natgillin/translations-raw huggingface dataset:
50. ehdottaa tutkimus- ja kehityspolitiikkojen alueellistamista; korostaa siksi, että on tärkeää mukauttaa koheesiopolitiikkaa sekä tutkimus- ja innovointipolitiikkaa alueiden erityistarpeisiin, koska alue- ja paikallisviranomaisten tiiviimpi osallistuminen aluekehitysvarojen ja tutkimus- ja innovointiohjelmien suunnitteluun on erittäin tärkeää, koska kaikkiin alueisiin ei voida soveltaa samaa kehittämisstrategiaa;
Proposes that research and development policies be territorialised; stresses, therefore, the importance of adapting cohesion policy and research and innovation policies to the specific needs of the territories, since closer involvement of regional and local authorities in the design and implementation of the regional development funds and research and innovation programmes is of crucial importance in view of the impossibility of applying the same development strategy in all regions;
52. pyytää neuvostoa ja parlamenttia hyväksymään uuden yhteisen strategisen kehyksen tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä SEUT:n 177 artiklan mukaisesti;
Calls for a new Common Strategic Framework to be adopted by the Council and the Parliament under the ordinary legislative procedure, on the basis of Article 177 of the TFEU;
58. tukee toimenpideohjelmien säilyttämistä tärkeimpänä välineenä, jolla strategiset suunnitelmat pannaan täytäntöön käytännön investointipainopisteinä; vaatii tätä varten selkeitä ja mitattavissa olevia tavoitteita;
Supports retention of the operational programmes as the most important tool for implementation of the strategy papers in terms of concrete investment priorities; calls for clear and measurable objectives to be set in this respect;
63. vaatii välttämään ohjelmien käynnistämiseen liittyviä viivytyksiä ja yleisesti toteuttamaan päätöksenteko- ja arviointiprosessit periaatteessa nopeammin; painottaa, että tällä on merkitystä etenkin pk-yrityksille; vaatii, että osallistuvien hallintoelinten teknistä välineistöä ja verkottumista on parannettava, että vähennetään julkistamisvelvoitteita ja että tarjouspyyntöjen ja hakemusten laatimis- ja esittämismääräaikoja lyhennetään huomattavasti; pyytää komissiota arvioimaan, olisiko mahdollista perustaa pilottialueita, joilla uusia säännöksiä testattaisiin pienemmässä mittakaavassa, ennen kuin niitä ryhdytään soveltamaan muihin alueisiin, mahdollisten täytäntöönpano-ongelmien määrittämiseksi;
Calls for delays in launching programmes to be avoided and for decision-making and evaluation processes to be speeded up as a matter of principle; stresses that this is extremely important for small and medium-sized undertakings in particular; calls, too, for the technical equipment available to the relevant administrative authorities to be improved and for those authorities to be more closely inter-connected, for publication requirements to be reduced, and for deadlines for calls for tender and applications to be significantly shortened; asks the Commission to evaluate whether pilot areas could be established in order to test out new regulations on smaller scale before they become applicable to the rest of the regions, in order to identify possible implementation problems;
66. pitää komissiota vastuullisena ehtojen asettamisesta ja niiden täytäntöönpanon valvomisesta ja kehottaa harkitsemaan jäsenvaltioille ja alueille vastaavia toimintasuunnitelmia;
Considers the Commission to be responsible for establishing conditionalities and overseeing their implementation, and proposes corresponding action plans for the Member States and regions;
75. katsoo, että EIP:n on omaksuttava voimakkaampi rooli TEN-infrastruktuurien rahoittamisessa; vaatii lisää tukea itsenäisille julkisten ja yksityisten osapuolten kumppanuuksille; katsoo, että Euroopan parlamentilla on periaatteessa tärkeä vastuu tähän liittyvästä avoimuudesta sekä päätöksenteko- ja valvontatehtävistä;
Considers that the EIB must assume a stronger role in the financing of TEN infrastructure; calls for more emphasis to be placed on self-supporting public-private partnerships; considers, as a matter of principle, that the European Parliament has a major responsibility in this regard for ensuring transparency, as well as in relation to decision-making and supervision;
Talousarvio, varainhoito, byrokratian vähentäminen, budjettikuri, varainhoidon valvonta
Budget, financial processes , reducing red tape, budgetary discipline and financial control
82. pitää vuoden 2013 jälkeistä koheesiopolitiikkaa entistäkin tärkeämpänä EU:n alueiden jatkuvaan ja kestävään kehitykseen vaikuttavana tekijänä sekä ratkaisevana politiikan alana Eurooppa 2020 -strategian monialaisen täytäntöönpanon kannalta, ja vaatii siksi vähintään samoja budjettivaroja;
Regards post-2013 cohesion policy as being capable of making an even greater contribution to further and sustainable development of the EU regions and as the decisive policy for cross-sectoral implementation of the Europe 2020 strategy, and therefore calls for it to be allocated at least the same budget appropriations;
84. vaatii, että jäsenvaltioille, joissa esiintyy merkittäviä virheitä rakennevarojen käytössä, ehdotetaan tiukempia säännönvastaisuuksien valvontaa koskevia sääntöjä ja menettelyä, jossa maksut keskeytetään järjestelmällisesti heti, kun todisteet viittaavat siihen, että akkreditoitujen viranomaisten toiminnassa on huomattavia puutteita; vaatii samalla, että jäsenvaltioissa, joilla on sopiva varainhoitojärjestelmä, lopetetaan turhat tarkastukset; katsoo, että "luottamussopimuksen" ja "yhtenäisen tarkastusmallin" periaatteita olisi toteutettava mahdollisimman usein;
Calls for the adoption of stricter rules on the monitoring of irregularities in the use of the Structural Funds in respect of Member States that have a high level of irregularities in connection with the use of monies from the Structural Funds and on a procedure for the systematic interruption and suspension of payments as soon as evidence suggests significant deficiency in the functioning of the accredited authorities; calls, at the same time, for unnecessary controls to be done away with in those Member States that have a satisfactory fund management system; considers that the ‘contract of confidence’ and ‘single audit’ principles should be implemented wherever possible;
87. pyytää komissiota ottamaan jo seuraavan ohjelmakauden alusta lähtien suuremman vastuun kansallisten hallintomenettelyjen parantamisesta; pitää tässä yhteydessä tarpeellisena pikaista tukiohjelmien hallinnoinnin yksinkertaistamista ja selkiyttämistä erityisesti varainhoidon ja varainhoidon valvonnan alalla; pitää komissiota siksi vastuussa kansallisten tai unionin hallinto- ja tarkastuselinten hyväksymismenettelyjen toteuttamisesta; katsoo, että oikeus yksinkertaisempaan ja harvempaan raportointiin olisi kytkettävä onnistuneisiin akkreditointeihin ja virheasteen pienentämiseen;
87.Calls for the Commission to have, from the start of the next programming period, greater responsibility for the improvement of national administrative procedures; considers, in this connection, that there is an urgent need for simplification and clarification of the administration of support programmes, in particular in the area of financial implementation and financial control; takes the view, therefore, that it will be incumbent on the Commission to implement accreditation procedures for national or federal-state administrative and auditing bodies; considers that entitlement to simplified and less frequent reporting should be linked to successful accreditation and a reduction in the error rate;
89. vaatii tarkastusjärjestelmän yksinkertaistamista, tarkastustasojen vähentämistä sekä komission ja jäsenvaltioiden välisten vastuiden selventämistä; kehottaa käyttämään yhden tason tarkastusmenettelyä, jolloin jäsenmaat tarkastavat projektit ja komissio tarkastaa jäsenmaiden tarkastusjärjestelmät;
