natgillin/translations-raw huggingface dataset:
c) samoin kuin sopimuksen muiden osien ollessa kyseessä mahdollisuudesta vedota riitojenratkaisumekanismiin, joka määrää sakkoja tilanteen parantamiseksi kyseisillä aloilla, tai tiettyjen sopimukseen sisältyvien kaupallisten etujen keskeyttämisestä ainakin väliaikaisesti, jos edellä mainittuja normeja rikotaan vakavasti;
c) recourse to a dispute settlement mechanism on an equal footing with the other parts of the agreement, with provision for fines to improve the situation in the sectors concerned, or at least a temporary suspension of certain trade benefits provided for under the agreement, in the event of an aggravated breach of these standards;
Ihmisoikeudet sekä sosiaali- ja ympäristönormit yksipuolisissa kauppasuhteissa: GSP ja GSP+
Human rights and social and environmental standards in unilateral trade relations: GSP and GSP+
Ihmisoikeuslausekkeen sisällyttäminen tai sosiaali- ja ympäristönormien soveltaminen kauppaneuvotteluissa ovat monitahoisia ongelmia, jotka jakavat kansainvälistä yhteisöä.
The inclusion of the human rights cause or the application of social and environmental standards in trade negotiations are complex problems which divide the international community.
Yhtäältä pohjoisen pallonpuoliskon maat syyttävät nousevan talouden maita sosiaalisesta ja ympäristöperusteisesta polkumyynnistä, joka vääristää kilpailua kauppasuhteissa; toisaalta eteläiset maat epäilevät pohjoisen maiden haluavan estää niiden taloudellisen kehityksen ja näiden normien kautta turvautua naamioituun protektionismiin.
On the one hand, the North denounces the social and environmental dumping practised by the emerging countries, which distorts trade competition; on the other hand, the South suspects the North of wanting to impede their economic development and, through application of these standards, to exercise a form of disguised protectionism.
On siis ymmärrettävää, että on erittäin vaikeaa käsitellä kiihkotta normikysymystä monenvälisissä elimissä ja etenkin WTO:n piirissä, vaikkakin sosiaalilauseke esiintyy yhä useammin kahdenvälisissä kauppasopimuksissa.
It is understandable, therefore, that calm discussion of the question of standards is extremely difficult within multilateral bodies, and even more so within the WTO, while the social clause is appearing more and more frequently in bilateral trade agreements.
Euroopan unionilla on avainrooli tässä globaalissa hallinnassa ja siinä mielessä sen on tuettava kansainvälisten järjestöjen toiminnan yhdenmukaisuutta.
The European Union has a key role in this quest for a new world governance and to this end must encourage consistency in the policies adopted by international institutions.
Kun Euroopan unioni tarkistaa kauppastrategiaansa, sen on tämän toteamuksen valossa pohdittava, minkälaista kauppapolitiikkaa se haluaa harjoittaa.
At a time when it is reviewing its trade strategy, the European Union should ask itself, in the light of this observation, what kind of trade policy it wants to adopt.
Jos Euroopan unioni haluaa toimia selkeästi protektionismia vastaan, sen on myös varmistettava, että kansainvälinen kauppa on vilpitöntä ja että edut ovat molemminpuolisia.
If it actually wants to send a clear message against protectionism, it must also ensure that international trade is fair and its benefits are mutual.
Unionin on harjoittamiensa politiikkojen kautta ja etenkin kauppapolitiikkansa avulla puolustettava omia etujaan ja samalla noudatettava ja saatava muut noudattamaan omia normejaan ja arvojaan.
The EU, through its policies and particularly its trade policy, must uphold its commercial interests while complying with and ensuring that others comply with its standards and values.
Tältä pohjalta unionin toimielinten on luotava uusi kauppapolitiikka ja harjoitettava tätä periksiantamattomuudelle ja vuoropuhelulle perustuvaa kunnianhimoista politiikkaa.
It is this thought that should help the various European institutions to launch and conduct a new trade policy, an ambitious policy based on firmness and dialogue.
