natgillin/translations-raw huggingface dataset:
C. korostaa, että ei voida hyväksyä, että seksuaalista väkivaltaa käytetään edelleen sodankäyntitaktiikkana joukkoraiskauksien, ihmiskaupan ja muunlaisen naisten ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön muodossa konfliktialueilla ympäri maailmaa; toteaa, että alueilla konfliktin jälkeen syntyvä valtatyhjiö saattaa johtaa naisten ja tyttöjen oikeuksien heikkenemiseen, kuten Libyassa ja Egyptissä on nähtävissä;
C. whereas sexual violence in the form of mass rapes, human trafficking and other forms of sexual abuse of women and children is still unacceptably used as a war tactic in conflict regions around the world; whereas the power vacuum that emerges in post-conflict areas can lead to deterioration of the rights of women and girls, as witnessed in Libya and Egypt;
D. ottaa huomioon, että sodan aikana harjoitetun seksuaalisen väkivallan uhreille aiheuttamat sekä fyysiset seuraukset (kuten hedelmättömyysvaara, inkontinenssi, sukupuolitaudit) että psyykkiset seuraukset ovat tuhoisia, koska uhrit joutuvat usein leimatuiksi ja hylätyiksi ja heitä kohdellaan huonosti, heidän katsotaan menettäneen kunniansa ja monissa tapauksissa heidät suljetaan yhteisöjensä ulkopuolelle ja joskus jopa murhataan;
D. whereas the effects of wartime sexual violence, both physical (risks such as sterility, incontinence and sexually transmitted diseases) and psychological, are devastating for the victims, as the latter are often stigmatised, rejected, mistreated and considered to be dishonoured, and in many cases are excluded from their communities and sometimes even murdered;
E. ottaa huomioon, että seksuaalinen väkivalta koskettaa erityisen ankarasti myös uhrien perheitä, jotka kokevat sen nöyryytyksenä; ottaa huomioon, että raiskauksen seurauksena syntyneet lapset saatetaan hylätä ja että hylkääminen voi olla säälimätöntä ja lapsi saatetaan jättää heitteille heti syntymän jälkeen tai jopa surmata;
E. whereas the families of the victims are also hit particularly hard, considering the sexual violence to be a humiliation; whereas children resulting from rape can be rejected; and whereas this rejection can be brutal, with babies being abandoned at birth or even killed;
F. toteaa, että ihmisoikeuksia käsitelleessä YK:n maailmankokouksessa 25. kesäkuuta 1993 hyväksytyn Wienin julistuksen mukaan naisten ja tyttöjen ihmisoikeudet ovat erottamaton, luovuttamaton ja jakamaton osa yleisiä ihmisoikeuksia;
F. whereas the Vienna Declaration, adopted by the UN World Conference on Human Rights on 25 June 1993, states that ‘The human rights of women and of the girl-child are an inalienable, integral and indivisible part of universal human rights’;
G. on äärimäisen huolestunut siitä, että seksuaaliseen väkivaltaan syyllistyneet jäävät useimmissa tapauksissa rangaistuksetta, kuten esimerkiksi Kolumbiassa, jossa aseellisen konfliktin yhteydessä naisiin kohdistettu väkivalta on järjestelmällinen ja kätketty käytäntö, josta ei rangaista lähes koskaan; katsoo, että tällaista väkivallan muotoa olisi pidettävä sotarikoksena;
G. alarmed at the fact that, in most cases, the perpetrators of the sexual violence go unpunished, as demonstrated by the example of Colombia, where, in a situation of armed conflict, sexual violence against women is a systematic and concealed practice which is subject to almost total impunity, and whereas this form of violence should be viewed as a war crime;
H. toteaa, että armeijassa ja/tai rauhanturvaamiseen osallistuvissa siviiliorganisaatioissa työskentelevillä naisilla on tärkeä merkitys roolimalleina, kulttuurien välisinä sovittelijoina ja kannustavina esimerkkeinä paikallisille naisille sekä paikallisten miesten stereotyyppisten käsitysten hälventäjinä ja että naiset myös saavat paremmin keskusteluyhteyden paikallisiin naisiin;
H. recognising the fact that women in the army and/or working with civil organisations involved in peace-keeping play an important part as role-models, as intercultural mediators and as empowering incentives for local women and stereotype dispellers for local men, and that they also communicate better with local women;
I. ottaa huomioon, että useimmissa maissa sukupuolisidonnaisia toimia ei pidetä ensiarvoisen tärkeinä, vaan sukupuolta pidetään toisarvoisena asiana ja kulttuurisia, uskonnollisia ja sosioekonomisia käytäntöjä käytetään tekosyinä, kun halutaan estää edistyminen sukupuolten tasa-arvoa ja naisten oikeuksia koskevissa asioissa;
I. whereas, in most countries, gender-related actions are not regarded as a high priority, gender being seen as a subsidiary issue and cultural, religious and socio-economic practices being used as excuses for obstructing progress in the area of gender equality and women’s rights;
J. toteaa, että sukupuoleen liittyviä asioita on painotettava heti siviili- ja rauhanturvaoperaatioiden suunnittelusta alkaen; toteaa, että rauhanturvaoperaatiot ovat osoittautuneet ratkaisevan tärkeiksi sukupuolinäkökulman tuomisessa konfliktien estoon, kotiuttamiseen ja jälleenrakentamiseen konfliktin jälkeen;
J. whereas emphasis needs to be placed on gender from the very outset of planning civilian and security missions; whereas peace-keeping missions have proved to be crucial in introducing a gender perspective in prevention, demobilisation and post-conflict reconstruction;
K. toteaa historian osoittaneen, että sodankäyntiin ryhtyvät pääasiassa miehet ja että näin ollen vuoropuheluun ja väkivallattomiin keinoihin liittyvät naisten erityistaidot voisivat auttaa varsin tehokkaasti ehkäisemään konflikteja ja ratkaisemaan niitä rauhanomaisesti;
K. whereas history has shown that the making of war appears to be a highly male-dominated activity and that there is therefore reason to expect that the particular skills of women in terms of dialogue and non-violence might contribute in a very positive way to peaceful conflict prevention and management;
L. katsoo, että naisten osallistumisen ja sukupuolinäkökulman merkitystä korostaa se, että kun enemmän naisia osallistuu konfliktien ratkaisuun ja rauhanprosesseihin, käsitellään useampia jälleenrakentamisen ja rauhan lujittamisen aloja, kuten markkinainfrastruktuuria, maaseudun teitä, terveyspalveluita tarjoavia klinikoita sekä saatavilla olevia kouluja ja lastentarhoja;
L. whereas the importance of women’s involvement and of a gender perspective is underlined by the fact that where more women are engaged in conflict resolution and peace-building processes, peace negotiations, more areas for reconstruction and peace consolidation are addressed: market infrastructure, rural roads, health clinics, accessible schools and kindergartens, etc.;
Neuvoston asiakirja 11948/10, 14. heinäkuuta 2010. hyväksyttiin vuonna 2010 ja että menestyksekkäitä valmisteluja on tehty ensimmäisen näihin indikaattoreihin perustuvan seurantaraportin esittämiseksi vuonna 2011
11948/10 of 14 July 2010. were adopted in 2010 and successful efforts have been made to present the first monitoring report based on these indicators in 2011
N. katsoo, että naisia, rauhaa ja turvallisuutta käsittelevät kansalliset toimintaohjelmat ovat oleellisia ja että niiden olisi perustuttava ohjelmien tavoitteita, täytäntöönpanoa ja seurantaa koko EU:ssa koskeviin yhdenmukaisiin eurooppalaisiin vähimmäisstandardeihin;
N. whereas National Action Plans regarding women, peace and security are essential, and should be based on uniform minimum European standards as regards their objectives, implementation and monitoring across the EU;
O. ottaa huomioon, että komissio päätti 31. elokuuta 2011 myöntää 300 miljoonaa euroa lisää rauhan ja turvallisuuden edistämiseksi Afrikassa; ottaa huomioon, että ainakin 12 Afrikan maata, joiden yhteenlasketun väkiluvun on arvioitu olevan 386,6 miljoonaa, lasketaan tällä hetkellä konfliktialueiksi;
O. whereas the Commission decided on 31 August 2011 to provide a further EUR 300 million for peace and security in Africa; whereas in 2011 at least 12 African countries, with a total estimated population of 386.6 million people, will count as current conflict regions;
