natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jos tavaraan ei ole liitetty 1 ja 3 kohdassa edellytettäviä asianmukaisia asiakirjoja tai lähetystä ei ole pakattu tai pinottu asianmukaisesti, mistä huolehtiminen on lähetettävän laitteen haltijan vastuulla, jäsenvaltioiden viranomaisten on oletettava, että tavara on vaarallista sähkö- ja elektroniikkalaiteromua ja että kyseessä on laiton siirto.
In the absence of the appropriate documentation required in points 1 and 3 , or of appropriate packaging or of appropriate stacking of the load , which it is the responsibility of the holder of an appliance intended for shipment to provide, Member State authorities shall presume that an item is hazardous WEEE and presume that the load comprises an illegal shipment.
On huolehdittava siitä ja varmistettava, että lähetys on pakattu ja pinottu asianmukaisesti.
Appropriate packaging and stacking needs to be provided/ensured.
Jos jompikumpi näistä ei toteudu, on oletettava, että lähetys sisältää jätettä.
If any of this is missing, the shipment shall be presumed to be waste.
Tarkistuksella selvennetään, että todistustaakka on laitteen haltijalla.
Clarification that the burden of proof rests with the holder of the object.
Asiaan liittyvät säännökset löytyvät 24 ja 25 artiklasta.
The relevant provisions are all contained in Articles 24 and 25.
Sähkö- ja elektroniikkaromu muodostaa EU:n nopeimmin kasvavan jätevirran ja asettaa moninaisia haasteita.
Waste electrical and electronic equipment (WEEE) represents the fastest-growing waste stream in the EU and we therefore face a range of challenges.
Yhtäältä on otettava huomioon seuraukset, joita kyseisten laitteiden epäasianmukaisesta käsittelystä tai huolehtimisesta aiheutuu ympäristölle ja terveydelle, toisaalta hukkaan menevien raaka-aineiden muodostama huomattava ongelma.
On the one hand we need to address the environmental and health consequences if this equipment is not properly treated and disposed of and, on the other, there is a serious problem of loss of raw materials.
Tehokkuus ja innovatiivisuus energian, materiaalien ja raaka-aineiden alalla on yksi globaalitalouden avainkysymyksiä.
In a globalised economy, the efficient and innovative use of energy, materials and resources is a key issue.
Tästä syystä keräyksen ja käsittelyn lisääminen direktiivin mukaisesti merkitsee suurta haastetta.
Stepping up the collection and proper treatment of this waste in accordance with the directive thus constitutes a major challenge.
Komission vaikutustenarvioinnin
According to the Commission’s Impact Assessment
Vaikutustenarviointi KOM(2008)0810 . mukaan elektroniikkaromusta kerätään tätä nykyä jo 85 prosenttia.
Impact Assessment, COM (2008)810. , 85% of electronic waste is already being collected.
Jos kerättyä määrää verrataan markkinoille tuotujen laitteiden määrään, saadaan myytyjen laitteiden keräysprosentiksi 65.
A comparison of the quantity of waste equipment collected with the number of appliances coming onto the market yields the figure of 65% as the proportion of appliances sold which will subsequently be collected.
Näitä määrää koskevia tietoja ei kuitenkaan ilmoiteta virallisille tahoille, ja kerättyjä laitteita ei enimmäkseen myöskään käsitellä asianmukaisesti: ainoastaan 33 prosenttia laiteromusta ilmoitetaan virallisesti, kerätään ja käsitellään direktiivin vaatimusten mukaisesti.
However, these quantities are not being reported to official registers and, indeed, much of the waste concerned is not being properly treated: only 33% of waste equipment is being officially reported, collected and treated in line with the directive’s stipulations.
Käsillä olevilla tarkistuksilla pyritään nostamaan näitä määriä.
The challenge in the current review, therefore, is to increase these rates.
Mielestäni asiaan on puututtava monissa kohtaa, jotta voidaan estää se, että sähkö- ja elektroniikkalaitteista ei huolehdita asianmukaisesti.
In my view, action is needed on a number of fronts to prevent WEEE being disposed of improperly.