Ei pidä unohtaa, että eurooppalaisten liike- ja teollisuusyritysten on noudatettava Euroopassa tiukasti sosiaali- ja ympäristönormeja.
We should not forget that European industries and businesses are bound in Europe by strict social and environmental rules.
Jos Euroopan unionissa noudatetaan sitovia normeja, sen on voitava myös vaatia vastavuoroisuutta kauppakumppaneiltaan ja eritoten nousevan talouden mailta ja edistää laatu- ja kestävyysvaatimuksia, jotka koskevat erityisesti sen alueelle tuotavia elintarvikkeita, vilpittömän ja oikeudenmukaisen kaupan turvaamiseksi.
If the European Union complies with binding standards, it must also be able to require the same from its trading partners and particularly from emerging countries, and insist on quality and sustainability, particularly for food products coming into its territory, in order to preserve fair and equitable trade.
Tässä mielessä unionin yhtenäismarkkinoiden terveyttä, turvallisuutta, ympäristöä ja työsuojelua koskevat vaativat normit muodostavat erityisen eurooppalaisen mallin, jonka on toimittava esimerkkinä kansainvälisesti ja monenvälisissä elimissä ja jonka on heijastuttava meneillään olevissa kahdenvälisiä kauppasopimuksia koskevissa neuvotteluissa.
In this sense, the European single market’s tough rules on health, safety, the environment and protection of workers and consumers are a specific European model which should serve as an inspiration at international level and in multilateral fora and be reflected in the current negotiations on bilateral trade agreements.
Unioni varmistaisi näin laajemmaltikin, että sen kauppapolitiikan ja kehitysyhteistyöpolitiikan kautta toimeenpanema ulkopolitiikka todellakin osaltaan tukee sosiaalista kehitystä kolmansissa maissa, joiden kanssa sillä on kauppasuhteita.
The EU would then have a more global assurance that the external policies that it applies through its trade and development policies make an effective contribution to social development in the non-member states with which it trades.
Vastauksien löytäminen näihin kysymyksiin ja ehdotusten esittäminen mahdollistaisivat täten sen, että kansalaiset voisivat suhtautua jälleen positiivisesti unionin kauppapolitiikkaan (tilanteessa, jossa kauppaneuvottelut synnyttävät joko torjuntaa tai pelkoa) ja tukisivat osaltaan keskustelua hyvistä kauppatavoista ("level playing field").
Working out a response to this issue and putting forward some proposals would thus help the public to take back ownership, in a positive way, of EU trade policy (in a context where trade negotiations are rejected or feared) and contribute to the debate on level playing field conditions for trade.
On tiedossa, että kaupan vapautuminen hyväksytään yhteiskunnassa ja siihen suhtaudutaan myönteisesti, jos se osaltaan parantaa elintasoa.
As we know, openness in trade is accepted and experienced as positive by society on condition that it contributes to improving the standard of living.
Samoin kaupankäynnin lisääntymiseen ja liberalismiin suhtaudutaan myönteisesti, kunhan ne eivät aseta kyseenalaisiksi sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä oikeuksia.
Similarly, the increase of trade and liberalisation are well received as long as they do not jeopardise social and environmental rights.
Euroopan unionin on näin ollen löydettävä tasapaino liberaalin ja rajoittavan kauppatavan välillä ja kompromissi sen kaupallisten etujen suojelun ja yleismaailmallisten arvojen kunnioittamisen vaatimuksen sekä sitovien sosiaali- ja ympäristönormien soveltamisen välillä.
The European Union must therefore find a balance between restrictive and liberal approaches to trade and a compromise between defending its commercial interests and requiring respect for universal values, such as the application of binding social and environmental standards.
Jotta tähän kompromissiin päästäisiin, unionin on käynnistettävä vuoropuhelu kumppaneidensa kanssa ja löydettävä yhteinen arvopohja.
To try to achieve this compromise, the Union must set up a dialogue with its partners and find common ground with regard to its values.
