natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On kuitenkin selvää, etteivät ne voi yksinään poistaa LIS-kalastusta.
Clearly, though, they cannot eliminate IUU fishing in isolation.
Koska ehdottomasti suurin osa – noin kaksi kolmasosaa – maailman valtameristä on kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella, on selvää, että kansalliset pyrkimykset ja alueellinen yhteistyö eivät riitä.
Since by far the majority of the world's oceans are beyond areas of national jurisdiction - approximately two-thirds - it is clear that national efforts and regional cooperation are not enough.
Taistelu voidaan voittaa ainoastaan kansainvälisen yhteisön yhteistyöllä.
This battle can only be won by the global community acting cooperatively.
Kahdessa työasiakirjassa on esitetty taustatietoja tietyistä aloitteista, joita kansainvälinen yhteisö on tehnyt Yhdistyneissä kansakunnissa ja alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä.
The two working documents have provided background information on certain initiatives that have been taken by the international community in the United Nations (UN) and Regional Fisheries Management Organizations (RFMOs).
Mietinnössä tehdään erityisehdotuksia siitä, mitä EU:n olisi edistettävä ja ehdotettava asiaankuuluvilla foorumeilla.
The report makes specific proposals on what the EU should promote and propose in the appropriate fora.
Avoimuus – yhdistävä teema
Over-Arching Theme of Transparency
LIS-kalastuksen tekee helpommaksi vaikea tietojen saanti ja piiloutuminen "luottamuksellisuuden" ja "yksityisyyden" verhojen taakse.
IUU fishing is facilitated by a lack of access to information, hiding behind screens of “confidentiality” and “privacy”.
Toistuvana teemana monissa LIS-kalastusta koskevissa analyyseissa on alusten nimiin ja niiden edunsaajaomistajien henkilöllisyyteen liittyvä avoimuuden puute.
A recurring theme in many analyses of IUU fishing is a lack of transparency regarding the names of vessels and the identities of their beneficial owners.
Tämä palvelee selvästi häikäilemättömien toimijoiden etuja niiden pyrkiessä välttämään paljastumista.
This clearly serves the interests of unscrupulous operators in their attempts to evade detection.
Hämäräperäisyys ilmenee monin tavoin suuressa ja pienessä mittakaavassa: miehistön jäsenet peittävät aluksen nimen, jotta sitä ei tunnistettaisi merellä, ja tietyissä maissa pöytälaatikkoyhtiöiden verkosto kätkee aluksen omistajan nimen tai lippuvaltiot eivät noudata sääntöjä ja kieltäytyvät noudattamasta velvoitteitaan.
This obscurity is manifest in many ways, large and small, from crew-members hiding the name of a vessel to avoid identification at sea, to the web of shell companies in certain countries that hide the name of the vessel’s owner, to non-compliant flag States that refuse to fulfil their obligations.
Avoimuuden lisäämiseksi tarvitaan lukuisia toimia.
A wide range of measures is needed to improve transparency.
Euroopan unioni esimerkkiä näyttävänä johtajana
The EU as a Leader by Example
Uuden lainsäädäntönsä myötä EU on varustautunut teoriassa tehokkailla välineillä LIS-kalastuksen torjuntaan.
With its new legislation, the EU has, on paper, armed itself with powerful tools to combat IUU fishing.
Jos EU:n on määrä taivutella muut valtiot toimimaan samoin, sen on silloin itse toimittava moitteettomasti.
If the EU is to persuade other States to act as well, then the EU must itself be above reproach.
Ei riitä, että se laatii luettelon LIS-kalastusta harjoittavista muista kuin EU:n aluksista tai kolmansista maista, jotka eivät tee yhteistyötä.
It must not only list non-EU vessels on the IUU list or third countries as non-cooperating States.
Se ei saa epäröidä EU:n alusten luetteloinnissa tai seuraamusten asettamisessa jäsenvaltioille, jotka eivät pane täytäntöön yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä, vaikka on poliittisesti vaikeaa nimetä julkisesti jäsenvaltiota, joka ei täytä velvollisuuksiaan.
