natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I. ottaa huomioon, että ihmiset voivat elää sellaisissa sosiaalisissa ja humanitaarisissa oloissa, että he eivät aina ymmärrä ennaltavarautumisen käsitettä eivätkä sitä, miksi on hyödyllistä maksaa ennakkoon vakuutusmaksuja sairastumisen varalta, vaikka koskaan ei sairastuisikaan, varsinkin kun erilaiset kansalaisjärjestöt voivat samanaikaisesti tarjota ilmaiseksi terveyspalveluja ja lääkkeitä,
I. whereas people living in certain social and humanitarian circumstances do not always appreciate the concept of providence and do not therefore see the point of contributing to insurance against health risks that may not materialise – particularly so where a whole range of NGOs can offer parallel provision of health care and medicines free of charge,
J. ottaa huomioon, että Saharan eteläpuolisen Afrikan siirtolaiset ovat tulleet tietoisiksi sairauskassojen tarpeellisuudesta ja eduista eri vastaanottajamaissa, joissa ne ovat pitkälle kehittyneitä, ja että siirtolaisten yhteydet kotimaahan säilyvät usein ensisijaisina,
J. whereas members of the diaspora from sub-Saharan Africa have become aware, in various host countries where mutual health organisations are well developed, that such schemes are useful and beneficial; and whereas many members of the diaspora remain in close contact with their countries of origin,
K. ottaa huomioon, että Afrikassa on mahdotonta soveltaa kaikille yhtäläistä terveydenhuoltojärjestelmää, joka on käytössä Euroopassa, jossa on eroja toisaalta universaalien sosiaaliturvajärjestelmien ja toisaalta pakollisten sosiaalivakuutusjärjestelmien välillä,
K. whereas there is no ‘one size fits all’ health care system applicable to Africa, as is the case in Europe, where differences exist between universal social security systems on the one hand, and compulsory social insurance systems on the other,
3. korostaa, että nämä ulkoiset tekijät voivat merkittävästi vähentää hyvään hallintotapaan pyrkivien valtioiden liikkumavaraa ja vaikuttaa perinpohjaisesti väestön terveyteen;
Stresses that these external factors can radically reduce the margin for manoeuvre of states wishing to provide good governance and can have a profound effect on the health of their populations;
10. painottaa, että unionin rahoitusta saavien yksityisten järjestöjen on tarjottava lisääntymisterveyden alan palveluja turvaten ihmisille perusoikeudet ja ihmisarvo sekä vapaus;
Emphasises that, in the area of reproductive health, private organisations receiving EU funding must provide health care services in accordance with fundamental rights and the principles of human dignity and personal freedom;
17. on erittäin huolissaan Afrikan markkinoilla liikkuvista vanhentuneista, väärennetyistä tai vääristä lääkkeistä ja kansallisten viranomaisten sekä kansainvälisen yhteisön heikosta reaktiosta tähän ongelmaan;
Is deeply concerned about the circulation on the African market of medicines that are past their sell-by date, adulterated or counterfeit, and about the inadequate response of national authorities and the international community;
22. muistuttaa, että terveys- ja hygieniavalistus ovat tärkeitä terveyspolitiikan osia;
Points out the importance of education about health and hygiene as an aspect of health policies;
40. kannustaa sellaisten valtioiden pyrkimyksiä, jotka ovat tietoisia paikallisista olosuhteista ja tarpeista ja jotka tukevat alakohtaisia etnisiä, yhteisöllisiä tai tontiinien tapaisia perinteisiä aloitteita (maanviljelijöitä, kahvinviljelijöitä, naisryhmiä, saman korttelin asukkaita);
Encourages the efforts being made by certain states which, aware of local circumstances and needs, are supporting initiatives for specific sections of society (e.g. farmers, coffee growers and women’s or neighbourhood groups), ethnic groups or communities, or traditional-type schemes such as tontine funds;
43. painottaa Saharan eteläpuolisen Afrikan siirtolaisten mahdollisuutta toimia välittäjien asemassa ja saada omat maanmiehensä kiinnostumaan ja perustamaan sairauskassajärjestelmän omaan maahansa;
Emphasises that there could be a role for members of the diaspora from sub-Saharan Africa in helping to raise awareness in their countries of origin about the benefits of mutual health insurance and the adoption of such schemes;
46. kehottaa komissiota edelleen korostamaan ohjelmissaan konkreettisia hankkeita, joiden kohteena ovat terveysalan sosiaalis-taloudelliset tekijät, kuten juomavesi, tieinfrastruktuuri, elintarviketurva, kunnolliset työ- ja asuinolot, ympäristönsuojelu ja ilmastonmuutoksen torjuminen;
Calls for the Commission's programmes to continue to place emphasis on specific projects targeting socio-economic health determinants in the form of drinking water, road infrastructure, food security, decent living and working conditions, protection of the environment, and measures to combat climate change;
53. kehottaa komissiota antamaan vertikaalisille rahastoille tuen ohella suosituksia tuen ns. diagonaalisesta suuntaamisesta kyseisten maiden perusterveydenhuoltoon; pyytää lisäksi komissiota antamaan suosituksia vertikaalisille rahastoille, jotta ne laatisivat irrottautumisstrategioita keskipitkän aikavälin kumppanimaille sitä mukaan, kun ne saavuttavat sovitut tavoitteet;
Calls on the Commission to supplement its aid for vertical funds with recommendations designed to encourage ‘diagonal’ measures to support basic health care in the countries concerned; calls likewise on the Commission to make recommendations to the vertical funds with a view to their drawing up medium-term exit strategies for partner countries in line with the progress made in achieving the objectives for which they were set up;
56. pyytää komissiota sisällyttämään terveydenhuoltoalan humanitaarisen toiminnan horisontaalisen terveydenhuoltojärjestelmän vahvistamiseen hätäavun, kunnostustoimien ja kehitysyhteistyön niveltämisen periaatteen mukaisesti;
Calls on the Commission to include actions undertaken in the context of humanitarian aid for health care in its efforts to strengthen the horizontal health care system, and to give consideration to the LRRD approach (linking relief, rehabilitation and development);
58. pyytää jäsenvaltioiden eri ammattialoja toimittamaan enemmän teknistä ja taloudellista tukea kehitysmaiden hallituksille sosiaaliturvajärjestelmien perustamiseksi ja laajentamiseksi;
Calls on EU Member States, according to their varying areas of expertise, to provide more technical and financial support to developing country governments for the implementation and extension of social protection systems;
Saharan eteläpuolisen Afrikan terveysongelmat asettavat pohjoisen ja etelän välisen solidariteettimallin koetukselle.
The health problems existing in sub-Saharan Africa are a severe test of the solidarity between North and South.
Se, että afrikkalaisen ja eurooppalaisen elinikäennuste voi erota 30 tai 40 vuottaa, herättää huomiota.
The fact that the life expectancy of an African or a European can differ by 30 or 40 years can only be seen as striking.
Tällainen eroavaisuus heijastelee ongelmia, joita kolonialismin muokkaama Afrikan manner edelleen kohtaa pyrkiessään edistykseen.
This disparity reflects the problems faced by an entire continent still marked by its colonial past when it comes to making progress today.
Joissakin maissa on vallalla huono hallintotapa, rahoituskriisi on vaikuttanut niihin dramaattisesti samoin kuin ilmastonmuutos, luonnonmullistukset, äärimmäinen köyhyys, sodat, mantereen resursseja imevät veroparatiisit, suurten monikansallisten yhtiöiden harjoittama ultrakapitalismi, etniset konfliktit, huomattavien luonnonvarojen mukanaan tuoma ahneus, suuret epidemiat, kuten aids – kaikki nämä tekijät yhdessä ja yhteentoimiessaan aiheuttavat monimutkaisen tilanteen.
Bad governance in some countries, the drastic effects of the financial crisis, climate change, natural disasters, extreme poverty, wars, tax havens draining the continent’s resources, the ultra capitalism practised by the big multinationals, ethnic conflicts, the greed inspired by extraordinary natural resources, the major epidemics such as aids - all these factors combine and interact to create a complex situation.
EU:n ja kansainvälisen yhteisön rahoittamien kansalaisjärjestöjen antama hätäapu auttaa tässä monimutkaisessa tilanteessa vain hieman.
The emergency aid provided by NGOs funded by the EU and the international community as a whole is a very piecemeal response to this complex situation.
Se mahdollistaa kaikkein kiireellisimpien tapausten hoitamisen ja ilmaisen hoidon sitä eniten tarvitseville.
It makes it possible to deal with the most urgent cases and provide free care for those most in need.
Kaikki eivät kuitenkaan ole niin onnekkaita, että he voivat hyötyä tästä, eikä tällainen apu tarjoa pysyvää ratkaisumallia tulevaisuutta varten.
Yet not everyone is lucky enough to benefit from such aid, which does not offer a sustainable model for the future.
Joillakin alueilla se toimii paradoksaalisesti päinvastaisesti eli jarruna sille, että valtio, täydentävät rakenteet tai solidaarisuuden pohjalta toimivat vaihtoehdot ottavat vastuun terveydenhuollosta.
On the contrary, in some regions it acts, paradoxically, as a brake preventing responsibility for health care being assumed by the state, by complementary structures or even other alternatives operating on the basis of solidarity.
Terveyttä kuvaavat indikaattorit Afrikassa ovat niin hälyttäviä, että terveydenhuollon yksityistäminen voisi vain lisätä näitä räikeitä eroja.
Health indicators in Africa are so alarming that health care privatisation can only increase these blatant disparities.
Tästä syystä tässä mietinnössä ajetaan pysyviä terveydenhuoltojärjestelmiä, vaikka Maailmanpankin mukaan on epätodennäköistä, että kehitysmaat voivat lähitulevaisuudessa rahoittaa omat kansalliset järjestelmänsä omin verovaroin.
That is why this report calls for sustainable health systems, even if it is unlikely, according to the World Bank, that developing countries will be able in the near future to finance their own national systems from their tax revenue.
Voittoa tuottamattomat järjestelmät, jotka saavat rahoitusta eri lähteistä eli valtiolta, kansainvälisestä tuesta ja väestön osuudesta ovat paras tapa kohdata tämä Saharan eteläpuolisen Afrikan terveydenhuollon asettama valtava haaste.
Non-profit-making systems with mixed financing from state resources, international support and public participation are the best way to meet the immense challenge posed by health care in sub-Saharan Africa.
Vuonna 2006 kansainvälinen apu kattoi 0,25–0,5 prosenttia alueen terveydenhuoltobudjeteista.
In 2006, international aid covered 0.25 to 0.5 % of health budgets in this region.
Ja silti tämäntasoisellakin avulla ongelmat ovat edelleen valtavia.
Yet, even with this level of aid, the problem remains vast.
Tämä johtuu ensinnäkin siitä, että maailmanlaajuinen rahoituskriisi ei kannusta Euroopan maita pitämään kiinni lupauksistaan eli siitä, että vähintään 0,7 prosenttia BKTL:sta annetaan kehitysapuun vuonna 2010.
First of all, because the global financial crisis does not encourage European countries to keep their promises, in other words to give at least 0.7 % of GDP in development assistance by 2010.
Toisekseen kyse on siitä, että perinteisesti terveydenhuolto ei ole mikään prioriteettiala.
Secondly, because traditionally health is not a priority.
Esimerkiksi koulutukseen annetaan tukea puolet enemmän kuin terveydenhuoltoon.
For example, aid for health amounts to only half of the amount allocated to education.
Vaikka koulutuksen merkitystä ei pidä aliarvioida, tällainen ero on kuvaavaa.
While the importance of this latter sector should not be underestimated, this disparity tells its own story.
Lisäksi vieläkään ei tiedetä, miten rahoitusta oikein pitäisi kohdentaa.
Finally, because the problem still remains of how funding is to be targeted.
Viimeksi kuluneiden vuosikymmenten aikana on entistä enemmän käytetty ns. vertikaalisia rahastoja, jotka koskevat tiettyjä sairauksia (mm. aids, tuberkuloosi, malaria, polio) ja jotka vievät varoja pois kansainvälisestä avusta ja yksityisistä aloitteista.
Recent decades have seen a growing prevalence of so called ‘vertical’ funds targeting specific diseases - AIDS, Tuberculosis, Malaria, Poliomyelitis, etc. siphoning resources away from international aid and private initiatives.