Tämä pyrkimys avoimuuteen ja vuoropuheluun antaa Euroopan parlamentille avainroolin sille Lissabonin sopimuksessa myönnettyjen uusien toimivaltuuksien myötä.
Through this effort to be transparent and hold a dialogue in the light of the new powers that the Lisbon Treaty has given it, the European Parliament has a key role to play.
Sen on tässä mielessä annettava neuvotteluille poliittinen ja moraalinen valtuutus.
In this way it must confer a political and moral mandate on the negotiations.
Lisäksi sen on otettava kantaa siihen tosiseikkaan, että unionin on puolustettava kaupallisia etujaan ja samalla tuotava esiin tarve normikehykseen.
It must also express the fact that the Union has to defend its commercial interests and at the same time state the need for a framework of standards.
Parlamentin on edistettävä avoimia ja kansalaisten tasolla käytäviä keskusteluja.
Parliament must promote open and ‘civic’ discussions.
Sen on oltava toimielin, joka vahvistaa, että ihmiselämän kunnioitus ja ihmisarvoinen työ koskee kaikkia maita ja ihmisiä ja että ympäristöön liittyvien ja sosiaalisten (oikeus ammatilliseen järjestäytymiseen, lapsityövoiman torjunta jne.) oikeuksien merkitys on luonteeltaan yleismaailmallinen.
It must be the institution that affirms that respect for human life and decent work is the same everywhere and for everyone and that there is a universal aspect to the significance of environmental and social rights (trade union rights, combating child labour, etc).
Edellä esitettyyn problematiikkaan liittyy vielä aiheen käsittely eri tasoilla: monenvälisesti, kahdenvälisesti ja yksipuolisesti.
As well as the issue discussed above, there are various ways the subject can be treated, at multilateral, bilateral or unilateral level.
I. Ihmisoikeudet sekä sosiaali- ja ympäristönormit monenvälisissä kauppasuhteissa
I. Human rights and social and environmental standards in multilateral trade relations
Kuten edellä on esitetty, on ensisijaisen tärkeää edistää kansainvälisten järjestöjen harjoittamien politiikkojen johdonmukaisuutta ja luoda uusi globaali hallinta, jota WTO, ILO ja (tuleva?)
As set out above, it is vital to promote consistency in the policies adopted by international institutions and to set up a new world governance coordinated by the World Trade Organisation, the International Labour Organisation and a (future?)
Maailman ympäristöjärjestö koordinoivat.
World Environment Organisation.
On tiedossa, kuinka vaikeaa on sisällyttää kansainvälisen kaupan sääntelyyn muita kuin kauppaa koskevia sääntöjä.
We know how difficult it is to include standards that do not belong to the field of trade in international trade regulations.
Samoin tietyt sosiaalinormien noudattamiseen liittyvät perusasiat voidaan ehkä paremmin ottaa huomioon vahvistamalla vuoropuhelua ILO:n kanssa.
Thus, it is perhaps more specifically by stepping up the dialogue with the ILO that certain fundamentals linked to respect for social standards can be taken into account.
Tähän liittyen ILO:n asemaa olisi voitava vahvistaa ja sille olisi perustettava elin sääntöjen tulkitsemista varten.
To this end the role of the ILO should be reinforced and it should also have a standards interpretation body.
Sen lisäksi, että ILO:n tärkeimpien sääntöjen noudattaminen olisi suositeltavaa tehdä pakolliseksi kaikille, ILO:a olisi myös kuultava työhön liittyviä perusoikeuksia koskevista kysymyksistä kansainvälisten riita-asioiden, muun muassa kauppakiistojen, käsittelyn puitteissa (WTO:n ILO:lle esittämä ennakkoratkaisupyyntö).
Apart from the fact that universal, mandatory compliance with the main ILO standards is recommended, the ILO should also be referred to on issues of fundamental labour rights in the context of settlement of international disputes, including trade disputes (in the form of preliminary referral by the WTO to the ILO).