Laiton siirto
Illegal shipment
Jäsenvaltiot ovat ratkaisevassa asemassa pyrittäessä estämään laiton siirtäminen.
Efforts to prevent illegal shipment need to begin, notably, at Member State level.
Jäsenvaltioiden on huolehdittava direktiivin siirtämisestä osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä erityisesti sen täytäntöönpanosta ja valvonnasta.
It is the Member States’ responsibility to see that the directive is implemented and, specifically, that its implementation is enforced and monitored.
Tähän saakka jätteiden laiton siirtäminen EU:n ulkopuolelle on ollut yleistä.
Large quantities of waste equipment are still being shipped illegally to countries outside the EU.
Liian usein tapahtuu niin, että laiteromu ilmoitetaan väärin perustein käytetyiksi, mutta kuitenkin toimintakelpoisiksi tuotteiksi ja viedään EU:sta tällaisina.
In too many cases, such equipment is being declared as used but functional and, on that basis, is being exported beyond the Union.
Tästä syystä käsillä olevalla direktiivillä olisi tehtävä yksinkertaisempi ero laiteromun ja käytettyjen laitteiden välillä.
A simpler distinction between waste and used equipment therefore needs to be introduced with the help of the directive.
Näin tulliviranomaiset saisivat käyttökelpoisen välineen, jonka avulla valvoa tehokkaasti.
This will give customs authorities a practical tool enabling them to carry out effective checks.
Tämän vuoksi on myös tärkeää viitata siihen, että on maastaviejien vastuulla todistaa, ettei kyse ole laiteromusta.
It is important, for the same reasons, to emphasise that the responsibility for proving that used appliances are not in fact waste lies with the exporters.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin lisättävä valvontaa satamissa ja rajanylityspaikoilla.
Nonetheless, the Member States need to carry out more checks at ports and border crossings.
Koska laittomien siirtojen määrä on nykyään niin huomattava, jäsenvaltioiden on otettava selkeästi niille kuuluva vastuu direktiivin täytäntöönpanossa.
Given the large volume of waste currently being shipped illegally, the Member States also need to exercise the responsibility that is clearly theirs for enforcement of the directive.
Toinen tärkeä työntövoima direktiivin mukaiselle asianmukaiselle käsittelylle ja laittoman viennin vähentämiselle on keräysaste.
The collection rate is another important lever available for promoting proper treatment of WEEE, in line with the directive, and curbing its illegal export.
Jos suuri osa jätteestä kerätään erikseen, ainevirrat saadaan pidettyä EU:n sisällä ja ne voidaan käsitellä tai valmistella uudelleen käytettäväksi.
Increasing the rate of separated collection is a means of keeping waste streams within the EU and directing waste equipment to treatment or preparation for re-use.
Tästä syystä on tärkeää asettaa kunnianhimoinen keräystavoite.
It is therefore very important to set an ambitious collection target.
Tähänastinen 4 kilogramman tavoite asukasta kohti vuodessa saavutettiin joissakin jäsenvaltioissa, kun taas joissakin maissa päästiin vielä korkeampaan tavoitteeseen.
Some Member States have met the current collection target of 4kg per inhabitant per year and, indeed, some have achieved considerably higher rates.
Muissa maissa taas ei päästy lähellekään tätä tavoitetta vuosina 2005 ja 2006.
Other countries, however, fell far short of the target in 2005 and 2006.
On yksinomaan jäsenvaltioiden tehtävä pyrkiä kaikin ajateltavissa olevin keinoin yltämään korkeaan keräysasteeseen.
It is clearly incumbent on the Member States to achieve higher collection rates by every conceivable means.
Komission tehtävänä on valvoa keräystavoitteiden saavuttamista.
The Commission’s task is to monitor observance of the collection targets.
Tähänastinen 4 kilogramman tavoite asukasta kohti vuodessa ei vastaa eri jäsenvaltioiden erilaisia lähtötilanteita – eräs jäsenvaltio esimerkiksi on saavuttanut tavoitteen jo vuonna 2006 yli kolminkertaisesti.
The collection target of 4kg per inhabitant per year, applicable thus far, fails to reflect the different circumstances in individual Member States – for example, one Member State had already achieved a rate more than triple the target by 2006.
Muissa jäsenvaltioissa, joissa sähkö- ja elektroniikkalaitteita tuodaan markkinoille vain hyvin vähän ja joiden markkinat eivät vielä ole kyllästyneet, vanhan keräystavoitteen saavuttaminen ei sen sijaan ole mahdollista.
By contrast, other Member States, in which only very limited quantities of EEE are placed on the market and whose markets are not saturated, are unable to achieve the old collection target.
Lisäksi on asetettava välitavoite, sillä prosentuaalinen tavoite tulisi voimaan vasta vuodesta 2016 alkaen.
An interim target will also be necessary if a percentage target is to take effect only from 2016.
Välitavoite mahdollistaa myös sen, että kunnianhimoiseen keräystavoitteeseen voidaan liittyä vähitellen vuodesta 2016 alkaen.
Setting an interim target will have the further effect of facilitating gradual improvement towards the ambitious target that will apply from 2016.
Pidän kunnianhimoista keräystavoitetta tärkeänä, sillä se auttaa jäsenvaltioita rajoittamaan sitä suurta määrää, joka tähän saakka on liikkunut sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevan järjestelmän ulkopuolella.
In my view it is very important to have an ambitious collection target as it will help encourage the Member States to reduce the large volumes of waste currently escaping the 'WEEE system'.
Tässä yhteydessä jäsenvaltiot voivat valita erilaisista lähestymistavoista: vaihtoehdot ulottuvat aina laiteromun keräämiseen oikeutettujen joukon rajoittamisesta keräyspisteiden määrän lisäämiseen ja sellaisen velvollisuuden asettamiseen, jonka mukaan valmistajien on luotava järjestelmiä, jotka kannustavat kuluttajia palauttamaan laiteromua.
The Member States can address this problem in various ways: from restricting the number of operators permitted to collect waste appliances, to increasing the number of collection points, to requiring producers to introduce systems of incentives for consumers to return waste appliances.
Kansalliset jätemarkkinat ovat rakentuneet hyvin eri tavoin, minkä vuoksi direktiivissä ei saisi puuttua kansallisiin rakenteisiin.
There is considerable diversity in the way that national markets for waste have developed, so this directive does not include stipulations about national market structures.
Direktiivissä on tärkeää säätää selkeästi, että kaikkien toimijoiden, jotka keräävät laiteromua, on ilmoitettava kerätyt määrät maksutta jäsenvaltioille.
One reference point in this regard is the directive’s clear stipulation that all collectors of waste equipment must report the quantities collected to the relevant Member State, at no charge.
Tällä parannetaan jätevirtojen valvontaa.
This provision is intended to facilitate better waste-stream monitoring.
Määräajan pidentämisellä kolmeen vuoteen pyritään tasaamaan paremmin markkinoiden heilahduksia ja ottamaan paremmin huomioon markkinat, jotka eivät ole kyllästyneet.
The extension of the reporting interval to three years is intended to help even out the impact of market fluctuations and to take better account of unsaturated markets.
Myös ympäristösyistä on pyrittävä siihen, että pakastimista ja jääkaapeista sekä elohopeaa sisältävistä lampuista suuri osa kerätään erikseen ja että tarvittaessa komissio ehdottaa niille omaa keräysastetta.
For environmental reasons, high rates of separated collection need to be achieved for freezers, fridges and lamps containing mercury and, if necessary the Commission should propose specific rates for such appliances.
Tulevaisuudessa on näin tarkoitus keskittyä erityisesti ympäristön kannalta merkittävimpiin tuotteisiin, kuten kaasupurkauslamppuihin ja halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä sisältäviin laitteisiin, jotka eivät tähän saakka ole näkyneet erikseen kokonaiskeräysasteessa.
The intention here is that products such as gas discharge lamps and appliances containing CFCs, which have the greatest environmental impact but which have not previously appeared as a separate category, can be the subject of specific attention.
