natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vuonna 2002 Euroopan parlamentti käsitteli suhteitaan kansallisiin parlamentteihin perusteellisessa mietinnössä
In 2002 the European Parliament drew up a comprehensive report on its relations with the national parliaments
7.2.2002 annettu päätöslauselma, perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö A5-0023/2002 , esittelijä: Giorgio Napolitano. .
Resolution of 7 February 2002, report A5-0023/2002 of the Committee on Constitutional Affairs, rapporteur Giorgio Napolitano. .
Päätöslauselman 1 kohta. .
Paragraph 1 of the resolution. .
Euroopan unionin parlamentarismin vahvistamisen täytyy perustua kahteen tekijään: yhtäältä Euroopan parlamentin toimivallan vahvistamiseen kaikessa unionin päätöksenteossa sekä toisaalta kansallisten parlamenttien toimivallan vahvistamiseen suhteessa maiden omiin hallituksiin
The necessary parliamentarisation of the Union should be based on two fundamental approaches: on the one hand, the broadening of the European Parliament’s powers vis-à-vis all the Union’s decisions, and, on the other, the strengthening of the powers of the national parliaments vis-à-vis their respective governments
Päätöslauselman 3 kohta. .
Paragraph 3 of the resolution. .
Suhteiden käytännön puolen suhteen Euroopan parlamentti ehdotti, että kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin valiokuntien yhteistyötä Euroopan yhdentymiseen liittyvillä aloilla tulisi kehittää ja järjestelmällistää mm. ulko- ja turvallisuuspolitiikan, talous- ja rahaliiton sekä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen ja perustuslainsäädännön osalta
As regards the practical side of relations, it proposed that cooperation between the parliamentary committees of the national parliaments and the European Parliament in all European integration-related sectors should be developed and placed on a systematic footing, not least in the areas of the common foreign and security policy, Economic and Monetary Union, the area of freedom, security and justice and constitutional affairs
Päätöslauselman 13 kohta. .
Paragraph 13 of the resolution. .
Uudistussopimukseksi kutsuttuun Lissabonin sopimukseen liitetyissä samoja seikkoja koskeneissa pöytäkirjoissa tätä oikeutta täydennettiin niin, että kansallisten parlamenttien enemmistö, Euroopan parlamentin jäsenten enemmistö ja neuvoston jäsenten 55 prosentin enemmistö voivat kaataa lainsäädäntöehdotuksen ("punaisen kortin" menettely).
In the same protocols annexed to the Lisbon Treaty, also referred to as the reform Treaty, this right was broadened to encompass the possibility of halting consideration of a legislative proposal on the basis of a call made by a majority of the national parliaments, a majority in the European Parliament and a majority of 55% of the members of the Council (‘red card’ procedure).
Tämä uutuus vaikuttaa myös Euroopan parlamentin suhteisiin kansallisiin parlamentteihin, sillä sen on noudatettava kahdeksan viikon määräaikaa, jota ennen se ei saa päättää ehdotuksen käsittelyä, ja sen on otettava huomioon tänä aikana toimitetut perustellut lausunnot.
This innovation also has a bearing on relations between the European Parliament and the national parliaments, since the former must allow a period of eight weeks to elapse before concluding its consideration of a proposal and must take account of reasoned opinions submitted during that period.
Parlamentin on myös mukautettava työjärjestyksensä näihin uusiin seikkoihin.
In addition, it must bring its Rules of Procedure into line with the new situation.
Vaikka tämän uuden järjestelyn käytännön merkitys näkyy vasta Lissabonin sopimuksen tultua voimaan, sillä on kuitenkin "symbolinen" merkitys, jota ei pidä väheksyä: kansalliset parlamentit tunnustetaan ensi kerran virallisesti "unionin tason toimijoiksi".
Although the practical impact of the new arrangements will become clear only once the Lisbon Treaty has entered into force, their ‘symbolic’ significance should not be underestimated, since for the first time the national parliaments have been officially recognised as ‘players at Union level’.