Itse asiassa olisi aiheellista perustaa erityisesti ympäristökysymyksiä käsittelevä maailmanlaajuinen järjestö.
Finally, on the environmental question, a specific world organisation should be set up.
Jos tämän järjestön valtuudet määritellään hyvin ja selkeästi suhteessa muihin kansainvälisiin järjestöihin, kuten WTO:hon, ja jos sen valtuudet sallivat toimimisen yhteisesti hyväksyttyjen periaatteiden pohjalta, tälle Maailman ympäristöjärjestölle voitaisiin antaa tehtäväksi määritellä ja panna täytäntöön ympäristönormeja.
If, like the WTO, its mandate is well-defined and clear in relation to the other international organisations, and if it allows it to act on the basis of commonly agreed principles, this organisation, known as the World Environment Organisation, could be responsible for defining and implementing environmental standards.
Järjestön käsiteltäväksi voitaisiin näin ollen antaa ympäristöperusteista polkumyyntiä koskevia tapauksia.
Cases of environmental dumping could be referred to it.
Mitä tulee ihmisoikeuksiin, olisi vihdoinkin luotava tehostettua yhteistyötä monenvälisellä tasolla WTO:n ja YK:n tärkeimpien ihmisoikeusjärjestöjen välillä.
On the human rights question, increased cooperation should finally be set up at multilateral level between the WTO and the main United Nations human rights institutions.
Ihmisoikeusvaltuutetun asiantuntemusta voitaisiin hyödyntää esimerkiksi WTO:n paneelissa ja valituselimessä, kun todetaan vakavia ihmisoikeusrikkomuksia.
The expertise of the High Commissioner’s office could for example be taken into account in WTO panels and its appeals body when serious breaches of human rights are observed.
Kysymys näiden normien soveltamisvelvoitteesta kahdenvälisten kauppasopimusten puitteissa on erityisen arkaluonteinen, ja siinä korostuu Euroopan unionin kyky velvoittaa soveltamaan ja noudattamaan näitä normeja.
The question of compulsory application of these standards in bilateral trade agreements is particularly sensitive and puts the spotlight on whether the European Union does or does not have the capacity to impose application of and compliance with these standards.
Juuri päättyneissä tai parhaillaan meneillään olevissa neuvotteluissa unioni pyrkii sisällyttämään sosiaalinormeja vapaakauppasopimuksiin, mutta toisinaan se törmää tiettyjen maiden vihamielisyyteen, sillä ne pitävät kyseisiä normeja protektionistisina esteinä.
In recently concluded or still ongoing bilateral negotiations, the EU is concerned to include social standards in free trade agreements, but sometimes it comes up against hostility from some countries on the grounds that they would constitute protectionist barriers.
Euroopan unioni törmää vaikeuksiin myös sellaisten maiden kanssa, jotka – vaikka ovatkin allekirjoittaneet ILO:n yleissopimukset – eivät kunnioita ammatilliseen järjestäytymiseen liittyviä oikeuksia.
The EU is also encountering difficulties with countries which, although they are signatories to the ILO conventions, do not respect trade union rights.
Vapaakauppasopimusten suhteen on kuitenkin voitu todeta konkreettista kehitystä, kun on neuvoteltu kestävää kehitystä koskevista luvuista.
Nevertheless, concrete developments have been seen within free trade agreements (FTAs) with the negotiation of chapters on sustainable development.
Eräiden vapaakauppasopimusten perusperiaatteena onkin osapuolten sitoutuminen ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja työntekijöiden oikeuksiin ja ympäristön suojeluun perustuvan kestävän talouden kehittämiseen.
A basic principle of some FTAs is the parties’ commitment to respect human rights and the development of a sustainable economy based on protection and promotion of workers’ and environmental rights.
Jotta molemmat sopimuspuolet noudattaisivat näitä kestävää kehitystä koskevia lukuja, olisi pohdittava molemminpuolisen seurannan mekanismin ja kannustekäytäntöjen käyttöönottoa.