Calls for the inspection system to be simplified and the number of inspection levels to be reduced and for the respective responsibilities of the Commission and Member States to be clarified; calls for the use of a single-level inspection procedure, under which Member States would inspect projects and the Commission would inspect the Member States’ inspection systems;
93. on huolestunut siitä, että hallinnollinen taakka estää pieniä yrityksiä ja organisaatioita hyödyntämästä rakennerahastoja; pyytää, että säädöstekstit ja tekniset asiakirjat olisivat mahdollisimman selviä;
Is concerned at the fact that red tape is preventing small companies and organisations from gaining access to structural funding; calls for the relevant rules and technical documentation to be made as clear as possible;
Naapuruus- ja laajentumispolitiikat
Neighbourhood and enlargement policies
104. korostaa lisäksi, että EU:n laajentumisprosessilla on valmistelevan tukivälineen (IPA) myötä merkitystä koheesion kannalta, sillä se auttaa ehdokasmaita koheesiorakenteiden sisällöllisessä ja organisatorisessa valmistelussa; kiinnittää huomiota jäsenvaltioissa ilmenneisiin täytäntöönpano-ongelmiin; muistuttaa IPA:n alkuperäisestä tarkoituksesta, varsinkin tavoitteesta kehittää rahoitusvalmiuksia ja institutionaalisia rakenteita sekä tukea ehdokasmaiden valmistautumista yhteisön koheesiopolitiikan täytäntöönpanoon, jotta niitä voidaan valmistella unionin säännöstön täydelliseen täytäntöönpanoon liittymishetkellä; kehottaa komissiota määrittämään IPA:n nykyiset toimintaongelmat;
Stresses, too, the relevance of the EU enlargement process for cohesion, as part of which the Instrument for Pre-Accession Assistance (IPA) helps the candidate countries to make substantive and organisational preparations for implementing cohesion policy; draws the attention to the implementation problems in the Member States; recalls the original aims of the IPA instrument, in particular those of financing capacity building and institution-building and supporting the candidate countries’ preparations for the implementation of the Community's cohesion policy in order to prepare them for full implementation of the Community acquis at the time of accession; calls on the Commission to identify the problems in the current functioning of the IPA instrument;
Maailmanlaajuisten kasvu- ja väestöennusteiden valossa Euroopan yhteisö menettää merkitystään.
Forecasts of global growth and population trends suggest that the European community of States will decline in significance.
Jos EU-27 edustaa tällä hetkellä vielä 8 prosenttia maailman väestöstä, vuonna 2050 sen osuus on enää vain 5 prosenttia.
Whereas at present the EU-27 are still home to some 8% of the global population, by 2050 this figure will have fallen to 5%.
Sen taloudellinen painoarvo laskee erityisesti Kiinan ja keskeisten kynnysmaiden kasvun johdosta nykyisestä 20 prosentista noin 12 prosenttiin.
Particularly because of growth in China and in important emerging countries, the EU’s share in the global economy will decline from 20% to around 12% over the same period.
Lähteet: Yhdistyneiden kansakuntien (2006) ja Kansainvälisen valuuttarahaston (2009) julkaisut.
Sources: publications of the United Nations 2006 and the IMF 2009.
Jos Euroopan yhteisö haluaa menestyä taloudellisessa ja poliittisessa kilpailussa ja selviytyä tästä suhteellisesta merkityksen vähenemisestä ilman hyvinvoinnin heikkenemistä, yhteisön on seisottava vahvemmin yhdessä rintamassa tulevaisuuden turvaamiseen liittyvissä tärkeissä kysymyksissä.
If the European community of States wishes to compete economically and politically, and if this relative decline in significance is not to be accompanied by a loss of prosperity, the community must act in a more concerted manner with regard to vital issues on which it needs to secure its future.
Tämä koskee yhtä lailla ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa kuin ratkaisevia kysymyksiä sisämarkkinoiden, tutkimuksen, energiahuollon ja raaka-aineiden saannin turvaamisen alalla.
This applies to foreign and security policy, just as it does to decisive issues regarding the internal market, research, energy supply and guaranteed supplies of raw materials.
