natgillin/translations-raw huggingface dataset:
http://ec.europa.eu/regional_policy/themes/statistics/2007_urban.pdf mukaan kaupunkikehitykseen on varattu 2007–2013 noin 21,1 miljardia euroa, joka on 6,1 prosenttia EU:n kokonaiskoheesiovaroista.
http://ec.europa.eu/regional_policy/themes/statistics/2007_urban.pdf some €21.1 billion has been earmarked for urban development between 2007 and 2013, representing 6.1% of the total EU cohesion policy budget.
Tästä summasta 3,4 miljardia euroa on kohdistettu teollisuusalueiden ja pilaantuneiden maa-alueiden kunnostamiseen, 9,8 miljardia euroa kaupunki- ja maaseutukehityshankkeisiin, 7 miljardia euroa puhtaaseen kaupunkiliikenteeseen ja 917 miljoonaa asumiseen.
Of this, €3.4 billion is targeted at the rehabilitation of industrial sites and contaminated land areas, €9.8 billion for urban and rural regeneration projects, €7 billion for clean urban transport, and €917 million for housing.
Muilla investoinneilla infrastruktuuriin, tutkimukseen ja innovointiin, kuljetukseen, ympäristöön, koulutukseen, terveydenhuoltoon ja kulttuuriin on myös huomattava vaikutus kaupungeissa.
Other investment in infrastructure in research and innovation, transport, the environment, education, health and culture also have a significant impact in cities.
Taulukko: Kaupunkikehityksen määrärahat 2007–2013
Chart: Allocations for Urban Development between 2007 and 2013
Source: DG REGIO SFC2007
Source: DG REGIO SFC2007
Parannellun kaupunkien toimintaohjelman tärkeimpänä tavoitteena pitäisi olla Euroopan kaupunkien infrastruktuurin ja palvelujen kehittämisen ja laadullisen päivittämisen tukeminen.
The main purpose of the enhanced Urban Agenda should be to serve the development and qualitative updating of the infrastructure and services in European cities.
Toisaalta tulevien toimenpiteiden on liityttävä tiiviisti EU:n ensisijaisiin kokonaistavoitteisiin EU:n talousarviosta osoitettavien määrärahojen perustelemiseksi.
On one hand, the future measures must be closely connected with overall EU priorities to justify the contribution of EU budget.
Eurooppa 2020 -strategia koskee kuitenkin lähinnä tulevia suuntauksia.
The EU2020 Strategy mainly concerns trends to the future though.
Euroopan kaupunkien välisten nykyisten erojen poistaminen on yhtä tärkeää, ja sen pitäisi näkyä tulevan koheesiopolitiikan ensisijaisissa tavoitteissa.
Overcoming the current disparities among European cities is of equal importance and should be reflected in the priorities of future Cohesion Policy.
Kun pidetään mielessä Lissabonin strategiasta saadut kokemukset, kaupunkien toimintaohjelman kehittymisen ei pidä olla yksisuuntainen prosessi, vaan sillä on oltava kokonaisvaltainen alhaalta ylös -ulottuvuus.
Having in mind the experience of the Lisbon Strategy, the evolution of the Urban Agenda must not be a one-way process, it must have its comprehensive bottom-up dimension.
Siksi on äärimmäisen tärkeää, että kaupungit voivat sanoa sanottavansa ja että niitä kuullaan tarkasti EU:n tasolla.
Therefore it is crucial that the cities have their say that is heard carefully at EU level.
Paikalliset tarpeet ja EU:n ensisijaiset tavoitteet
Local needs and/vs. EU priorities
Euroopan kaupungit ovat taloudellisen toiminnan, innovoinnin ja työllisyyden keskus, mutta niillä on kuitenkin paljon haasteita.
Europe's cities are its centres of economic activity, innovation and employment, yet they face a number of challenges.
Hakeutuminen lähiöihin, köyhyyden ja työttömyyden keskittyminen kaupunkiympäristössä sekä lisääntyneet ruuhkat ovat mutkikkaita ongelmia, jotka edellyttävät yhdennettyjä, paikallisiin tarpeisiin räätälöityjä vastauksia liikenteen, asumisen, koulutuksen ja työllisyyden aloilla.