P. toteaa, että konfliktien jälkeisissä tilanteissa jälleenrakennus ja uudelleenintegroituminen, institutionaaliset mekanismit ja sitoumukset sukupuolten tasa-arvoon ovat tehokkaita ensi askeleita kohti naisten oikeuksien suojelua ja edistämistä; toteaa, että hallitusten ja poliittisten edustajien, kansalaisyhteiskunnan ja tiedeyhteisöjen kaltaisten keskeisten toimijoiden osallistuminen sekä naisten järjestöjen, ryhmien ja verkostojen suora osallistuminen on keskeinen edellytys rauhanrakentamiselle, kestävän kehityksen saavuttamiselle ja sellaisen demokraattisen yhteiskunnan luomiselle, jossa naisten oikeuksia ja sukupuolten tasa-arvoa kunnioitetaan; katsoo, että niiden olisi saatava poliittista, rahallista ja oikeudellista tukea ohjelmien kehittämiseen myös väestön haavoittuvimpia osia, kuten siirtolaisnaisia ja maan sisällä siirtymään joutuneita naisia, pakolaisnaisia sekä palaavia naisia, varten;
P. whereas, in post-conflict situations undergoing processes of reconstruction and reintegration, institutional mechanisms and commitments to gender equality are effective first steps towards protecting and promoting women’s rights; whereas the involvement of all relevant actors, such as governments and political representatives, civil society and academics, as well as the direct participation of women’s organisations, groups and networks – which should receive political, financial and legal support for developing programmes, including for the most vulnerable members of the population, such as migrant, internally displaced, refugee and returnee women – is the essential precondition for peace-building, for achieving sustainable development and for bringing about a democratic society respectful of women’s rights as well as gender equality;
Q. katsoo, että naisten haavoittuvuus konfliktitilanteessa johtuu perimmiltään usein siitä, että naisten mahdollisuudet saada koulutusta ja työtä ovat rajalliset, minkä vuoksi sukupuoleen perustuvan väkivallan torjuminen aseellisissa konflikteissa edellyttää ehdottomasti naisten tasavertaista taloudellista osallistumista; toteaa, että naisten osallistuminen hallintoon sekä neuvottelupöydässä että rauhanomaiseen siirtymään liittyvissä aktiivisissa toimissa on edelleen vähäistä, mutta se on edelleen yksi tärkeimmistä tavoitteista ja keskeinen tekijä sukupuolten tasa-arvon saavuttamisessa;
Q. whereas the underlying causes of women’s vulnerability in conflict situations often lie in their limited access to, inter alia, education and the labour market, and whereas women’s economic participation on an equal basis is therefore a necessary precondition for combating gender-specific violence in armed conflicts; whereas women’s participation in governance, both at the negotiating table and in active roles in peaceful transitions, continues to be limited, yet remains a top priority and a critical element for achieving gender equality;
Naiset rauhaa ja turvallisuutta koskevien toimien johdossa
Women in peace and security leadership
4. kehottaa EU:ta ja jäsenvaltioita aktiivisesti edistämään naisten määrän kasvattamista siviili- ja sotilasrauhanturvaoperaatioissa, etenkin johtotason tehtävissä, ja tämän saavuttamiseksi kehottaa
Calls for the EU and the Member States actively to promote an increase in the number of women in the military and in civilian peace-keeping operations, especially in leadership positions, and to that end calls for:
– laatimaan kansallisia kampanjoita, joiden tavoitteena on poistaa mahdollisia stereotypioita ja tuoda esiin, että naiset voivat toimia puolustus- ja poliisivoimien eri tehtävissä siinä missä miehetkin; näiden kampanjoiden täytyy käsittää tiedotustapahtumia ja avointen ovien päiviä, joissa annetaan asiatietoa koulutus- ja työllistymismahdollisuuksista puolustusvoimissa;
– national campaigns promoting the military and the police force as a viable option for women as well as men, in order to dispel possible stereotypes; these campaigns should include information events and open days providing factual information on training and employment options in the armed forces;
– tarkastelemaan puolustusvoimien ylennysmenettelyjä sen selvittämiseksi, onko naisia syrjitty ylennyksissä heidän sukupuolensa perusteella, vaikka he muutoin olisivat tasa-arvoisia mieskollegoidensa kanssa;
– a review of promotion policy in the military, in order to examine whether women have been disadvantaged when it comes to being promoted, despite, without regard to their gender, being equal to their male colleagues;
– sisällyttämään sotilastoimintaan naisystävällisiä menettelyjä, kuten mahdollisuuden äitiysvapaaseen;
– the inclusion of women-friendly policies within the military, such as the possibility of maternity leave;
– tuomaan esiin roolimalleja – naisia, jotka ovat olleet rohkeita ja jotka ovat ryhtyneet toimiin muutosten aikaansaamiseksi;
– the promotion of role models – women who have been courageous and who have taken action to bring about change;
– palkkaamaan naisia nykyistä enemmän etenkin siviilioperaatioissa johtotehtäviin sekä ottamaan naisia mukaan vuorovaikutukseen paikallisyhteisön kanssa;
– the inclusion of more women, especially in civilian operations, in high-ranking positions and in interactions with the local community;
– tarjoamaan siviiliväestön kanssa vuorovaikutuksessa oleville miehille ja naisille koulutusta sukupuoleen liittyvistä näkökulmista, naisten ja lasten suojelusta, heidän erityistarpeistaan ja ihmisoikeuksistaan konfliktitilanteissa sekä isäntävaltioiden kulttuurista ja perinteistä, jotta voidaan parantaa osallistujien suojelua ja varmistaa, ettei naisten ja miesten koulutuksessa ole eroja;
– in-depth training of men and women involved in civilian interaction on gender‑related aspects, on the protection, special needs and human rights of women and children in conflict situations, and on the culture and traditions of the host countries, in order to improve protection for those taking part and to ensure that there are no differences in the provision of training for women and men;
13. pyytää, että rankaisematta jättämisen kysymyksestä tehdään rauhanneuvottelujen keskeinen kysymys, sillä rauhaan pitää kuulua erottamattomasti oikeudenmukaisuus ja rikokseen syyllistyneet pitää tuoda oikeuden eteen vastaamaan tekojensa rikosoikeudellisista seurauksista; korostaa, että rankaisematta jättämisestä ei voida neuvotella; pitää valitettavana, että naisiin kohdistuvaan väkivaltaan sodissa syyllistyneiden oikeudenkäynnit kestävät usein liian kauan, mikä lisää uhrien kärsimystä; vaatii siksi kohtuullisessa ajassa käytäviä, luotettavia ja oikeudenmukaisia oikeudenkäyntejä, joissa kunnioitetaan sodan uhreiksi joutuneiden naisten ihmisarvoa;
Asks that the issue of impunity be a principal factor in peace negotiations, as there should be no peace without justice, and the perpetrators must be brought to justice and face the penal consequences of their actions; emphasises that impunity must not be negotiable; deplores the fact that judicial proceedings against the perpetrators of violence against women in war are often too slow, creating further distress for the victims, and hence calls for reliable and equitable justice to be delivered within reasonable time limits and with respect for the dignity of women who are victims of war;
– luomalla tehokkaan järjestelmän kaikkien seksuaalisiin väkivaltarikoksiin liittyvien oikeuskäsittelyjen ja niiden jatkotoimien valvomiseksi;
– the establishment of an effective system to monitor all legal proceedings and their follow-up relating to cases of such violence;
– hyväksymällä toimia, strategioita ja ohjelmia, joissa keskitytään paitsi suojeluun ja syytetoimiin myös ehkäisyyn;
– the adoption of measures, strategies and programmes that focus not only on the protection and prosecution elements, but more importantly on prevention;
– perustamalla ohjelmia, joiden avulla väkivallan uhreille tarjotaan ilmaista terveysneuvontaa ja psykologista apua heidän omalla äidinkielellään, heidän kulttuuriensa ja tapojensa mukaisesti, ja joissa käytetään mahdollisuuksien mukaan naislääkäreitä;
– programmes providing free health and psychological counselling to victims of violence in their native language and in line with their culture and customs, where possible by women practitioners;
– perustamalla ohjelmia, joiden avulla tarjotaan terveystiedon kursseja sekä naisille ja miehille suunnattua helppolukuista, etenkin lisääntymis- ja seksuaaliterveyttä koskevaa kirjallisuutta, sekä sellaiseen kulttuuriin mukautettuja valistuskampanjoita, johon kuuluville ihmisille ne on suunnattu;
– programmes providing health courses and easily accessible literature, notably on reproductive and sexual health, targeting women and men, and awareness-raising campaigns tailored to suit the cultures of the people for whom they are intended;
– ryhtymällä erityistoimiin sen varmistamiseksi, että naisilla on yhtäläinen mahdollisuus hyödyntää julkisia terveydenhoitojärjestelmiä
– specific steps to be taken to ensure that women in conflict situations have fair access to public health systems
Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 25 artiklan ja Euroopan neuvoston Euroopan sosiaalisen peruskirjan (tarkistettu) I osan periaatteen 11 mukaisesti. ja erityisesti perusterveydenhoitoa, Maailman terveysjärjestön määrittelemä äidin ja lapsen erityissuojelu
As laid down in Article 25 of the Universal Declaration of Human Rights and in the Council of Europe’s European Social Charter (revised), Part I, Principle 11. , in particular primary healthcare, including the protection of mother and child as defined by the World Health Organisation
Maailman terveysjärjestön 56. yleiskokous A56/27, esityslistan kohdat 14, 18 ja 24, maaliskuu 2003; perusterveydenhoidon kansainvälinen konferenssi Alma-Atassa: 25. vuosipäivä, sihteeristön kertomus. mukaan luettuna, sekä naistentautien ja synnytysten alan terveydenhoitoa;
56th World Health Assembly A56/27, Provisional Agenda Item 14.18, 24 April 2003, International Conference on Primary Health Care, Alma-Ata: 25th anniversary, report by the Secretariat. , and gynaecological and obstetric healthcare;
– kehittämällä todistajansuojeluohjelmia, joiden tarkoitus on suojella uhreja ja rohkaista heitä siten, että heidän suojelunsa taataan, tulemaan esiin ja todistamaan tekijöitä vastaan;
– developing witness protection programmes in order to protect victims and to encourage them, under the guarantee of protection, to come forward and testify against their aggressors;
29. toteaa, että naisten roolia sodan jälkeisissä yhteiskunnissa ja heidän panostaan sodan jälkeiseen jälleenrakentamiseen ei tule pitää vain yleisenä kertomuksena naisten sotakokemuksista, vaan on tunnustettava naisten kokemusten erityisluonne ja monimuotoisuus;
Points out that people’s understanding of the role of women in post-war societies and of their contributions to post-war reconstruction must go beyond the universalistic narrative of ‘women’s experience of war’, and that the specificity and diversity of women’s experiences must be acknowledged;
38. korostaa komission jäsenvaltioille antamaa kehotusta panna täytäntöön kansainväliset velvoitteet, kuten kaikkinaisen naisiin kohdistuvan syrjinnän poistamisesta tehty yleissopimus, Kairon toimintaohjelma, Pekingin toimintaohjelma ja YK:n vuosituhatjulistus, sekä noudattaa niitä;
Highlights the Commission’s call for the EU to support third countries in complying with and implementing international obligations, such as the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, the Cairo Programme of Action, the Beijing Platform for Action and the UN Millennium Declaration;
40. korostaa tietoisuuden lisäämiseksi tehtävää työtä stereotypioiden, syrjinnän (sukupuoleen, kulttuuriin tai uskontoon perustuvan syrjinnän) ja perheväkivallan vastustamiseksi ja pitää sitä tärkeänä yleisen tasa-arvon edistämiseksi; toteaa, että näiden toimien lisäksi pitäisi edistää myönteistä naiskuvaa tiedotusvälineiden ja mainonnan antamien kuvien sekä opetusmateriaalin ja internetin kautta;