Tärkeää on myös teollisuudenalan vastuullinen toiminta, eikä ainoastaan ympäristönsuojelun, vaan puhtaasti oman etunsa nimissä.
It is important, however, that producers too should behave responsibly, and not only in the interests of the environment: a responsible approach should also be in their own interests.
Ottamalla takaisin sähkö- ja elektroniikkalaitteita valmistajat saavat takaisin arvokkaita uusioraaka-aineita.
The recovery of WEEE offers them a source of valuable secondary raw materials.
Nykyään arvokkaat laitteet eivät useinkaan päädy takaisin valmistajalle, minkä vuoksi valmistajien olisi kehitettävä kuluttajille kannusteita palauttaa käytöstä poistetut laitteet valmistajalle.
Currently, a great deal of equipment of value is not making its way back to the producers and that should stimulate them to devise incentives for consumers to return their waste equipment.
Valmistajien vastuu edistää innovaatiotoimintaa ja edistää näin pitkällä aikavälillä kilpailukyvyn varmistamista.
A responsible approach on the part of producers requires them to innovate and thus helps to ensure their long-term competitiveness.
Keräystavoitetta koskeva vastuu
Responsibility for collection targets
Valmistajien sijasta jäsenvaltioille annettava vastuu keräystavoitteen saavuttamisesta ei heikennä valmistajien vastuuta, pikemminkin päinvastoin.
The fact that responsibility for the achievement of the collection target rests with the Member States, rather than the producers, does not lessen the producers’ responsibility – quite the contrary.
Se, että keräystavoitteen saavuttamista koskeva oikeudellinen vastuu langetetaan kokonaan valmistajalle, ei nosta merkittävästi keräysastetta.
Placing legal responsibility for achievement of the collection target solely on the producers’ shoulders cannot be seen as a means of achieving significantly higher collection rates.
On selvää, että kaikki laiteromu ei löydä tietään valmistajien rahoittamiin keräysjärjestelmiin.
It is evident that not all waste equipment makes its way into the collection systems financed by producers.
Kun tuote muuttuu jätteeksi, se ei enää ole valmistajan omistuksessa.
At the point when appliances become waste, they no longer belong to their producers.
Palautusta koskevien kannustinjärjestelmien lisäksi niillä ei ole mitään mahdollisuuksia velvoittaa muita toimijoita (esimerkiksi romukauppiaita) palauttamaan tuotteita.
Apart from incentive systems, the latter have no means of requiring other parties (scrap merchants, for example) to return their products to them.
Jos oikeudellinen vastuu keräystavoitteen saavuttamisesta langetettaisiin valmistajille, myös keräysvastuu olisi siirrettävä niille.
If producers were to be given legal responsibility for the collection target, responsibility for the collection process would also have to be transferred to them.
Puuttuminen jäsenvaltioiden kansallisiin jätejärjestelmiin ei kuitenkaan kuulu asiaa koskevaan EU:n toimivaltaan.
However, the EU has no area of competence under which it can interfere in individual national systems for waste disposal.
Nykyisten hyvin toimivien infrastruktuurien on edelleen voitava vastata keräyksestä.
The intention is to allow collection to remain the task of existing successful infrastructure.
Ei myöskään ole selvää, miten yksittäinen valmistaja voisi oikeudellisesti vastata yhteisestä kansallisesta tavoitteesta.
It is, moreover, unclear how each individual producer could be held responsible in law for a collective national target.
Pikemminkin jäsenvaltioiden on pyrittävä kaikin käytettävissään olevin keinoin kunnianhimoiseen keräystavoitteeseen.
Instead, the Member States must use all available means to achieve ambitious collection rates.
Tietyissä maissa jo saavutetut keräysasteet osoittavat tämän olevan mahdollista.
That the task is possible is clear from the rates already achieved in some countries.
Myös kuluttajat kantavat merkittävän osan vastuusta huolehdittaessa laiteromusta asianmukaisesti.
Consumers too bear a significant share of responsibility for ensuring that waste equipment is disposed of properly.
