natgillin/translations-raw huggingface dataset:
44. on tyytyväinen olemassa olevien eurooppalaisten ja kansainvälisten suojelumekanismien nykyiseen yhteistoimintaan mutta katsoo, että sitä voitaisiin vielä vahvistaa järjestelmällisen tiedon- ja strategianvaihdon avulla, jotta mekanismit täydentäisivät paremmin toisiaan, olipa sitten kyse hätätapauksia koskevasta tiedonvaihdosta tai pitkän aikavälin tukitoimien koordinoinnista, esimerkiksi käyttämällä kaikkien virallisten sidosryhmien käytettävissä olevaa turvallista verkkofoorumia; panee näin ollen tyytyväisenä merkille Euroopan neuvoston järjestämät vuosittaiset kokoukset sekä ihmisoikeuksien puolustajien suojelun tarkkailuelimen järjestämät vuosittaiset mekanismien väliset kokoukset, kansainvälisen ihmisoikeusliiton (FIDH) ja kidutuksen vastaisen maailmanjärjestön yhteisen ohjelman, joiden päämääränä on ihmisoikeuksien puolustajien suojelua koskevien kansainvälisten ja alueellisten mekanismien ja instituutioiden yhteistoiminnan vahvistaminen; pyytää Euroopan ihmisoikeuksien puolustajia käsitteleviä työryhmiä selvittämään neuvoston ihmisoikeustyöryhmän ja Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutetun aloitteen yhteydessä yhteistyön tiivistämisen mahdollisuutta;
44) Welcomes current cooperation between the existing protection mechanisms at European and international level, which could be further strengthened through systematic exchange of information and strategy, so as to ensure a better complementarity between all of them in terms of both sharing information for emergency cases and coordination for long-term support actions, e.g. through the use of a secure online platform accessible to all official stakeholders; welcomes in this respect the annual meetings organised by the Council of Europe as well as the ‘inter-mechanisms’ annual meetings organised by the Observatory for the Protection of Human Rights Defenders, a joint programme of the International Federation for Human Rights (FIDH) and the World Organisation Against Torture (OMCT), with the aim of strengthening the interaction between international and regional mechanisms and institutions for the protection of human rights defenders; invites the existing taskforces on human rights defenders in Europe, within the framework of the Council Working Party on Human Rights and the Council of Europe - the latter being an initiative of the Council of Europe’s Commissioner for Human Rights - to explore ways to work more closely together;
45. kehottaa EU:n toimielimiä luomaan ihmisoikeuksien puolustajia koskevan toimielinten välisen yhteistyömekanismin Lissabonin sopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä; katsoo, että sellaisen mekanismin luomista voitaisiin helpottaa perustamalla kaikkiin EU:n toimielimiin ja elimiin ihmisoikeuksien puolustajien yhteyspisteitä, jotka toimisivat tiiviissä yhteistyössä unionin ulkomaanedustustoissa ja lähetystöissä työskentelevien ihmisoikeuksia ja demokratiaa edistävien henkilöiden kanssa;
45) Calls, in the context of the implementation of the Treaty of Lisbon, for the EU institutions to establish an inter-institutional cooperation mechanism on human rights defenders; understands that the creation of such a mechanism could be eased by the setting up of focal points for human rights defenders in all the EU institutions and organs, with such focal points working in close cooperation with those responsible for human rights and democracy in EU missions and delegations;
46. pyytää neuvostoa ja komissiota selvittämään, onko mahdollista luoda EU:n toimielinten keskinäinen varoitusjärjestelmä tai muita suojelumekanismeja;
46) Invites the Council and Commission to explore the possibilities of creating an alert system mechanism to be shared between EU institutions and all other protection mechanisms;
47. uskoo, että tiedonvaihto helpottuisi siten, että luodaan erityisiä tietokantoja tai "lokikirjoja" toteutettujen toimien ja erityisesti yksittäisiä henkilöitä koskevien toimien seurantaa varten niin, että täysi luottamuksellisuus taataan;
47) Believes that information sharing would also be facilitated by the creation of specific data bases, or ‘log books’, in order to keep track of activities undertaken, especially in regard to individuals, while guaranteeing full respect for confidentiality;
48. kehottaa komissiota seuraamaan ja valvomaan säännöllisesti ihmisoikeuksien puolustajia koskevien EU:n suuntaviivojen lyhyen ja pitkän aikavälin täytäntöönpanoa ja raportoimaan siitä Euroopan parlamentin ihmisoikeuksien alivaliokunnalle;
48) Calls on the Commission to follow and monitor regularly the short- and long term implementation of the EU Guidelines on Human Rights Defenders and report back to the Human Rights Subcommittee of the European Parliament;
49. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä EU:n jäsenvaltioille.
49) Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, and to EU Member States.
Ihmisoikeuksien puolustajat kaikkialla maailmassa ovat tärkeitä toimijoita perusihmisoikeuksien suojelemisessa ja edistämisessä päivittäin ja usein oman henkensä uhalla.
Human rights defenders all over the world are crucial actors when it comes to the protection and promotion of basic human rights, through a day to day commitment, many times at the risk of their own lives.
Ihmisoikeuksien puolustajat ovat myös tärkeitä muutoksen tekijöitä sekä avainhenkilöitä kotimaidensa demokratisoitumisprosesseissa ja muodostavat siten inhimillisen lenkin demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen välillä.
Human rights defenders are also crucial actors of change, and key players of democratic processes of their countries, thereby constituting the human link between democracy and respect for human rights.
Ihmisoikeuksien puolustajien tukeminen on myös pitkään ollut vakiintunut osa Euroopan unionin ulkosuhteisiin kuuluvaa ihmisoikeuspolitiikkaa.
Support for human rights defenders is also a long-established element of the European Union's human rights external relations policy.
Nyt on aika katsoa tarkemmin ihmisoikeuksien puolustajien hyväksi toteutettavia EU:n toimia, arvioida olemassa olevia mekanismeja ja ehdottaa jatkotoimia, jotta voidaan vahvistaa ihmisoikeuksien puolustajien työtä osallistavan strategian avulla ja varmistaa heidän suojelunsa sekä kiireellisten että pitkän aikavälin toimien avulla.
Time has now come to have a closer look at the EU Policies in support of human rights defenders, to evaluate existing mechanisms, and to propose further steps for the future, so as to strengthen the work of human rights defenders through a participative strategy and to ensure protection through both urgent and long term measures.
Ketkä voivat olla ihmisoikeuksien puolustajia?
Who can be a human rights defender ?
Vuonna 1998 hyväksytty ihmisoikeuksien puolustajia koskeva YK:n julistus on nykyään viiteasiakirja kaikille tämän alan kansainvälisille ja alueellisille mekanismeille, koska siinä esitetään yksilöiden ja järjestöjen olennaiset ihmisoikeuksien puolustamista koskevat oikeudet sekä kyseisen toiminnan suojelua ja tukemista koskevat valtion velvoitteet.
The UN Declaration on human rights defenders adopted in 1998 constitutes today the document of reference for all international and regional mechanisms, as it outlines the rights of individuals and organizations essential for the defence of human rights and the obligations of state to provide support and protection for such activity.
Julistuksen mukaan ilmaisua "ihmisoikeuksien puolustaja" käytetään ihmisistä, jotka toimivat yksin tai muiden kanssa ihmisoikeuksien edistämisen tai suojelemisen hyväksi.
According to the declaration, "human rights defender” is a term used to describe persons who, individually or with others, act to promote or protect human rights.
Ihmisoikeuksien puolustajien on kuitenkin työskenneltävä rauhanomaisin keinoin.
But a human rights defender must work through peaceful means.
Määritelmä ei kata sellaisia henkilöitä tai ryhmiä, jotka syyllistyvät tai yllyttävät väkivaltaan.
The definition does not include individuals or groups who commit or propagate violence.
Tämän väljän luonnehdinnan mukaan ihmisoikeuksien puolustajia voivat olla ketkä tahansa ihmisoikeuksien edistämisen hyväksi työskentelevät henkilöt tai ryhmät maailman suurimpiin kaupunkeihin sijoittautuneista hallitustenvälisistä organisaatioista alkaen aina paikallisissa yhteisöissä työskenteleviin henkilöihin saakka.
In accordance with this broad categorization, human rights defenders can be any person or group of persons working to promote human rights, ranging from intergovernmental organizations based in the world’s largest cities to individuals working within their local communities.
Ihmisoikeuksien puolustajat voivat kuulua mihin tahansa sukupuoleen tai ikäryhmään, he voivat olla kotoisin mistä päin maailmaa hyvänsä ja heidän ammattinsa ja taustansa voivat olla hyvin erilaisia.
Defenders can be of any gender, of varying ages, from any part of the world and from all sorts of professional or other backgrounds.
On erityisen tärkeää muistaa, että ihmisoikeuksien puolustajia ei tavata ainoastaan kansalaisjärjestöissä ja hallitustenvälisissä organisaatioissa vaan he voivat olla myös hallituksen taikka julkisen tai yksityisen sektorin palveluksessa.
In particular, it is important to note that human rights defenders are not only found within NGOs and intergovernmental organizations but might also, in some instances, be government officials, civil servants or members of the private sector.
Mitä ihmisoikeuksien puolustajat tekevät?
What do human rights defenders do?
Ihmisoikeuksien puolustajat pyrkivät työllään toteuttamaan vuonna 1948 annettuun ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen julistukseen ja muihin kansainvälisiin ihmisoikeussäädöksiin sisältyvät oikeudet.
Human rights defenders work towards the realisation of any or all of the rights enshrined in the 1948 Universal Declaration of Human Rights and other international human rights instruments.
Heidän tavoitteenaan on näin ollen kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien edistäminen ja suojeleminen sekä taloudellisten, sosiaalisten ja kulttuuristen oikeuksien edistäminen, suojeleminen ja toteutuminen.
Consequently, they seek the promotion and protection of civil and political rights as well as the promotion, protection and realisation of economic, social and cultural rights.
Ihmisoikeuksien puolustajiin kohdistuneet loukkaukset
Violations committed against human rights defenders
Ihmisoikeuksien puolustajat joutuvat työssään usein itse ihmisoikeusloukkausten kohteeksi.
Human rights defenders often face human rights violations themselves in the course of their work.
Näihin kuuluu tappoja, tappouhkauksia, sieppaamisia, mielivaltaisia pidättämisiä ja toisinaan myös kidutusta.
This includes killings, death threats, abductions and kidnappings, arbitrary arrest and detention, sometimes tortured.
Ihmisoikeuksien puolustajat joutuvat usein myös häirinnän ja parjauskampanjoiden kohteeksi.
HRDs are often subject to harassment, and many have been the victims of defamation campaigns.
Joskus heitä yritetään saada lopettamaan työnsä rikos- tai muiden syytösten avulla.
Sometimes criminal or other charges are another way to try to stop their work.
Rauhanomaiset mielenosoitukset ja valitusten tekeminen ovat johtaneet syytöksiin yleisen järjestyksen rikkomisesta ja huliganismista, joista on annettu raskaita tuomioita.
Peaceful demonstrations, lodging of complaints have led to charges as public disturbance and hooliganism, with severe court sentences.
Ihmisoikeuksien puolustajien toimintaa rajoitetaan toisinaan "turvallisuustoimiksi" kutsutuilla, esimerkiksi terrorismin vastaisiin lakeihin perustuvilla, toimilla, lainsäädännöllä ja menettelyillä.
Policies, legislation and procedures described as "security measures", for example the antiterrorism laws, are sometimes applied in such a way as to restrict the work of human rights defenders or to directly target the defenders themselves.
Naispuoliset ihmisoikeuksien puolustajat ja muut erityisessä vaarassa olevat ryhmät
Women Human Rights defenders and other groups particularly at risk
Naispuoliset ihmisoikeuksien puolustajat joutuvat työssään kohtaamaan erilaisia riskejä ja esteitä, jotka haittaavat heidän ihmisoikeustyötään.
Women human rights defenders face distinct risks and obstacles with regard to effectively carrying out their human rights work.
He ovat haavoittuvia sen vuoksi, keitä he ovat, ja sen vuoksi, mitä he tekevät.
They are at risk because both of whom they are and what they do.
Heihin kohdistuva väkivalta on usein luonteeltaan sukupuolista tai heidän työskentelyään estetään heidän sukupuolensa vuoksi.
Frequently, the violence or threat against them is sexual in nature, or they face restrictions in their work on account of their gender.
Lisäksi ennakkoluulot sekä syrjäyttäminen ja julkinen parjaaminen niin valtion kuin yhteiskunnallisten toimijoiden taholta tekee heidän elämänsä hyvin raskaaksi.
Furthermore, prejudice, exclusion and public repudiation by both state forces and social actors weigh heavily in their lives.
Monet naispuoliset ihmisoikeuksien puolustajat ovat myös päivittäisessä vastuussa pienten lasten ja ikääntyneiden vanhempiensa hoidosta ja kokevat ihmisoikeustyönsä jatkamisen vaikeaksi koska tietävät, että heidän pidättämisensä estäisi heitä täyttämästä heidän perheeseen liittyvää tehtäväänsä.
Many women human rights defenders have also a day-to-day responsibility for the care of young children or elderly parents and often find it very hard to continue their human rights work knowing that arrest and detention would prevent them from fulfilling that role in the family.
Tämä erityistilanne on tunnustettu EU:n suuntaviivoissa, joissa korostetaan, että on tärkeää ottaa sukupuolinäkökulma huomioon ihmisoikeuksien puolustajia koskevissa kysymyksissä, ja pyydetään ulkomaanedustustoja kiinnittämään erityistä huomiota naispuolisia ihmisoikeuksien puolustajia uhkaaviin vaaroihin.
This particular situation is recognised in the EU Guidelines, which underline that it is important to apply a gender perspective when approaching the issue of human rights defenders and ask missions to pay particular attention to the specific risks faced by women human rights defenders.
EU:n tasolla on useiden puheenjohtajakausien aikana toteutettu erityisiä kampanjoita, joilla pyritään tehostamaan asianomaisia toimia ja tavoittamaan paremmin naispuoliset ihmisoikeuksien puolustajat.
Special campaigns to increase efforts and better reach out to women human rights defenders have been carried out at EU-level, during several Presidencies.
YK:n erityisraportoija
The UN Special Rapporteur
Ihmisoikeustoimikunta pyysi vuonna 2000 YK:n pääsihteeriä luomaan ihmisoikeuksien puolustajia koskevan mandaatin ihmisoikeuksien puolustajia koskevan julistuksen täytäntöönpanon edistämistä sekä maailman ihmisoikeuksien puolustajien nykytilanteen kartoittamista varten.
In 2000, the Commission on Human Rights asked the Secretary-General to establish a mandate on human rights defenders, to give support to the implementation of the Declaration on human rights defenders and also to gather information on the actual situation of human rights defenders around the world.
Tehtävä uskottiin Hina Jilanille, joka hoiti sitä vuoteen 2008 saakka, jolloin hänen tilalleen valittiin Margaret Sekaggya.
This post was occupied by Mrs Hina Jilani until 2008, when she was replaced by Ms. Margaret Sekaggya.
Ihmisoikeuksien puolustajia koskeva valtuutus on laaja ja sen mukaan erityisraportoijan päätehtäviin kuuluu
The mandate on human rights defenders is broad and stipulates that the Special Rapporteur’s main roles are:
· ihmisoikeuksien puolustajien tilannetta koskevien tietojen kerääminen, vastaanottaminen, tarkasteleminen ja toimet tämän pohjalta,
· seek, receive, examine and respond to information on the situation of human rights defenders;
· yhteistyö ja vuoropuhelu hallitusten ja muiden sidosryhmien kanssa ihmisoikeuksien puolustajia koskevan julistuksen toteutumisen edistämiseksi ja sen tosiasialliseksi täytäntöönpanemiseksi,
· establish cooperation and conduct dialogue with governments and other interested actors on the promotion and effective implementation of the Declaration;
· ihmisoikeuksien puolustajien suojelun parantamista koskevien tehokkaiden strategioiden suosittaminen ja näiden suositusten täytäntöönpanon seuranta.
· recommend effective strategies better to protect human rights defenders and follow up on these recommendations;
Tätä varten erityisraportoija esittelee vuosittaisen ihmisoikeusraportin ihmisoikeusneuvostolle ja YK:n yleiskokoukselle, toteuttaa maakohtaisia vierailuja ja käsittelee huolestuttavia erityistapauksia hallitusten kanssa.
In order to do this, the Special Rapporteur presents an annual report to the HRC and General Assembly, undertakes country visits, and takes up individual cases of concern with Governments.
Yhteydenpito hallituksiin tapahtuu usein kiireellisten kirjeiden välityksellä.
The latter is often done through urgency letters.
Erityisraportoijan mandaatin perustamisen jälkeen yli 2100 kirjettä on lähetetty noin 120 maahan ja niissä on käsitelty 3 600:n ihmisoikeuksien puolustajan tilannetta.
Since the creation of the mandate, over 2100 communications to some 120 countries on the situation of 3600 human rights defenders have been sent.
Sekaggyan ensimmäisessä raportissa kiinnitetään etupäässä huomiota yleiseen määräaikaisarviointiin (UPR) strategisesti huomionarvoisena mekanismina tarkastella ihmisoikeuksien puolustajien tilannetta ja toivottavasti parantaa sitä.
In her first report, Ms Sekaggya focuses mainly on the UPR as a mechanism of strategic value in reviewing and hopefully improving the situation of human rights defenders in states reviewed.
ACPHR nimitti vuonna 2004 ihmisoikeuksien puolustajien eritysraportoijaksi Reine Alapini-Gansoun, jonka tehtävänä oli vahvistaa ja suojella ihmisoikeuksien puolustajien oikeuksia kaikkialla Afrikassa.
In 2004, the ACHPR appointed a
Vuonna 2009 hänen seuraajakseen nimitettiin Mohamed Bechir Khalfallah.
Special Rapporteur on Human Rights Defenders to strengthen the protection of the rights of human rights defenders across Africa, Mrs. Reine Alapini-Gansou, succeeded by Mr. Mohamed Bechir Khalfallah in 2009.
Amerikan valtioiden ihmisoikeustoimikunta (IACHR) on Amerikan valtioiden liiton riippumaton elin ja se perustettiin ihmisoikeuksien edistämistä ja suojelua varten kaikkialla Amerikan mantereella.
Inter-American Commission on Human Rights (IACHR) is an independent mechanism of the OAS and was created to promote and protect human rights across the Americas.
Yksikkö antaa neuvoja IACHR:lle yksittäisistä ihmisoikeuksien puolustajien vetoomuksista, jotka koskevat varotoimia, joita voidaan määrätä, kun henkilöä uhkaa vakava ja peruuttamaton vahinko hänen oikeuksiensa loukkaamisen vuoksi.
It also advises the IACHR on individual petitions by human rights defenders for precautionary measures, which may be ordered when a person is at risk of "serious and irreparable harm" as a result of their rights being violated.
Varotoimiin sisältyy turvatoimia sekä uhkausten tai muiden ihmisoikeusloukkausten tutkimista, jotta voidaan puuttua niiden syihin ja estää niiden toistuminen.
Precautionary measures include both security measures and investigations of the threats or other violations against human rights defenders, in order to address the root causes and prevent them happening again.
Etyjin alainen Varsovaan sijoittautunut demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimisto (ODIHR) loi vuonna 2003 yhdistymisvapautta koskevan erityisohjelman ja perusti vuonna 2007 ihmisoikeuksien puolustajien yhteyspisteen.
In December 2003, the OSCE’s Warsaw-based Office for Democratic Institutions and Human Rights (ODIHR) created a special programme on freedom of association and has, since 2007, established a Focal Point for human rights defenders.
Yhteyspiste seuraa tiiviisti ihmisoikeuspuolustajien tilannetta, tunnistaa heidän huolenaiheensa ja pyrkii edistämään ja suojelemaan heidän etujaan.
This Focal Point “closely monitors the situation of human rights defenders, identifies issues of concern, and seeks to promote and protect their interests.”
ODIHR julkaisee ihmisoikeuksien puolustajia koskevat vuosiraportit Etyjin alueella.
ODIHR also issues annual reports on human rights defenders in the OSCE region.
Euroopan neuvosto
The Council of Europe
Euroopan neuvoston ministerikomitea antoi helmikuussa 2008 julistuksen Euroopan neuvoston toimista ihmisoikeuksien puolustajien suojelun parantamiseksi ja näiden toiminnan edistämiseksi.
In February 2008, the Committee of Ministers of the Council of Europe adopted the Declaration on CoE action to improve the protection of human rights defenders and promote their activities.
Julistuksessa muistutetaan, että valtioilla on ensisijainen vastuu sellaisen suotuisan ympäristön luomisesta ihmisoikeuksien puolustajien työlle, jossa yksittäiset henkilöt, ryhmät ja yhdistykset voivat toteuttaa ihmisoikeuksien edistämistä ja suojelua koskevia rauhanomaisia toimia ilman muita kuin Euroopan ihmisoikeussopimuksesta johtuvia rajoituksia.
The Declaration recalls that states have the primary responsibility to create a conducive environment for the work of human rights defenders, which enables individuals, groups and associations to carry out peaceful activities for the promotion and protection of human rights without restrictions other than those authorised under the European Convention on Human Rights.
Siinä luetellaan toimia, joita valtioiden on toteutettava kansallisella tasolla, kuten oikeusjärjestelmän vahvistaminen, vaikuttavien oikeussuojakeinojen olemassaolon varmistaminen, puolueettomien ja vakavien rikostutkimusten viipymätön toteuttaminen, valitusten vastaanottamisesta vastuussa olevien oikeusasiamiesten ja kansallisten ihmisoikeuselinten pätevyyden ja toimivallan vahvistaminen ja tosiasiallisen pääsyn Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen varmistaminen.
It lists different measures to be taken by states in this regard, such as strengthening the judicial system, ensuring the existence of effective remedies, carrying out prompt, independent and meaningful criminal investigations, strengthening the capacities and competencies of ombudspersons and national human rights institutions to receive complaints and ensuring effective access to the European Court on Human Rights (ECtHR) and other human rights’ protection mechanisms.
Euroopan neuvoston jäsenvaltioita pyydetään myös huolehtimaan siitä, että kolmansissa maissa toimivilla vaarassa olevilla ihmisoikeuksien puolustajilla on käytettävissään suojakeinoja, joiden avulle he saavat tarvittaessa nopeasti apua.
Council of Europe member states are also requested to provide protective measures for swift assistance of human rights defenders at risk in third countries, including observation of trials and the issuance of emergency visas.
Näitä suojakeinoja ovat myös oikeudenkäyntien tarkkailu ja hätäviisumien myöntäminen.Julistuksessa hyväksytään Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutetun luoma käytäntö tukea ja suojella ihmisoikeuksien puolustajia ja pyydetään ihmisoikeusvaltuutettua vahvistamaan virastonsa roolia ja toimintavalmiuksia.
The Declaration endorsed the developed practice of the Council of Europe Commissioner for Human Rights to support and provide protection to human rights defenders and invited the Commissioner to strengthen the role and capacity of his Office.
Edistääkseen ihmisoikeuksien tosiasiallista kunnioittamista ja täysimääräistä harjoittamista Euroopan neuvoston toimialueella Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutettu riippumattomana ja puolueettomana elimenä arvioi konkreettisia ihmisoikeustilanteita kussakin jäsenvaltiossa, reagoi ongelmiin ja neuvoo tarvittaessa korjaavien toimien toteuttamisessa.
In the framework of the promotion of the effective observance and full enjoyment of human rights in the Council of Europe area, the Commissioner for Human Rights, an independent and impartial institution, endeavours to assess the concrete human rights situation in each member state, to react to problems and give advice, when relevant, on corrective measures.
Ihmisoikeuksien puolustajien hyväksi toteutettaviin ihmisoikeusvaltuutetun toimiin kuuluu
The Commissioner’s activities in support of human rights defenders include: