natgillin/translations-raw huggingface dataset:
32. pyytää komissiota täsmentämään, että viranomaiset voivat soveltaa julkisissa hankinnoissa sosiaalisia perusteita, kuten asiaankuuluvien sopimuspalkkojen maksamista ja muita vaatimuksia; pyytää komissiota kehittämään suuntaviivoja tai muuta käytännön apua viranomaisia ja muita julkisia laitoksia varten kestävien hankintojen tekemiseksi ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita antamaan usein koulutusta ja järjestämään valistuskampanjoita; kannattaa perusteiden jatkokehittämistä varten avointa prosessia, jossa ovat mukana jäsenvaltiot ja paikalliset viranomaiset; muistuttaa, että tällainen prosessi on lupaava erityisesti sosiaalisten perusteiden yhteydessä;
Calls on the Commission to make it clear that public authorities may base public procurement on social criteria such as the payment of relevant standard wages and other requirements; calls on the Commission to devise guidelines or other practical assistance for public authorities and other public bodies in connection with sustainable procurement, and urges the Commission and the Member States to organise frequent training courses and campaigns to raise awareness of this issue; supports the idea of a transparent process, involving the Member States and local authorities, with a view to developing the relevant criteria further; points out that, in the area of social criteria in particular, such a process offers good prospects for improvements;
Käytännön apu: tietokanta ja koulutus
Practical help: database and training courses
40. vaatii komissiota tutkimaan mahdollisuutta soveltaa nopeutettua menettelyä rakennerahastojen yhteydessä myös vuoden 2010 jälkeen sekä kynnysarvojen määräaikaisen korottamisen jatkamista erityisesti investointien nopeuttamiseksi;
Calls on the Commission to consider the possibility of continuing to use accelerated procedures in connection with the Structural Funds, even beyond 2010, and extending the temporary threshold increase, with the specific aim of speeding up investment;
Kansainvälinen kauppa
International t rade 41.
41. huomauttaa, että sisämarkkinat ja kansainväliset markkinat liittyvät yhä kiinteämmin toisiinsa; katsoo tässä yhteydessä, että EU:n sisämarkkinoiden alalla toimivien lainsäätäjien ja kansainvälisen kaupan alalla toimivien EU:n neuvottelijoiden olisi otettava toiminnassaan huomioon mahdolliset molemminpuoliset seuraukset ja otettava käyttöön johdonmukainen politiikka, jolla pyrittäisiin aina edistämään hankintapolitiikassa EU:n arvoja, kuten avoimuutta, periaatteellista korruption vastaista kantaa sekä sosiaalisten oikeuksien ja ihmisoikeuksien kunnioittamista; kehottaa sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokuntaa ja kansainvälisen kaupan valiokuntaa pitämään yhteisiä tiedotustilaisuuksia synergioiden edistämiseksi;
Points out that the internal market and international markets are increasingly interlinked; takes the view, in this context, that the EU internal market legislators and EU negotiators in the field of international trade should be mindful of the possible consequences for one another when conducting their activities, and that they should adopt a coherent policy that is always directed to the promotion of EU values in procurement policies, including transparency, a principled stance against corruption and the advancement of social and human rights; invites the Committee on the Internal Market and Consumer Protection and the Committee on International Trade to hold joint briefing sessions in order to foster synergies;
Julkisten tavara- ja palveluhankintojen vuotuinen arvo on 1 500 miljardia euroa eli yli 16 prosenttia EU:n bruttokansantuotteesta
Total annual expenditure on the public procurement of goods and services in the European Union amounts to EUR 1500 billion, or more than 16% of EU GDP
Kansainvälisen valuuttarahaston tiedot vuodelta 2006, EU:n nimellinen BKT on laskettu lokakuussa 2007 sovelletun valuuttakurssin perusteella: 14 609 840 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
International Monetary Fund figures for 2006, nominal EU GDP on the basis of the October 2007 exchange rate: US$ 14 609 840 million, even if a tiny proportion is spent on defence goods. .