It must not hesitate to list EU vessels or impose sanctions on Member States that do not enforce the rules of the Common Fisheries Policy (CFP), even if it is politically difficult to name and shame a Member State as failing in its responsibilities.
Komissiolle ja jäsenvaltioille on myös annettava riittävät resurssit näiden asetusten täysimääräiseen täytäntöönpanoon.
The Commission and Member States must also be given sufficient resources to fully implement these regulations.
Vuodesta 2003 vuoteen 2006 komissio julkaisi tulostaulun jäsenvaltioiden saavutuksista yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen täytäntöönpanossa.
From 2003 to 2006 the Commission published scorecards on the performance of Member States in applying the rules of the CFP.
Hanke olisi käynnistettävä uudelleen avoimuuden ja yhtenäisten toimintaedellytysten nimissä.
The initiative should be resumed, in the interests of transparency and a “level playing field”.
EU rahoittaa eri budjettikohdista lukuisia valvontaohjelmia kehitysmaissa.
The EU funds, through various budget lines, a number of surveillance programmes in developing countries.
Rahoitusta olisi lisättävä ja koordinoitava jäsenvaltioiden samankaltaisten hankkeiden kanssa.
This should be expanded and coordinated with similar projects by the Member States.
Useimmat kansainväliset välineet, kuten satamavaltion toimenpiteitä koskeva sopimus, YK:n kalakantasopimus ja FAO:n noudattamissopimus, sisältävät määräyksiä rahoituksen myöntämisestä kehitysmaille, ja EU voisi toimia niiden kautta.
Most international instruments, such as the Port State Measures Agreement, the UN Fish Stocks Agreement and the FAO Compliance Agreement, have provisions for funding developing countries and the EU could work through these.
Yksinkertainen mutta tärkeä askel, jonka EU voisi ottaa yksipuolisesti lisätäkseen avoimuutta, on asettaa EU:n kalastusalusten omistajien nimet ja niille myönnetyt luvat yleisesti saataville.
A simple but important step that the EU could take unilaterally to improve transparency is to put the names of the owners of EU fishing vessels, and the authorisations they have, in the public domain.
Aloitteet kansainvälisissä järjestöissä
Initiatives in International Organisations
Nykyisten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen suhtautuminen LIS-kalastukseen vaihtelee suuresti, samoin oikeustoimet, seuraamukset mukaan lukien, joita ne käyttävät LIS-kalastuksen torjuntaan.
The existing RFMOs vary widely in their approach to IUU fishing and the legal measures, including sanctions that they employ to combat it.
On useita asioita, joita EU voi edistää ja jotka vähentäisivät LIS-kalastusta sekä suoraan että epäsuorasti:
There are many things the EU can promote that would reduce IUU fishing both directly and indirectly:
 alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen lisääminen tai nykyisten järjestöjen valtuuksien laajentaminen, jotta ne kattaisivat alueet ja lajit, joita ei tällä hetkellä säädellä
· additional RFMOs, or extensions in the mandates of existing ones, to cover areas and species not currently regulated;
 rekisterien laatiminen kalastusaluksista, myös tukialuksista, joilla on lupa kalastaa, sekä luettelojen laatiminen aluksista, jotka on tunnistettu LIS-kalastusta harjoittaviksi aluksiksi (mustat listat), rekisterien ja luettelojen päivittäminen usein, niiden julkistaminen laajasti ja niiden koordinointi alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen kesken
· registers of fishing vessels, including support vessels, that are authorised to fish and lists of vessels that are identified as IUU (black lists) for all fisheries under the RFMO remit, to be updated frequently, published widely and coordinated among RFMOs;
 alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen valvontakomiteoiden lujittaminen, jotta ne voivat tarkastella sopimuspuolten saavutuksia ja tarvittaessa asettaa tehokkaita seuraamuksia
· strengthened Compliance Committees to examine the performance of Contracting Parties and, where necessary, impose effective sanctions;
 lippu-, rannikko-, satama- ja markkinavaltioita koskevien toimien laajentaminen yksittäisissä alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä
· extended flag, coastal, port and market State measures within individual RFMOs;
 merellä tapahtuvat tarkastukset ja valvontaohjelmat
· at-sea inspections and observer programmes;
 jälleenlaivauksen kieltäminen merellä
· bans on transhipments at sea;
 saaliiden dokumentointijärjestelyt alkaen tärkeimmistä lajeista kussakin alueellisessa kalastuksenhoitojärjestössä
· catch documentation schemes, beginning with the major species in each RFMO;
 yksittäisten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen saavutusten pakolliset ja säännölliset arvioinnit, jotka suorittaa riippumaton elin, kuten YK, ja joihin liittyy vaatimus siitä, että on toimittava suositusten mukaisesti.
