natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Toimintaohjelma ajantasaistettiin 26. helmikuuta 2003 neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetulla komission tiedonannolla KOM(2003) 93 lopullinen. .
This was updated in the Commission's Communication to Council and Parliament dated 26 February 2003 COM(2003) 93 final. .
Saatavilla olevien tietojen mukaan HIV-tartuntojen määrä lisääntyy nopeasti Itä-Euroopassa.
According to available data, the prevalence of HIV infection is rising rapidly in Eastern Europe.
Kaukasuksella ja Keski-Aasiassa tartunta-aste on alkaa olla vaarallisella tasolla.
In the Caucasus and Central Asia, there is a great danger that the prevalence will soon increase to dangerous levels.
Vuosia 2003—2004 koskevissa Tacis-maaohjelmissa määritellään toimenpiteet, jotka komissio aikoo toteuttaa tukeakseen alueen kumppanimaissa HIV- ja aids-tartuntojen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi.
The TACIS Indicative programmes for 2002-2003 and 2004-2006 identify the measures the Commission intends to undertake to assist partner governments in this region to prevent and fight HIV/AIDS.
HIV- ja aids-tartuntojen ehkäisy on ensisijaisessa asemassa Ukrainan ja Venäjän sekä Kaliningradin erillisalueen kanssa tehtävässä yhteistyössä.
Prevention and control of HIV/AIDS is a particularly high priority in its cooperation with Ukraine and Russia, including the Kaliningrad enclave.
Näillä alueilla yhteisön toimien kohteena ovat erityisesti suonensisäisten huumeiden käyttäjien HIV-tartunnat ja HI-viruksen tarttuminen äidiltä lapselle.
In these areas, Community activities have a special focus on the problem of HIV transmission through intravenous drug use and mother-to-child HIV transmission.
Esimerkiksi Venäjällä rahoitetaan uutta HIV:n ja aidsin torjuntakampanjaa vuoden 2002 kansallisesta Tacis-ohjelmasta.
For example, in Russia, a new project to prevent and combat HIV/AIDS will be financed from the 2002 TACIS national programme.
Hankkeella tuetaan laajalle yleisölle suunnattua monipuolista valistus- ja tiedotuskampanjaa, ja sen kohderyhmänä ovat niin sanotut tartunnan välittäjät, joiden kautta HIV ja aids leviävät riskiryhmistä koko väestön keskuuteen.
This will support a comprehensive public awareness and information campaign targeted at the population at large, with specific attention paid to the so-called bridge population which contributes to the spread of HIV/AIDS from the risk groups to the general population.
Tässä yhteydessä tärkein riskiryhmä ovat suonensisäisten huumeiden käyttäjät, jotka voivat myös myydä seksipalveluja ja siirtää tartunnan seksikumppaneilleen.
In this case, the main risk group consists of intravenous drug users, who may also be commercial sex workers, and the bridge population is their sexual partners.
HIV-tartuntojen määrä on pysynyt melko pienenä liittymisneuvotteluja käyvissä maissa.
HIV prevalence in Accession Countries remains low.
Komission rahoittaman EuroHIV-hankkeen avulla kerätään tietoja hakijamaiden HIV- ja aids-tilanteesta.
Data on HIV/AIDS in applicant countries are collected by the EuroHIV project, funded by the Commission.
Tiedot voi ladata osoitteesta http://www.eurohiv.org/sida.htm.
They can be downloaded from http://www.eurohiv.org/sida.htm.
Verensiirron yhteydessä saatavan HIV-tartunnan riskin vähentäminen on yksi laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta ihmisveren ja veren komponenttien keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua varten sekä direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta 27 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/98/EY EUVL L 33, 8.2.2003 . päätavoitteista.
The reduction of the risk of HIV transmission by blood transfusion in the Union is one of the main aims of Directive 2002/98/EC of the Parliament and of the Council of 27 January 2003 setting standards of quality and safety for the collection, testing, processing, storage and distribution of human blood and blood components and amending Directive 2001/83/EC OJ L 33, 8.2.2003 . , which will have to be applied by the accession countries in the future.
Direktiivi sisältää luovutuskieltoa koskevat vaatimukset, ja siinä edellytetään jokaisen luovutetun verierän tutkimista HIV:n varalta.