The trend to suburbanisation, the concentration of deprivation and unemployment in urban neighbourhoods, increasing congestion – complex problems such as these require integrated answers in transport, housing, and training and employment schemes, which must be tailored to local needs.
EU:n alue- ja koheesiopolitiikoilla vastataan näihin haasteisiin.
European regional and cohesion policies address these challenges.
Toisaalta vallitsee selkeä yhteisymmärrys siitä, että EU:n yhteisrahoitus on yhdistettävä Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyviin EU:n kokonaistavoitteisiin.
On one hand, there is a clear understanding that the EU co-financing must go hand in hand with the overall EU priorities incorporated in the EU2020 strategy.
Sen sisältö keskittyy uusista haasteista ja taloudellisen taantuman väliaikaisista vaikutuksista selviytymiseen.
Its content is focused on coping with new challenges and temporary impacts of the economic downturn.
Toisaalta esittelijä katsoo, että koheesiopolitiikan (sen kaupunkeja koskeva toimintaohjelma mukaan lukien) ei pidä luopua alkuperäisestä tavoitteestaan eli nykyisten erojen poistamisesta.
On the other hand, your Rapporteur is of the opinion that Cohesion Policy (including its Urban Agenda) must not give up its original purpose, that is, in overcoming current disparities.
Kun paikallisia viranomaisia pyydetään asettamaan asiat tärkeysjärjestykseen, heillä on itse asiassa taipumus suosia erojen ja haittojen poistamiseen tähtääviä investointeja ja vasta sen jälkeen yleisen kehityksen käsittelyyn tähtääviä investointeja.
As a matter of fact, when local authorities are asked to prioritise, they tend to prefer investments into the disparities and handicaps, and then into coping with global trends.
Oikean tasapainon löytäminen näiden kahden suunnan välille on ratkaisevan tärkeää.
Finding a way to strike the right balance between these two directions is of a crucial importance.
Esittelijä katsoo, että EU:n rahoituksen ei pitäisi pelkästään korvata menneisyydessä tehtyjä liian pieniä investointeja.
Your Rapporteur is of the opinion that EU funding should not purely substitute the past under-investments.
Toisaalta EU:n tasolla ei pitäisi myöskään olla liian ohjailevia, koska muuten EU:n tarjonta ei tyydytä paikallista kysyntää.
On the other hand the EU level should not be too prescriptive either, otherwise the EU offer will not meet with the local demand.
Perusteluna voisi olla investoiminen älykkääseen kaupunkikehitykseen, ja pyrkiä siten nostamaan kaupunkien infrastruktuuria ja palveluja korkeammalle laadulliselle tasolle.
The justification might be to invest into smart urban development with the aim of lifting the cities' infrastructure and services to a higher qualitative level.
Vastuun delegointi (päätöksenteko, hankkeiden valinta, rahoitus)
Sub-delegation of responsibilities (decision-making, project selection, financial)
Toissijaisuusperiaate on keskeinen tekijä, kun EU puuttuu alue- ja kaupunkikehitykseen.
The principle of subsidiarity is a key element when it comes to European interventions in regional and urban development.
Esittelijä katsoo, että yhteisten ensisijaisten tavoitteiden ja toimenpiteiden pitäisi tukea aloitteita paikallisella tasolla, mutta ei korvata niitä.
Your Rapporteur is of the view that the common priorities and measures should support the initiatives at local level and should not substitute them.
Kysymys siitä, "mitä toimenpiteitä milläkin tasolla" on keskeinen tässä suhteessa.
The question of 'What measures at which level?' is key in this respect.
Esittelijän mielestä kunkin tason pitäisi hyödyntää omia vahvuuksiaan:
He advocates that each level should capitalise on its strengths:
 EU:n taso – tarjoaa taloudellisia resursseja, tietoa (vertailuanalyysit, yleinen kehitys), jaettuihin parhaisiin käytäntöihin perustuvia menetelmiä, monitasohallintaa koskevaa ohjausta, asettaa ohjelmille vähimmäisnormit, jotta ne olisivat EU:n ensisijaisten tavoitteiden mukaisia.