Mitä päätelmiä esitetystä Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien välisten suhteiden kehityksestä voidaan tehdä?
What conclusions can be drawn from this survey of the way relations between the European Parliament and the national parliaments have developed?
Ensinnäkin se, että niiden välillä ei ole enää vastakkainasettelua.
The first is that there is no longer any antagonism between the two sides.
Euroopan parlamentti on paitsi suhtautunut myönteisesti kansallisten parlamenttien merkityksen kasvuun myös tukenut sitä aktiivisesti.
The European Parliament has not just taken a benevolent view of the measures which have increased the importance of the role played by the national parliaments; it has actively supported the process.
Lisäksi osapuolet ovat oivaltaneet, että ne voivat lisätä toimeenpanovallan parlamentaarista valvontaa sekä unionin että jäsenvaltioiden tasolla vain, jos niiden toimet täydentävät toisiaan.
In addition, all those involved have recognised that it is only by joining forces that they can enhance parliamentary scrutiny of the executive at both Union and Member State levels.
Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien jäsenet ovat tekemisissä samojen ministerien kanssa näiden edustaessa joko kansallista hallitusta tai ministerineuvostoa.
The Members of the European Parliament and of the national parliaments have to deal with the same ministers, whether in their capacity as representatives of national governments or in their capacity as representatives of the Council of Ministers.
Tässä yhteydessä molempien osapuolien on vältettävä toimien päällekkäisyyttä ja kilpailua.
Duplication of work and rivalries are of no use to either side.
Suhteiden on konkretisoiduttava yhteistyönä, jonka on oltava nykyistä järjestelmällisempää, mutta ei välttämättä muodoltaan virallisempaa.
Relations between the European Parliament and the national parliaments must take the form of cooperation which is more structured, but not necessarily more formalised.
Näitä perusteluja edeltävä päätöslauselmaesitys sisältää joukon käytännön ehdotuksia tätä silmälläpitäen.
The motion for a resolution preceding this text contains a number of practical proposals as to how this might be brought about.
Toisaalta parlamenttien välinen yhteistyö ei saa johtaa puuttumiseen parlamenttien päätäntävaltaan.
On the other hand, interparliamentary cooperation must not encroach on parliaments' decision-making powers.
Lissabonin sopimuksen vaikutus Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden parlamenttien välisten suhteiden kehittymiseen
on the development of the relations between the European Parliament and national parliaments under the Treaty of Lisbon
1. panee tyytyväisenä merkille viime vuosina saavutetun edistyksen Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien yhteistyössä ulko-, turvallisuus- ja puolustusasioissa;
Welcomes the progress that has been made in recent years in developing collaboration between the European Parliament and national parliaments in the field of foreign affairs, security and defence;
Toimielinten välinen sopimus 2006/C 139/01 ja SEU:n 41 artiklan 3 kohta sellaisena kuin se on muutettuna Lissabonin sopimuksella. ;
Interinstitutional Agreement 2006/C 139/01 and Article 41(3) of the EU Treaty, as amended by the Treaty of Lisbon. ;
Lissabonin sopimuksen vaikutuksesta Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden parlamenttien välisten suhteiden kehittymiseen
on the development of the relations between the European Parliament and national Parliaments under the Treaty of Lisbon
1. pitää myönteisenä, että kansallisten parlamenttien toissijaisuusperiaatteen nojalla harjoittama demokraattinen valvonta lisää EU:n ja jäsenvaltioiden kehitysyhteistyötoimien johdonmukaisuutta, avoimuutta ja täydentävyyttä;
Welcomes the fact that democratic scrutiny by national parliaments, based on the principle of subsidiarity, will improve coherence, transparency and complementarity between the EU and the Member States in the area of development cooperation;
ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan aluekehitysrahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1080/2006 muuttamisesta energiatehokkuuteen ja uusiutuvien energialähteiden käyttöön asuntokannassa tehtävien investointien tukikelpoisuuden osalta
on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council amending Regulation (EC) No 1080/2006 on the European Regional Development Fund as regards the eligibility of energy efficiency and renewable energy investments in housing
– ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle ( KOM(2008)0838 ),
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2008)0838 ),
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan ja 162 artiklan, joiden mukaisesti komissio välitti ehdotuksensa parlamentille ( C6–0473/2008 ),
– having regard to Article 251(2) and Article 162 of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0473/2008 ),
– ottaa huomioon aluekehitysvaliokunnan mietinnön ( A6‑0134/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on Regional Development ( A6-0134/2009 ),
(4) Sen varmistamiseksi, että EY:n perustamissopimuksen 158 artiklassa määrätyn taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteet saavutetaan, toimet olisi kohdistettava pienituloisiin kotitalouksiin, sellaisina kuin ne määritellään kansallisessa voimassa olevassa lainsäädännössä .