· compulsory and regular evaluations of the performance of individual RFMOs conducted by an independent body such as the UN, with a requirement that the recommendations be acted upon.
Tärkeintä on, että suurin osa näistä ajatuksista on pantava täytäntöön (tai niitä on ainakin koordinoitava) alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen keskuudessa, koska kalastus on luonteeltaan maailmanlaajuista.
Ultimately, most of these ideas need to be implemented (or at least coordinated) among RFMOs, given the global nature of fisheries.
Työskennellessään alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen kanssa EU voisi samanaikaisesti tukea nykyisiä maailmanlaajuisia aloitteita (joita esimerkiksi FAO on tehnyt) ja esittää uusia aloitteita:
While working within RFMOs, the EU could simultaneously support current global initiatives (by the FAO for instance) as well as proposing new ones:
 edistetään sekä taloudellisesti että poliittisesti kalastusalusten maailmanlaajuista rekisteriä, josta olisi tehtävä pakollinen ja johon olisi sisällytettävä mahdollisimman pian kaikki yli 10 GT:n alukset tai yli 12 metriä pitkät alukset (myös tukialukset)
· promote, both financially and politically, the Global Record of Fishing Vessels, which should become compulsory and include all vessels (including support vessels) above 10 GT or 12 metres as soon as possible;
 kannustetaan lippuvaltioiden saavutusten arviointia koskevan järjestelmän nopeaa kehittämistä
· encourage the rapid development of a system of flag State performance evaluation;
 kannustetaan valtioita ratifioimaan kansainvälistä kalastusta koskevia oikeudellisia välineitä tai liittymään niihin (noudattamissopimus, satamavaltion toimenpiteitä koskeva sopimus, YK:n kalakantasopimus) esimerkiksi lisäämällä ne niiden välineiden luetteloon, jotka maiden on pantava täytäntöön, jotta ne ovat oikeutettuja kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevaan erityiseen kannustusmenettelyyn
· encourage the ratification or accession of States to international fisheries legal instruments (Compliance Agreement, Port State Measures Agreement, UN Fish Stocks Agreement) such as by adding them to the list of instruments to be implemented for countries to be eligible for the Generalized System of Preferences plus
http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2008/july/tradoc_139963.pdf (jota tarkistetaan parhaillaan)
http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2008/july/tradoc_139963.pdf (currently being revised);
 luodaan maailmanlaajuinen tietokanta kalakantojen geneettisestä aineistosta, jotta voidaan tunnistaa lajit ja kanta, josta kalastustuotteet ovat peräisin.
· a global database of genetic material from fish stocks to allow the identification of the species and stock from which fish products are derived;
Markkinavaltioiden yhteistyö
Cooperation among Market States
EU:n LIS-asetus on erittäin hyvä aloite, mutta jos sen on määrä olla mahdollisimman tehokas, muiden tärkeimpien kalastusmarkkinoiden ja lopulta koko kansainvälisen yhteisön on tuettava sitä.
The EU's IUU regulation is an extremely good initiative, but if it is to be as effective as possible, it must be supported by other major fish markets and, ultimately, by the international community as a whole.
Jos ainoastaan EU kieltää LIS-kalastuksen, muita markkinoita löytyy väistämättä.
If it is only the EU that refuses IUU fish, then inevitably, other markets will be found.
On erittäin tärkeää, että muiden muassa Yhdysvallat, Japani ja Kiina toteuttavat myös toimia LIS-kalastuksesta peräisin olevan tuonnin lopettamiseksi.
It is of paramount importance that the US, Japan and China, among others, also act to eliminate imports of IUU fish.
Komission olisi käynnistettävä vahva diplomaattinen aloite tärkeimpien markkinavaltioiden kanssa keskustellakseen toimista, joita ne voivat toteuttaa omilla markkinoillaan, sekä mahdollisista toimista, jotka voidaan toteuttaa monenkeskisellä ja maailmanlaajuisella tasolla.
The Commission should undertake a strong diplomatic initiative with the major market States to discuss measures that they can take for their own markets as well as what possible actions can be taken at a multilateral and global level.
Toinen tähän liittyvä mahdollisuus jäljitettävyyden parantamiseksi olisi saalistodistusten käytön huomattava laajentaminen niiden kalojen osalta, joilla käydään kansainvälistä kauppaa.
Another related possibility to improve traceability would be to expand considerably the use of catch certificates for fish that enters international trade.
Kaksi alueellista kalastuksenhoitojärjestöä on jo hyväksynyt tällaiset järjestelyt, ja EU:n olisi edistettävä todistusten käyttöä yleisenä välineenä, jolla torjutaan LIS-kalastuksesta saatavien tuotteiden kauppaa.
Two RFMOs have already adopted such schemes and the EU should promote certificates as a general tool to combat trade in IUU fish.
Lopullisena tavoitteena olisi oltava saalistodistuksia koskevan maailmanlaajuisen järjestelyn kehittäminen samalla kun vältettäisiin tullien ulkopuolisen kaupan esteen luominen.
The ultimate objective should be to develop a global catch certification scheme, while avoiding creating a non-tariff barrier to trade.
On vaikea ymmärtää, miten maat voisivat perustella LIS-kalastuksesta saatavilla tuotteilla käytävää kauppaa, mutta EU:ssa vastustettiin kovaäänisesti LIS-asetusta, kun sitä esitettiin ensimmäisen kerran.
It is difficult to see how countries could argue in favour of trade in IUU fish, but there were loud voices in the EU against the IUU regulation when it was first proposed.
LIS-kalastukseen liittyvä järjestäytynyt rikollisuus
Organised Criminal Aspects of IUU Fishing
Suurin osa edellä esitetyistä ehdotuksista on moitteettomaan kalastuksenhoitoon liittyviä vakioaiheita, joista on keskusteltu vuosien ajan ja jotka on ainakin joissakin paikoissa pantu jo täytäntöön muodossa tai toisessa.
Most of the above proposals are standard aspects of good fisheries management that have been discussed for many years and, in at least some places, already implemented in some form or another.
Yksi suhteellisen uusi osa-alue on rikollisryhmittymien mukaantulo LIS-kalastukseen.
A relatively new element is the realisation of the involvement of criminal groups in IUU fishing.
Tähän voi sisältyä perinteisten rikollisjoukkioiden osallistuminen kalastustoimintaan, mutta useammin on kyse joidenkin niiden käyttämien tekniikoiden omaksumisesta kalastuksen tueksi, kuten ihmiskauppa, orjatyö, veronkierto, rahanpesu, tullipetokset, lahjonta ja varastettujen tavaroiden välittäminen.
Such involvement could include the participation of classical criminal gangs in the fishing operations, but more often is the adoption of some of their techniques in support of fishing, such as human trafficking, slave labour, tax evasion, money laundering, customs fraud, corruption, handling of stolen goods, etc.
YK:n huumeiden ja rikollisuuden torjunnan toimiston uudessa raportissa
A new report by the UN Office on Drugs and Crime
Rikollisryhmittymät voivat olla pitkälti järjestäytyneitä ja käyttää kehittyneitä tekniikoita, esimerkiksi veroparatiiseja salatakseen edunsaajaomistajien henkilöllisyyden, sekä lippurekisterejä, jotka eivät voi tai halua täyttää lainvalvontavelvollisuuksiaan.
These criminal elements can be highly organised, using sophisticated techniques such as finance and tax havens to hide the identity of beneficial owners as well as the use of flag registers that are unable or unwilling to exercise their law enforcement responsibilities.