Underlines the importance of awareness-raising campaigns in the fight against stereotypes, discrimination (based on gender, culture or religion) and domestic violence, along with their importance for gender equality in general; notes that these campaigns should be complemented by the promotion of a positive image of women through female role models in the context of the media, advertising, educational materials and the internet;
45. pyytää Euroopan tasa-arvoinstituutin erityistukea tehokkaiden tasa-arvon valtavirtaistamiskäytäntöjen keräämisessä, käsittelemisessä ja levittämisessä pantaessa täytäntöön naisia ja aseellisia selkkauksia koskevia Pekingin indikaattoreita;
Calls for specific support from the European Institute for Gender Equality (EIGE) as regards the collection, processing and dissemination of effective gender mainstreaming practices in the implementation of the Beijing indicators in the area of women and armed conflicts;
48. pitää tervetulleina sukupuolten erityispiirteet huomioon ottavien varhaisvaroitus- ja konfliktinseurantaindikaattoreiden luomiseen tähtääviä aloitteita, jollaisia ovat tehneet muun muassa UN Women, Euroopan neuvosto, Swiss Foundation for Peace, International Alert sekä Forum on Early Warning and Early Response;
Welcomes the various initiatives to create gender-specific early-warning and conflict surveillance indicators, such as those taken by UN Women, the Council of Europe, the Swiss Foundation for Peace, International Alert and the Forum on Early Warning and Early Response;
Kansainvälisellä tasolla kysymys naisten asemasta aseellisissa selkkauksissa on sisällytetty Pekingissä vuonna 1995 pidetyssä neljännessä naisten maailmankonferenssissa hyväksyttyyn Pekingin julistukseen ja toimintaohjelmaan yhtenä sen strategisista tavoitteista ja toimista.
At international level, The Beijing Platform for Action adopted by the fourth World Conference on Women held in Beijing in 1995 includes women and armed conflict among its strategic objectives and actions.
Myös Yhdistyneet kansakunnat on jatkanut toimiaan naisiin, rauhaan ja turvallisuuteen liittyvien näkökohtien vahvistamiseksi turvallisuusneuvoston päätöslauselmilla 1325 (2000) ja 1820 (2008).
The United Nations have continued the efforts to strengthen women, peace and security aspects through UN Security Council Resolution 1325 (2000) and 1820 (2008).
Näitä päätöslauselmia seurasi naisiin ja lapsiin kohdistuvan seksuaalisen väkivallan torjumista aseellisissa konflikteissa koskeva YK:n päätöslauselma 1888 (2009), YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1889 (2009), jolla pyritään tiukentamaan sitoutumista YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan 1325, sekä YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1960 (2010), jolla luotiin mekanismi tiedon keräämiseen seksuaalisen väkivaltaan aseellisessa selkkauksessa syyllistyneistä sekä heidän luetteloimiseensa.
These resolutions were followed by UNSCR 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict, UNSCR 1889 (2009) seeking to strengthen UN commitment to 1325 and UNSCR 1960 (2010) which created a mechanism for compiling data on and listing perpetrators of sexual violence in armed conflict.
Uuden YK:n pääsihteerin erityisedustajan, jonka tehtävänä on ehkäistä aseellisissa konflikteissa esiintyvää seksuaalista väkivaltaa, nimittäminen (tällä hetkellä Margot Wallström) ja "UN Women" -yksikön perustaminen vahvistavat tasa-arvon tukemiseen ja naisten vaikutusmahdollisuuksien kasvattamiseen luodun YK:n järjestelmän institutionaalisia järjestelyitä.
The appointment of the new Special Representative of the UN Secretary-General on Sexual Violence in Conflict, now headed by Margot Wallström and the establishment of UN Women strengthen the institutional arrangements of the UN system in support of gender equality and the empowerment of women.
EU:lla on oma erityinen naisia, rauhaa ja turvallisuutta koskeva politiikkansa.
The EU has in place a specific policy on women, peace and security.