(4) In order to ensure that the objectives of economic and social cohesion as set out in Article 158 of the EC Treaty are met, interventions should target low-income households, as defined by the national legislation in force .
(4) Sen varmistamiseksi, että EY:n perustamissopimuksen 158 artiklassa määrätyn koheesiopolitiikan tavoitteet saavutetaan, toimilla olisi tuettava sosiaalista yhteenkuuluvuutta .
(4) In order to ensure that the objectives of cohesion policy as set out in Article 158 of the EC Treaty are met, interventions should support social cohesion .
(4 a) Euroopan tilintarkastustuomioistuin suositteli vuoden 2007 vuosikertomuksessaan, että lainsäädäntöviranomaiset ja komissio valmistautuvat harkitsemaan uudelleen tulevien rahoitusohjelmien muotoa, tukikelpoisten kustannusten laskentaperusteiden yksinkertaistamista ja kertaluontoisten tai kiinteämääräisten maksujen käyttöä "todellisiin kustannuksiin" perustuvien maksujen sijasta.
(4a) The European Court of Auditors recommended in its 2007 annual report that the legislative authorities and the Commission be prepared to reconsider the design of future expenditure programmes by giving due consideration to simplifying the basis of calculation of eligible cost and making greater use of lump - sum or flat - rate payments instead of reimbursement of "real costs".
(4 b) EAKR-tukea saavien toimien hallinnoinnin sekä hallinnon ja valvonnan riittävän yksinkertaistamisen varmistamiseksi erityisesti silloin, kun on kyse tulosperusteisesta järjestelmästä, on aiheellista lisätä tukikelpoisten kustannusten joukkoon kolme uutta kustannustyyppiä: kertaluontoiset kustannukset, välilliset kustannukset ja kiinteämääräiset standardiyksikkökustannukset.
(4b) In order to ensure the necessary simplification in the management, administration and control of operations that receiv e an ERDF grant, particularly when linked to a result-based reimbursement system, it is appropriate to add three additional forms of eligible costs, namely, indirect costs, lump sums and flat-rate standard scales of unit cost.
(4 c) Menojen tukikelpoisuuteen liittyvän oikeusvarmuuden varmistamiseksi näitä tukikelpoisten kustannusten uusia kustannustyyppejä olisi sovellettava kaikkiin EAKR-tukiin.
(4c) In order to ensure legal certainty in relation to the eligibility of expenditure, these additional forms of eligible costs should be applicable to all grants from the ERDF.
Näin ollen muutosta olisi sovellettava taannehtivasti 1 päivästä elokuuta 2006, mikä on myös asetuksen (EY) N:o 1080/2006 voimaantulopäivä.
Retroactive application should therefore be necessary with effect from 1 August 2006, which is the date of entry into force of Regulation (EC) No 1080/2006.
Asetus (EY) N:o 1080/2006
Regulation (EC) No 1080/2006
7 artikla – 1 a kohta
Article 7 – paragraph 1a
Jäsenvaltioiden on määritettävä tukikelpoiset asuntokannat kansallisissa säännöissä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 56 artiklan 4 kohdan mukaisesti sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tukemiseksi.
Member States shall define categories of eligible housing in national rules, in conformity with Article 56(4) of Regulation (EC) No 1083/2006, in order to support social cohesion.