On liikaa laitteita, jotka lojuvat unohdettuina ja käyttämättöminä laatikoissa tai heitetään epäasianmukaisesti kotitalousjätteen mukana.
Too many appliances either lie forgotten and unused in drawers or cupboards or end up, illegally, in the domestic waste bin.
Tätä vastuuta ei voi eikä pidä ottaa pois kuluttajilta.
They cannot be absolved of that responsibility, nor should they be.
Tässä yhteydessä on hylättävä myös ajatus, että keräys rahoitettaisiin kuluttajan kotiovelta.
Another option that must be rejected here is funding the collection of WEEE from the consumer's door.
Näin puututtaisiin olemassa oleviin toimiviin, esimerkiksi kuntien järjestämiin keräysrakenteisiin, eikä siitä koituisi lisähyötyä ympäristölle eli virallisen keräysjärjestelmän ulkopuolella liikkuvan laiteromun määrä ei vähenisi.
One of the effects of that would be to interfere with tried and tested (e.g. municipal) collection arrangements without any prospect of increased environmental benefit – i.e. of reducing the volume of waste equipment escaping official collection.
Ensimmäiset direktiivin voimaantulon jälkeiset vuodet ovat osoittaneet, että direktiivin soveltaminen eri tavoin eri jäsenvaltioissa on synnyttänyt osin huomattavia byrokraattisia esteitä ja näin ollen myös kustannuksia.
In the first years that the directive was in force, it became clear that differences in its implementation in the different Member States had resulted in some cases in a proliferation of red tape, with associated costs.
Esteistä on suurta haittaa vapaille sisämarkkinoille.
This has considerably impeded the free functioning of the internal market.
Vaikutustenarviointi KOM(2008)0810 . mukaan tässä voitaisiin säästää vuositasolla 66 miljoonan euron kustannukset.
Impact Assessment, COM (2008)810. , there is scope here for annual cost savings of EUR 66 million.
Asia koskee erityisesti myös jäsenvaltioiden rekisteröinnille asettamia erilaisia edellytyksiä.
Differing conditions of registration in the Member States warrant particular attention in this regard.
Myös säädetyt ilmoitusvelvollisuudet vaihtelevat suuresti jäsenvaltioittain.
The national rules on reporting requirements also vary tremendously.
Tästä syystä komission ehdotukseen on suhtauduttava myönteisesti, sillä yhteentoimivuus helpottaa tiedonvaihtoa jäsenvaltioiden välillä.
The Commission proposal, which will facilitate exchanges of information between Member States through a system of inter-operability, is therefore to be welcomed.
Tätä on kehitettävä vielä pidemmälle ja mahdollistettava rekisteröinnin tekeminen sähköisesti.
The intention is to take this a step further, through the proposal to enable online registration.
Rekisterien yhteentoimivuus estää myös sen, että maksuja peritään moneen kertaan ja valmistajille aiheutuu moninkertainen kuormitus.
Making national registers interoperable will also prevent the situation whereby fees are levied more than once, placing a recurring burden on producers.
Rekisteröinnin ja raportoinnin yhdenmukaistaminen vähentää huomattavasti hallintokustannuksia ja yhdenmukaistaa direktiivin täytäntöönpanoa.
Harmonisation of the format for registration and reporting will help significantly to reduce administrative costs and simplify the directive's application.
Tämä este haittaa sisämarkkinoiden toimintaa, ja se on poistettava.
The weight of waste, for example, is calculated differently in different Member States.
Riittää, että jäsenvaltioon sijoittunut edustaja ottaa itselleen valmistajan velvollisuudet.
The impediment to the internal market created by the insistence of many Member States that producers must have a branch in a given country in order to place equipment on the market there needs to be removed.
Jäsenvaltioiden viranomaiset vastaavat edelleen direktiivin valmistajille asettamien velvollisuuksien täytäntöönpanosta, mikä vähentää erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille aiheutuvaa taakkaa.
It is sufficient to allow a resident agent to assume the producer’s obligations: national authorities retain their ability to require that producers’ obligations under the directive are met, while the burden on SMEs, in particular, is lightened.
Myös laiteluokkien vähentäminen aikaisemmista kymmenestä ainoastaan viiteen edistää yksinkertaistamista.
The reduction of the number of equipment categories from the current 10 to just five constitutes a further simplification.
Tämä vastaa nykykäytäntöä ja estää turhaa byrokratiaa.
The change reflects current practice and will prevent unnecessary administrative outlay.
Laiteluokat perustuvat ympäristönäkökohtiin, sillä samaan ryhmään kuuluvien laitteiden rakenteessa on samoja ominaisuuksia ja niiden ekologinen merkitys otetaan huomioon.
The categorisation reflects an environmental approach as the grouped appliances have similarities in terms of composition and their environmental impact is taken into account.
Soveltamisalan kannalta luokilla ei enää ole merkitystä, vaan ne vaikuttavat asiaan ainoastaan hyödyntämisen, kierrätyksen ja uudelleenkäyttöä varten tapahtuvan valmistelun yhteydessä.
The categories are no longer relevant with regard to the directive’s scope of application: they remain relevant only in relation to the recovery, recycling and preparation-for-re-use rates.
Direktiivistä saadut kokemukset ovat osoittaneet, että jäsenvaltiot ovat tulkinneet ja soveltaneet direktiivin soveltamisalaa hyvin eri tavoin.
Experience with the directive has revealed a huge diversity in Member States’ interpretation and application of it.
Tästä syystä ei olisi enää pidettävä ratkaisevana johonkin tiettyyn luokkaan kuulumista päätettäessä siitä, onko jonkin laitteen oltava direktiivin vaatimusten mukainen, vaan yleisesti ottaen kaikkien sähkö- ja elektroniikkalaitteiden olisi kuuluttava direktiivin piiriin.
For that reason, the intention is that inclusion of an appliance in a specific category should no longer be crucial to determining whether it is subject to the directive’s requirements: instead, all EEE are, in principle, to fall within the directive’s scope of application.
Tämä vastaa yhtä direktiivin tarkistamisen pääsyistä: oikeusvarmuuden luomista.
This reflects one of the major concerns in the review of the directive: the need to create legal certainty.
Lainsäätäjän on itse vahvistettava direktiivissä soveltamisalasta tehtävät poikkeukset.
Exceptions to the scope of application must be stipulated by the legislators themselves within the directive.
Tyhjentävä tuoteluettelo ei taas riitä, sillä sähkö- ja elektroniikka-alan markkinat muuttuvat nopeasti, joten direktiiviä on tarkistettava jatkuvasti, eikä se voi koskaan olla täysin ajan tasalla.
On the other hand, it is not sufficient to include a list of products at the end because the electrical and electronics market is a rapidly changing one, so the directive would have to be revised continually and would never be up to date.
Myös kaksikäyttölaitteita koskevia säännöksiä selvennetään.
Clarification is also required in relation to appliances intended for dual use.
Laitteista, joita voi käyttää sekä yksityiseen että ammattikäyttöön, on vaikea sanoa, kuuluvatko ne yritysten ja kuluttajien vai yritysten välisten laitteiden luokkaan.
Difficulties currently arise with the classification of equipment suitable for both domestic and business use as either ‘business-to-business’ or ‘business-to-consumer’.
Monista laitteista ei voi sanoa ennalta, päätyvätkö ne kuluttajan vai ammatinharjoittajan käytettäviksi.
In the case of many types of appliance, it cannot be foreseen whether the end user will be a consumer or someone running a business.
Kotitalouksien käytöstä poistettujen laitteiden kerääminen tulee usein kuitenkin kalliimmaksi.
However, collecting waste equipment from private households is usually more costly.
Tässä on se vaara, että kyseiset laitteet ilmoitetaan muiksi kuin kotitalouskäytössä oleviksi laitteiksi, mikä muodostaa riskin kotitalouksien käytöstä poistettujen laitteiden rahoitukselle.
There is a risk here that such equipment will be designated as non-household, thus jeopardising the financing for household waste equipment.