· EU level - providing financial resources, data (benchmarking, global trends), methodology based on shared best practice, guidance for multi-level governance, setting minimum standards for programmes to comply with EU priorities;
 Kansallinen taso – muodollinen yhteisvastuu kaupungeille suunniteltaessa, neuvoteltaessa ja toteutettaessa ohjelmia, välineiden luominen ja varojen osoittaminen erityisille ensisijaisille kansallisille kaupunkikehityksen tavoitteille, jotka täydentävät EU:n tavoitteita.
· National level - formal co-responsibility for cities in designing, negotiating and implementing the programmes, creating tools and resources for specific national priorities of urban development complementary to EU ones;
 Alueellinen taso – kaupunkien saattaminen yhteisvastuuseen alueellisista toimenpideohjelmista (ks. edellä), alueellisten ja paikallisten strategisten kehittämissuunnitelmien koordinointi, rakenteiden luominen kyseiselle koordinoinnille, välineiden luominen ja varojen osoittaminen erityisille ensisijaisille alueellisille kaupunkikehityksen tavoitteille, jotka täydentävät EU:n ja kansallisen tason tavoitteita.
· Regional level - making cities co-responsible for the regional operational programmes (see above), coordinating the regional and local strategic development plans, creating structures for such a coordination, creating tools and resources for specific regional priorities of urban development complementary to EU and national ones;
 Paikallinen taso – analysointi, strateginen suunnittelu ja päätöksenteko, hankkeiden valinta (ei välttämättä varojen "hallinnointi"), yhdennetty taloussuunnittelu (EU:n varat, kansalliset, alueelliset, paikalliset ja yksityiset varat).
· Local level - analysis, strategic planning and decision making, project selection (not necessarily 'administering' the funds), integrated financial planning (EU, national, regional, local and private resources).
Monitasohallinta ja kumppanuusperiaate
Multilevel governance and partnership principle
Kaupunkien toimintaohjelman tulevan kehityksen kannalta on erittäin tärkeää tarkastella viimeaikaisesta "kaupunkipolitiikan valtavirtaistamisesta" saatuja kokemuksia.
For the future evolution of the Urban Agenda it is very important to reflect on the experience of recent 'urban mainstreaming'.
Ennen uusiin toimenpiteisiin ryhtymistä valtavirtaistamisesta on laadittava perusteellinen arviointi, joka sisältää luettelon vahvuuksista ja heikkouksista.
A proper evaluation of the mainstreaming process including the list of strengths and weaknesses must be carried out before further steps are taken.
Sen pitäisi johtaa suositukset tai normit käsittävään luetteloon, joka koskee virallistetumpaa paikallista osallistumista tulevan politiikan suunnitteluun ja toteuttamiseen.
This should lead to a list of recommendations or standards for more formalised local involvement in the future policy design and implementation.
Yhdennetty strateginen suunnittelu
Integrated strategic planning
Yhdennettyä strategista suunnittelua pidetään yleisesti tärkeänä välineenä, joka varmistaa kokonaisvaltaisen lähestymistavan paikalliseen kehittämiseen ja sen tehokkuuden.
Integrated strategic planning is commonly accepted as an important tool ensuring the efficiency and holistic approach to local development.
Toisaalta sen määritelmä ja sitä koskeva näkemys vaihtelevat jäsenvaltioittain.
On the other hand the definition and understanding varies member state by member state.
Yhteisten suuntaviivojen laatiminen saattaisi olla avuksi.
Setting a common guidance might be of a help.
Siksi esittelijä ehdottaa, että Euroopan parlamentti kehottaisi komissiota luomaan kyseiset suuntaviivat ja vauhdittamaan teknisen avun ponnisteluja.
Therefore your Rapporteur suggests that the EP calls on the Commission to create such a guideline, and to step up technical assistance efforts.
Samalla myös jäsenvaltioita kannustetaan hyödyntämään kaupunkisuunnittelussa tarjolla olevaa apua.
At the same time Member States will also be encouraged to make use of the available assistance in urban planning.
Kokonaisvaltainen taloussuunnittelu ja rahoitusjärjestelyjen tulevaisuus
Comprehensive financial planning including the future of financial engineering
Kokemus osoittaa, että useissa tapauksissa hankkeiden ideat syntyvät tarjolla olevan rahoituksen perusteella sen sijaan, että ne perustuisivat todellisiin tarpeisiin ja strategisiin tavoitteisiin.
Experience shows that in many cases, project ideas are generated based on the availability of funding, instead of being based on real needs and strategic priorities.
Se on yksi kehityspolitiikan sekä koheesiopolitiikan tärkeimmistä haasteista.
It is one of the main challenges of development policies and also of Cohesion Policy.
Tällainen "hankkeita rahan takia" -lähestymistapa pitäisi korvata "rahaa hankkeisiin" ‑lähestymistavalla: hankkeita ei pitäisi laatia tarjolla olevien varojen nostamiseksi vaan strategisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
This 'projects for money' approach should be replaced by 'money for projects' approach: projects should not be drafted to withdraw the funds available but to meet the strategic goals.
Esittelijän mielestä kaupungeille pitäisi tarjota riittävästi joustavuutta varojen käyttämiseen niiden ensisijaisimpiin tavoitteisiin.
Your Rapporteur is of the opinion that the cities should be offered sufficient flexibility to use the funds for their very priorities.
Kehityshankkeita ei pitäisi laatia tarjolla olevien varojen nostamiseksi vaan strategisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
The development projects should not be drafted to withdraw the funds available but to meet the strategic goals.
Alueellisia, kansallisia ja EU:n rahoitusmahdollisuuksia pitäisi koordinoida kaikkien erityistarpeiden kattamiseksi.
Regional, national and EU funding opportunities should be coordinated so as to cover the whole range of specific needs.
Euroopan kaupunkien toimintaohjelmasta ja sen tulevaisuudesta koheesiopolitiikassa
on the European Urban Agenda and its future in cohesion policy
A. katsoo, että liikkuvuus ja liikennepalvelujen saatavuus ovat elintärkeitä kaupunkikehittämisessä erityisesti moniongelmaisilla alueilla ja että liikenteellä saattaa olla huomattava vaikutus alueelliseen kehitykseen, talouteen, ympäristöön ja kaupunkialueiden vaurauteen sekä niiden asukkaisiin,
A. whereas mobility and access to transport are vital factors in urban development, particularly in multiple deprivation areas, and transport can have a major impact on regional development, on the economy, environment and prosperity of an urban area, and on its citizens,
B. ottaa huomioon, että kaupunkialueet ovat liikenneyhteyksien (erityisesti Euroopan laajuisten liikenneverkkojen) kannalta ensiarvoisen tärkeitä multimodaalisia solmukohtia ja että kaupunkiliikenteellä on ratkaiseva merkitys näiden strategisesti tärkeiden kohtien toiminnassa sekä syöttöliikennepalvelujen että intermodaalisten yhteyksien osalta,
B. whereas most transport intersections (in particular for the Trans-European Transport Networks (TEN-Ts)) and intermodal hubs are located in urban areas, and whereas urban mobility plays a vital role in the smooth functioning of these strategic points with regard to the provision of both feeder services and intermodal links,
2. korostaa, että kaupunkiliikenteen edistämistä voitaisiin tukea koheesiopolitiikan sekä rakennerahastojen ja koheesiorahaston avulla; kiinnittää komission huomion siihen, että on varmistettava, että kaikki EU:n alueet voivat hyötyä tällaisesta tuesta, sillä kaupunkialueiden ongelmien vakavuus ei liity ainoastaan BKTL:ään;
Emphasises the supporting role which cohesion policy, the structural funds and the Cohesion Fund can play in fostering urban mobility; draws the Commission’s attention to the importance of ensuring that urban areas in all parts of the EU can obtain such support, since the gravity of the problems specific to urban areas is not only linked to GDP;
17. kehottaa komissiota matkustajien oikeuksia koskevien säädösten seuraavan laaja-alaisen muuttamisen yhteydessä ottamaan erityisesti huomioon liikennerajoitteiset henkilöryhmät ja asianosaisten kansalaisjärjestöjen osallistamisen;
Calls on the Commission to ensure, when the regulations on passengers’ rights next come up for a cross-cutting review, that it pays particular attention to groups of people with reduced mobility, and to the involvement of relevant citizens’ groups;
vaihtoehdoista kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi yli 20 prosentin tavoitteen ja hiilivuodon riskin arvioinnista
on the analysis of options to move beyond 20% greenhouse gas emission reductions and assessing the risk of carbon leakage
Esittelijä: Bas Eickhout
Rapporteur: Bas Eickhout
Romana Jordan Cizelj , teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta
Romana Jordan Cizelj , Committee on Industry, Research and Energy
TEOLLISUUS-, TUTKIMUS- JA ENERGIAVALIOKUNNAN LAUSUNTO.......................29
OPINION of the Committee on Industry, Research and Energy ( *)..........25
VALIOKUNNAN LOPULLISEN ÄÄNESTYKSEN TULOS.................................................41
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................36
– ottaa huomioon komission tiedonannon "Vaihtoehdot kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi yli 20 prosentin tavoitteen ja hiilivuodon riskin arviointi" ( KOM(2010)0265 ) ja valmisteluasiakirjan ( SEC(2010)0650 ),
– having regard to the Commission Communication ‘Analysis of options to move beyond 20% greenhouse gas emission reductions and assessing the risk of carbon leakage’ ( COM(2010)0265 ) and the accompanying document ( SEC(2010)0650 ),
– ottaa huomioon komission tiedonannon energiatehokkuussuunnitelmasta 2011 ( KOM(2011)0109 ),
– having regard to the Commission Communication on an Energy Efficiency Plan 2011 ( COM(2011)0109 ),
– ottaa huomioon aikaisemmat ilmastonmuutosta koskevat päätöslauselmansa, erityisesti 25. marraskuuta 2010 hyväksymänsä päätöslauselman Cancúnin ilmastonmuutoskonferenssista (COP16)
– having regard to its previous resolutions regarding climate change, in particular its resolution of 25 November 2010 on the climate change conference in Cancun (COP16)
Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2010)0442 . , jossa parlamentti vaati kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä 30 prosentilla vuoden 1990 tasosta vuoteen 2020 mennessä,
Text adopted, P7_TA(2010)0442 . where the Parliament called for a reduction of greenhouse gas emissions by 30%, compared to 1990 levels, by 2020,
– ottaa huomioon kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY
– having regard to Commission Regulation (EU) No 1031/2010 of 12 November 2010 on the timing, administration and other aspects of auctioning of greenhouse gas emission allowances
– ottaa huomioon neuvoston päätelmät kesäkuulta 2010, joiden mukaan komission tulisi "analysoida tarkemmin politiikan vaihtoehdot ja kustannukset ja edut tarvittaessa myös jäsenvaltiotasolla",
– having regard to the Council Conclusions of June 2010 agreeing that the Commission should ‘conduct more detailed analysis on the policy options and costs and benefits, including at Member State level, as appropriate’,
– ottaa huomioon EU:n ilmasto- ja energiapaketin,
– having regard to the EU climate and energy package,
– ottaa huomioon luonnoksen komission asetukseksi teollisuuskaasuja käyttävistä hankkeista peräisin olevien kansainvälisten hyvitysten käyttöön sovellettavien tiettyjen rajoitusten määrittelemisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisesti,
– having regard to the draft Commission Regulation determining, pursuant to Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council, certain restrictions applicable to the use of international credits from projects involving industrial gases,
– ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon ( A7‑0219/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the opinion of the Committee on Industry, Research and Energy ( A7-0219/2011 ),
A. ottaa huomioon, että EU:n ilmastotavoitteena ja globaalina ilmastotavoitteena on rajoittaa lämpötilan nousu enintään kahteen celsiusasteeseen suhteessa esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon; katsoo, että joulukuussa 2008 hyväksytty ilmastopaketti on ensimmäinen askel, jolla varmistetaan, että EU:n toimet ovat kyseisen tavoitteen mukaisia; ottaa huomioon, että maat, joiden osuus maailmanlaajuisista päästöistä on noin 80 prosenttia, ovat sitoutuneet vähentämään päästöjä, vaikka ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC) sopimuspuolet myönsivät Cancúnissa, että nykyiset sitoumukset eivät ole riittäviä kahden celsiusasteen tavoitteen saavuttamiseksi,
A. whereas the EU’s and the global climate objective is to limit climate change to 2°C above the pre-industrial level; whereas the climate package adopted in December 2008 represents a first step towards ensuring EU action in line with this objective; whereas countries representing some 80% of global emissions have pledged to reduce emissions, although the Parties to the UNFCCC acknowledged in Cancun that current pledges are insufficient to meet the 2°C objective,
B. ottaa huomioon, että ilmasto- ja energiapaketin pääasiallinen tarkoitus on päästöjen vähentäminen mahdollisimman kustannustehokkaalla tavalla,
B. whereas the main purpose of the climate and energy package is that of reducing emission in the most cost-effective way,
C. ottaa huomioon, että Euroopan ympäristökeskuksen mukaan vuonna 2009 EU:n kasvihuonekaasupäästöt olivat 17,3 prosenttia pienemmät kuin vuonna 1990, korostaa kuitenkin, että noin kolmannes tästä johtuu talouskriisin vaikutuksesta,
C. whereas, according to the European Environmental Agency, the EU’s greenhouse gas emissions were 17.3% lower in 2009 than in 1990; stresses, however, that around one third of this can be accounted for by the effect of the economic crisis,
D. toteaa, että Kansainvälinen energiajärjestö on arvioinut EU:n osuudeksi maailman päästöistä 13 prosenttia vuonna 2010 ja arvioi osuuden olevan 9 prosenttia vuonna 2030,
D. whereas the International Energy Agency has estimated that the EU’s share of global emissions was 13% in 2010 and will be 9% in 2030,
E. katsoo, että maailmanlaajuinen hiilitase, jolla todennäköisesti saavutetaan kahden celsiusasteen tavoite, on noin 800 miljardia tonnia hiilidioksidia vuosina 2005–2050; katsoo, että EU:n osuus maailman väestöstä vuonna 2050 on arvioiden mukaan 5,7 prosenttia,
E. whereas the global carbon budget that is likely to meet the 2°C objective is about 800 billion tonnes of CO2 between 2005 and 2050; whereas the EU’s share of the global population in 2050 is projected at 5.7%,
F. katsoo, että komission etenemissuunnitelma siirtymisestä kilpailukykyiseen vähähiiliseen talouteen vuonna 2050 osoittaa, että nykyisestä 20 prosentin tavoitteesta yli puolet voitaisiin saavuttaa kansainvälisillä päästöhyvityksillä,
F. whereas the Commission Roadmap for moving to a competitive low-carbon economy in 2050 demonstrates that of the current 20% target, more than half could be achieved through non-domestic offsets,
G. ottaa huomioon, että päästökauppadirektiivin (2003/87/EY) 1 artiklalla "perustetaan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä yhteisössä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi sekä kustannustehokkaasti että taloudellisesti",
G. whereas Article 1 of the Emissions Trading Directive (2003/87/EC) ‘establishes a scheme for GHG allowance trading within the Community in order to promote reductions of GHG emissions in a cost-effective and economically efficient manner.’,
H. ottaa huomioon, että talouskriisin vuoksi EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvien toimialojen päästöt ovat olleet arvioituja päästöjä huomattavasti pienemmät ja alustavasti jaettujen päästöoikeuksien määrää pienemmät, mutta myös toimialojen investointimahdollisuudet ovat samalla vähentyneet,
H. whereas, due to the economic crisis, emissions from sectors in the EU emissions trading system (ETS) have been considerably lower than projected, and below the level of initial allocation, but the investment ability of these sectors has also been reduced at the same time,