natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tämän pitäisi olla keskeinen osatekijä myös 20 artiklassa tarkoitetussa raportissa.
Also in the report (Article 20) this should be one of the main elements.
18 artikla – 3 a kohta (uusi)
Article 18 - paragraph 3 a (new)
Tämän direktiivin mukaisen tietojenkeruun ja sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevien sääntöjen mukaisen tietojenkeruun välisen tiiviin yhteistyön avulla saadaan entistä kattavampi kuva terveydenhuollon rajatylittävistä ihmisvirroista.
Close cooperation on the collection of data under this Directive and the collection of data under the rules on the coordination of social security schemes will allow drawing a more comprehensive image of cross-border flows of people in the field of healthcare.
Komissio sisällyttää kyseiset tiedot 1 kohdassa tarkoitettuun raporttiin.
The Commission shall include this information in the report referred to in paragraph 1.
Rajatylittävässä terveydenhuollossa sovellettavat potilaiden oikeudet
Patients’ rights in cross-border healthcare
ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rajatylittävässä terveydenhuollossa sovellettavista potilaiden oikeuksista
on the proposal for a European Parliament and Council directive on the application of patients' rights in cross-border healthcare
(*) valiokuntien yhteistyömenettely – työjärjestyksen 47 artikla
(*) Associated committees – Rule 47 of the Rules of Procedure
Terveyspalvelut jätettiin palveludirektiivin ulkopuolelle, koska niihin liittyy yleishyödyllisiä tehtäviä ja niiden osalta on säädettävä erityislainsäädäntöä, jolla taataan yhdenvertaisia hoitoon pääsyn mahdollisuuksia, universaalisuutta, laatua, turvallisuutta ja yhteisvastuullisuutta koskevien periaatteiden ehdoton noudattaminen.
Healthcare services were excluded from the services directive as they involve tasks carried out in the public interest and must be covered by specific legislation which ensures absolute compliance with the principles of equal access, universality, quality, safety and solidarity.
Terveyttä ei voida katsoa sisämarkkinoiden tavanomaiseksi tuotteeksi, sillä terveyspalvelut vaikuttavat voimakkaasti Euroopan unionin taloudelliseen, sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen.
Healthcare cannot be considered an ordinary product in the internal market because healthcare services make a strong contribution to the economic, social and territorial cohesion of the European Union.
Direktiivissä rajatylittävässä terveydenhuollossa sovellettavista potilaiden oikeuksista on siis valvottava sitä, ettei siitä tule "terveysmatkailua" edistävä väline, jollaisen kehittyminen voisi luoda todella eriarvoisen tilanteen hoidon saatavuuden osalta, mikä johtaisi kahden kerroksen terveydenhuoltojärjestelmään, josta ainoastaan asioista parhaiten selvillä olevat ja vauraimmat hyötyisivät.
A directive on patients’ rights in cross-border healthcare must therefore take care not to be a tool for promoting ‘medical tourism’, which if it were to develop could create genuine inequality of access to care, leading to a two-speed healthcare system which would benefit only the best informed and better-off patients.
Perustavanlaatuiset liikkumisvapaudet takaavien perustamissopimusten ja toissijaisuusperiaatteen, jossa tunnustetaan jokaisen jäsenvaltion oikeus järjestää, johtaa ja rahoittaa terveydenhuolto- ja sosiaaliturvajärjestelmänsä, mukaisesti Euroopan unioni voi kuitenkin saada aikaan olennaista lisäarvoa potilaiden liikkuvuuden suhteen.
In accordance with the Treaties guaranteeing basic freedoms of movement, and in compliance with the subsidiarity principle acknowledging each Member State’s authority to organise, manage and finance their own system of healthcare and social protection, the European Union can provide vital added value in the context of patient mobility.