Yhteisön on entistä voimakkaammin keskityttävä uusiutuvien energiamuotojen ja niiden varastointikyvyn kehittämiseen.
Even more than hitherto, the community must devote itself to the rapid development of renewable energy and ways of storing it.
Alueiden rooli ja koheesiopolitiikan lisäarvo
The role of the regions and the added value of cohesion policy
Koheesio- ja rakennepolitiikalla on avainrooli tulevaan kilpailukykyyn liittyvissä kysymyksissä.
Cohesion policy and structural policy have a key role to play in ensuring future competitiveness.
Euroopan alueet ja kaupungit ja niissä toimivat yritykset ovat jo hyvin voimakkaasti sidoksissa globaaliin talouteen, mikä on yhteydessä yksittäisten kansallisvaltioiden eurooppalaiseen historiaan.
Europe’s regions and towns and their undertakings already have very strong links with the rest of the global economy, for reasons associated with the European history of the individual nation states.
Näin ollen Euroopan talous on huomattavasti monimutkaisempi kuin aasialaiset tai pohjoisamerikkalaiset rakenteet.
Thus Europe’s economic system is substantially more complex than its counterparts in Asia or North America.
Yli 50 prosenttia monikansallisten yritysten ja niiden tytäryhtiöiden globaaleista yhteyksistä on lähtöisin EU:sta.
More than half of global ties between multinational corporations and their subsidiaries originate in the EU.
Koheesiopolitiikassa on tukeuduttava voimakkaammin tähän etuun, jonka kansainvälinen verkottuminen edelleen tarjoaa, ja johdatettava myös lisää pieniä ja keskisuuria yrityksiä kansainvälisille kasvumarkkinoille.
Cohesion policy must take greater advantage of this surviving advantage of international networking and encourage more SMEs to become involved in international growth markets.
Tällainen kasvu- ja innovointipainotteinen politiikka voi kuitenkin toimia ainoastaan esteettömillä sisämarkkinoilla, joita on edelleen yhdenmukaistettava.
However, such a policy for growth and innovation can only work in an internal market without barriers, which requires further harmonisation.
Lisäksi tällainen politiikka voi olla kestävää vain, jos aluepoliittiset tavoitteet kytketään yleiseurooppalaisiin innovointi- ja tutkimustavoitteisiin sekä ekologisiin haasteisiin ja käytetään hyväksi myös juuri rikkaampien alueiden taitotietoa.
Moreover, such a policy can be sustained only if regional-policy objectives are combined with pan-European objectives of innovation and research and coping with environmental challenges, and in particular if the know-how of the more affluent regions is also exploited.
Kasvukomponentin lisäksi tarvitaan alueellista ja sosiaalista yhdenvertaisuusajattelua.
In addition to the growth component, there is a need for a concept of working towards regional and social balance.
Koheesio- ja rakennepolitiikka voi viime kädessä saavuttaa menestyksekkään täytäntöönpanon edellyttämän hyväksynnän vain, jos väestö ja alueet kokonaisuutena osallistuvat tähän politiikkaan.
Only if the people and the regions as a whole support this policy will cohesion policy and structural policy ultimately be accepted, as they need to be in order to be implemented successfully.
Juuri tätä taustaa vasten on korostettava, että EU:n koheesiopolitiikka muodostaa jaetun ohjelma- ja talousvastuun periaatteidensa myötä maailmanlaajuisesti ainutlaatuisen, integroidun ja hyväksi havaitun politiikan, jota on edelleen kehitettävä.
It should be stressed, in this context in particular, that the EU’s cohesion policy, with its principles of multi-level governance, entails a proven, integrated political approach unique in the world, which should be further built upon.
Siksi on selkeästi määriteltävä eurooppalainen lisäarvo , jota on tuotava esiin korostetummin – myös rakennerahastojen edellyttämän budjetin hyväksyttävyyttä silmällä pitäen.
To this end – inter alia in the interests of acceptance of the required budget for the Structural Funds – European added value should be defined more clearly and ‘marketed’ more aggressively.
Eurooppalaiset tavoitteet on onnistuneemmin kytkettävä aluekehityksen tavoitteisiin.
European objectives need to be more successfully combined with regional development objectives.
Lissabonin prosessissa tällä hetkellä noudatettu käytäntö, jossa varojen myöntäminen on kytketty innovaatiopainotteiseen politiikkaan, on tässä mielessä onnistunut lähestymistapa, ja sitä on jatkettava Eurooppa 2020 -strategian osalta – kuitenkin tulospainotteisuutta voimakkaammin korostaen.
In this respect the earmarking of funds for innovative policies, which is currently practised in the allocation of funds under the Lisbon process, is a successful approach and must be continued for the EU 2020 strategy, albeit with a closer focus on results.
Eurooppalaisen lisäarvon yhteydessä on lisäksi esitettävä seuraava kysymys: Missä määrin koheesiopolitiikalla on todellisuudessa käynnistetty hankkeita?
The additional question which now needs to be asked about European added value is this: to what extent has cohesion policy genuinely initiated projects?
Vai olisiko moni hanke, siirtyminen ja infrastruktuureihin liittyminen toteutettu myös yksinomaan kansallisella, alueellisella tai yritysten vastuulla?
Might not many of the projects, including infrastructure projects, and many new business premises have come about anyway under the auspices of national or regional authorities or entrepreneurs?
Vahvemmalla koheesiopolitiikalla on perusteita vain, jos eurooppalaiset ohjelmat voivat olla hankkeita käynnistävänä impulssin antajana ja siten tuottaa lisäarvoa.
Only if European programmes are the original initiators of projects, thus contributing their added value, can a strong cohesion policy be justified.
Muussa tapauksessa yhteisö rahoittaa monen byrokraattisen mutkan kautta ainoastaan seurannaisvaikutuksia.
Otherwise, the EU is merely financing displacement effects via many bureaucratic detours.
Esittelijä pitää eräillä Eurooppa 2020 -strategian avainalueilla (koulupudokkaiden määrän vähentäminen, korkeampitasoiset loppututkinnot, lisää työelämässä olevia, vähemmän köyhyyttä, enemmän kunnallisia ympäristöinvestointeja) ensisijaisena kansallista tai peräti alueellista/paikallista poliittista vastuuta.
The rapporteur regards certain key areas of the EU 2020 strategy (fewer early school-leavers, higher levels of final examination results, more people in employment, less poverty, more environmental investment by local authorities) as areas for which national or even regional/local policy-makers should bear primary responsibility.
Koheesiopolitiikan ei pidä tässä toimia sosiaali- tai ympäristöpolitiikan perustavanlaatuisen yhteisöllistämisen vauhdittajana.
Cohesion policy should not act as a catalyst for a thorough Europeanisation of social or environmental policy here.
Tämä asettaisi koheesiopolitiikalle aivan liian suuria vaatimuksia.
This would massively overburden the resources of cohesion policy.
Sen sijasta on keskityttävä voimakkaammin alueelliseen panokseen yleiseurooppalaisissa asioissa (ympäristönsuojelu, ilmastonmuutos, energia, liikenneinfrastruktuurit ym.), kasvu- ja innovaatioimpulsseihin (pk-yritykset kansainvälisissä verkostoissa ym.), sosiaalisiin mallihankkeisiin (integroitu kehityksen suunnittelu, terveys, demografia ym.), ja kaikkien näiden alojen puitteissa erityisesti myös epäedullisessa asemassa olevien alueiden yhdenvertaisuuteen .
Rather there should be a closer focus on the regional contribution to European policies (environmental protection, climate change, energy, transport infrastructure, etc.), stimuli for growth and innovation (SMEs joining international networks, etc.), model social projects (integrated development planning, health, demography, etc.) and particularly, under all these headings, on compensatory measures for disadvantaged regions.