Tulokset ovat tutkimuksen, rokotusten ja ennaltaehkäisyn kannalta katsottuna huomionarvoisia, mutta samalla ns. horisontaalisiin perusterveydenhuoltojärjestelmiin suunnattu apu on kieroutuneella tavalla heikentynyt.
The result in terms of research, vaccination and prevention has been remarkable, yet it has had the perverse effect of weakening aid for basic ‘horizontal’ health care systems.
Tällaiset horisontaaliset järjestelmät koskevat yleisterveyttä eli koko väestön hoidon ja lääkkeiden saantia ilman syrjintää, lapsi- ja äitikuolleisuuden asettamia haasteita, yleisiä kuolemaan johtavia, mm. köyhyyden ja hygienian tai juomaveden puutteen aiheuttamia tauteja, kuten punatauti.
These horizontal systems relate to general health: access to treatment and medicines for the entire population without discrimination, the challenges posed by child and maternal mortality, commonplace yet fatal diseases such as dysentery, often caused by poverty, lack of hygiene, absence of drinking water, etc.
Afrikassa on olemassa tai muodostumassa lukuisia erilaisia terveydenhuoltojärjestelmiä.
The variety of health systems existing - or striving to exist - in Africa can be endlessly analysed.
Tämä laaja peruskäsite kattaa perusinfrastruktuurin, alan toimijat, hoidon tarjoamisen, lääkkeet ja niitä myyvät yritykset, kansainvälisen yhteisön, kansalaisjärjestöt, kirkot ja joskus myös lahkot sekä tavalliset terveet ja sairaat kansalaiset.
This very general term includes basic infrastructure, health actors, care provision, drugs and the pharmaceutical companies which sell them, the international community, NGOs, churches, sometimes sects ... and ordinary citizens, whether sick or healthy.
Avun lahjoittajan näkökulmasta voi vaikuttaa turvallisemmalta ja helpommalta rahoittaa selkeitä kohteita.
As a donor, it may seem safer and simpler to finance clear targets and this is one of the reasons that vertical funds have proved attractive.
Nyt kun yhä useammat ovat terveydenhuollon ammattilaiset esittävät kritiikkiä, koska ovat huolissaan vertikaalisten ja horisontaalisten järjestelmien rahoituksen epätasapainosta, tämä on johtanut siihen, että eräät vertikaaliset rahastot toteuttavat nyt ns. diagonaalista toimintatapaa.
However, the growing criticism from health experts concerned at the financial imbalance between vertical and horizontal systems is leading to a solution whereby some vertical funds now opt for what is known as a diagonal policy.
Ne osoittavat osan varoistaan perusterveydenhuoltojärjestelmien tukemiseen.
They devote part of their funding to supporting basic health systems.
Tällaista toimintaa pitäisi rohkaista ja yleistää.
These efforts should be encouraged and popularised.
Vertikaalisten rahastojen on tuettava täysimääräisiä ja integroituja terveydenhuoltojärjestelmiä eikä horjutettava niitä.
These vertical funds need to support full and integrated health systems rather than undermining them.
Perusterveydenhuoltojärjestelmien heikkoudella on kuitenkin hankalia vaikutuksia.
Yet the weakness of basic health systems leads to other perverse effects.
Hätätilanteissa annettava apu on elintärkeää mutta se ei ole korvike pysyvälle terveyspolitiikalle.
This emergency care is vital but is no substitute for a sustainable health policy.
Afrikassa on 90-luvulta alkaen nähty asteittain monien erilaisten sairauskassajärjestelmien käynnistyminen, mukaan lukien yhteisöjärjestöt tai viljelijöiden, nuorten tai naisten järjestöt, joilla on ammattiyhdistysmäinen tai sairauskassamainen rakenne
Since the 1990s, Africa has seen the emergence and gradual growth of a wide variety of mutual health structures, including community organisations, or organisations of farmers, young people and women with trade union- or mutual- style structures
Les mutuelles de santé, actrices de changement social, Politique, HS13, marraskuu 2009, s. 27–29. .
Les mutuelles de santé, actrices de changement social, Politique, HS13, November 2009, pp. 27-29. .