Terveydenhuoltojärjestelmien monimutkaisuus, erilaisuus ja erityisyys edellyttävät jäsenvaltioiden välistä optimaalista yhteistyötä tutkimuksen sekä lääketieteellisen ja hallinnollisen tiedon aloilla sekä näiden erityispiirteiden niveltymisen syvällistä pohdintaa niin potilaiden kuin terveydenhuollon ammattilaisten ja terveyspalveluiden tuottajien oikeusvarmuuden takaamiseksi.
The complexity, variety and specific features of healthcare systems necessitate optimum cooperation between countries on research and medical and administrative information, as well as in-depth consideration as to how these specific features should be structured in order to ensure legal certainty, for patients and for health professionals and care providers.
Komission ehdotuksella kuitenkin ratkaistaan vain osittain tämä yhtälö ja tyydytään kodifioimaan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioita, jotka nimenomaan ovat seurausta ilmenneestä oikeudellisesta tyhjiöstä!
The Commission proposal provides only a very partial answer to this equation, by merely codifying the decisions of the Court of Justice, which are precisely the consequence of an acknowledged legal vacuum.
Olipa kyse keskeisten käsitteiden määrittelystä (sairaalahoito ja muu kuin sairaalahoito, terveydenhuollon tarjoaminen, kohtuullinen odotusaika, haitta...), direktiivin ja nykyisten asetusten (1408/71 ja 883/2004) niveltymisen tarkasta määräämisestä, jatkohoidon ja vastuiden järjestämisestä leikkausten jälkeisten mahdollisten komplikaatioiden tapauksessa tai lääkemääräysten vastavuoroisesta tunnustamisesta, tämä täysin riittämätön teksti pikemminkin lisää oikeudellista epävarmuutta kuin poistaa sitä.
As regards defining the key concepts (hospital and non-hospital care, healthcare provision, reasonable waiting times, harm, etc.), details as to how the directive links in with the existing regulations (1408/71 and 883/2004), assuming the costs of continuing care and responsibilities in the event of post-operation complications, and the mutual recognition of prescriptions, the text is totally insufficient, and increases the legal uncertainty rather than removing it.
On tärkeää selventää tariffeja ja korvauksia koskevat säännöt ja edellytykset, jotka koskevat jäsenvaltioiden ennakkoluvan hakujärjestelmää hoitojen korvaamisen varmistamiseksi, jotta potilaat eivät olisi eriarvoisia.
It is important to clarify the rules on tariffs and reimbursement, as well as the conditions governing the system of requiring prior authorisation by the Member States for guaranteeing that healthcare costs are assumed, and thus not create inequalities between patients.
Ennakkolupaa ei tulisi nähdä liikkuvuuden esteenä vaan pikemminkin potilaalle tarjottuna mahdollisuutena saada parempaa tietoa ja neuvontaa haettaessa parhaiten soveltuvaa hoitoa syrjimättömyyden periaatteen mukaisesti.
Prior authorisation should be viewed as an opportunity for patients to be better informed and advised when seeking the most appropriate care, in line with the principle of non-discrimination, rather than an obstruction to mobility.
Lisäksi sillä varmistetaan julkisten terveydenhuollon palvelujen keskeisten toimintojen säilyttäminen, nimittäin sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden sekä julkisten sosiaaliturvajärjestelmien taloudellisen tasapainon säilyttäminen, sillä ne takaavat aidosti yhteisvastuullisen terveyspolitiikan.
Moreover, it ensures that the essential functions of public health services are preserved: social and territorial cohesion and maintaining the financial equilibrium of public social security systems, which are what guarantees a genuine policy of solidarity on healthcare.
Sellaisen hoidon osalta, jossa ei edellytetä ennakkolupaa, voidaan ennakkoilmoituksen avulla tarkistaa, että potilas on saanut tarvittavat tiedot ennen lähtöään.
For care which is not subject to authorisation, a prior declaration would make it possible to verify that the patient had received all the necessary information before departure.
On tärkeää tarkastella potilaiden liikkuvuuden ja terveydenhuollon ammattilaisten tilanteen välistä suhdetta järjestelmällisesti, koska nämä osapuolet ovat läheisesti yhteydessä toisiinsa, toisaalta hoidon laadun ja turvallisuuden varmistamiseksi ja toisaalta sen varmistamiseksi, että sairaanhoidon demografinen tasapaino ei vääristy tietyissä jäsenvaltioissa.
It is vital to structure the relationship between patient mobility and the issue of healthcare professionals, given the strong link which exists between the two parties, in order to ensure the quality and safety of care while ensuring that imbalances are not created in the medical demography of certain Member States.
Se, ettei ammattilaisten tilannetta, koulutusta ja pätevyyden tunnustamista tarkastella samanaikaisesti, on potilaiden kannalta valitettava puute, sillä ammattipätevyyden tunnustamisesta vuonna 2005 annettu direktiivi ei sovellu terveydenhuoltoalalle.
This absence of simultaneous reflection on the situation of professionals, their training and the recognition of their qualifications is a shortcoming which is damaging to the patients themselves, as the 2005 Directive on the recognition of professional qualifications is not appropriate for the healthcare sector.
Kansanterveys on taloudellisen kehityksen edellytys.
Public health is key to economic development.
Kansalaisten mahdollisuus saada helpommin tietoa ja parempaa hoitoa suosimatta konsumerismia tai "terveysmatkailua", entistä yhteisvastuullisempi ja potilaiden oikeuksiin suuntautuneempi kokonaisnäkemys, sosiaalisten ja alueellisten erojen lisäämisen välttäminen, tietyn oikeusvarmuuden takaaminen niin potilaille kuin ammattilaisillekin, sosiaaliturvajärjestelmiemme säilyttäminen, tutkimustulosten optimointi ja kokoaminen: nämä ovat EU:n haasteet Euroopan sosiaalisen mallin perustavaa laatua olevalla osa-alueella, jotta jokainen kansalainen mieltäisi Euroopan pikemminkin ratkaisuksi kuin ongelmaksi jokapäiväisessä elämässään.
Enabling citizens to better inform themselves and seek better care, without promoting consumerism or medical tourism, in a vision which is more mutually supportive and more aligned with the rights of patients, without increasing social and territorial inequalities, and providing a degree of legal certainty for both patients and professionals, maintaining our social protection systems and optimising and pooling advances in research: these are the challenges facing the EU in an area which is fundamental to the European social model, so that in their everyday life every citizen looks upon Europe as a solution, not a problem.
Tämä direktiivi on pantava täytäntöön ja sitä on sovellettava ottaen huomioon oikeus yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, henkilötietojen suoja, yhdenvertaisuus lain edessä, syrjimättömyysperiaate sekä oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen perusoikeuskirjan 7, 8, 20, 21 ja 47 artiklaan kirjattujen yleisten oikeusperiaatteiden mukaisesti.
Specifically, this Directive has to be implemented and applied with due respect for the rights to private and family life, protection of personal data, equality before the law and the principle of non-discrimination and the right to an effective remedy and to a fair trial, in accordance with the general principles of law, as enshrined in Articles 7, 8, 20, 21, 47 of the Charter.
(3) Tässä direktiivissä noudatetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon yleiset oikeusperiaatteet, jotka on tunnustettu etenkin Euroopan unionin perusoikeuskirjassa.
(3) This Directive respects the fundamental rights and observes the general principles of law as recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Oikeus saada terveydenhuoltoa ja lääkinnällistä hoitoa kansallisen lainsäädännön ja kansallisten käytäntöjen mukaisin edellytyksin tunnustetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 35 artiklassa.
The right of access to healthcare and the right to benefit from medical treatment under conditions established by national law and practices are recognised by Article 35 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Tämä direktiivi on pantava täytäntöön ja sitä on sovellettava ottaen huomioon oikeus yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, henkilötietojen suoja, yhdenvertaisuus lain edessä, syrjimättömyysperiaate , jäsenvaltioiden eettiset perusvalinnat sekä oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen perusoikeuskirjan 7, 8, 20, 21 ja 47 artiklaan kirjattujen yleisten oikeusperiaatteiden mukaisesti.
Specifically, this Directive has to be implemented and applied with due respect for the rights to private and family life, protection of personal data, equality before the law and the principle of non-discrimination , the fundamental ethical choices of Member States and the right to an effective remedy and to a fair trial, in accordance with the general principles of law, as enshrined in Articles 7, 8, 20, 21, 47 of the Charter.
(5 a) Tässä direktiivissä otetaan huomioon jäsenvaltioiden vapaus päättää, minkä tyyppistä terveydenhuoltoa ne pitävät tarpeellisena, eikä siinä rajoiteta tätä vapautta.
(5a) This Directive respects and does not prejudice the freedom of each Member State to decide what type of health care it considers appropriate.
Mitään tämän direktiivin säännöstä ei saa tulkita niin, että vaarannettaisiin jäsenvaltioiden eettiset perusvalinnat erityisesti turvatessa jokaisen ihmisen oikeutta elämään.
No provision of this Directive shall be interpreted in a way as to undermine the fundamental ethical choices of Member States, in particular as regards the protection of the right to life of every human being.
(5 b) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti potilailla ja terveydenhoidon tarjoajilla on oikeus mennä mihin tahansa jäsenvaltioon terveydenhoitoa varten.
(5b) In accordance with the case law of the Court of Justice of the EU, patients and care providers have the right to go to any Member State for medical assistance.
Tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että Euroopan unionissa on mahdollisimman vähän esteitä potilaiden liikkuvuudelle rajojen yli ja rajat ylittävien terveyspalveluiden tarjoamiselle.
It is therefore of the utmost importance that cross-border movement of patients and cross-border health services should be hampered as little as possible within the European Union.
Sisämarkkinoiden yhteisten sääntöjen pitää olla aina ensisijaisia.
The common standards of the internal market must always take priority.
Vaikka terveydenhuoltojärjestelmät ovat jäsenvaltioiden vastuulla, potilaat ja terveydenhuollon henkilöstö liikkuvat rajojen yli, joten Euroopan unionin pitää olla aktiivinen näillä aloilla.
Although care systems are a matter for the Member States, patients and care workers move across borders, so that the European Union needs to be active in these fields.
Samalla potilaiden ja terveydenhuollon henkilöstön liikkumisen esteitä pitäisi luoda mahdollisimman vähän, jotta voidaan taata henkilöiden vapaa liikkuvuus Euroopan unionissa.
At the same time, this movement of patients and care workers should be hampered as little as possible by restrictions in order to be able to guarantee the free movement of persons in the European Union .
(8) Tämän direktiivin tavoitteena on luoda yleiset puitteet turvallisen, korkealaatuisen ja tehokkaan rajatylittävän terveydenhuollon tarjoamiselle yhteisössä , taata potilaiden vapaa liikkuvuus ja terveydenhuollon tarjoamisen vapaus sekä terveyden suojelun korkea taso ja helpottaa rajatylittävän terveydenhuollon tarjoamista ottamalla kuitenkin täysimääräisesti huomioon jäsenvaltioiden vastuu terveyteen liittyvien sosiaaliturvaetuuksien määrittämisessä sekä terveydenhuollon ja sairaanhoidon sekä erityisesti sairauteen liittyvien sosiaaliturvaetuuksien järjestämisessä ja tarjoamisessa.
(8) This directive aims to establish a general framework for provision of safe, high quality and efficient cross-border healthcare in the Community , to ensure patients mobility and freedom to provide healthcare and high level of protection of health and to facilitate the provision of cross-border healthcare , whilst fully respecting the responsibilities of the Member States for the definition of social security benefits related to health and the organisation and delivery of healthcare and medical care and social security benefits in particular for sickness.
Lainsäädännön, jota on tarkoitus soveltaa potilaiden oikeuteen saada rajatylittävää terveydenhuoltoa, olisi oltava selkeä rajatylittävän terveydenhuollon tiettyjen etuisuuksien tunnustamisessa.
