventiot tietyillä valtion joukkovelkakirjamarkkinoilla ovat olleet välttämättömiä, sillä näin EKP on voinut toimia edelleen siten kuin sen on odotettu toimivan eli taata keskipitkän aikavälin hintavakauden koko euroalueella.
In this respect, the ECB’s intervention in some government bond markets have been essential in allowing the ECB to continue to deliver what it is expected to deliver, namely price stability over the medium term for the euro area as a whole.
EKP:n toimiin, joiden avulla se edelleen toteuttaa tehtäväänsä, ei siis millään tavoin vaikuta se, että sillä on hallussaan joidenkin euroalueen jäsenvaltioiden joukkovelkakirjoja.
Thus, the ECB’s actions to continue achieving its mandate are in no way affected by the fact that it holds sovereign bonds of some euro area Member States.
EKP aikoo pitää hallussaan ostamiaan joukkovelkakirjoja, kunnes ne erääntyvät.
The ECB intends to hold the bonds purchased until maturity.
Rahapolitiikan virityksen muutosten aiheuttamat markkinahintojen vaihtelut eivät siten vaikuta sen taseeseen.
Its balance sheet is therefore not affected by any fluctuations in market prices on account of changes in the monetary policy stance.
Yleisemminkin päätökset EKP:n tavanomaisista toimista – toisin sanoen EKP:n ohjauskoroista – tehdään poikkeustoimista riippumatta.
More in general, decisions on the ECB’s standard measures – the key ECB interest rates - are taken independently of the non-standard measures.
Näin varmistetaan, että EKP:n rahapolitiikan viritystä voidaan ajoissa mukauttaa keskipitkän aikavälin hintavakauteen kohdistuvien riskien torjumiseksi, ja samalla välittymismekanismin jäljellä oleviin häiriöihin voidaan puuttua poikkeustoimin.
This ensures that the ECB’s monetary policy stance can be adjusted in time to counteract risks to price stability over the medium term, while addressing remaining impairments in the transmission mechanism by means of non-standard measures.
Haluaisin lisätä, että pelkkä velkapaperimarkkinoilla toteutettavien interventioiden mahdollisuus on voinut osaltaan rajoittaa valtionvelkakriisistä suoraan kärsivien maiden ongelmien leviämistä muihin maihin, jolloin rahapolitiikan välittymismekanismi olisi häiriintynyt pahemmin koko euroalueella, jos velkapaperiohjelmaa ei olisi ollut käytössä.
Let me add that the mere possibility of bond market interventions may have contributed to limiting contagion spreading from the countries directly affected by the sovereign debt crisis to other countries, which would have implied a stronger hampering of the monetary transmission process in the euro area as a whole if the SMP had not been in place.
EKP:n pääjohtaja on uhannut keskeyttää erään euroalueen jäsenvaltion pankkisektorin luotottamisen, mikäli jäsenvaltio yrittää toteuttaa julkisen velkansa uudelleenjärjestelyn.
The ECB President has threatened to withdraw liquidity of a Eurozone Member State´s banking sector, in case that a Member State would try to restructure its public debt.
Oletteko valmis käyttämään valtuuksianne tähän tai vastaavaan tapaan?
Are you willing to use your powers in such or a similar way?
Eurojärjestelmästä voidaan luotottaa vain terveellä pohjalla olevia pankkeja riittäviä vakuuksia vastaan SEUT-sopimuksen ja EKPJ:n perussäännön mukaisesti.
The Eurosystem can only provide liquidity to financially sound banks, against adequate collateral, in line with the TFEU and Statute of the ESCB.
Tämä myönteinen arvio ja Kreikan hallituksen vahva sitoutuminen ohjelman täysimääräiseen toteuttamiseen ovatkin päätöksen taustalla (ks. kysymys 14).
This positive assessment and the strong commitment of the Greek government to fully implement the programme are therefore the basis for the suspension announced (see question 14).
Tähän ohjelmaan ei sisälly velan uudelleenjärjestelyä.
This programme does not consider a debt restructuring.
Sillä pikemminkin varmistetaan, että Kreikka maksaa velkansa kokonaan takaisin, kun se erääntyy.
Rather, it ensures that Greece would pay off their full debt when due.
Tältä kannalta katsottuna pitäytyminen ohjelmassa lisää uskottavuutta siltä osin, että Kreikan velka hyväksytään vakuudeksi.
In this sense, adherence to the programme adds credibility to the Greek debt in order to qualify as eligible collateral.
EKP:llä olevat TARGET2-järjestelmän vastuut ja saamiset ovat peilikuva euroalueen pankkien kautta kulkevista rajatylittävistä virroista: kun rajatylittävät virrat kulkevat TARGET2-maksujärjestelmän kautta, tietyssä maassa olevan maksajan kansalliselle keskuspankille syntyy velvoite toisessa maassa olevan maksunsaajan kansallista keskuspankkia kohtaan.
TARGET2 liabilities and claims on the ECB are a mirror image of cross-border flows conducted through banks in the euro area: when cross-border flows transit through the payment system TARGET2, the National Central Bank (NCB) of the payer in a given country gets an obligation towards the NCB of a payee in another country.
Kansalliselle keskuspankille syntyy TARGET2-velvoite EKP:hen nähden, jos se tarjoaa vastapuolilleen (toisin sanoen pankeille, joille se lainaa likviditeettiä vakuutta vastaan) enemmän varoja kuin se normaalisti tarvitsisi (normaali tarve on yleensä pankeilla kansallisessa keskuspankissa olevien varantojen ja ns. autonomisten nettotekijöiden – käytännössä liikkeessä olevat setelit ja kansallisessa keskuspankissa olevat julkisyhteisöjen talletukset vähennettyinä kansallisen keskuspankin nettorahoitusvaroilla – summa).
An NCB develops a TARGET2 liability vis-à-vis the ECB if it provides more funds to its counterparties (that is, the banks to which it lends liquidity against collateral) than they would need in normal times (in the aggregate, the normal need equals the sum of the reserves banks hold at the NCB plus the ‘net autonomous factors’ - essentially banknotes in circulation and government deposits at the NCB minus the NCB’s net financial assets).
Esimerkiksi tällä hetkellä Irlannin, Kreikan, Portugalin ja Espanjan kansallisilla keskuspankeilla on negatiivinen saldo eli velvoite EKP:hen nähden.
Currently, for instance, the NCBs of Ireland, Greece, Portugal, and Spain have a negative balance, that is, a liability vis-à-vis the ECB.
Nykyisenä kriisiaikana joillakin liikepankeilla onkin vaikeuksia saada markkinarahoitusta, ja talletusten nostot mahdollisesti pahentavat tilannetta.
Indeed, in current crisis times some commercial banks face difficulties in accessing market funding, possibly exacerbated by deposit withdrawals.
Lähtevien rajatylittävien virtojen kompensoimiseksi kansallinen keskuspankki voi huomioida pankkien likviditeettitarpeet.
To compensate for cross-border outflows, the banks’ liquidity needs may be accommodated by their NCB.
Sen sijaan maissa, joiden pankkeihin kohdistuu tulevia rajatylittäviä virtoja, pankit tarvitsevat kansalliselta keskuspankiltaan vähemmän likviditeettiä kuin normaalisti (ja näille kansallisille keskuspankeille syntyy TARGET2-saaminen EKP:hen nähden).
In contrast, in countries where banks face cross-border inflows, the banks need less liquidity from their respective NCBs than in normal times (and the latter NCBs develop a TARGET2 claim on the ECB).
Kuten olen jo useaan otteeseen maininnut, on välttämätöntä puuttua joidenkin pankkien suhteettoman suuriin tarjouksiin eurojärjestelmän rahoitushuutokaupoissa.
As I have already mentioned on various occasions, it is essential that the issue of over-proportional bidding by some banks at the Eurosystem’s refinancing auctions is addressed.
TARGET2-saaminen kansallisen keskuspankin taseessa ei kuitenkaan sinänsä merkitse kyseisen pankin altistumista rahoitusriskille.
The TARGET2 claim on an NCB’s balance sheets, however, does not constitute in itself a financial risk exposure of the NCB concerned.
Miten varmistatte avoimuuden EKP:n ostaessa valtion joukkovelkakirjoja jälkimarkkinoilta ja katettuja joukkovelkakirjalainoja (katettujen joukkovelkakirjalainojen osto-ohjelma)?
How will you ensure transparency regarding ECB purchases of government bonds on the secondary market and the covered bonds (Covered Bond Purchase Programme)?
Ilmoitatteko, mitkä joukkovelkakirjalainat on ostettu ja mihin hintaan?
Will you disclose which bonds have been purchased and for which price?
Haluaisin aivan ensiksi muistuttaa, että EKP:n neuvosto ilmoittaa avoimesti kummassakin ohjelmassa ostamansa kokonaiskannat.
First of all, I would like to recall that the Governing Council is transparent on the total amounts it has purchased under both programmes.
Kuten tiedätte, katettujen joukkovelkakirjalainojen osto-ohjelma päättyi kesäkuussa 2010, kun siinä ilmoitettu 60 miljardin euron kanta oli saavutettu.
As you know, the CBPP ended in June 2010 when it reached its announced amount of EUR 60bn.
Liikkeessä oleva kanta julkaistaan päivittäin EKP:n verkkosivustolla.
The outstanding amount is published daily on the ECB’s web site.
Sama pätee velkapaperiohjelmaan, jossa liikkeessä oleva kanta julkaistaan viikoittain ja mainitaan viikkotaseessa sekä ilmoituksessa viikoittaisesta likviditeettiä vähentävästä operaatiosta, jolla pyritään neutraloimaan velkapaperiohjelmassa toteutetut joukkovelkakirjojen ostot.
The same holds true for the SMP, where the publication frequency of the outstanding amount is weekly and is contained in the weekly financial statement, as well as in the announcement of the weekly absorbing operation aimed at sterilising bond purchases conducted under the SMP.
Toiseksi haluaisin palauttaa mieliin, että kummankin ohjelman tavoitteena on turvata rahapolitiikan välittymismekanismin toiminta euroalueella.
Secondly, let me recall the aim of both programmes, which is to preserve the functioning of the transmission mechanism of monetary policy in the euro area.
Sen vuoksi katettujen joukkovelkakirjalainojen osto-ohjelmalla pyrittiin tukemaan finanssikriisin aikana kärsinyttä markkinalohkoa, mikä on tärkeää talouden luottovirtojen ylläpitämiseksi.
To that end, the CBPP aimed at supporting a market segment that has suffered during the financial crisis, which is important for maintaining the flow of credit to the economy.
Velkapaperiohjelma käynnistettiin valtionvelkakriisin puhjettua toukokuussa 2010.
The SMP was started in the wake of the outbreak of the sovereign debt crisis, in May 2010.
Siinä painopisteenä ovat euroalueen jäsenvaltioissa liikkeeseen lasketut arvopaperit, kuten valtion joukkovelkakirjat, jotka ovat rahapolitiikan välittymisen kannalta olennaisia, sillä niillä on yleensä keskeinen rooli pankkien taseissa.
Here the focus is on securities, such as government bonds, issued in euro area member states, which are vital for the transmission process of monetary policy as they usually play a crucial role in banks balance sheets.
Jos kummassakin ohjelmassa hankitut EKP:n arvopaperikohtaiset omaisuuserät olisi ilmoitettu kokonaan, EKP:n olisi ollut hankalampaa saavuttaa tavoitettaan.
The full disclosure of the security-by-security position of the ECB acquired under both programmes would have made it more difficult for the ECB to reach its goal.
Markkinatoimijat olisivat esimerkiksi voineet yrittää hyötyä velkapaperiohjelmasta laatimalla huippunopean kaupankäynnin strategioita, jotka olisivat voineet vakavasti heikentää ohjelman tehoa.
For example, market participants could have tried to make a profit out of the SMP by developing high frequency trading strategies, which would risk severely hampering the effectiveness of the programme.
Velkapaperiohjelman tehottomuuden seuraukset hidastaisivat rahapolitiikan välittymismekanismia, joka on EKP:lle keskeinen väline euroalueen hintavakauden ylläpitämistä koskevan tavoitteen saavuttamiseksi.
The consequences of a lack of effectiveness of the SMP would hinder the transmission mechanism of monetary policy, which is key for the ECB to reach its goal of maintaining price stability in the euro area.
EKP:n neuvoston arvion mukaan EKP:n ostoja koskevien arvopaperikohtaisten tietojen ilmoittamisen kustannukset ovat selvästi siitä saatavaa hyötyä suuremmat.
In the Governing Council assessment, the costs of disclosing security-by-security information about the purchases of the ECB largely outweigh the benefit.
Tästä syystä päätimme olla ilmoittamatta yksityiskohtaista erittelyä omistusosuuksista emmekä suunnittele niiden ilmoittamista jatkossakaan.
For this reason, we decided not to disclose the detailed breakdown of the holdings and we do not foresee any such disclosure.
Kiinteistömarkkinakuplilla on ollut suuri merkitys tässä talouskriisissä.
Bubbles on real estate markets have played an important role in this economic
Kriisi on osoittanut, että varallisuushintakuplien puhkeamisella on vakavia vaikutuksia reaalitalouteen.
The crisis has confirmed that the bursting of asset price bubbles has severe impacts on the real economy.
Tuoreet kokemukset, aiemmista tapauksista puhumattakaan, ovat osoittaneet, että taustalla olivat varallisuushintakuplat ja kiinteistöjen arvon poikkeaminen niiden "perusluonteisesta" arvosta yhdistettynä rahoituksen epätasapainon voimakkaaseen muodostumiseen yksityisellä sektorilla.
The recent experience, as in previous cases, has shown that asset price bubbles and the deviation of real estate values from their ‘fundamental’ value came together with a strong build up of financial imbalances in the private sector.
Ensimmäinen suositus onkin seurata tiiviisti varallisuushintojen kehityksen luonnetta ja velkaantumista sekä panostaa välineisiin, joiden avulla voidaan havaita epätasapaino ja epäsuhdat.
A first recommendation is hence to closely monitor the nature of asset price movements and build up in leverage, and to invest in tools for detecting imbalances and misalignments.
Raha- ja luottotilanteen kehityksen rutiininomaisesta ja yksityiskohtaisesta tarkastelusta, joka kuuluu EKP:n rahapoliittiseen strategiaan, voidaan saada hyödyllistä tietoa yhtäältä likviditeetin liiallisen muodostumisen ja liiallisen luotonannon ja toisaalta varallisuushintojen kestämättömän kehityksen pönkittämisen välisestä vuorovaikutuksesta.
Looking routinely and in detail at money and credit developments, as it is inherent in the ECB’s monetary policy strategy, can provide important insights into the interplay of excess creation of liquidity and over-extension of credit, on the one side, and the fuelling of unsustainable asset price developments on the other.
EU:n tasolla makrotalouden tehostetun valvonnan yhteydessä toteutetut viimeaikaiset toimet, kuten tulostaulun muodossa oleva varoitusjärjestelmä, ovat oikeansuuntaisia toimia varhaisvaroitusindikaattorien kehittämiseksi.
Recent efforts at the EU level in the context of enhanced macro surveillance procedures, such as reflected in the Scoreboard alert mechanism, are steps in the right direction towards the creation of early warning indicators.
Toinen suositus on pyrkiä pääsemään sopimukseen tehokkaista ennakkotoimista, joiden avulla estetään epätasapainotilojen muodostuminen, ja saamaan selkeä käsitys eri toimintalinjojen suhteellisista eduista tässä ennaltaehkäisevässä prosessissa.
A second recommendation is to work towards agreement on an effective toolkit of ‘ex-ante’ measures to prevent the build up of imbalances, and a clear understanding on the comparative advantages of different policy areas in this prevention process.
Rahapolitiikalla ei voida puuttua varallisuushintoihin, vaikka se voi käytännössä olla "tuuleen nojaavaa", kun otetaan huomioon epätasapainoisen raha- ja luottotilanteen muodostumisen seuraukset ja niiden vaikutus kuluttajahintojen vakauden keskipitkän aikavälin näkymiin (ks. myös vastaus kysymykseen 7).
Monetary policy has no role in targeting asset prices, although it may effectively “lean against the wind” when taking into account the consequences of the building up of monetary and credit imbalances and their unwinding in the medium-term outlook for consumer price stability (see also answer to Question 7).
Pelkät keskuspankkikorot eivät kuitenkaan ole ensisijainen ratkaisu, jolla voidaan estää täysimittaisten varallisuushintakuplien syntyminen.
But countering the emergence of full-blown asset price bubbles with central bank interest rates alone is not the first-best solution.
Muissa toimintalinjoissa, kuten finanssi- ja sääntelypolitiikassa, käytettävissä olevat välineet ovat näissä tilanteissa tehokkaampia.
Tools available to other policy areas, such as fiscal and regulatory policies are more effective in such circumstances.
Viranomaisten olisikin yleisesti harkittava monenlaisten toimien toteuttamista ottaen huomioon kiinteistömarkkinoiden erityispiirteet lainkäyttöalueellaan.
Overall, authorities should consider the implementation of a range of policy measures, taking into account the specific features of the real estate markets in the respective jurisdictions.