Mikrovakuutuksia ovat terveydenhuoltoon liittyvät rahoitusmekanismit, mm. sairauskassat, ennakkomaksujärjestelmät, solidaarisuuskassat sekä luoton ja terveydenhuollon yhdistelmät. ovat aiheuttaneet kasvavaa kiinnostusta ja pyrkimykset luoda sairauskassarakenteita ovat kehittyneet – joissakin tapauksissa hallitusten kannustamina.
Micro-insurance brings together a number of health care funding mechanisms including mutual health organisations, pre-payment systems, solidarity funds, credit/health combinations. has aroused growing interest and efforts to develop mutual structures, in some cases encouraged by governments, have started to develop.
Tällaiset pyrkimykset edellyttävät osallistavaa hallintotapaa, koska ihmisten tarpeiden kuunteleminen ja arvioiminen ovat prosessin ydin.
These efforts call for participatory governance, since listening to and assessing the needs of the people are at the heart of the process.
Ne edellyttävät myös lainsäädäntökehystä ja laajoja ponnisteluja viranomaisten, hoitoalan ammattilaisten ja kansalaisten valistamiseksi
They also require a legislative framework and wide-ranging efforts to educate the public authorities, medical practitioners and citizens
Politique, HS 13, marraskuu 2009, s. 25–26. .
Politique , HS 13, November 2009, pp. 25-26.
Niissä pyritään monin eri tavoin, jotka ovat kiinteästi yhteyksissä paikallisiin olosuhteisiin, edistämään sellaisen korkeatasoisen terveydenhuollon saantimahdollisuuksia, joka perustuu solidaarisuuteen, syrjäytymisen estämiseen, demokratiaan ja voittoa tuottamattomuuteen.
Yet they are attempting, in a variety of different ways closely linked to local circumstances to promote access to quality health care based on solidarity, non-exclusion, democracy and non-profit-making.
Olemme voineet nähdä niin julkisia kuin yksityisiäkin aloitteita, mm. kirkkojen, ei-tunnustuksellisten filosofisten ja poliittisten verkostojen ja muiden yhdistysten, toimesta.
We have seen both public and private initiatives, with churches, non-denominational philosophical and political networks, and other associations entering the fray.
Tiellä on kuitenkin useita esteitä:
There are, however, many obstacles:
– Jotta väestö voisi ja haluaisi maksaa sairausvakuutuksen, ihmisillä pitäisi olla käytössään vähimmäisresurssit.
- to be able and willing to pay for health insurance, populations need to have a modicum of resources.
Kaikkien köyhimmillä ei ole varaa tällaiseen vakuutukseen.
The poorest cannot afford it;
– Tarvittavan infrastruktuurin ja terveydenhuoltohenkilöstön pitäisi olla käytettävissä.
- the necessary infrastructures and medical practitioners must be available.
Kaupunkialueilla ja varsinkin maaseudulla ne, joilla ei ole varaa käydä terveysasemalla, kääntyvät perinteisten parantajien puoleen tai ostavat lääkkeitä toreilta tai kiertäviltä myyjiltä.
In urban areas, and even more so in rural ones, those who cannot afford to attend health centres turn to traditional healers and buy medicines from markets or from itinerant drug sellers.
Myös silloin kuin infrastruktuuri on olemassa, käynnit paikallisilla terveysasemilla ovat hyvin alhaisella tasolla (0,24 kertaa vuodessa Malissa, 0,34 Burkina Fasossa ja 0,30 Beninissä).
Yet even where such infrastructures exist, health centre attendance rates are very low (O.24 per year in Mali ,O.34 in Burkina Faso and O.3O in Benin);
– Poliittinen vakaus on myös tarpeen, koska vaihtoehtoiset mallit ja erityinen infrastruktuuri ovat tarpeen konfliktien, väkivallan ja sodan vallitessa.
- political stability is also required, since alternative models and specific infrastructures are needed in times of conflicts, violence and war;
Eri Afrikan maat ovat käynnistäneet lupaavia aloitteita kansainvälisen yhteisön avustuksella.
Various African countries have launched promising initiatives with the help of the international community.
Esimerkiksi Burkina Faso, Senegal, Burundi, Kongon demokraattinen tasavalta ja Kap Verde ovat aloittaneet ohjelman kansalaisjärjestön tuella.
For example, Burkina Faso, Senegal, Burundi, the Democratic Republic of the Congo and Cape Verde have embarked on a programme supported by an NGO.
Tämän kunnianhimoisen ohjelman nimi on "Oikeus terveyteen".
This ambitious programme is entitled ‘The Right to Health’.
Siinä asetetaan etusijalle yhteisöpohjainen lähestymistapa ja siinä on mukana 153 yhteisöjärjestöä kyseisistä maista.
It gives priority to a community-based approach and involves 153 community organisations in the countries concerned.
Se toimii myös yhdessä muiden ohjelmien kanssa (mm. ihmisarvoista työtä ja elämää sekä elintarviketurvaa ja -omavaraisuutta koskevien ohjelmien kanssa), koska terveydenhuoltoa ei voida erottaa erilleen tarpeesta poistaa köyhyys, torjua nälänhätää ja yhteiskunnallista eriarvoisuutta.
It also works in combination with other programmes, such as ‘Decent Work, Decent Life’ and ‘Food Security and Sovereignty’, since health cannot be divorced from the need to eradicate poverty, and combat hunger and social inequalities.
Sen keskeinen ajatus on verkostojärjestelmä, jossa eri sairauskassat tukevat ja ylläpitävät toisiaan paikallisesti, kansallisesti ja kansainvälisesti.
Its key idea is a system of networking where various mutual organisations support and sustain each other at local, national and international level.
Tällä tavoin ne pystyvät toimimaan tehokkaammin omilla tasoillaan, mutta pääsevät myös vaikuttamaan sosiaaliturvaan ja terveydenhuoltopolitiikkaan niissä maissa, joissa ne toimivat.
In this way, not only are they able to act more effectively at their respective levels, but they can also influence social security and health policies in the countries where they operate.
Burkina Fasossa hallitus on tarkastellut hanketta, joka koskee yleistä sairausvakuutusta.
In Burkina Faso, the government has studied a project for universal sickness insurance.
Burundissa suunnitelma kehittää sairauskassajärjestelmiä voi nojata hyvin jäsennettyyn järjestelmään, joka toimii alhaalta ylöspäin.
In Burundi, the plans to develop mutual structures are backed up by a highly-structured system from bottom to top.
Maan kahvinviljelijöiden kansallinen liitto kokoaa yhteen yli 100 000 tuottajaa ja tavoitteena on luoda 25 sairauskassaa, jotka jaetaan viiteen liittoon kansallisessa liittoumassa.
The country’s National Confederation of Coffee-Growers brings together more than 100 000 producers and the goal is to establish 25 mutual health organisations, divided into 5 unions with a national federation.
Kongon demokraattisessa tasavallassa sairauskassarakenteet, kuten Musaru Mutual Health Organisation Itä-Kongossa kärsivät "kilpailutilanteesta" kansalaisjärjestöjen kanssa, koska viimeksi mainitut tarjoavat ilmaisia palveluja erityisesti konfliktialueilla.
In the Democratic Republic of the Congo, mutual structures such as the Musaru Mutual Health Organisation in East Congo are struggling to survive in the face of competition from NGOs providing free services, particularly in conflict zones.
Tällä alueella erityisesti kirkot ovat kuitenkin keskeisessä asemassa sairauskassarakenteiden kehittämisessä, koska niillä on erittäin vakiintunut ja tehokas verkosto.
In this region, however, it is churches which are a driving force behind the development of mutual structures, operating through a well-established and efficient network.
Keskusteltaessa sairauskassajärjestelmistä Afrikassa on huomioitava tietyt taustalla olevat kysymykset.
A number of essential questions underlie the debate on mutual health structures in Africa.
Millainen rooli sairauskassoilla on verrattuna valtioiden pyrkimyksiin luoda terveydenhuoltorakenteita?
What role do such structures play compared to the efforts pursued by states seeking to establish health care structures?
Mikä rooli sairauskassoilla on verrattuna kansalaisjärjestöihin, jotka tarjoavat useita palveluja maksutta?
What role do mutual structures play in relation to NGOs providing a full range of services free of charge?