Kansainvälisten julkisten hankintojen osuus on kuitenkin vähäinen: 3 prosenttia.
International public procurement accounts for a mere 3% of that figure, however.
Julkisten hankintojen päätarkoituksena on ostaa kustannustehokkaasti tavaroita ja palveluja julkisten tehtävien hoitamiseksi.
The main purpose of public procurement is the cost-effective purchase of goods and services with a view to the performance of public-service tasks.
Viranomaiset eivät kuitenkaan rinnastu muihin markkinatoimijoihin, koska niillä on julkisten varojen käyttäjänä erityinen vastuu.
Public authorities are not typical market participants, however; since they manage public funds they bear a particular responsibility.
Julkisilla hankinnoilla olisi mahdollisuuksien mukaan pyrittävä ratkaisemaan aikamme suuria haasteita: maailmanlaajuinen talous- ja rahoituskriisi, ilmastonmuutos ja etelän maiden paheneva köyhyyskriisi.
Wherever possible, public procurement should make a contribution to meeting the major challenges facing society: the global economic and financial crisis, climate change and the ever worsening crisis of poverty in the countries of the South.
Hankintaviranomaiset hyötyvät kiistatta eurooppalaisista sisämarkkinoista ja niiden säännöistä: suuremmat markkinat lisäävät valinnanvapautta, mikä saattaa alentaa kustannuksia ja parantaa laatua, avoimuuden lisääntyminen auttaa korruption ja petosten torjunnassa, rajat ylittävällä yhteistyöllä saadaan uusia toimintamahdollisuuksia ja kokemuksia.
There is no doubt that public contracting authorities are benefiting from the European internal market and its rules: larger markets create more choice, which can lead to lower costs and better quality; greater transparency helps to fight corruption and fraud; cross-border cooperation creates new possibilities for action and offers the chance of new experiences.
Myös toimeksisaajat ja etenkin pk-yritykset kärsivät byrokraattisista menettelyistä ja oikeusvarmuuden puuttumisesta.
Contractors as well, in particular small and medium-sized undertakings, are suffering under the burden of red tape and legal uncertainty.
Lisäkustannukset ja menettelyjen pitkittyminen on todistettu lukuisissa tutkimuksissa, joihin ei tässä yhteydessä paneuduta yksityiskohtaisemmin.
Many studies have been drawn up showing just how costs are increasing and procedures are becoming lengthier, although they cannot be dealt with in detail in this report.
Oikeudellinen epävarmuus
Legal uncertainties
Tähän kehitykseen on useita syitä.
There are various reasons for this development.
Julkisia hankintoja koskevien direktiivien tarkistamisella vuonna 2004 pyrittiin yksinkertaistamaan ja nykyaikaistamaan julkisia hankintoja koskevia menettelyjä ja lisäämään niiden joustavuutta.
The aim of the 2004 revision of the public procurement directives was to simplify and modernise the procedures for the award of public contracts and make them more flexible; that aim has not been achieved, however.
Toiseksi direktiivien saattaminen osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä vei aikaa, täytäntöönpanosäädökset olivat usein direktiivejä tiukempia, niihin sisällytettiin lisäperusteita eikä joustavuutta lisääviä välineitä aina otettu käyttöön, joten lain kirjain muuttui täytäntöönpanon aikana.
On the other, the transposition process in the Member States proved to be a time-consuming one, the transposed versions often contained more stringent provisions, additional criteria were incorporated, whilst some provision designed to increase flexibility were left out: In short, the letter of the law changed during transposition.
Oikeudellinen epävarmuus johti lukuisiin muutoksenhakumenettelyihin sekä kansallisiin ja eurooppalaisiin oikeusprosesseihin.
Legal uncertainties have led to a plethora of appeal procedures and national and European court cases.