Joissakin tapauksissa ne voivat olla suuria ja monitahoisia ja käyttää kalastuslaivastoja, joilla on samat hankintaverkostot sekä jakelu- ja markkinointiväylät, joissa usein laittomasti kalastettu saalis sekoitetaan laillisesti kalastetun saaliin kanssa.
They can be large and complex in some situations, using fleets of fishing vessels that share the same supply networks and distribution and marketing paths, often laundering the illegal catch with legally caught fish.
Kalastusaluksia käytetään toisinaan myös huumeiden, aseiden ja jopa terroristien salakuljetukseen.
Fishing vessels are also used at times for smuggling of drugs, weapons and even terrorists.
Kalastuksen ja rikollisryhmittymien väliset yhteydet laajenevat ja syvenevät edelleen.
The links between fishing and criminal groups are expanding and deepening.
Raportissa esitetään useita suosituksia, jotka ansaitsevat EU:n tuen ja joista osa on päällekkäisiä edellä esitettyjen ajatusten kanssa:
The report makes a number of recommendations that deserve support by the EU, some of which overlap with previous ideas:
 parannetaan valmiuksia tutkia järjestäytynyttä rikollista toimintaa merellä laajentamalla koordinointia eri aloilla toimivien lukuisten lainvalvontaviranomaisten kanssa (tulli, talousrikollisuus, huumeiden salakuljetus jne.)
· improve the investigative capacity into organised criminal activities at sea, including by expanding coordination among the many different law enforcement agencies involved (customs, financial crime, drug trafficking, etc.);
 lisätään avoimuutta ja parannetaan kalojen jäljitettävyyttä rikollisen toiminnan paljastamiseksi ja vähennetään rikollisesta toiminnasta saatavaa tuottoa
· improve transparency and traceability of fish to expose criminal activities and reduce their profits;
 valvotaan tai mieluummin kielletään käytettyjen kalastusalusten myynti yrityksille, joiden edunsaajaomistajia ei voida jäljittää ja jotka on rekisteröity sääntöjä noudattamattomien valtioiden lipun alle
· monitor or, preferably prohibit, the sale of used fishing vessels to companies with untraceable beneficial owners, registered under flags of non-compliance;
 parannetaan kalastusalusten toiminnan sekä niiden ja kauppalaivojen välisen vuorovaikutuksen valvontaa.
· improve monitoring of fishing vessel activities and their interactions with merchant vessels;
Lyhyesti sanottuna LIS-kalastukseen suhtautuminen yksittäistapauksina, joissa kalastussääntöjen täytäntöönpano on epäonnistunut, on näinä päivinä liian yksinkertaistettu näkökanta.
In short, treating IUU fishing as isolated cases of the failure of fisheries enforcement is too simplistic a view these days.
Maiden on mukautettava oikeudelliset ja hallinnolliset resurssinsa tähän uuteen todellisuuteen ja hyödynnettävä LIS-kalastuksen torjunnassa täysimääräisesti välineitä, joita käytetään jo muuntyyppisen rikollisen toiminnan torjuntaan, kun LIS-kalastuksessa on mukana rikollisryhmittymiä niin kalastukseen liittyvän toiminnan alku- kuin loppupäässäkin.
Countries must adapt their legal and management resources to this new reality and take full advantage of the tools already available in other types of criminal activities to combat IUU fishing when criminal groups are involved, including in upstream and downstream activities linked to fishing.
Kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa YK:n yleissopimuksessa on 159 sopimuspuolta, mikä tarkoittaa, että niillä on velvollisuus toimia ja tehdä yhteistyötä LIS-kalastuksen torjumiseksi, kun siihen liittyy järjestäytynyttä rikollisuutta.
The UN Convention on Transnational Organised Crime has 159 Contracting Parties, which means they have an obligation to act and to cooperate to fight IUU fishing when organized criminal elements are involved.
Kalastus on maailmanlaajuista samoin kuin väistämättä myös siihen liittyvä LIS-kalastus.
Fishing is a global industry, as is, inevitably, the IUU component.
Kuten edellä olevasta selviää, LIS-kalastuksen torjunta edellyttää maailmanlaajuista yhteistyötä.
As is clear from the above, global cooperation is needed to combat IUU fishing.
Maailman valtameret ovat ihmiskunnan yhteinen perintö, ja ihmiskunta on yhteisesti vastuussa niiden säilyttämisestä.
The oceans of the world are the common heritage of humanity, and their conservation is the common responsibility of humanity.
Johdonmukaisesti voidaan päätellä, että valtamerten maailmanlaajuinen hallintojärjestelmä on olennaisen tärkeä kalastusalan hoidon kannalta erityisesti avomerellä.
The logical consequence is that a system of global ocean governance is essential for managing fisheries, especially on the high seas.
Nykyinen lähestymistapa on selvästi epäonnistunut.
The current approach is a clear failure.
On neuvoteltava kansainvälisiä sopimuksia, joilla varmistetaan, että kalastusoikeus edellyttää esimerkiksi omistajuutta, toimintaa ja saaliita koskevaan avoimuuteen ja tuotteiden jäljitettävyyteen liittyvien vähimmäiskriteerien noudattamista ja että valtiot, jotka eivät täytä velvollisuuksiaan, menettävät kalastusoikeutensa.
International agreements must be negotiated to ensure that the right to fish is conditional to minimum criteria relating to transparency of ownership, operations and catches, traceability of the product, etc. and that States not fulfilling their responsibilities lose their fishing rights.
Lopuksi on todettava, että monien edellä esitettyjen suositusten täytäntöönpano edellyttäisi huomattavia resursseja.
As a final note, many of the above recommendations would require significant resources to implement.
Monilla kehitysmailla olisi vaikeuksia löytää tällaiset resurssit, joten on löydettävä keinot avun antamiseen.
Many developing countries would have difficulty finding such resources so means must be found for providing assistance.
Tämä on tavallinen tilanne näinä päivinä.
This is a common situation these days.
Tällaiseen apuun olisi kuitenkin sisällyttävä ehtoja – epäonnistumisella olisi oltava apua saaville maille samat seuraukset kuin muille maille, esimerkiksi viennin kieltäminen.
However, such assistance should not be unconditional - failure on the part of countries receiving assistance should provoke the same consequences as for other countries, such as prohibition on exports.
laittoman kalastuksen torjumisesta maailmanlaajuisesti – EU:n rooli
on combating illegal fishing at the global level – the role of the EU
Valmistelija: Maurice Ponga
Rapporteur: Maurice Ponga
Kehitysyhteistyövaliokunta pyytää asiasta vastaavaa kalatalousvaliokuntaa sisällyttämään seuraavat ehdotukset päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Development calls on the Committee on Fisheries, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
2. painottaa kalastustoiminnan rajat ylittävää luonnetta ja tarvetta tehdä kahden- ja monenvälistä yhteistyötä LIS-kalastuksen torjumiseksi, jotta kaikki soveltaisivat LIS-torjuntatoimia avoimesti, syrjimättömästi ja oikeudenmukaisesti, ottaen samalla huomioon kehitysmaiden ja eritoten pienten saarivaltioiden taloudelliset, tekniset ja henkilöresurssit;
Underlines the cross-border nature of fishing activities and the need, in order to combat IUU fishing, to cooperate at both bilateral and multilateral level so that measures geared to combating IUU fishing are applied by everyone in a transparent, non-discriminatory and equitable manner, whilst taking account of the financial, technical and human capacities of developing countries, in particular those of small island states;
7. korostaa tarvetta ottaa kansalaisyhteiskunta mukaan toimintaan ja lisätä kalastusalan yritysten vastuuta, jotta ne huolehtisivat laillisten kalastusmenetelmien noudattamisesta ja tekisivät yhteistyötä viranomaisten kanssa LIS-kalastuksen torjumiseksi osana omaa yhteiskunta- ja ympäristövastuutaan.
Stresses the need to involve civil society and to hand responsibility to fisheries sector undertakings so that they will ensure that legal fishing methods are complied with and cooperate with the authorities in combating IUU fishing, within the framework of the social and environmental responsibility of undertakings.