Legislation which aims to address the application of patients' rights to cross-border healthcare should be clear in recognising the benefits, in certain circumstances, of cross-border healthcare.
Tämä koskee erityisesti harvinaisia sairauksia, joihin ei ehkä ole saatavissa korkealaatuista hoitoa jossakin tietyssä jäsenvaltiossa.
This is especially the case in the area of rare diseases, quality treatment for which may not be available within the boundaries of a particular member state.
(10) Tässä direktiivissä 'rajatylittävällä terveydenhuollolla' tarkoitetaan seuraavia terveydenhuoltotapoja :
(10) For the purpose of this Directive, the concept of "cross-border healthcare" covers the following modes of supply of healthcare :
(10) Tässä direktiivissä 'rajatylittävällä terveydenhuollolla' tarkoitetaan:
(10) For the purpose of this Directive, the concept of "cross-border healthcare" shall mean :
– terveydenhuollon käyttö ulkomailla (eli potilas menee toisessa jäsenvaltiossa toimivan terveydenhuollon tarjoajan luo saadakseen hoitoa); tästä käytetään nimitystä 'potilaiden liikkuvuus'
- Use of healthcare abroad (i.e.: a patient moving to a healthcare provider in another Member State for treatment); this is what is referred to as 'patient mobility';
– potilaan käyntiä fyysisesti muussa kuin hänen vakuutusjäsenvaltiossaan toimivan terveydenhuollon tarjoajan luona terveyspalvelujen saamiseksi ; tästä käytetään nimitystä 'potilaiden liikkuvuus'
- The patient physically visits a healthcare provider in a Member State other than that where he has social security affiliation with the intention of seeking health services there; this is what is referred to as 'patient mobility';
– valtioiden rajat ylittävä terveydenhuollon tarjonta (eli palvelun tarjoaminen yhden jäsenvaltion alueelta toisen jäsenvaltion alueelle) ; esimerkiksi etälääketieteen palvelut , etädiagnoosit ja -lääkemääräykset, etälaboratoriopalvelut
- Cross-border provision of healthcare (i.e.: delivery of service from the territory of one Member State into the territory of another); such as telemedicine services, remote diagnosis and prescription , laboratory services;
– itse terveyspalvelun tuottamista yli rajojen joko virtuaalisesti tai muuten: potilas ei käy fyysisesti toisessa jäsenvaltiossa, vaan saa terveyspalveluja muun kuin vakuutusjäsenvaltionsa alueelta; esimerkiksi etäkirurgia , lääkärin konsultointi, lääkemääräykset ja etälaboratoriopalvelut ; tästä käytetään nimitystä "etälääketiede"
- The health service itself crosses borders, virtually or otherwise: the patient does not physically go to another Member State but nonetheless receives health services from the territory of a Member State other than that where he has social security affiliation, such as telesurgery, a medical consultation, issuing of a prescription and remote laboratory services; this is what is referred to as 'telemedicine';
– terveydenhuollon tarjoajan pysyvä läsnäolo (eli terveydenhuollon tarjoajan sijoittautuminen toiseen jäsenvaltioon) ja
- Permanent presence of a healthcare provider (i.e.: establishment of a healthcare provider in another Member State); and,
– terveydenhuollon tarjoajan pysyvää läsnäoloa (eli terveydenhuollon tarjoajan sijoittautuminen toiseen jäsenvaltioon) ja
- Permanent presence of a healthcare provider (i.e.: establishment of a healthcare provider in another Member State); and,
– henkilöiden tilapäinen läsnäolo (eli terveydenhuollon ammattihenkilöiden liikkuvuus, esim. muuttaminen tilapäisesti potilaan jäsenvaltioon tarjoamaan palveluja) .
- Temporary presence of persons (i.e.: mobility of health professionals, for example moving temporarily to the Member State of the patient to provide services) .