Oikeudellisia puutteita on yritetty korjata unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöllä ja komission ei-sitovia säädöksiä koskevilla ehdotuksilla, mikä on vain pahentanut sekaannusta.
Attempts have been made, through the case-law of the CJEU and by means of Commission soft law proposals, to close the legal loopholes, an approach which has merely added to the confusion.
Tämä kaikki on johtanut monimutkaisiin sääntöihin, jotka ovat aiheuttaneet erityisesti pienille paikallisille viranomaisille mutta myös pk-yrityksille vakavia oikeudellisia ongelmia, joista ne eivät voi enää selvitä ilman huomattavia hallinnollisia kustannuksia tai ulkopuolista oikeudellista neuvontaa.
All this has left us with a complex set of rules which are creating serious legal problems, primarily for smaller local authorities, but also for small and medium-sized undertakings, problems which they can no longer solve without incurring additional costs or seeking external legal advice.
Tärkeitä hankintahankkeita on keskeytetty oikeudellisen epävarmuuden takia tai oikeusriidan pelossa, ja harvalla alalla on esiintynyt yhtä paljon oikeudellisia kiistoja.
Legal uncertainties or the threat of legal action have brought important procurement projects to a halt and there is hardly another area in which so many legal disputes have flared up.
Julkisia hankintoja koskevien sääntöjen virheellinen soveltaminen kuuluu yleisimpiin rakennerahastojen varojen käytön yhteydessä ilmeneviin virheisiin.
The incorrect application of the rules governing procurement is one of the most common causes of errors in the disbursement of resources under the European Structural Funds.
Oikeudellisten kiistojen pääaiheita ovat olleet muun muassa julkisen sektorin sisäiset kumppanuudet, kaupunkisuunnittelu (sosiaalinen asuntotarjonta mukaan luettuna) ja palveluja koskevat käyttöoikeussopimukset.
The main areas of legal dispute concern public-public partnerships, town planning (including the construction of social housing) and service concessions.
Epäselvyyksiä ilmenee myös julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksissa, reilun kaupan tuotteiden hankinnassa, julkisia hankintoja koskevien direktiivien soveltamisessa kynnysarvot alittaviin sopimuksiin sekä mahdollisessa sosiaalisten perusteiden soveltamisessa (esimerkiksi sama palkka, tasa-arvo, palkkasopimusten noudattaminen ja heikosti koulutettujen pitkäaikaistyöttömien tai nuorten työllistäminen).
However, there is also uncertainty surrounding public-private partnerships, the procurement of fair-trade products, the application of the public procurement directives to contracts whose value falls below the relevant thresholds and the scope for taking account of social criteria, such as equal pay, gender equality, compliance with wage agreements and the provision of jobs for the long-term unemployed and young people with poor skills or qualifications.
Puutteellinen koordinointi komissiossa
Inadequate coordination within the Commission
Koordinointi komissiossa on lisäksi puutteellista.
There is also a lack of coordination within the Commission.
Monet komission yksiköt ovat keksineet, että julkisia hankintoja voidaan käyttää sellaisten tavoitteiden saavuttamiseen, joihin Euroopan unionilla ei muutoin olisi riittävästi varoja tai toimivaltaa.
Many Commission departments have ‘discovered’ public procurement as a means of achieving objectives for which the European Union would otherwise lack the financial resources or the legislative competence.
On tietenkin järkevää kannustaa hankintaviranomaisia ekologisesti ja sosiaalisesti vastuullisiin hankintoihin sekä tutkimuksen ja innovoinnin edistämiseen.
It of course makes sense to encourage contracting authorities to engage in ecologically and socially responsible procurement and to foster research and innovation.
Aloitteiden suuri määrä ei kuitenkaan paranna oikeusvarmuutta ja vesittää siten kannatettavan tavoitteen.
However, the many initiatives which have resulted do not make for legal clarity and are undermining efforts to achieve what is in itself a worthwhile objective.
Lukuisat ei-sitovat säädökset ovat vain lisänneet oikeudellista epäjohdonmukaisuutta.