This Directive includes requirements for donor deferral criteria, and HIV testing for each blood donation.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0740/03
WRITTEN QUESTION E-0740/03
Aihe: Kroatian hakemus päästä EU:n jäsenvaltioksi Romanian ja Bulgarian kanssa vuonna 2007
Subject: Croatia's application to join the EU in 2007 at the same time as Romania and Bulgaria
Pitääkö komissio teknisesti mahdollisena Kroatian hallituksen 21. helmikuuta 2003 esittämää toivetta, että Kroatia liittyisi EU:hun vuonna 2007 samanaikaisesti Romanian ja Bulgarian kanssa, vaikka liittymisneuvotteluihin ei ole ryhdytty ja yhteisön säännöksien mukauttamista lainsäädäntöön ei ole aloitettu?
Does the Commission consider that the wish expressed by the Croatian government on 21 February 2003 that Croatia should join the EU in 2007 along with Romania and Bulgaria is technically feasible, given that negotiations on accession and transposition of the Community acquis have not started?
Katsooko komissio, että Kroatia olisi otettava EU:n jäseneksi aikaisemmin kuin muut entisen Jugoslavian liittotasavallan valtiot, koska sen naapurivaltiot Slovenia ja Unkari todennäköisesti liittyvät EU:hun, Kroatia on taloudellisesti vakaampi ja sillä on muiden jäsenvaltoiden käyttämiä merisatamia?
Does the Commission consider that the fact that the neighbouring states of Slovenia and Hungary will most probably be members of the EU at that time and that Croatia is economically stronger and has sea ports that are used by other Member States is a reason why Croatia should be admitted to the EU earlier than most of the other states of the former Yugoslav federation?
Mitä ratkaisua komissio ehdottaa siihen, että serbialainen vähemmistö — jota Itävalta-Unkari tuki vuosisatojen ajan, jotta se puolustaisi Kroatian rajaseutua (Krajina) naapurivaltio Bosnia ja Hertsegovinan turkkilaisten sotilaallista uhkaa vastaan — pakeni vuonna 1995 Kroatiasta, eikä pidä takaisin palaamista turvallisena, joten serbialaisten määrä on laskenut vuoden 1991 jälkeen 12:sta 4,5 prosenttiin kokonaisväestöstä?
What solution does the Commission envisage for the fact that most of the Serbian minority, who were invited to settle in Croatia centuries ago by the Austro-Hungarian empire to defend Croatia's border areas (Krajina) against the Turkish military threat from neighbouring Bosnia-Herzegovina, fled Croatia in 1995 and do not feel it is safe to return there, as a result of which this population group has fallen from 12 % to 4,5 % of the total population since 1991?
Mitä ratkaisua komissio ehdottaa Kroatian opposition ja niiden kroaattien, jotka asuvat Dalmatian alueen naapurissa Bosnia-Hertsegovinan lounaisella alueella, jonka asukkaat ovat pääasiassa kroaatteja, vaatimuksiin, ja katsooko komissio, että on käytännöllisesti mahdollista, että osa kroaateista asuu EU:n alueella ja muut sen ulkopuolella?
What solution does the Commission see for the claims made by the Croatian opposition and a very large section of Croatian public opinion on the south-west area of neighbouring Bosnia-Herzegovina bordering Dalmatia which is predominantly populated by Croats, and does it consider that it is really possible for one section of the Croat population soon to live within the EU area and another outside it?
Milloin Kroatialle ilmoitetaan, missä määräajassa ja minkä ehtojen perusteella EU:n jäsenyys on todella mahdollista, ja mikä on oletettava liittymisajankohta?
When will Croatia be told when and under what conditions EU accession is a real possibility and what is the anticipated date of accession?
Kroatia jätti hakemuksensa Euroopan unionin jäseneksi 21. helmikuuta 2003.
On 21 February 2003, Croatia submitted an application for Union-membership.
Se osoitettiin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan mukaisesti Euroopan unionin neuvostolle.
In accordance with Article 49 of the Treaty on European Union, this application was addressed to the Council of the Union.
Seuraavaksi neuvosto pyytänee kokouksissaan komissiota laatimaan Kroatian hakemusta koskevan lausunnon.
The next step in the process will be that, at one of its next meetings, the Council is likely to ask the Commission to prepare an Opinion ( Avis ) on Croatia's application.
Sen valmistelu kestää aiempien kokemusten perusteella noin vuoden komission saamasta pyynnöstä.
From the moment the Commission receives this request and based on previous experience, it is expected that the preparation of the Opinion will take about a year.
Neuvosto voi komission lausunnon ja suositukset analysoituaan päättää, käynnistetäänkö liittymisneuvottelut, jos Kroatia täyttää sille asetetut välttämättömät kriteerit.
The Council, after analysing the Commission's Opinion and its recommendation, may decide whether or not to open accession negotiations, based on the fulfilment of the necessary criteria by Croatia.
Komissio ei voi tässä vaiheessa arvioida näiden vaiheiden jälkeistä aikataulua, koska se riippuu siitä, miten nopeasti Kroatian politiikan, talouden, oikeusjärjestelmän ja hallinnon uudistaminen etenee.
At this stage, the Commission cannot speculate on a timetable beyond these next steps, as it will depend on the pace of Croatia's political, economic, legal and administrative reform process.
Ehtojen täyttyminen ja vakautus- ja assosiaatioprosessin eteneminen Kroatiassa ratkaisevat sen, milloin Kroatia voi liittyä EU:hun.
The fulfilment of these criteria and Croatia's progress in the Stabilisation and Association Process will determine when Croatia will be able to join the Union.
Kriteerit ovat samat kaikille vakautus- ja assosiaatioprosessiin kuuluville maille.
These criteria will be the same for all countries of the Stabilisation and Association Process.
Näin ollen jäseneksi etenemisen nopeus riippuu niiden omista ansioista.
The pace of their progress towards the Union will depend on their own merits.
Kroatiaa sitovat pakolaisten ja Kroatian sisäisten pakolaisten paluuta koskevat velvoitteet, jotka perustuvat Daytonin ja Pariisin sopimuksiin.
The obligations on Croatia concerning the return of refugees and displaced persons stem from the Dayton/Paris Agreements.
Velvoitteet myös muodostavat alueen vakautus- ja assosiaatioprosessin perustan.
These obligations constitute also a cornerstone of the Stabilisation and Association Process for the region.
Komissio on useaan otteeseen kehottanut Kroatiaa lisäämään ponnistelujaan pakolaisten paluun toteuttamiseksi.
The Commission has on various occasions reminded Croatia that efforts to facilitate the return of refugees need to be intensified.
Sitä koskevassa ratkaisussa on otettava huomioon paluualueiden olemattomat taloudelliset mahdollisuudet sekä asumiseen liittyvät monitahoiset kysymykset: tuhottujen asuntojen korjaaminen, käytössä olevien asuntojen palauttaminen niiden oikeille omistajille sekä menetettyjen vuokra- tai omistusoikeuksien ratkaiseminen.
Any solution needs to address both the complex issues of housing (reconstruction of destroyed property, repossession of occupied property and the resolution of the problem of lost tenancy/occupancy rights) and the lack of economic opportunities in the return areas.
Maan sisäisten pakolaisten ja pakolaisten asioista vastaavan Kroatian viraston ODPR Yleisistä töistä, jälleenrakentamisesta ja rakentamisesta vastaava Kroatian ministeriö, maasta karkotettujen, maahan palaavien ja pakolaisten osasto. :n mukaan Kroatiaan palasi 9 640 vähemmistöä edustavaa pakolaista vuonna 2002.
According to ODPR The Croatian Ministry for Public Works, Reconstruction and Construction, Department for Expellees, Returnees and Refugees. , there were 9 640 minority returns to Croatia in 2002.
UNCHR:n mukaan Serbiassa ja Montenegrossa on yhä kaikkiaan 228 000 ja Bosnia ja Hertsegovinassa 22 000 Kroatiasta tullutta pakolaista.
According to UNHCR a total of 228 000 refugees from Croatia remain displaced in Serbia and Montenegro and about 22 000 in BiH.
ODPR:n mukaan kaikkiaan 305 379 maan sisäistä pakolaista ja pakolaista oli palannut kotiinsa Kroatiasta ja sen ulkopuolelta vuoden 2002 loppuun mennessä.
According to the Croatian Office for Displaced Persons and Refugees (ODPR), a total of 305 379 people returned to their homes from within (internally displaced persons — IDP's) or outside (refugees) Croatia up to the end of 2002.
Kaikki 207 320 maan sisäistä pakolaista edustavat kroaatteja ja kaikki 95 058 pakolaista serbejä.
207 320 IDP's are of Croat ethnicity.
Kroatiaan palasi vuonna 2002 noin 11 000 serbipakolaista ja 6 557 maan sisäistä serbi- ja kroaattipakolaista.
The return figures for 2002 are approximately 11 000 refugees (all Serbs) and 6 557 DP's (both Serbs and Croats).
Vuoden 2001 vastaava luku oli serbipakolaisten osalta sama kuin vuonna 2002 ja maan sisäisten serbi- ja kroaattipakolaisten osalta 10 846 .
The corresponding figures in 2001 were the same for refugees (Serbs) and 10 846 IDP's (both Serbs and Croats).
ODPR:n mukaan Kroatiassa on tällä haavaa 8 055 pakolaista ( 7 342 Bosnia ja Hertsegovinasta ja 713 Kosovosta) ja 17 000 maan sisäistä pakolaista ( 13 748 Kroatiasta ja 3 352 Serbiasta).
According the ODPR, there are currently 8 055 refugees ( 7 342 from BiH and 713 from Kosovo) and 17 100 DP's ( 13 748 Croats and 3 352 Serbs) in Croatia.
Kroatia on saanut vuodesta 1996 yhteisön taloudellista tukea sodanjälkeistä jälleenrakentamista ja pakolaisten paluuta varten.
The Community has provided financial support to Croatia for post war reconstruction and refugee return since 1996.
Tukiohjelmien alkuperäinen tarkoitus oli antaa hätäapua sodan jälkeisenä aikana.
These programmes were initially designed to deliver emergency aid in the immediate post-war period.
Ohjelmista käytettiin vuosina 1996—2000 61,5 miljoonaa euroa pääasiassa asuntojen korjaamiseen.
From 1996-2000 EUR 61,5 million were spent primarily for the reconstruction of housing units.
CARDS-ohjelma puolestaan keskittyy yhä enemmän pitkäjänteiseen tukemiseen, jonka tarkoituksena on edistää sodan runtelemien alueiden sosiaalis-taloudellista kehitystä.
The CARDS Programme is now increasingly focussing on a longer-term approach trying to foster socio-economic development in the war affected areas.
Kroatian kansallisesta CARDS-ohjelmasta on osoitettu 65,2 miljoonaa euroa pakolaisten paluuta varten vuosiksi 2001—2004.
For the period 2001-2004, EUR 65,2 million are allocated to refugee return within the overall CARDS national programme for Croatia.
Komissio ei voi arvioida Kroatian poliittisten puolueiden sisäistä asemaa.
The Commission cannot speculate on the internal positions of the political parties of Croatia.
Komissio haluaa kuitenkin muistuttaa, että Kroatia on sitoutunut Daytonin ja Pariisin sopimuksiin, jotka takaavat Bosnian ja Hertsegovinan alueellisen yhtenäisyyden.
However, the Commission would like to recall that Croatia is party to the Dayton/Paris Peace Agreements which guarantee the territorial integrity of Bosnia and Herzegovina.
Kroatia on lisäksi vakautus- ja assosiaatiosopimuksen mukaisesti sitoutunut alueelliseen yhteistyöhön ja hyvien suhteiden kehittämiseen naapurivaltioidensa kanssa.
Also, under the Stabilisation and Association Agreement (SAA), Croatia is committed to regional co-operation and the development of good neighbourly relations.
On selvää, että tähän velvoitteeseen kuuluu nykyisten rajojen kunnioittaminen.
There is no doubt that the respect of existing borders forms part of this obligation.
Euroopan unioni ei perustu etnisyyden periaatteeseen vaan vapauden, demokratian sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen periaatteeseen ja oikeusvaltion periaatteeseen.
The Union is not founded on the principle of ethnicity but on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law.
Siksi Kroatian tai Bosnia ja Hertsegovinan väestön etninen jakautuminen ei vaikuta ajankohtaan, jolloin maat voivat liittyä EU:hun.
The ethnic composition of the population of either Croatia or Bosnia and Herzegovina will therefore have no influence on the date when these countries will be able to join the Union.
Sitä paitsi EU:ssa on runsaasti menneitä ja nykyisiä esimerkkejä etnisistä ryhmistä, jotka asuvat osittain EU:n sisä- ja osittain EU:n ulkopuolella.
Furthermore, there are numerous — past and current — examples in the Union of ethnic groups living partly inside and partly outside the Union.
Feirassa kesäkuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto myönsi kaikille vakautus- ja assosiaatioprosessiin kuuluville maille ja siten myös Kroatialle mahdollisen EU-jäsenvaltioehdokkaan statuksen.
The Feira European Council of June 2000 gave all countries of the Stabilisation and Association Process, including Croatia, the status of potential candidates to the Union.
Tämä mainitaan myös vakaus- ja assosiaatiosopimuksessa, joka allekirjoitettiin Kroatian kanssa lokakuussa 2001.
This commitment is also recalled in the SAA signed with Croatia in October 2001.
Kuten kysymyksen 1 vastauksessa mainitaan, komissio ei voi tässä vaiheessa arvioida mahdollista liittymisen ajankohtaa.
As indicated in the reply to question 1, at this stage, the Commission cannot speculate on any possible date for accession.
Kroatian politiikan, talouden, oikeusjärjestelmän ja hallinnon uudistamisen nopeus ratkaisee, milloin maa voi täyttää mainitut kriteerit.
The pace of Croatia's political, economic, legal and administrative reform process will determine when the country will be able to fulfil the above mentioned criteria.
KIRJALLINEN KYSYMYS E-0746/03
WRITTEN QUESTION E-0746/03
esittäjä(t): Jillian Evans (Verts/ALE) komissiolle
by Jillian Evans (Verts/ALE) to the Commission
Aihe: Hmong-heimon kristityt Vietnamissa
Subject: Hmong Christians in Vietnam
Tietooni on tullut Hmong-kristittyjen kärsimykset Vietnamissa.
The suffering of Hmong Christians in Vietnam has been brought to my attention.
Perheitä on häädetty kodeistaan ja jotkut ovat kuolleet, kuten Mua Bua Senh, joka todennäköisesti kuoli hänelle aiheutettuihin vammoihin, kun hän kieltäytyi jättämästä kotiaan.
Families have been evicted from their homes, and some, such as Mr Mua Bua Senh, have died — apparently as a result of injuries inflicted as he refused to leave his family home.
Vietnamin perustuslaki takaa vakaumuksen ja uskonnon vapauden.
The Constitution of Vietnam guarantees freedom of belief and religion.
Vietnamin hallitus tunnustaa virallisesti kuusi uskontoa — yhden buddhalaisen yhteisön, Vietnamin buddhalaisen keskuskirkon, katolisen kirkon, kaksi protestanttista uskonnollista yhteisöä, islamilaisuuden, hoa hao -buddhalaisuuden ja cao-daismin.
Vietnam's government officially recognises six religions — one Buddhist organisation, the Central Buddhist Church of Vietnam, the Catholic Church, two Protestant church organisations, Islam, Hoa Hao Buddhism and Cao-Daism.
Vietnamin väkiluvun arvioidaan olevan yhteensä 78,5 miljoonaa.
The total population of Vietnam is estimated at 78,5 millions.
Buddhalaisuutta aktiivisesti harjoittavien määräksi ilmoitetaan virallisesti 7,5 miljoonaa, ja jopa puolet vietnamilaisista sanoo olevansa buddhalaisia ja harjoittavansa buddhalaista uskontoa.
The official figure for active Buddhists is stated at 7,5 million, and up to roughly half of the Vietnamese claim to be Buddhists and practice Buddhism.
Katolista uskontoa harjoittavia on kuudesta seitsemään miljoonaa, ja protestanttista uskoa harjoittavia on noin miljoona.
There are between 6 and 7 million practising Catholics and around 1 million of practising Protestants.
Protestanttien määrä on viime vuosina nopeasti kasvanut, erityisesti Etelä-Vietnamissa ja maaseutualueiden etnisten vähemmistöjen parissa.
The number of Protestants, especially in the South of Vietnam and amongst the ethnic minority population in rural areas, has grown rapidly in recent years.
Muilla neljällä uskonnolla on saatujen tietojen mukaan kaikkiaan noin 2,5 miljoonaa kannattajaa, joista noin 70 000 on muslimeja.
The remaining four religions are reported to have about 2,5 million adherents in total, including around 70 000 Muslims.
Vietnamin perustuslain mukaan on myös kiellettyä rikkoa vakaumuksen tai uskonnon vapautta tai käyttää sitä edukseen tai toimia valtion lakien tai politiikan vastaisesti.
The Vietnamese Constitution also specifies that it is forbidden to violate freedom of belief or religion, or to take advantage of it or to act against the laws or policies of the State .
Säännöksen perusteluna pidetään Vietnamin viranomaisten halua hillitä muutosvauhtia ja ylläpitää yhteiskunnan yhtenäisyyttä markkinatalouteen siirtymisen aikana.
This provision is attributed to the desire of the Vietnamese authorities to control the pace of change and to maintain cohesion in their society during the process of transition to a market economy.
Koska Vietnamin viranomaiset pitävät selvästi torjuttuja uskonnollisia liikkeitä poliittisen opposition ja hajaannuksen edustajina, säännöksellä perustellaan usein näihin liikkeisiin kohdistettuja valvontatoimenpiteitä, rajoituksia, kieltoja ja rangaistuksia.
As the authorities of Vietnam perceive notably unapproved religious movements as an element of political opposition and of disunity, this provision is frequently invoked to justify controls, limitations, prohibitions and sanctions that restrict freedom in this field.
Tiedot vietnamilaisten kristittyjen vainosta (erityisesti kristittyjen Montagnard- ja Hmong-heimojen parissa) ovat lisääntyneet keskiylängöllä helmikuussa 2001 tapahtuneen väkivaltaisen kapinan jälkeen.
Reports of harassment of some Christians in Vietnam (especially against the Montagnard Christians and Hmong Christians) have increased since the violent uprising in the Central Highlands in February 2001.
Joissakin tapauksissa on väitetty turvallisuusjoukkojen toistuvasti yrittäneen saada ylängöillä asuvia luopumaan uskostaan.
A number of reports have alleged repeated actions by the security forces aimed at forcing highlanders to renounce their faith.
Vietnamin viranomaiset ovat kiistäneet nämä tiedot ja väitteet pidätettyjen tapaturmaisista kuolemista tai pieksemisistä.
These reports and reports of accidental deaths or beatings under police custody are denied by the Vietnamese authorities.
Näille tiedoille ei ole vielä saatu vahvistusta riippumattomista lähteistä.
It has not so far been possible to obtain independent confirmation of such reports.
Komissio on yhtä mieltä Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomitean kanssa, joka ilmoitti heinäkuussa 2002 olevansa huolissaan kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 18 artiklan periaatteiden toteutumisesta.
The Commission shares the worries expressed by the United Nations Human Rights Committee in July 2002 regarding Article 18 of the International Covenant on Civil and Political Rights.
Komitea totesi, etteivät Vietnamin toimittamat tiedot antaneet riittävän selkeää kuvaa maan uskonnonvapaustilanteesta.
The Committee noted that the information provided by Vietnam was insufficient to have a clear view of the situation in the country with regard to religious freedom.
Koska Vietnamissa yritetään käytettävissä olevien tietojen mukaan tukahduttaa tai määrätietoisesti estää tiettyjen uskontojen harjoittaminen, komitea ilmoitti olevansa vakavasti huolestunut siitä, ettei Vietnamin vallassa olevan kommunistisen puolueen käytäntö täytä tässä suhteessa yleissopimuksen 18 artiklan vaatimuksia.
In the light of the information available that certain religious practices are repressed or strongly discouraged in Vietnam, the Committee expressed serious concern that Vietnam's State party practice in this respect does not meet the requirements of article 18 of the Covenant.
Komission Vietnamin-politiikan tavoitteena on rohkaista ja tukea maan ihmisoikeustilanteen parantamista ja demokratisoitumiskehitystä ja tuoda esiin huolensa väärinkäytöksistä ja tilanteen huononemisesta.
The Commission's policy towards Vietnam is to encourage and support progress on human rights and democratisation, and to raise concerns where abuses occur or where a deterioration in the situation becomes evident.