However, if these chapters on sustainable development are to be respected by both sides, we must think about setting up mutual surveillance mechanisms and incentives.
Voitaisiin harkita esimerkiksi ehdollista vapauttamista, kuten tullien poistoluettelon lyhentämistä tai pääsyä lisämarkkinoille sen mukaan, noudatetaanko tiettyä sosiaali- tai ympäristönormia.
For example, we might envisage thinking about conditional liberalisation, such as shortening the timetable for abolishing restrictions, or access to an additional market, depending on compliance with a particular social and/or environmental standard.
Olisi myös luotava eräänlainen "vaatimuskursori", joka vaihtelee maiden ja niiden taloudellisen tilanteen mukaan ja joka mahdollistaa porrastuksen ja jouston sosiaali- ja ympäristönormien noudattamista koskevan vaatimuksen suhteen.
It should also be possible to have a moving indicator of requirements, which would vary according to countries and their economic situation, thus making it possible to include a gradual approach and flexibility in the requirement to comply with social and environmental standards.
Lopuksi ja ennen kaikkea on vahvistettava välimiespaneeleja sekä keskustelu- ja vuoropuhelufoorumeja, jotka antavat kansalaisyhteiskunnalle paremman mahdollisuuden osallistua ja joilla pidemmällä aikavälillä on todellista kannustavaa vaikutusta kumppanimaiden sisäisiin politiikkoihin.
Finally and above all there should be more arbitration panels and fora for exchanges of views and dialogue, which would allow civil society to be more involved and in the long term would have a genuine lever effect on the internal policies of partner countries.
Yksi vaihtoehto on perustaa kahdenvälisiä yhteisiä "seurantakeskuksia", joiden avulla tarjotaan hallituksille, Euroopan parlamentille, työmarkkinaosapuolille ja kansalaisyhteiskunnalle sen laajassa merkityksessä foorumi mielipiteenvaihtoa varten.
One possibility is the creation of joint bilateral ‘observatories’ to provide a forum for exchanges of views between the governments, the European Parliament, the social partners and civil society in the wider sense.
III. Ihmisoikeudet sekä sosiaali- ja ympäristönormit yksipuolisissa kauppasuhteissa: GSP ja GSP+
Human rights and social and environmental standards in unilateral trade relations: GSP and GSP+
Nämä välineet mahdollistavat Euroopan unionin perusperiaatteiden ja perusoikeuksien esiintuomisen.
These instruments make it possible to promote the European Union’s fundamental principles and rights.
Yleinen tullietuusjärjestelmä, jonka avulla unioni voi myöntää yksipuolisesti kauppaetuuksia, on kuitenkin hyvin "byrokratisoitunut", ja sen etuuksien myöntämis- ja peruuttamisperusteet eivät ole kovin avoimet.
The GSP, which enables the EU to grant trade preferences unilaterally, has become very bureaucratic, and its criteria for attributing or withdrawing preferences are not very transparent.
GSP-lainsäädännön tarkistamisen yhteydessä unionin olisi voitava kohdentaa paremmin edunsaajat ottaen huomioon esimerkiksi niiden kehitysaste ja suorittaa seurantaa näiden maiden ihmisoikeuskysymyksiä ja sosiaali- ja ympäristönormeja koskevien sitoumusten osalta.
When reviewing the GSP Regulation, therefore, the EU should be able to target the recipients more precisely, by taking account, for example, of the level of development and by monitoring those countries’ undertakings on issues linked to human rights and environmental and social standards.
Komissio voisi myös tutkia mahdollisuutta ottaa käyttöön yhteistyöpuitteet unionin ja GSP-järjestelmän edunsaajamaiden välillä riita-asioiden tutkinnan ja seurannan helpottamiseksi samoin kuin liitännäistoimenpiteitä.