A plethora of soft law measures has merely added to the legal inconsistencies.
Komission olisi ei-sitovia säädöksiä kehittäessään harkittava, ovatko sen ehdotukset suhteellisuusperiaatteen mukaisia ja millaisia käytännön vaikutuksia niillä on paikallisella tasolla.
When developing soft law, the Commission should consider whether its proposals are consistent with the proportionality principle and their practical implications at local level.
Julkisen hallinnon Eurooppa-instituutin (EIPA) uusimmassa tutkimuksessa, joka koskee EU:n lainsäädännön institutionaalisia vaikutuksia paikallis- ja aluehallintoon ja jossa käsiteltiin kaatopaikkadirektiiviä 1999/31/EY ja julkisia hankintoja koskevaa direktiiviä 2004/18/EY, arvostellaan muun muassa ei-sitovien säädösten laajaa käyttöä: eräänä merkittävänä puutteena pidettiin sitä, että ei-sitovia säädöksiä käytetään direktiivin hyvin tärkeiden näkökohtien sääntelemiseen ja että ei-sitovien säädösten institutionaalisia vaikutuksia ei kyetä ennakoimaan.
The most recent study produced by the European Institute of Public Administration (EIPA), ‘The Institutional Impacts of EU Legislation on Local and Regional Governments, A Case Study of the 1999/31/EC Landfill Waste and 2004/18/EC Public Procurement Directives’, criticises the extensive use of soft law: ‘using soft law to regulate very important aspects of the Directive is another important shortcoming: it is not possible to foresee the institutional impact of soft law’.
Parempaa lainsäädäntöä koskevan aloitteen hengessä olisi tutkittava myös ei-sitovien säädösten vaikutuksia ja tarkasteltava toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen noudattamista (tiivistetty vaikutustenarviointi).
In keeping with the aims of the Better Lawmaking initiative, the impact of soft law should also be studied and the issue of compliance with the subsidiarity and proportionality principles reviewed (shortened impact assessment).
Valitettavasti komissio on tähän mennessä toteuttanut yhteisön julkisia hankintoja koskevaa lainsäädäntöä poliittisesti epätasapainoisesti.
Unfortunately there has thus far been a lack of political balance to the Commission’s implementation of European public procurement law.
Ekologisesti vastuullisia ja energiatehokkaita hankintoja varten on toteutettu useita aloitteita ja laadittu lukuisia käsikirjoja ja suuntaviivoja, mutta komission viimeisin tiedonanto sosiaalisesti vastuullisista hankinnoista on peräisin vuodelta 2000 eli ajalta ennen julkisia hankintoja koskevien direktiivien tarkistamista.
Whilst many initiatives have been taken and many manuals and guidelines are available in the area of ecologically responsible and energy-efficient procurement, the Commission’s most recent communication on socially responsible procurement dates back to 2000, i.e. prior to the revision of the public procurement directives.
Reilun kaupan hankinnat ovat oikeudellisesti erityisen monimutkaisia, mutta niistä on esitetty vain yksi tiedonanto eikä suuntaviivoja tai käsikirjoja ole lainkaan.
In the legally particularly complex field of fair trade procurement, only one communication has thus far been issued, and no guidelines or manuals.
Tämä voitaisiin tulkita väärin epäsuoraksi osoitukseksi komission painopisteistä.
This could be misconstrued as an indirect reflection of the Commission’s priorities.
Esittelijä edellyttää siksi asiaankuuluvilta komission yksiköiltä julkisia hankintoja koskevan politiikan koordinoinnin parantamista ja julkisia hankintoja koskevaa yhteistä, julkista strategiaa sekä yhtenäistä verkkotiedottamista, jotta säädöskäytännön avoimuus paranisi.
Your rapporteur is therefore calling for better coordination of public procurement policy among the various Commission departments involved and the development of a joint, public strategy on public procurement, including a uniform web presence, with a view to making the law more transparent.