Siksi esittelijä haluaa korostaa, että jos 75 ja 90 prosentin välille luodaan yleinen uusi tukiluokka, tämä on vastoin EU:n koheesiopolitiikan hyväksi havaittuja periaatteita (heikoimpien alueiden tukeminen), ja omaksuu monialaisen lähestymistavan.
Therefore, the rapporteur would like to emphasize, that a general new funding category based on GDP/PE between the 75% and 90% rates is at odds with the core philosophy of EU cohesion policy, which is to support the weakest regions, while taking a cross-cutting approach.
Tällainen uusi väliluokka saisi tukea aluekehitysvaliokunnassa vain niukan enemmistön turvin.
The creation of such a new category enjoys only a narrow majority of support at the Committee on Regional Development.
TYÖLLISYYDEN JA SOSIAALIASIOIDEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
OPINION of the Committee on Employment and Social Affairs (*)
viidennestä koheesioraportista ja vuoden 2013 jälkeistä koheesiopolitiikkaa koskevasta strategiasta
on the EC 5th Cohesion Report and the Strategy for the post-2013 Cohesion Policy
Valmistelija (*): Veronica Lope Fontagné
Rapporteur (*): Veronica Lope Fontagné
­– ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan ja sen 3 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan, jotka korostavat naisten ja miesten yhdenvertaisuutta Euroopan unionin perusperiaatteena ja tavoitteena,
– having regard to Article 2 of the Treaty on the European Union (TEU) and Article 3(3), second paragraph TEU, which underlines equality between women and men as a fundamental principle of the European Union and also an objective of the Union,
– ottaa huomioon komission tiedonannon "Eurooppa 2020: Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia" (KOM (2010)2020) sekä sen tavoitteet ja lippulaivahankkeet,
– having regard to the Communication from the Commission entitled Europe 2020 - A strategy for smart, sustainable and inclusive growth ( COM(2010)2020 ) and its targets and flagship initiatives,
– ottaa huomioon komission tiedonannon "Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalainen foorumi: Eurooppalaiset puitteet sosiaaliselle ja alueelliselle yhteenkuuluvuudelle" ( KOM(2010)0758 ),
– having regard to the communication from the Commission on The European Platform against Poverty and Social Exclusion: A European framework for social and territorial cohesion (COM (2010)758),
– ottaa huomioon YK:n yleissopimuksen vammaisten henkilöiden oikeuksista ja sen voimaantulon 21. tammikuuta 2011 vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta 26. marraskuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen (2010/48/EY) mukaisesti,
– having regard to the UN Convention on the Rights of Persons with Disabilities and its entry into force on 21 January 2011, according to the Council Decision of 26 November 2009 on the conclusion, by the European Community, of the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities (2010/48/EC),
– ottaa huomioon neuvoston 6. joulukuuta 2010 esittämät päätelmät kilpailukykyiseen, vähähiiliseen, resursseja tehokkaasti käyttävään ja vihreään talouteen liittyvästä työllisyyspolitiikasta,
– having regard to the Council Conclusions of 6 December 2010 entitled Employment policies for a competitive, low-carbon, resource-efficient and green economy,
– ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 14. heinäkuuta 2010 antaman lausunnon aiheesta "Ohjelmakauden 2007–2013 hyviin käytäntöihin perustuvan tehokkaan hallinnointikumppanuuden edistäminen koheesiopolitiikan ohjelmissa" (ECO/258),
– having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee of 14 July 2010 on How to foster efficient partnership in the management of cohesion policy programmes, based on good practices from the 2007-2013 cycle (ECO/258),
– ottaa huomioon komission työllisyys-, sosiaali- ja tasa-arvoasioiden pääosaston 24. tammikuuta 2011 julkaiseman tutkimuksen, jossa arvioidaan Euroopan sosiaalirahaston tukea sukupuolten tasa-arvolle,
– having regard to the study of 24 January 2011 published by Directorate-General for Employment, Social Affairs and Equal Opportunities of the European Commission on Evaluation of the European Social Fund’s support to Gender Equality,