natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komission painopisteiden ja tavoitteiden esittelyn olisi tapahduttava ensimmäisen toimintavuoden loppuun mennessä, ja siinä yhteydessä komission olisi annettava myös ensimmäiset tiedot siitä, miten yhteisön varat kehittyvät ottaen huomioon komission strategisten tavoitteiden tukeminen.
When making this presentation, which should be done before the end of the calendar year in which it assumes office, the Commission should also include the initial elements relating to the necessary evolution of the Union's finances in the context of supporting its strategic objectives.
Komission esittelemien painopisteiden ja tavoitteiden pohjalta toimielimet – komissio, parlamentti ja neuvosto – voisivat sitten päättää varsinaisesta vaalikausiohjelmasta tai vaalikausisopimuksesta, joka ohjaisi unionin toimintaa tämän ajanjakson aikana.
On the basis of the priorities and objectives presented by the Commission, the institutions - Commission, Parliament and Council - could then agree on a full 'programme' or 'contract for the term' which would guide the Union's action over the period.
Sopimus tai ohjelma voi olla muodoltaan yhteinen ohjelma eli tavallaan erityinen yhteinen julistus.
This 'contract' or 'programme' could take the form of a 'joint programme' or a special type of 'joint declaration'.
Voisiko sen käsittää luonteeltaan velvoittavaksi?
The question is whether such a programme could be made binding.
Sitä voi pitää eräänlaisena toimielinten välisen sopimuksen muotona, mutta silti on loogisempaa nähdä se pikemminkin poliittisena sitoumuksena, jonka kyseenalaistaminen ei aiheuta muuta kuin toimielinten välisen poliittisen luottamussuhteen särkymisen.
Even if it can be considered as a kind of interinstitutional agreement, it would seem more logical to see it more as a political commitment: if it were called in question, the fallout would be limited to a disturbance of the mutual trust between the institutions.
Koska tämä luottamussuhde on virallistettu, kuten Euroopan parlamentin ja komission välinen suhde, sen särkymisellä voi tietenkin olla merkittäviä poliittisia seurauksia.
Nonetheless, where the relationship of trust is institutionalised, as it is between Parliament and the Commission, its disturbance could of course have significant political consequences.
Komission pitäisi siis tämän yhteisen sopimuksen tai ohjelman perusteella esittää virkaantulovuottaan seuraavan vuoden kesäkuun loppuun mennessä (N+1, jossa N on Euroopan parlamentin vaalivuosi) ehdotukset monivuotiseksi rahoituskehykseksi ja laatia luettelo lainsäädäntöaloitteista, joita tarvitaan rahoituskehyksen täytäntöönpanon edellyttämien erityisohjelmien toteuttamiseksi.
On the basis of this common 'contract' or 'programme', the Commission could then, by the end of the month of June of the year following the beginning of its term (N+1, N being the year of election of the European Parliament), present its proposals for the multiannual financial framework, accompanied by the list of legislative initiatives required for implementing the specific executing programmes.
Monivuotista rahoituskehystä koskevat neuvottelut voisivat siis jatkua vuoden N+1 toiselle puoliskolle ja mahdollisesti vuoden N+2 alkuun siten, että rahoituskehys hyväksyttäisiin ennen vuoden N+1 loppua tai viimeistään ennen vuoden N+2 ensimmäisen neljänneksen loppua ja se tulisi voimaan seuraavan vuoden alussa (N+2 tai tarvittaessa N+3)
The negotiations on the framework could continue over the second half of year N+1 and possibly into the beginning of year N+2, such that it could be adopted by the end of year N+1 or at the latest before the end of the first quarter of year N+2, and would thus come into force at the start of the next year (N+2 or, where applicable, N+3).
Ks. tässä yhteydessä Reimer Bögen mietintö politiikan haasteista ja rahoitusmahdollisuuksista laajentuneessa unionissa 2007–2013 sekä Catherine Guy-Quintin mietintö. .
See, in this connection, the Böge report on the political challenges and budgetary resources of an enlarged Union (2007-2013), and also the Guy-Quint report.
Koska Lissabonin sopimuksessa rahoituskehyksen kestoksi määrätään vähintään viisi vuotta, tämä aikataulu olisi siinä mielessä edullinen, että rahoituskehyksen voimassaolokausi vastaisi suurelta osin Euroopan parlamentin ja komission toimikausia.
Given that the Treaty of Lisbon provides for a financial framework of at least five years, the above calendar would have the advantage that the period covered by the multiannual financial framework would largely correspond to the term of office of Parliament and the Commission.
Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehty toimielinten sopimus. , kun ohjelma nykyisellään päättyy vuoden 2013 lopussa.
Interinstitutional agreement on budgetary discipline and sound financial management of 17 May 2006. .
Tämä on helppo toteuttaa, koska Lissabonin sopimuksessa vaaditaan siirtymään nykyisestä toimielinsopimuksiin perustuvasta ad hoc -järjestelmästä säädökseen (asetukseen), joka on hyväksyttävä erityisellä lainsäädäntömenettelyllä.
This is easily achievable, since the Treaty of Lisbon requires that the existing ad hoc arrangements based on interinstitutional agreements be replaced by a legislative act (a regulation) adopted under a special legislative procedure.
Tämä mullistus on joka tapauksessa tehtävä, kun sopimus tulee voimaan.
This shift will in any case have to happen once the Treaty is in force.
Vaalikautta koskeva sopimus tai ohjelma muodostaisi yhdessä monivuotisen rahoituskehyksen kanssa komission ja yleisten asioiden neuvoston osalta sen monivuotisen ohjelman olennaisen sisällön, jota edellytetään julistuksen nro 9 sisältämän päätösluonnoksen 1, 2 ja 3 artiklassa.
The 'contract' or 'programme' for the legislative term would constitute, together with the multiannual financial framework, the essential content of the multiannual programming foreseen in Articles 1, 2 and 3 of the draft decision included in Declaration 9 with regard to the Commission and the General Affairs Council.
Näin ymmärrettyinä ne toimisivat kehyksenä muulle Lissabonin sopimuksessa mainituille ohjelmatyölle, johon kuuluvat:
Thus conceived, these would serve as a framework for the other programming exercises provided for in the Treaty of Lisbon, notably:
– yhteiset ohjelmat tai yhteiset operationaaliset toimintaohjelmat, joita kukin neuvoston puheenjohtajuutta hoitavan kolmen jäsenvaltion ryhmä laatii 18 kuukautta kestävää toimikauttaan varten (ohjelmiin sisältyy muun muassa lainsäädäntökeskustelujen aikataululuonnos ja kunkin kolmen puheenjohtajan puolivuotista toimintaansa varten laatima yksilöllinen ohjelma)
– the common programmes or joint operational programmes of each presidential troika for the 18 months of their total term (which in turn both include, inter alia, the draft timetable for the legislative deliberations and provide a framework for the individual programmes of each Presidency for its six-month term)
Euroopan parlamentti voisi ehkä myös järjestää keskustelutilaisuuksia (valiokunnat + täysistunto) ja ilmaista kantansa (päätöslauselmalla?) kustakin ohjelmasta.
The European Parliament could also, possibly, organise debates (in committee and plenary) and take a position (via a resolution) on each of the programmes.
Komissio keskusteleekin ohjelmastaan neuvoston kanssa yksityiskohtaisesti.
The Commission also discusses its programme in detail with the Council.
Voitaisiin ajatella, että tämän menettelyn toimielinten välistä luonnetta lujitettaisiin, jotta ohjelma olisi lopulta kolmen toimielimen sitoutumisen tulos tai jotta kaikki kolme toimielintä hyväksyvät yhteisen kannan vuosittaisesta ohjelmasta.
One could consider strengthening the authentically interinstitutional aspect of this procedure in such a way that the programme ultimately becomes the outcome of a commitment by the three institutions, or else the three assume a common position on the annual programme.
Vuoropuhelu on mahdollista täysistunnoissa sekä poliittisten ryhmien ja parlamentin valiokuntien puheenjohtajien kokouksissa.
This could be done both through the plenary and through the Conferences of political group chairs and committee chairs.
Yksi mahdollisuus syventää vuoropuhelua olisi luoda korkean tason toimielinryhmä (esimerkiksi: yksi parlamentin varapuhemies ja/tai puhemieskonferenssin puheenjohtaja + yleisten asioiden neuvoston puheenjohtajisto + yksi komission varapuheenjohtaja), joka voisi kokoontua säännöllisesti ja huolehtia operatiivisen suunnittelun, tärkeitä asioita sisältäviä asiakirjoja koskevien tietojen vaihdon yms. toteutumisesta.
One possibility to be looked at in detail would be to set up a high-level institutional group (e.g.: a vice-president of Parliament and/or the chair of the Conference of Presidents + the General Affairs Council presidency + a Commission vice-president), which could meet regularly to deal with operational planning, exchange information on priority dossiers, etc.
On vielä kerran korostettava yleisten asioiden neuvoston ja sen puheenjohtajiston merkitystä tässä yhteistyössä.
We here once more stress the importance of the General Affairs Council and its presidency in the context of such cooperation.
Yleisten asioiden neuvoston asema vahvistuisi, jos se vastaisi talousarvion ja monivuotisen rahoituskehyksen hyväksymisestä, kuten mietinnössä aiemmin on ehdotettu.
Its role would be reinforced if, as suggested earlier in the report, the General Affairs Council took responsibility for approving the multiannual financial framework and budget.
Ohjelmien laatiminen voitaisiin nähdä seuraavalla tavalla:
The programming activities could be conceived as follows:
– Kun uusi komissio on aloittanut tehtävänsä, se esittää ennen vuoden loppua poliittiset painopisteensä ja strategiset tavoitteensa viisi vuotta kestäväksi toimikaudekseen sekä yleisen ennusteen lainsäädäntöaloitteista, joita se aikoo tehdä, ja ehdotettujen tavoitteiden toteuttamisen edellyttämän lisäyksen unionin varoihin.
– once in place, the new Commission presents, no later than the end of the year, its political priorities and strategic objectives for the five years of its term, together with a general forecast regarding the legislative initiatives it intends to take and the evolution of the Union's finances required for achieving its proposed objectives;
– Ohjelmasta keskustellaan Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa ja siitä tehdään vaalikautta koskeva sopimus, jonka kolme toimielintä hyväksyy.
– this programme is discussed with Parliament and the Council and is covered the subject of a 'contract for the legislative term' between the three institutions;
– Sen jälkeen, tehtävänsä aloittamista seuraavan vuoden ensimmäisen vuosipuoliskon loppuun mennessä (N+1, jossa N on Euroopan parlamentin vaalivuosi), komissio tekee ehdotukset monivuotiseksi rahoituskehykseksi, jonka kesto on viisi vuotta.
– the Commission then presents, before the end of the first half of the year following its taking office (N+1, N being the year of the European elections), its proposals for the multiannual financial framework, which should have a duration of five years.
Ehdotuksiin liittyy paketti, jossa tarkennetaan lainsäädäntöaloitteet, joita tarvitaan rahoituspäätösten täytäntöönpanoa koskevien ohjelmien toteuttamiseen.
These proposals are accompanied by a package specifying the legislative initiatives required for finalising the programmes implementing the financial decisions.
Parlamentin ja neuvoston on hyväksyttävä monivuotinen rahoituskehys ennen kyseisen vuoden loppua (N+1) tai viimeistään ennen seuraavan vuoden (N+2) ensimmäistä neljännestä, jotta se voi tulla voimaan seuraavan vuoden alussa (N+2 tai tarvittaessa N+3).
The multiannual financial framework should then be adopted by the end of the year (N+1), or at the latest before the end of the first quarter of the following year (N+2) by Parliament and the Council, so that it can come into force at the beginning of the following year (N+2 or, where appropriate, N+3).
– Vaalikautta koskevan sopimuksen ja monivuotisen rahoituskehyksen pohjalta
– on the basis of the 'contract for the legislative term' and the multiannual financial framework:
– komissio laatii vuosittaiset työ- ja lainsäädäntöohjelmansa käyden perusteellista vuoropuhelua neuvoston ja Euroopan parlamentin kanssa.
– the Commission draws up its annual work and legislative programme, in close dialogue with the Council and Parliament;
– Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät vuosittaisen talousarvion.
– Parliament and the Council adopt the annual budget;
– Kolme toimielintä syventävät toimielinten välistä vuoropuhelua sovittaakseen yhteen operatiivista toimintaansa koskevat ohjelmat ja aikataulunsa, erityisesti lainsäädäntöaikataulun.
– the three institutions deepen the interinstitutional dialogue in order to coordinate their operational programming and their respective calendars, especially as regards the legislative calendar.
Toimielimet laativat puitesopimuksen, jossa määritellään ohjelmatyön päälinjat.
The institutions establish a framework agreement defining the main lines of these different programming activities.
F. Unionin ulkoinen toiminta
F. THE UNION 'S EXTERNAL ACTION
Toisin kuin perustuslakisopimuksessa, Lissabonin sopimuksessa kaikkia unionin ulkoista toimintaa koskevia määräyksiä ei ole koottu yhteen lukuun.
Unlike the constitutional treaty, the Treaty of Lisbon does not group all the provisions on the Union's external action in a single chapter.
Perustuslakisopimuksen kolmannen osan V osastossa (joka vastaa pääosin Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta) on koottuna kaikki unionin ulkoista toimintaa koskevat määräykset.
The former text included those provisions in Title V of its third part (corresponding overall to the Treaty on the Functioning of the European Union).
Eurooppa-valmistelukunta halusi näin korostaa ulkoisen toiminnan yhtenäisyyttä.
The Convention's aim here was to stress the unity of external action.
Ottamalla ulkopolitiikkaa ja yhteistä turvallisuuspolitiikkaa koskevat määräykset unionista tehdystä sopimuksesta (V osasto, SEU)
By including the provisions on the CFSP in the Union Treaty (Title V TEU)
Vaikka otsikkona on "Yleiset määräykset unionin ulkoisesta toiminnasta ja erityismääräykset yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta", osastossa on vain kaksi artiklaa, joissa käsitellään yleisesti EU:n koko ulkoista toimintaa ohjaavia periaatteita; kaikki muut artiklat koskevat YUTP:tä. ja ulkoista toimintaa muilla kuin YUTP:n alalla koskevat määräykset SEUT-sopimuksen V osastosta vuoden 2007 HVK on selvästi halunnut erottaa nämä kaksi toisistaan.
Despite being named 'General provisions on the union's external action and specific provisions on the common foreign and security policy' , this title contains only two articles defining in general fashion the guiding principles of the EU's external action as a whole: the rest concern the CFSP. and those on external action in areas other than the CFSP in the fifth part of the TFEU, the 2007 IGC clearly expressed the intention to distinguish between the two.
Lisäksi SEU-sopimuksen 40 artiklan mukaan näiden politiikkojen toteuttaminen ei vaikuta menettelyjen soveltamiseen eikä toimivaltuuksien laajuuteen.
In addition, Article 40 TEU states that the implementation of each of the two policies must not affect the procedures and scope of either.
Vaikka ero on pääasiassa symbolinen ja vailla suurta käytännön merkitystä – lähinnä koska unionille myönnetään oikeushenkilöys, pilarit poistetaan ja SEUT-sopimuksen 1 artiklan 2 kohdassa todetaan selvästi, että nämä kaksi sopimusta ovat keskenään oikeudellisesti samanarvoiset – lähestymistavassa on vivahde-ero.
Even if the difference is essentially symbolic and without major practical effects - given, notably, that with the Union's acquisition of legal personality the pillars disappear, and Article 1(2) TFEU clearly states that the two Treaties have strictly the same legal force - it does nonetheless bear witness to an approach and sensibility that are divergent.
Tavoitteena on kuitenkin selvästi, että kaikki ulkoinen toiminta on johdonmukaista.
The goal, nonetheless, obviously remains the global coherence of external action.
Tätä korostetaan nimenomaisesti Lissabonin sopimuksen 21 artiklassa (SEU), koska sama artikla on otettu koskemaan kumpaakin ulkopolitiikkaa käsittelevää toimintaa (23 artikla, SEU, ja 205 artikla, SEUT): "Tämän luvun mukaista unionin toimintaa kansainvälisissä yhteyksissä ohjaavat ne periaatteet, sillä pyritään niihin tavoitteisiin ja sitä harjoitetaan niiden yleisten määräysten mukaisesti, jotka esitetään 1 luvussa" (21 ja 22 artikla, SEU) (unionista tehdyn sopimuksen V osastossa).
This is explicitly stressed by the Treaty of Lisbon: Article 21 TEU uses a formulation similar to that of the two parts referring to foreign policy (Article 23 TEU and Article 205 TFEU): 'The Union's action on the international scene, pursuant to this Chapter, shall be guided by the principles, shall pursue the objectives of, and be conducted in accordance with, the general provisions laid down in Chapter 1' (Articles 21 and 22 TEU - Title V of the Union Treaty).
Tärkein unionin kaiken ulkoisen toiminnan johdonmukaisuutta lujittava toimenpide on tietenkin YUTP:n korkean edustajan viran ja hänen toimintaansa tukevan yhteisen ulkoisen toiminnan hallinnon (Euroopan ulkosuhdehallinto) perustaminen.
The main principle with regard to ensuring the coherence of the Union's external action as a whole is, certainly, the creation of the post of High Representative for the CFSP, to be backed up by a newly established common service for external action (the European Service for External Action - ESEA).
Sopimukseen on näin haluttu luoda unionin eri ulkoisen toiminnan alojen välinen poliittisen ja hallinnollisen tason rakenteellinen yhteys, jotta toiminnan johdonmukaisuus säilyisi.
In this way the Treaty aims to create, both politically and administratively, a structural link between the various fields of the Union's external action with a view to ensuring their coherence.
Unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja
The High Representative for the common foreign and security policy
Korkea edustaja on tätä nykyä (virallisesti) neuvoston pääsihteeri.
At present, the High Representative is (officially) the Secretary-General of the Council.
Tosiasiassa hän ei hoida tätä tehtävää vaan keskittyy Amsterdamin sopimuksella perustetun korkean edustajan tehtävän hoitamiseen.
In practice, he does not perform that role, and concentrates his activity on the function of High Representative as created by the Treaty of Amsterdam.
Unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikka on korkean edustajan ansiosta lisännyt merkitystään.
Thanks to the High Representative's actions, the Union's foreign and security policy now has a higher profile.
Eurooppa-valmistelukunnan mielestä hänen toimialaansa olisi tämän vuoksi laajennettava.
The Convention took the view that, on this basis, the office requires further boosting.
Ensimmäinen uudistus: korkea edustaja johtaa ulkoasiainneuvostoa.
First innovation: the High Representative will chair the Foreign Affairs Council.
Tarkoituksena on, että neuvoston toimintaohjelmaan saadaan lisää jatkuvuutta ja johdonmukaisuutta, joita on kaivattu kiertävän puheenjohtajuuden aikana, jolloin puheenjohtajana kulloinkin olevan valtion oma ohjelma on vaikuttanut toimintaan liikaa.
The aim is to increase the continuity and coherence of the Council agenda, which, under the system of rotating presidencies, has been lacking in those qualities and has been over-influenced by the specific agenda of the Member State occupying the presidency.
On korostettava, että Lissabonin sopimuksen mukaan korkealla edustajalla ei ole äänioikeutta ulkoasiainneuvoston äänestyksissä.
The Treaty of Lisbon states that where there is a vote on the Foreign Affairs Council the High Representative shall not vote.
Korkean edustajan edustaja toimii myös poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean (PTK) puheenjohtajana, ja korkean edustajan edustajat voivat toimia ulkoasiainneuvoston valmistelusta vastaavien työryhmien puheenjohtajina.
A person delegated by the High Representative is to chair the Policy and Security Committee (PSC), and his delegates may also chair the working groups preparing the Foreign Affairs Council.
Toinen uudistus: korkea edustaja on samalla komission varapuheenjohtaja.
Second innovation: the High Representative will simultaneously have the role of Commission Vice-President.
Tavoitteena on unionin ulkoisen toiminnan johdonmukaisuus ja se, että kaikki unionin tavoitteiden toteuttamiseen tarvittavat käytettävissä olevat keinot ja välineet otetaan käyttöön.
The purpose sought is to achieve coherence for the Union's external action while also mobilising all available means and instruments for realising the Union's objectives.
Tällainen "kahdessa virassa toimiminen" edellyttää, että korkealla edustajalla on samalla kertaa sekä neuvoston että – komission varapuheenjohtajana – komission puheenjohtajan ja Euroopan parlamentin poliittinen luottamus.
This 'two-hat' arrangement presupposes that the High Representative should enjoy the political confidence of the Council as well as, in his role as Commission Vice-President, that of the Commission President and the President of Parliament.
Tämä johtuu selvästi hänen nimitysmenettelystään: Eurooppa-neuvosto nimittää hänet määräenemmistöllä ja komission puheenjohtajan suostumuksella (18 artiklan 1 kohta), ja hänen on alistuttava äänestykseen komission hyväksymisestä yhtenä kokoonpanona (ja kuulemismenettelyyn, kuten muidenkin komission jäsenten) – 17 artiklan 7 kohta, SEU.
This is obviously a derivative of the appointment procedure: the High Representative is appointed by qualified majority by the European Council with the agreement of the Commission President (Article 18(1)), and must be approved by a vote of the Commission as a whole (as well as going through the hearings process like any other Commissioner) (Article 17(7) TEU).
Poliittisesti luottamukselliset suhteet eri toimielinten ja korkean edustajan välillä ovat ilmeisen tärkeät.
The importance of relations of political trust between the different institutions and the High Representative is evident.
Erityisesti on korostettava komission puheenjohtajan ja korkean edustajan luottamussuhteen merkitystä unionin ulkoisen toiminnan sujumiselle.
Also crucial is the relationship of trust between the Commission President and the High Representative, if the Union's external action is to operate smoothly.
Kolmas uudistus: korkea edustaja saa tuekseen Euroopan ulkosuhdehallinnon.
Third innovation: the High Representative will be able to draw on the services of a European Service for External Action (ESEA).
Tässä on unionin ulkoisen toiminnan uuden institutionaalisen julkisivun kulmakivi.
This is the cornerstone of the new institutional edifice for the Union's external action.
Neljäs uudistus koskee edustusta, josta korkea edustaja on Lissabonin sopimuksen nojalla suoraan vastuussa.
The report now being drawn up by the Committee on Constitutional Affairs sets out Parliament's position on the ESEA.
Nykyisen sopimuksen mukaan hän vain avustaa neuvoston puheenjohtajaa.
Fourth innovation: this concerns representation - under the Treaty of Lisbon, the High Representative will be directly in charge, whereas under the existing Treaty he merely assists the Council presidency.
Tästä käy selvästi ilmi, että sopimus muuttaa korkean edustajan tehtävän perusteellisesti.
It is thus clear that the role of the High Representative is fundamentally changed by the new Treaty.
Hänen tehtävänsä onkin tulevaisuudessa johtaa unionin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (johon luetaan yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka).
He will now have the task of conducting the Union's common foreign and security policy (including the common security and defence policy).
Hän osallistuu sen muotoiluun esittämällä ehdotuksia ja sen täytäntöönpanoon toimimalla neuvoston edustajana.
He will contribute to its definition with his proposals, and to its execution as being mandated by the Council.
Toisaalta hänen tehtävänsä on valvoa unionin ulkoisen toiminnan johdonmukaisuutta.
He will also be responsible for ensuring the coherence of the Union's external action.