(2 a) Lisätään kohta seuraavasti:
( 2 a) The following paragraph shall be inserted:
tukien osalta:
in the case of grants:
(i) kiinteähintaisena ilmoitetut välilliset kustannukset 20 prosenttiin asti toimen välittömistä kustannuksista;
(i) indirect costs , declared on a flat-rate basis, of up to 20% of the direct costs of an operation;
(ii) kiinteähintaiset kustannukset, jotka on laskettu jäsenvaltion määrittelemien standardiyksikkökustannusten perusteella;
(ii) flat-rate costs calculated by application of standard scales of unit cost as defined by the Member State ;
(iii) kertaluontoiset kustannukset, jotka kattavat jonkin toiminnan kulut kokonaan tai osittain.
(iii) lump sums to cover all or part of the costs of an operation.
Edellä i, ii ja iii alakohdassa tarkoitettuja vaihtoehtoja on mahdollista yhdistellä ainoastaan, jos niistä kukin liittyy eri tukikelpoisuusluokkaan tai jos niitä käytetään saman toimen eri hankkeisiin.
The options referred to in points (i), (ii) and (iii) may be combined only where each of them covers a different category of eligible costs or where they are used for different projects within the same operation.
Edellä i, ii ja iii alakohdassa tarkoitetut kustannukset on ilmoitettava etukäteen käyttämällä oikeudenmukaista, tasapuolista ja todennettavaa laskentamenetelmää.
The c osts referred to in point s (i), (ii) and (iii) shall be established in advance on the basis of a fair, equitable and verifiable calculation.
Edellä iii alakohdassa tarkoitetut kertaluontoiset kustannukset eivät saa ylittää 50 000 euroa."
The lump sum referred to in point (i ii) shall not exceed EUR 50 000 ".
Tämän asetuksen 1 artiklan 2 a kohtaa sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2006.
Article 1( 2a ) of this Regulation shall apply with effect from 1 August 2006.
Euroopan komissio antoi 26. marraskuuta kattavan Euroopan talouden elvytyssuunnitelman vastauksena meneillään olevaan finanssikriisiin ja Euroopan talouden laskusuhdanteeseen.
On 26 November, in response to the ongoing financial crisis and slow-down in the European economy, the European Commission presented a wide-ranging Economic Recovery Plan for Europe.
EU:n koheesiopolitiikalla on reaalitalouden suurimpana investointilähteenä merkittävä osuus tässä suunnitelmassa.
EU Cohesion Policy, as the largest source of investments in the real economy, makes an important contribution to this plan.
Yli 65 prosenttia koheesiopolitiikan yhteenlasketuista määrärahoista ajanjaksolle 2007–2013 on jo "korvamerkitty" investointeihin kasvua ja työllisyyttä koskevan Lissabonin strategian neljällä ensisijaisella alalla.
More than 65% of its total allocation for the period 2007-2013 is already "earmarked" for investment in the four priority areas of the Lisbon strategy for growth and jobs.
Tämän vuoksi ei siis ole yllättävää, että on toteutettu niin lainsäädännöllisiä kuin muitakin toimenpiteitä hankkeiden toteutuksen helpottamiseksi paikan päällä sekä luottamuksen ja dynamiikan aikaansaamiseksi taloudessa.
It comes as no surprise, therefore, that both legislative and non-legislative measures have been taken to help accelerate project implementation on the ground and build confidence and dynamism in the economy.
Tässä yhteydessä komissio antoi ehdotukset kolmen nykyisen EU:n rakennerahastoja koskevan asetuksen tarkistamisesta ajanjaksolle 2007–2013: yleisasetus, Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR) ja Euroopan sosiaalirahastoa (ESR) koskevat asetukset.
In this context, the Commission presented proposals to revise three of the current EU Structural Funds Regulations for the period 2007-2013: the General Regulation, the European Regional Development Fund (ERDF) Regulation, and the European Social Fund (ESF) Regulation.