Olisi myös suotavaa saada lisää aloitteita kokemusten vaihdon järjestämisestä, hyväksi havaittujen käytäntöjen kehittämisestä ja koulutuksen tukemisesta jäsenvaltioissa.
More initiatives would also be welcome in the areas of the organisation of exchanges of experience, the development of proven practices and methods and support for training courses in the Member States.
Koulutusta ei pitäisi antaa pelkästään paikallisille hankintaviranomaisille vaan myös poliittisille päättäjille ja muille toimijoille, etenkin kansalaisjärjestöille, jotka tarjoavat sosiaalisia palveluja.
Moreover, such training courses should not be aimed solely at local contracting authorities, but should also encompass political decision-makers and other individuals and bodies, in particular NGOs, which provide social services.
Tässä voitaisiin hyödyntää Ranskan kokemuksia, sillä kyseinen malli on siellä testattavana.
Here, the experience gained with this model in France, where it is currently being tested, could prove instructive.
Oikeudellinen tilanne on muuttunut Lissabonin sopimuksen tultua voimaan.
Legal clarification by the CJEU of the situation regarding public-public partnerships
Etenkin alueellisten ja paikallisten viranomaisten asema on vahvistunut.
The entry into force of the Lisbon Treaty has changed the legal position, above all by strengthening the role of local and regional authorities.
Euroopan unionin primaarioikeudessa tunnustetaan ensimmäisen kerran oikeus alueelliseen ja paikalliseen itsehallintoon (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 2 kohta):
For the first time an acknowledgment of the ‘right to regional and local self-government’ has been incorporated into European Union primary law (Article 4(2) TEU):
"Unioni kunnioittaa jäsenvaltioiden tasa-arvoa perussopimuksia sovellettaessa sekä niiden kansallista identiteettiä, joka on olennainen osa niiden poliittisia ja valtiosäännön rakenteita, myös alueellisen ja paikallisen itsehallinnon osalta."
‘ The Union shall respect the equality of Member States before the Treaties as well as their national identities, inherent in their fundamental structures, political and constitutional, inclusive of regional and local self-government ’ .
Lisäksi uuden, yleistä etua koskevista palveluista tehdyn pöytäkirjan (N:o 26) 1 artiklassa tuodaan esille
Article 1 of the new Protocol on services of general interest (No 26) likewise emphasises the following:
"kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten keskeinen asema ja laaja harkintavalta tarjota, tilata ja järjestää yleistä taloudellista etua koskevia palveluja siten, että ne vastaavat mahdollisimman hyvin käyttäjien tarpeita".
‘ the essential role and the wide discretion of national regional and local authorities in providing, commissioning and organising services of general economic interest as closely as possible to the needs of the users ’ .
Unionin tuomioistuin on jo useassa ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa annetussa tuomiossa vahvistanut oikeuden paikalliseen itsehallintoon ja todennut, että "viranomainen voi käyttää tätä mahdollisuutta toteuttaa julkisia palveluja koskevat tehtävänsä omilla voimavaroillaan yhdessä muiden viranomaisten kanssa" (Hampurin kaupungin laitoksia koskeneessa asiassa C-480/06 annettu tuomio).
In a number of judgments handed down prior to the entry into force of the new Treaty the CJEU had invoked the right to local self-government and made it clear that the ‘possibility for public authorities to use their own resources to perform the public-interest tasks conferred on them may be exercised in cooperation with other public authorities’ (Case C-480/06, Stadtwerke Hamburg).
Näin unionin tuomioistuin on vahvistanut paikallisten viranomaisten liikkumavaran ja lujittanut paikallista itsehallintoa.
In this way the CJEU has confirmed local authorities’ margin for discretion and strengthened local self-government.
Tuomiot eivät kuitenkaan mahdollista mitä tahansa paikallisten viranomaisten yhteistyötä.
However, the judgments do not constitute a blank cheque justifying all forms of cooperation between local authorities.
Unionin tuomioistuimen mukaan julkisen sektorin sisäiset kumppanuudet, kuten paikallisten viranomaisten yhteistyösopimukset ja kansallisen yhteistyön muodot, eivät kuulu julkisia hankintoja koskevien direktiivien soveltamisalaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
The CJEU regards public-public partnerships, such as cooperation agreements between local authorities and national cooperation, as falling outside the scope of the public procurement directives if they meet the following criteria:
Siten yksi julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön kiistanalainen kysymys on selvitetty riittävästi.
A controversial area of public procurement law has thus been adequately clarified.
Tästä tuomiosta seuraa vääjäämättä, että komission on luovuttava käynnistämästä jäsenyysvelvoitteen noudattamatta jättämistä koskevia menettelyjä jäsenvaltioita vastaan tällä alalla ja aloitettava parlamentin ja sidosryhmien kanssa työ unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön vakiinnuttamiseksi.
One consequence of this ruling must be that the Commission refrains from bringing Treaty infringement proceedings against Member States in this area and, together with Parliament and stakeholders, begins the work of consolidating the CJEU case-law.
Ensimmäinen rakennuskivi muodostuu tästä mietinnöstä.
This report is intended as the first contribution to that process.
Palveluja koskevien käyttöoikeussopimusten oikeudellinen selkiyttäminen
Clarification of the legal situation regarding service concessions
Palveluja koskevat käyttöoikeussopimukset määritellään julkisia hankintoja koskevissa tarkistetuissa direktiiveissä sopimuksiksi, joissa "palvelujen suorittamisen vastikkeena on joko yksinomaan palvelun käyttöoikeus tai tällainen oikeus ja maksu yhdessä".
The revised public procurement directives take the new step of defining service concessions as contracts in connection with which ‘the consideration for the provision of services consists either solely in the right to exploit the work or in this right together with payment’.
Yhteisön lainsäätäjä jätti palveluja koskevat käyttöoikeussopimukset nimenomaisesti julkisia hankintoja koskevien direktiivien soveltamisalan ulkopuolelle, jotta hankintaviranomaisilla ja toimeksisaajilla olisi enemmän joustavuutta ja jotta voitaisiin ottaa huomioon jäsenvaltioiden erilaiset oikeuskulttuurit ja ‑perinteet, kuten unionin tuomioistuin on äskettäin vahvistanut asiassa C-206/08, Eurawasser, 10. syyskuuta 2009 antamassaan tuomiossa.
The Community legislator explicitly excluded service concessions from the scope of the directives, with a view to offering contracting authorities and contractors a greater degree of flexibility and to taking account of the differing legal cultures and traditions in the Member States, an approach confimed by the CJEU in its recent judgment of 10 September 2009 in Case C-206/08, Eurawasser.
Palveluja koskevat käyttöoikeussopimukset eivät kuulu julkisia hankintoja koskevien direktiivien soveltamisalaan, vaan niihin sovelletaan perussopimuksiin perustuvaa kevyempää järjestelmää.
Service concessions are not covered by the public procurement directives, but only by the less stringent regime of the EU Treaties.
Unionin tuomioistuin määritteli tuomiossaan tarkemmin myös taloudellisten riskien siirtämistä koskevan perusteen.
In that judgment, the CJEU also defined the criterion of transfer of economic risk more precisely.
Sen mukaan oikeutta vesihuoltopalveluja koskevan käyttöoikeussopimuksen myöntämiseen ei poista se, että sopimuksia säännellään säännöillä, joissa asetetaan liittymis- ja käyttövelvoite.
In its view, the right to award a service concession for water supply services is not invalidated by the fact that supply contracts are governed by by-laws stipulating compulsory connection and compulsory use of the service.
Palveluja koskevan käyttöoikeussopimuksen tekemisen oikeuttava taloudellinen riski voi olla myös pieni.
The economic risk justifying the conclusion of a service concession may also be limited.