– henkilöiden tilapäistä läsnäoloa (eli terveydenhuollon ammattihenkilöiden liikkuvuus, esim. muuttaminen tilapäisesti potilaan jäsenvaltioon tarjoamaan palveluja)
- Temporary presence of persons (i.e.: mobility of health professionals, for example moving temporarily to the Member State of the patient to provide services) ;
– terveydenhuoltoalan tavaroiden, kuten lääketieteellisten laitteiden ja lääkkeiden, ostoa muusta jäsenvaltiosta kuin siitä, jossa ostaja vakuutettuna; tähän voi liittyä mutta ei välttämättä liity potilaan käyminen fyysisesti kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa.
- The purchase of goods connected with health care, such as medical devices and medicines, in a Member State other than that where the purchaser has social security affiliation; this may be, but is not necessarily, accompanied by physical movement of the patient to the latter Member State.
Tarkistuksen ensimmäisellä osalla halutaan parantaa sanamuotoa.
The first part of the amendment is intended to improve the formulation.
Toinen osa koskee terveydenhuoltoalan hyödykkeiden ostoa: asiasta on olemassa tuomio mm. Decker-asiassa, joka olisi sisällytettävä direktiiviin, jolla on tarkoitus kodifioida Kohll- ja Decker-tuomiot.
The second part refers to the purchase of goods connected with health care which were the subject, inter alia, of the Decker judgment, which should be incorporated into a directive intended to codify the Kohll and Decker judgments.
Tällä direktiivillä ei rajoiteta eettistä monimuotoisuutta.
This Directive is without prejudice to the ethical diversity.
Sillä ei velvoiteta jäsenvaltioita tarjoamaan alueellaan sellaisia hoitoja ja palveluja, jotka eivät ole sallittuja kansallisten lakien, määräysten ja terveydenhuoltoalan ammattien käytännesääntöjen nojalla, eikä korvaamaan tällaisista (toisessa jäsenvaltiossa saaduista) hoidoista aiheutuneita kustannuksia.
It does not impose on Member States to make treatments and services accessible their territory or to reimburse costs for those treatments (received in another Member State) which are not allowed according to national laws, regulations and codes of conduct of the medical professions.
Tuomioistuin on katsonut, että palvelujen tarjoamisen vapautta koskeviin perustamissopimuksen määräyksiin kuuluu terveydenhuollon saajien, myös lääketieteellistä hoitoa tarvitsevien, vapaus mennä toiseen jäsenvaltioon saadakseen terveydenhuoltoa siellä .
The Court of Justice has held that the Treaty provisions on the freedom to provide services includes the freedom for the recipients of healthcare, including persons in need of medical treatment, to go to another Member Sate in order to receive it there .
Sama koskee terveydenhuollon vastaanottajia, jotka hakeutuvat toisessa jäsenvaltiossa tarjottuun terveydenhuoltoon muiden keinojen, esimerkiksi sähköisen terveydenhuollon, välityksellä .
The same applies to recipients of healthcare seeking to receive healthcare provided in another Member State through other means, for example through e-health services .
Yhteisön lainsäädännöllä ei vähennetä jäsenvaltioiden toimivaltaa järjestää terveys- ja sosiaaliturvajärjestelmänsä, mutta toimivaltaansa harjoittaessaan jäsenvaltioiden on noudatettava yhteisön lainsäädäntöä ja etenkin palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia perustamissopimuksen määräyksiä.
Whilst Community law does not detract from the power of the Member States to organise their healthcare and social security systems, Member States must when exercising that power comply with Community law, in particular with the Treaty provisions on the freedom to provide services.
(18) Yhteisöjen tuomioistuin on tunnustanut useissa tuomioissaan potilaiden oikeuden saada korvausta toisessa jäsenvaltiossa tarjotun terveydenhuollon tai sen yhteydessä ostettujen tavaroiden kustannuksista siitä lakisääteisestä sosiaaliturvajärjestelmästä, jossa he ovat vakuutettuina.
(18) The right to reimbursement of the costs of healthcare provided or goods purchased in connection with health care in another Member State from the statutory social security scheme to which patients are affiliated was recognised by the Court of Justice in several judgements.