Yleisesti näiden lainsäädäntömuutosten tarkoituksena on parantaa jäsenvaltioiden kassavirtaa ja likviditeettiä, helpottaa rahoitusjärjestelyvälineiden käyttöä, yksinkertaistaa ja laajentaa kertaluontoisten ja kiinteämääräisten kustannusten käyttöä sekä laajentaa mahdollisuuksia energiatehokkuuteen ja uusiutuvien energialähteiden käyttöön asuntokannassa tehtävien investointien tukemiseksi.
In general terms, the purpose of these legislative changes is to improve cash flow and liquidity in the Member States, facilitate the use of financial engineering instruments, simplify and broaden the use of flat rate and lump-sum costs, and expand the possibilities for support to investments in energy efficiency and renewable energy in housing.
Komission ehdotus – EAKR-asetus
Commission proposal - ERDF Regulation
Komissio esitti yhden tarkistuksen EAKR-asetuksen (1080/2006) 7 artiklaan ("Menojen tukikelpoisuus") tavoitteena tarjota kaikille EU:n jäsenvaltioille ja alueille mahdollisuus energiatehokkuuteen ja uusiutuvien energialähteiden käyttöön asuntokannassa tehtäviin investointeihin EU:n rakennerahastojen tuella.
The Commission introduced one amendment to Article 7 ("Eligibility of Expenditure") of the ERDF Regulation (1080/2006) with the aim of enabling all EU Member States and regions to invest in energy-efficiency and renewable energy measures in housing with the support of the EU Structural Funds.
EAKR-rahoitusta voidaan nyt hyödyntää kansallisten, alueellisten tai paikallisten viranomaisten esimerkiksi asuntokannan kaksoislasitusta, seinien eristystä ja aurinkopaneeleja tai vanhojen kattiloiden korvaamista uusilla ja energiatehokkaammilla koskevien suunnitelmien yhteisrahoituksessa.
Consequently, ERDF may be used to co-finance national, regional or local authority schemes to install, for instance, double-glazing, wall insulation and solar panels in housing, or replace old boilers for more energy-efficient ones.
Toimenpide koskee EU:n kaikkia 27 jäsenvaltiota, ja alun perin se oli määrä kohdentaa pienituloisille talouksille.
This measure will apply to the whole EU-27, and was originally intended to be targeted only at low-income households.
On muistettava, että nykyisen sääntelykehyksen mukaisesti EAKR:sta tuetaan toimia asuntosektorilla, kuten energiatehokkuuden edistämistä, mutta ainoastaan uusissa jäsenvaltioissa (EU-12) ja tietyin edellytyksin.
It should be recalled that, under the current Regulation, the ERDF already supports interventions in the housing sector, including energy efficiency, but only for the new Member States (EU-12) and under several conditions.
Käytännössä EAKR-tukea voidaan käyttää vain rakennuksen yhteisiin tiloihin (tai sosiaalisen asuntotuotannon alalla koko rakennukseen) kaupunkien ongelma-alueilla.
In practical terms, the ERDF could only be used for common parts of a building (or the entire building in the case of social housing) in deprived urban areas.
Ehdotuksella ei lisätä rahoitusta eikä sillä ole vaikutusta yhteisön talousarvioon.
This proposal does not increase funding and has no implications for the Community budget.
Sillä pelkästään tarjotaan jäsenvaltioille mahdollisuus halutessaan suunnata uudelleen painopistealojaan ja laatia uudelleen toimenpideohjelmiaan rahoittaakseen toimia tällä alalla.
It simply enables Member States, if they so wish, to shift their priorities and re-programme their Operational Programmes in order to finance actions in this field.
Neuvoston kompromissiratkaisu EAKR-asetuksesta
Council compromise on the ERDF Regulation
Neuvosto pääsi ensimmäisessä käsittelyssä yhteisymmärrykseen EAKR-asetuksen tarkistamisesta hyvin lyhyessä ajassa.
The Council managed to reach a compromise at first reading on the revision of the ERDF Regulation within a very limited timeframe.