The Commission could explore the possibility of setting up a cooperation framework between the EU and GSP countries to facilitate investigations and follow-up of disputes, as well as more accompanying measures.
ulkoasiainvaliokunna n lausunto
OPINION OF THE COMMITTEE ON FOREIGN AFFAIRS
ihmisoikeuksista sekä sosiaalisista ja ympäristöä koskevista säännöistä kansainvälisissä kauppasopimuksissa
on human rights and social and environmental standards in international trade agreements
2. pyytää komissiota tekemään kauppasopimuksia ainoastaan, jos ne sisältävät demokratiaa ja ihmisoikeuksia sekä sosiaali-, terveys- ja ympäristönormeja koskevia lausekkeita; pyytää jälleen kerran komissiota ja neuvostoa panemaan voimassa oleviin kansainvälisiin sopimuksiin jo sisältyvät lausekkeet tosiasiallisesti täytäntöön ja luomaan näin asianmukaisen järjestelmän Cotonoun sopimuksen 8, 9 ja 96 artiklan hengessä;
Calls on the Commission to only conclude trade agreements on condition that these agreements contain clauses relating to democracy and human rights and on social, health and environmental standards; reiterates once more its call to the Commission and the Council to effectively implement clauses already incorporated into international agreements in force and, consequently, to put in place a suitable mechanism in the spirit of Articles 8, 9 and 96 of the Cotonou Agreement;
6. kehottaa Euroopan unionia puolustamaan kauppasopimusneuvotteluissa oikeutta käyttää luonnonvaroja sekä valvomaan alkuperäiskansojen oikeuksia hyödyntää tärkeimpiä luonnonvaroja; kehottaa komissiota kytkemään kansainvälisiin kauppaneuvotteluihin ja ‑sopimuksiin ongelmat, jotka liittyvät maanostoon ja -omistukseen kolmansissa maissa, erityisesti vähiten kehittyneissä maissa ja kehitysmaissa;
Urges the Union to assert the right of access to natural resources in negotiations of trade agreements and the rights of native and indigenous peoples with regard to access to essential natural resources; calls on the Commission to incorporate the problem of the purchase and ownership of land in third countries, in particular in the least-developed and developing countries, into international trade negotiations and agreements;
8. katsoo kuitenkin, että yksipuolisessa vaatimuksessa noudattaa yleismaailmallisia ihmisoikeuksia unohdetaan, että niiden täytäntöönpano edellyttää myös taloudellisia resursseja, joita nousevat taloudet ja kehitysmaat eivät voi yksin hankkia;
Takes the view, however, that one-sided insistence on the application in practice of universal human rights ignores the fact that their implementation also requires funding, which, under the existing conditions, cannot be provided by emerging economy and developing countries alone;
20. kehottaa edistämään ihmisoikeuksien, kehitysavun ja kansainvälisten kauppasopimusten ohella kestävällä tavalla alueellista kehitysprosessia YK:n vuosituhannen kehitystavoitteiden mukaisesti;
Calls, in parallel with a commitment to human rights, development aid and international trade agreements, for the regional development process to be strengthened in a sustainable way in accordance with the UN Millennium Development Goals;
ihmisoikeuksista sekä sosiaalisista ja ympäristönormeista kansainvälisissä kauppasopimuksissa
on human rights and social and environmental standards in international trade agreements
8. kehottaa toteuttamaan EU:n kauppasopimusten avulla mahdollisimman suuren avoimuuden, tiukat julkisia hankintoja koskevat ehdot sekä yrityksiä koskevat maakohtaiset ilmoitukset sekä teollisuusmaissa että kehitysmaissa laittoman pääomapaon estämiseksi;
Calls for EU trade agreements effectively to provide for the highest levels of transparency, stringent public procurement standards and country-by-country reporting by businesses in both developed and developing countries, with a view to combating illicit capital flight;
ihmisoikeuksista sekä sosiaalisista ja ympäristönormeista kansainvälisissä kauppaneuvotteluissa
on human rights and social and environmental standards in international trade agreements
Työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta pyytää asiasta vastaavaa kansainvälisen kaupan valiokuntaa sisällyttämään seuraavat ehdotukset päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Employment and Social Affairs calls on the Committee on International Trade, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution: