G. ottaa huomioon, että EU:n tuottajilla on vaikeuksia päästä Japanin markkinoille, erityisesti auto- ja lentokoneteollisuuden ja lentotekniikan alalla, ja varsinkin julkisten hankintojen markkinoille; katsoo, että Japanin automarkkinoilla nämä vaikeudet johtuvat pääasiassa Japanin viivyttelystä asiaa koskevien kansainvälisten normien hyväksynnässä (Japani on valitettavasti hyväksynyt vain 40 YK:n Euroopan talouskomission vuoden 1958 sopimuksen nojalla laaditusta 127 säännöstä); panee kuitenkin tyytyväisenä merkille, että 47:stä henkilöautoja (M1) koskevasta säännöstä on hyväksytty 30, koska juuri tämä Japanin markkinoiden sektori on Euroopan autonvalmistajien kannalta merkittävin; katsoo että Japanin hidastelu kansainvälisten normien hyväksymisessä rajoittaa YK:n Euroopan talouskomission vuoden 1958 sopimuksen vastavuoroista tunnustamista koskevista määräyksistä saatavaa hyötyä; ottaa huomioon, että EU:n ja Japanin välinen, vuonna 1994 käynnistetty sääntelyn uudistamista koskeva vuoropuhelu ei ole vielä johtanut merkittävään edistymiseen sääntöjen yhdenmukaistamisessa tai niiden vastavuoroisessa tunnustamisessa; katsoo tämän osoittavan, että erityisesti nykyisessä taloudellisessa tilanteessa on tärkeää tarkastella ja poistaa turhia tullien ulkopuolisia esteitä mahdollisesti aloittamalla EU:n ja Japanin väliset neuvottelut taloudellisesta yhdentymissopimuksesta tai vapaakauppasopimuksesta, jos selvitystyö osoittaa, että muun muassa edellä mainitut edellytykset – mukaan lukien 17 M1-sääntöä – täyttyvät; toteaa, että kevyiden ajoneuvojen päästöjen ja polttoainetehokkuuden mittaamiseen Japanissa käytettävän testisyklin takia EU:n ajoneuvojen on vaikeampi saada Japanissa ympäristöperusteisia verohelpotuksia;
G. whereas European manufacturers penetrate the Japanese market with difficulty, particularly in the automotive, aviation and aeronautics sectors, and especially in relation to public procurement; whereas in Japan’s car market these difficulties are chiefly due to the slow pace of adoption by Japan of the relevant international standards (Japan has disappointingly adopted only 40 of the 127 UN-ECE Regulations under the 1958 Agreement); acknowledges, however, that these include 30 of the 47 that concern Passenger Cars (M1), the sector of Japan's market which is most relevant to European car manufacturers, and that the slow pace of adoption of international standards by Japan restricts the benefits of the mutual recognition provisions of the 1958 UN-ECE Agreement; whereas the EU-Japan Regulatory Reform Dialogue (RRD), launched in 1994, has not yet led to any significant progress on harmonisation or mutual recognition of regulations, which demonstrates, especially in light of the current economic climate, the importance of addressing and eliminating unnecessary NTBs, possibly by opening up negotiations on an EU-Japan EIA/FTA, provided that the scoping exercise shows that the required conditions, such as, but not limited to those mentioned above, including the 17 M1 sector issues, are met, and notes that Japan’s test cycle to measure the emissions and fuel efficiency of light vehicles makes European ones less likely to qualify for the Japanese environmental performance-based tax incentives;