Neuvoston rakennetoimityöryhmä neuvotteli seuraavia muutoksia asuntokantaa koskevaan komission ehdotukseen:
The Council's Working Party on Structural Measures negotiated a number of changes to the Commission proposal on housing , namely:
· Viittaus pienituloisiin talouksiin poistettiin, sillä se oli ongelmallinen erityisesti käsitteen erilaisten määritelmien vuoksi kansallisissa säännöissä.
· The elimination of the reference to “low-income households”, which was problematic not least because of the different definitions of this term under national rules.
Sen sijaan todetaan, että EAKR:n tukemilla toimilla asuntosektorilla on edistettävä sosiaalista yhteenkuuluvuutta, ja jätetään jäsenvaltioiden harkinnan varaan tukikelpoisen asuntokannan tarkka määrittäminen.
Instead, it is stated that interventions in the housing sector should support social cohesion, leaving it to the discretion of the Member States to determine the exact categories of eligible housing.
· Asetetaan neljän prosentin enimmäismäärä jokaisen jäsenvaltion koko EAKR:n piiriin kuuluville varoille, jotka liittyvät energiatehokkuuden parantamiseen ja uusiutuvien energialähteiden käyttöön olemassa olevassa asuntokannassa.
· A ceiling of 4% of the total ERDF allocation for each Member State has been imposed on expenditure on energy efficiency improvements and on the use of renewable energy in existing housing.
Neuvosto säilytti komission ehdotukseen sisältyneen erottelun, jonka mukaan asuntoalan uuden tuen on oltava kaikkien jäsenvaltioiden saatavilla, mutta "uudet" jäsenvaltiot (EU-12) voivat edelleen rahoittaa toisenlaisia asuntokantaan liittyviä kustannuksia nykyisten EAKR-sääntöjen mukaisesti (ja enintään kolme prosenttia kyseistä toimenpideohjelmaa koskevasta EAKR:n rahoitusosuudesta tai kaksi prosenttia EAKR:n rahoitusosuuden kokonaismäärästä kansallisella tasolla).
The Council maintained the distinction contained in the Commission proposal, namely that this new type of interventions in the housing sector should be made available in all EU Member States, while “new” Member States (EU-12) will still be able to finance other types of housing expenditure under the exiting ERDF rules (and for a maximum amount of 3% of the ERDF allocation to the operational programmes concerned or 2% of the total ERDF allocation on a national level).
Asuntokantaan liittyvät kokonaiskustannukset jokaisessa uudessa jäsenvaltiossa voivat eri sääntöjen ja säännösten mukaan olla kuusi prosenttia niiden EAKR-rahoituksen kokonaismäärästä.
Total expenditure on housing in each of the new Member states, acting under different rules and provisions, could reach 6% of their total ERDF allocation.
Neuvosto päätti myös sisällyttää EAKR-asetukseen uuden kappaleen varmistaakseen tukea saavien toimien hallinnoinnin, hallinnon ja valvonnan riittävän hallinnollisen yksinkertaistamisen .
The Council decided also to integrate into the ERDF Regulation a new paragraph in order to ensure the necessary administrative simplification in the management, monitoring and control of operations.
Neuvosto sisällytti kappaleen, jota Euroopan komissio ehdotti alun perin ainoastaan ESR-asetukseen (1081/2006), myös EAKR-asetukseen varmistaakseen rakennerahastojen sääntöjen yhdenmukaistamisen.
This new paragraph, originally proposed by the European Commission only for the ESF Regulation (1081/2006), has also been included by the Council in the ERDF Regulation to ensure uniformity of the rules between the Structural Funds.
Uusi sääntö noudattaa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen suositusta
This new rule follows the recommendation of the European Court of Auditors
Ks. tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus 2007. tukikelpoisten kustannusten laskentaperustan yksinkertaistamiseksi ja kertaluontoisten tai kiinteämääräisten maksujen hyödyntämiseksi "todellisten kustannusten" takaisinmaksun sijaan.
see Court of Auditors' report 2007 to simplify the basis of calculation of eligible costs and make greater use of lump sum or flat-rate payments instead of the reimbursement of “real costs”.