natgillin/translations-raw huggingface dataset:
D. toteaa, että maailmanlaajuisen kriisin vaikutuksia keskituloisiin kehitysmaihin ei pidä väheksyä,
D. whereas the effects of the global crisis on the middle-income developing countries should not be overlooked,
E. ottaa huomioon, että puutteet rahoitusalan sääntelyssä ja valvonnassa sekä olemassa olevien tarkastus- ja ennakkovaroitusjärjestelmien vajavaisuudet ja kansainvälisten rahoituslaitosten tietyt toimintalinjat ovat aiheuttaneet globaaleja ulottuvuuksia saaneen järjestelmäkriisin ja kiihdyttäneet sitä, mikä edellyttää olemassa olevien toimintamallien tarkistusta, johon olisi sisällytettävä kansainväliset korvaukset ja taakanjako,
E. whereas the gaps in regulation, supervision and control of the financial sector, the shortcomings of the supervision and fast alert mechanisms in place, as well as certain policies of international financial institutions, have caused and accelerated a systemic crisis of global dimensions, necessitating a review of existing paradigms, which should include international compensation and burden sharing,
F. ottaa huomioon, että veroparatiisit ovat rahankätköpaikkoja ja houkuttelevat laiminlyömään hyvää hallintoa erityisesti verotuksen ja oikeusvaltioperiaatteen suhteen; ottaa huomioon, että kehitysmaista peräisin olevien laittomien pääomavirtojen arvellaan olevan suuruudeltaan 641–941 miljardia Yhdysvaltain dollaria, mikä vastaa karkeasti arvioiden kymmenkertaisesti kansainvälisen kehitysavun määrää,
F. whereas tax havens offer a place to hide money, providing incentives to undermine good governance, particularly in relation to taxation and the rule of law; whereas illicit capital flows from developing countries are estimated at USD 641-941 billion, thus corresponding to roughly 10 times the value of global development assistance,
G. ottaa huomioon, että maailmanlaajuinen korruptio on nyt noussut 50 miljardin dollarin tasolle Transparency International -järjestön vuoden 2008 raportin mukaan ja vastaa näin lähes puolta maailman koko julkisen kehitysavun määrästä ja juomaveteen ja julkiseen terveydenhoitoon liittyvien tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien investointien määrästä,
G. whereas worldwide corruption has now grown to such an extent that it is costing USD 50 billion, according to Transparency International's 2008 annual report, equivalent to nearly half the total volume of worldwide ODA and to the investment needed to attain the objectives in the field of drinking water and public health,
H. ottaa huomioon, että Euroopan unioni on suurin avunantaja, joka toimitti vuonna 2008 lähes 60 prosenttia kaikesta avusta, ja että komissio ennustaa viralliseen kehitysapuun 22 miljardin Yhdysvaltain dollarin vajausta sitoumuksiin nähden vuonna 2009,
H. whereas the European Union is the largest aid donor, providing approximately 60% of global aid flows in 2008, and the Commission predicts that there will be a USD 22 billion shortfall on Official Development Assistance (ODA) commitments in 2009,
I. ottaa huomioon, että kehittyneiden talouksien tuotannon hiipuminen globaalin kriisin vuoksi johtaa väistämättä virallisen kehitysavun määrän vähenemiseen juuri kun kehitysmaat tarvitsisivat ulkoista apua erityisen paljon,
I. whereas the decline in output of advanced economies brought about by the global crisis will inevitably lead to a drop in the volume of ODA at a time when external aid is of paramount importance to developing countries,
J. ottaa huomioon, että lähes kaikki EU:n lupaukset (99 prosenttia) perustuvat jo olemassa oleviin sitoumuksiin; ottaa huomioon, että niistä 8,8 miljardia euroa on etupainotteisia, joten vaarana on, että tulevina vuosina kehitysapu vähenee,
J. whereas virtually all EU pledges (99%) are from existing commitments; EUR 8.8 billion is frontloaded, meaning there is a danger that less development assistance will be available in the coming years;
K. katsoo, että eurooppalaiset avun tehostamistoimet voisivat tuoda 3–6 miljardin euron vuosittaisen tehokkuusedun ajanjaksolla 2010–2015,
K. whereas a European approach to aid effectiveness could bring efficiency gains amounting to EUR 3-6 billion per year for the period 2010 to 2015,
16. kehottaa neuvostoa ja komissiota parantamaan kahden- ja monenvälisen kehitysyhteistyön koordinointia, sillä puutteet tällä alalla muodostavat yhden kehitysavun tehottomuuden pääsyistä;
Calls on the Council and the Commission to improve the coordination of bilateral and multilateral development cooperation, since shortcomings in this area constitute one of the main factors undermining the effectiveness of development assistance;
18. korostaa, että rahoitus- ja talouskriisiin on vastattava maailmanlaajuisesti, että yksikään rahoituslaitos, markkinasegmentti tai tuomioistuin ei saa jäädä sääntelyn tai valvonnan ulkopuolelle ja että rahoitusmaailman uuden hallinnon on perustuttava kaikkien toimijoiden avoimuuteen ja vastuuvelvollisuuteen;
Stresses that a comprehensive response must be provided to the economic and financial crisis, that no financial institution, market segment or jurisdiction must be exempt from regulation or supervision and that the transparency and accountability of all parties must form the bedrock of a new brand of international financial governance;
36. kehottaa 21. lokakuuta 2008 antamansa päätöslauselman mukaisesti jäsenvaltioita ja komissiota sopimaan Euroopan unionin päästökauppajärjestelmän yhteydessä, että vähintään 25 prosenttia päästöoikeuksien kaupan yhteydessä saaduista tuloista käytetään kehitysmaiden tukemiseen julkisten investointien avulla ilmastonmuutoksen torjunnassa;
Calls upon the Member States and the Commission, in accordance with its resolution of 21 October 2008, to agree, within the European Union Emission Trading System framework, to devote at least 25% of the revenues generated from the auctioning of carbon dioxide emission allowances to support developing countries effectively, using public investment, in coping with climate change;
43. muistuttaa kansalaisyhteiskunnan, paikallisviranomaisten ja hajautetun yhteistyön merkittävästä tehtävästä talouskriisin seurausten hallinnassa ja kehitysprosesseissa; kehottaakin komissiota keskittämään EU:n kehitysmaille antaman kehitysapurahoituksen hajautettuihin toimiin;
Recalls the crucial role of civil-society organisations, local authorities and decentralised cooperation in coping with the consequences of the economic crisis and development processes; calls on the Commission accordingly to make decentralisation a priority sector for European aid funding in developing countries;
50. katsoo, että rahoitusvakauden kohentamiseksi ja maailmanlaajuisen kauppajärjestelmän toiminnan parantamiseksi WTO:n yhteydessä on siirryttävä kohti sellaista uutta kansainvälistä rahoitusjärjestelmää, joka perustuu kehitysmaiden erityisongelmat huomioon ottaviin monenvälisiin sääntöihin ja jonka Yhdistyneet Kansakunnat vahvistaa;
Points out that, in order to achieve greater financial stability and improve the functioning of the global trade system within the WTO, progress needs to be made towards a new international monetary and financial system which is based on multilateral rules that address the specific problems of developing countries and which falls within the United Nations framework;
52. vakuuttaa jälleen, että talouskumppanuussopimukset olisi suunniteltava kehitystä hyödyttäviksi välineiksi eikä niitä saisi pitää ainoastaan kansainvälisen kaupan välineinä; kehottaa komissiota pyrkimään neuvottelujen nopeaan päätökseen ja ottamaan huomioon tavat, joilla sopimusten määräykset voivat vaikuttaa AKT-maiden kykyyn selviytyä kriisistä;
Reaffirms the fact that Economic Partnership Agreements (EPAs) should be designed as pro-development tools and should not be regarded simply as international trade instruments; urges the Commission to work towards a rapid conclusion of the negotiations, while taking into account the ways in which EPA provisions may impact on the ability of ACP countries to cope with the crisis;
65. kehottaa EU:ta, sen jäsenvaltioita ja kansainvälisiä rahoituslaitoksia tukemaan kehitysmaita niiden tulopuolen vahvistamisessa ja verotusvalmiuksien kehittämisessä;
Calls upon the EU, its Member States and the international financial institutions to support developing countries in building up their revenue side and to support capacity building in taxation;
67. kehottaa komissiota edistämään aktiivisesti yritysten yhteiskunta- ja ympäristövastuuta, jotta voitaisiin valvoa tehokkaasti monikansallisten yritysten ja niiden tytäryhtiöiden toimista kehitysmaissa aiheutuvia sosiaalisia ja ympäristövaikutuksia sekä vaikutuksia ihmisoikeuksiin;
Calls on the Commission actively to promote corporate social and environmental responsibility (CSR) in order to permit effective monitoring of the impact – social, environmental and in terms of respect for human rights – of the operations of transnational undertakings and their subsidiaries in developing countries;
78. pyytää komissiota ottamaan huomioon tässä mietinnössä esitetyt suositukset sen laatiessa väliarvioinnin jälkeen ehdotuksen päätökseksi EIP:n ulkoisista lainanantovaltuuksista;
Invites the Commission to give full consideration to the recommendations expressed in this report while drafting the proposal for a decision on the EIB’s external lending mandate following the mid-term review;
Vuonna 2007 puhjenneen talous- ja rahoituskriisin vaikutus nousevan talouden maihin ja kehitysmaihin sekä erityisesti matalan tulotason maihin on karvas ja syvä.
The financial and economic crisis that was unleashed in 2007 is having its most serious and profound effects on emerging and developing countries, especially those with the lowest incomes.
Näissä maissa on pysähtynyt täysin viimeisen vuosikymmenen aikana saavutettu kehitys, jonka ilmentyminä ovat olleet kestävä kasvu, julkisen talouden tervehdyttäminen, ulkomaisen velkataakan vähentyminen, kaupallisen toiminnan laajentuminen, vilkas hyödykekauppa ja kehitysavun lisääntyminen.
It has completely stalled the progress that had been made in those countries over the last decade, in terms of sustained growth, healthier public finances, reductions in their external debt, the expansion of their trading activity, the commodity boom, and the arrival of more development aid.
Tuona aikana vuosituhattavoitteiden saavuttamisessa edistyttiin varovaisesti vaikeuksista ja resurssien puutteesta huolimatta.
Within this context, there had been slight progress towards meeting the MDGs, although there were still difficulties and insufficient resources.
Rahoituskriisi vaikeutti moninkertaisesti tilannetta, josta matalimman tulotason maat olivat jo alkaneet kärsiä.
The financial crisis has had an exponential effect on the deterioration of the situation that low-income countries had already been starting to experience.
Kriisin ensimmäiset merkit olivat nähtävissä vuoden 2007 toisella puoliskolla, ja kriisin vaikutukset tuotantotalouteen näkyivät vuoden 2008 aikana.
The first symptoms of the crisis became obvious in the second half of 2007, and their effects on the real economy were seen throughout 2008.
Vähän yli vuosi sitten tapahtuneen Lehman Brothersin konkurssin jälkeen kaikki asiantuntijat poikkeuksetta katsoivat meidän olevan rahoituskuilun partaalla ja suuren laman odottavan oven takana.
After the collapse of Lehman Brothers just over a year ago, we were, in the view of all the experts, on the edge of a financial abyss and on the threshold of a great depression.
Rahoituskriisin alun jälkeisen kehityksen perusteella voimme todeta seuraavat tosiasiat:
From the developments that have occurred since the start of the financial crisis we can extract the following points:
Kehitysmaat eivät aiheuttaneet kriisiä, eivätkä ne olleet kriisin syy.
Developing countries are not at the root of the crisis; they are not the cause of it.
Kehitysmaat kuitenkin kärsivät kriisin tuhoisimmista seurauksista.
However, they are the ones that are suffering the most calamitous consequences.
Syyt juontuvat kehittyneistä maista ja niissä levinneistä tietyistä rahoitusjärjestelmän läpinäkymättömistä käytänteistä, keinottelukuplien ruokkimisesta, tuotantotalouteen liittyvien nopeiden ja keinotekoisten voittojen ahnehtimisesta ja monien merkittävien rahoituslaitosten johtajien vastuuttomuudesta.
The causes lie with the developed countries, the expansion within them of certain opaque practices within the financial system, the strength of speculative bubbles, the greed for fast, artificial profits from the real economy, and the irresponsibility of many managers of large financial institutions.
Tämän kaiken annettiin tapahtua sääntelyn täydellistä purkamista vaativan ja kaikenlaista julkishallinnon puuttumista vastustavan globalisaatiomallin mukaisesti.
All this in the context of a concept of globalisation aiming at total deregulation and the rejection of any public governance tools.
Alussa rahoituskriisiksi määritelty kriisi, jolla väitettiin tai arveltiin olevan vain vähän vaikutusta löyhästi maailmanlaajuisessa rahoitusjärjestelmässä mukana oleviin kehitysmaihin, on osoittautunut yhä kasvavassa määrin tuhoisaksi taloudelliseksi, sosiaaliseksi, kehitystä estäväksi ja humanitaariseksi kriisiksi.
What was initially diagnosed as a financial crisis, of which it was said or assumed that it would have little effect on developing countries, since they were not yet very closely integrated into the global financial system, has increasingly shown itself to be a devastating economic, social, development and humanitarian crisis.
Kuten Euroopan komissio on osoittanut, kehittyneiden ja nousevan talouden maiden jälkeen kriisin "kolmas aalto" on saapunut dramaattisella tavalla kehitysmaihin.
As the European Commission points out, after having affected the advanced and emerging economies, the ‘third wave’ of the crisis has dramatically reached developing countries.
Tässä tapauksessa "aalto" on muuttumassa "hyökyaalloksi".
In this case, the ‘wave’ is on the way to becoming a tsunami.
Todellisuudessa kehitysmaiden kaikki toiminnan alat kärsivät tästä kriisistä:
In fact, developing countries are suffering this crisis in each and every field of activity:
a) Talouskasvu on heikentynyt ja työttömyys on lisääntynyt.
a) Lower economic growth and more unemployment.
Vuonna 2009 nousevan talouden maiden ja kehitysmaiden kasvu heikentyi neljänneksellä vuoteen 2007 ja kolmanneksella vuoteen 2008 verrattuna.
In 2009 growth in emerging and developing countries fell to a quarter of what it had been in 2007, and a third of what it had been in 2008.
Tulevaisuudennäkymissä ennustetaan, että heikentyminen jatkuu tulevina vuosina vähintään seuraavien viiden vuoden ajan.
And the outlook is for continuing weakness over the next few years, at least for the next five.
b) Raaka-aineiden hinnat ja raaka-aineista saatavat tulot ovat laskeneet.
b) A fall in prices and revenue obtained through sale of their raw materials.
Raaka-aineiden (öljyä lukuun ottamatta) hintojen ennustetaan laskevan yli 20 prosentilla vuonna 2009.
It is estimated that the price of raw materials (not including oil) will fall by more than 20% during 2009.
c) Kaupankäynti on vähentynyt ja kaupanrajoitukset ovat lisääntyneet.
c) Reduction in trade and increase in trade restrictions.
Tämä kaikki heikentää merkittävällä tavalla vaihtotasetta, mikä vahingoittaa vakavasti kyseisten maiden velanotto- ja sijoituskykyä.
All this will lead to a significant deterioration in current account balances, which will have a serious effect on their ability to borrow and invest.
d) Kansainvälisen rahoituksen saanti on vaikeutunut ja ulkomaiset sijoitukset ovat vähentyneet.
d) Greater difficulty in accessing international finance and less external investment.
e) Kehittyneissä maissa on virinnyt protektionismi, joka jarruttaa kehitysmaiden vientikykyä.
e) A protectionist response by developed countries, which is hindering the export capacity of developing countries.
Euroopan komissio on korostanut, että markkinat on pidettävä avoimina laman torjumiseksi ja talouskasvun paluun vauhdittamiseksi, mikä hyödyttäisi useita eri maita.
The European Commission has emphasised the need to keep the markets open in order to combat the recession and encourage a return to growth, which will be beneficial for both developed and developing countries.
g) Kehitysapu on laskenut ajanjaksona, jolloin todellisuudessa tarvittaisiin lisää varoja.
g) Less development aid, when in fact we now need more additional resources.
Vuonna 2008 kehitysapua annettiin 25 miljardia euroa Gleaneaglesin vuodeksi 2010 asettamaa tavoitetta vähemmän, ja suuntaus on laskeva.
In 2008 aid was EUR 25 billion less than the target set by Gleneagles for 2010, and the trend is downwards.
Euroopan komissio ennustaa, että avustukset laskevat 22 miljardilla eurolla vuonna 2009.
The European Commission is predicting that aid will have dropped by EUR 22 billion over 2009 as a whole.
h) Velkaantuminen on lisääntynyt.
h) Greater indebtedness.
Nousevan talouden maiden ja kehitysmaiden ulkomaan velan kokonaismäärä on noussut ainoastaan yhden vuoden aikana kaksi prosenttiyksikköä suhteessa bruttokansantuotteeseen.
The total external debt of emerging and developing countries has risen by two percentage points of GDP in just one year.
Intermón Oxfamin kaltaisten järjestöjen tekemien, yleisesti hyväksyttyjen laskelmien, BM:n kaltaisten kansainvälisten rahoituslaitosten selvitysten ja elintarviketurvaa koskeneessa huippukokouksessa (marraskuussa 2009) annetun julistuksen mukaan näiden kaikkien ihmisten elämälle haitallisten vaikutusten seurauksena on, että äärimmäisessä köyhyydessä elävien 1 000 miljoonan ihmisen muodostama joukko kasvaa lähes 100 miljoonalla ihmisellä, Saharan eteläpuolisessa Afrikassa kuolee 30 000–50 000 lasta ja koulutukseen, terveyteen, infrastruktuuriin ja jo valmiiksi hyvin epävakaisiin sosiaaliturvaverkostoihin käytetään entistä vähemmän rahaa.
The result of all these negative impacts on people’s lives is that, according to calculations such as those by Intermón Oxfam, which are generally accepted, as well as reports by international financial institutions such as the World Bank, and the Declaration of the World Summit on Food Security (November 2009), approximately 100 million people will join the more than 1 billion people already living in extreme poverty; between 30 000 and 50 000 more children will die in Sub-Saharan Africa; there will be a fall in spending on education, health, infrastructure and on the already very precarious social security and protection networks.
IMF:n uusista, G20-kokousten jälkeen sovituista lainoista ainoastaan 1,6 prosenttia on myönnetty Afrikalle.
Of the new IMF loans, following the G20 meetings, only 1.6% has gone to Africa.
G20-maiden sopimiin erityisiin nosto-oikeuksiin liittyvistä yhteensä 250 miljardista eurosta ainoastaan 17 miljardia euroa on ohjattu Afrikan hyväksi.
Of a total of USD 250 billion of Special Drawing Rights granted by the G20, only USD 17 billion have gone to Africa.
Toisaalta lainat lisäävät köyhtyneiden maiden velkataakkaa.
In addition, the loans will increase the debt of impoverished countries.
Lisäksi vaatimukset kehittyneiden maiden julkisen talouden vakauttamisesta vaarantavat julkista kehitysapua koskevien lupausten noudattamisen.
Finally, the fiscal consolidation needs of developed countries are jeopardising the maintenance of ODA commitments.
On selvää, että kriisin helpottaessa kehittyneissä maissa kriisi on samanaikaisesti voimistunut kehitysmaissa.
It is clear that while the crisis has been easing in developed countries it has been worsening in developing countries.
Kun kehittyneet maat ovat jo selviämässä kriisissä, maat, jotka tarvitsisivat kriisistä selviytymistä kaikista eniten, jatkavat vain vajoamistaan.
While the advanced countries are now coming out of the crisis, those that most need to emerge from it are continuing to sink deeper into it.
Sekä kriisin voimakkuuden että keston osalta tämä kriisi on kehittyneelle maailmalle vain väliaikainen kuoppa hyvinvoinnissa.
For the developed world this crisis will be a temporary slump in its prosperity, both in intensity and in duration.
Suurelle osalle kehitysmaita kriisistä uhkaa kuitenkin kehkeytyä kuilu, joka tekee tyhjäksi yli vuosikymmenen taistelun köyhyyttä ja syrjäytymistä vastaan ja joka vahingoittaa vakavasti kokonaista sukupolvea.
For many developing countries it threatens to be an abyss in which an entire decade of the fight against poverty and exclusion will be lost, with a whole generation being seriously affected.
Kriisin jatkuminen kehitysmaissa rajoittaa myös talouskasvua koko maailmassa.
The continuation of the crisis in developing countries also constitutes a brake in itself on world growth.
Euroopan komissio on tunnustanut tämän huomauttaessaan, että "kehitysmaiden talouskasvu edistää työllisyyttä, kasvua ja vaurautta myös muissa maissa ja luo maailmaan rauhaa ja vakautta".
The European Commission recognises this, in stating that ‘growth in developing countries will provide jobs, growth and prosperity elsewhere too and contribute to global peace and stability’.
G20-maiden Pittsburghissa antamassa julistuksessa huomautetaan samasta asiasta, kun siinä todetaan, että "kehityskuilun kaventamiseen tähtäävät toimet voivat edistää merkittävällä tavalla maailmantalouden kasvua".
The same sentiment appears in the G20 Leaders’ Statement in Pittsburgh, which states that ‘steps to reduce the development gap can be a potent driver of global growth’.
Vaikka kansainvälinen yhteisö on korostanut toistuvasti, että kehitys on olennainen osa nykyisen maailmanlaajuisen kriisin ratkaisua, ja vaikka New Yorkin, Accran ja Dohan kansainvälisissä konferensseissa, G20-maiden Washingtonin, Lontoon ja Pittsburghin kokouksissa ja erityisesti G8-maiden L'Aquilan huippukokouksessa annettiin vahvoja kannanottoja ja hyväksyttiin konkreettisia sitoumuksia vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi, kehitysavun sovittujen tavoitteiden noudattamiseksi, kehitysavun tehokkuuden parantamiseksi ja kehitysmaiden mukaan ottamiseksi globaalin hallinnan uudistamisessa, luvatut varat eivät kuitenkaan ole päätyneet näihin maihin, eikä ilmoitettuja uudistuksia ole vielä käynnistetty.
However, despite the fact that the international community has repeatedly stressed that development is part and parcel of the solution to this global crisis, and despite the fact that at international conferences in New York, Accra and Doha, at the G20 meetings in Washington, London and Pittsburgh, and particularly at the G8 Summit in L’Aquila, strong positions were taken and precise commitments made to reach the MDGs, to stick to aid targets, to make aid more effective, and to involve the developing countries in the reform of global governance, it is clear that the resources promised have not reached these countries and that the reforms announced have yet to be put into effect.
Kehittyneen maailman on vastattava tämän todellisuuden asettamiin haasteisiin tehokkaasti ja nopeasti.
In view of this situation, the developed world must respond strongly and swiftly.
Köyhyyttä ja syrjäytymistä torjuvaa kehitysapua, kehitystä edistäviä toimenpiteitä ja kriisistä selviytymistä edesauttavia toimia tarvitaan nyt, vuonna 2010.
Aid to reduce poverty and exclusion, measures to contribute to development and the resources that are necessary in order to emerge from the crisis are needed now, in 2010.
On löydettävä keinot, jotta avustuksia voidaan maksaa nopeasti ja jotta tuleviksi vuosiksi luvatut avustukset voidaan maksaa etukäteen.
Rapid forms of disbursement and ways of bringing forward aid promised for future years must be found.
Nopean toiminnan jatkoksi tarvitaan pidempikestoista toimintaa.
This rapid response needs to be succeeded by a second, longer-lasting response.
Valmistelija: María Muñiz De Urquiza
Rapporteur: María Muñiz De Urquiza