natgillin/translations-raw huggingface dataset:
muistuttaa maatalousmarkkinoiden erityislaadusta ja siitä, että on varmistettava sisäinen ja kansainvälinen sääntely, jolla tuetaan kuluttajien ostovoimaa, maanviljelijöiden ansioita ja jalostusteollisuutta; katsoo, että nykyinen kriisi voidaan ratkaista parantamalla elintarvikkeiden saatavuutta maailman köyhimmille ihmisille eikä lisäämällä maataloustukia tai ryhtymällä protektionistisiin toimiin; kehottaa komissiota käsittelemään näitä kysymyksiä osana YMP:n "terveystarkastusta" ja arvioimaan nykyisten välineiden soveltuvuutta uusiin maailmanlaajuisiin tosiseikkoihin; muistuttaa tässä yhteydessä, että YMP:n ensisijainen tavoite on taata markkinoiden vakaus, toimitusten turvallisuus ja kohtuulliset kuluttajahinnat, ja korostaa, että YMP:tä tarvitaan vuoden 2013 jälkeen, jotta varmistetaan EU:n kestävä elintarvikepolitiikka siten, että taataan maataloustuotteiden kestävyys, turvallisuus ja laatu; katsoo, että EU:n olisi toimittava johtavassa asemassa kokonaisvaltaiseen maatalouteen perustuvan uuden maaseutumallin edistämiseksi, jossa olisi erotettava toisistaan elintarvikepolitiikka muihin kuin elintarvikkeisiin kohdistetuista toimista;
Recalls the specificity of agricultural markets and the need to ensure internal and global regulation in the interests of consumers’ purchasing power, farmers’ incomes and processing industries; recognises that the solution to the current crisis is an improvement in access to food for the world’s poorest people, not an increase in agricultural subsidies or in protectionist measures; calls on the Commission to include these considerations through the CAP ‘health check’ and to assess the suitability of existing instruments for the new global realities; recalls, in this connection, that the primary goal of the CAP is to guarantee market stabilisation, supply security and reasonable prices for consumers, and underlines the need for the CAP post-2013 with a view to ensuring the EU’s sustainable food policy while respecting the sustainability, security and quality of agricultural products; considers that the EU should take a leading role in promoting a new rural model of universal agriculture that would separate food policy from measures covering non‑alimentary products;
panee tyytyväisenä merkille Maailmanpankin pääjohtajan Robert Zoellickin ehdottaman nälänhädän ja aliravitsemuksen torjumista maailmassa koskevan uuden sopimuksen, joka perustuu hätäavun ja pitkän aikavälin ponnistelujen yhdistelmään, maatalouden tuottavuuden parantamiseksi kehitysmaissa; toivoo, että tämä edustaa muutosta Maailmanpankin aiemmista toimintalinjoista, mukaan lukien ehdollisuudesta ja nopeutetusta liberalisoinnista maatalousalalla, jotka jättivät monet maat haavoittuvampaan asemaan;
Welcomes the New Deal proposed by the President of the World bank, Robert Zoellick, as a way to combat world hunger and malnutrition through a combination of emergency aid and long‑term efforts to boost agricultural productivity in developing countries; hopes that this represents a shift from past policies prescribed by the World Bank, including conditionality and fast-tracked liberalisation in the agriculture sector, which left many countries more vulnerable;
muistuttaa, että pystyäkseen kilpailemaan maailman maatalousmarkkinahintojen kanssa kehitysmaita kannustetaan keskittämään tuotantonsa rajoitettuun määrään tuotteita, jotka on tarkoitettu yksinomaan vientiin; muistuttaa myös, että tuloksena olevan monokulttuurien kehittymisen myötä hylätään perinteiset elintarviketuotannon menetelmät, jotka ovat tarpeen paikallisväestön elintarvikehuoltoa varten, ja riippuvuus perustuotteiden tuonnista sekä alttius maailmanmarkkinoiden valvomattomille heilahteluille kasvaa;
Recalls that, in order to compete with world agricultural market prices, developing countries are encouraged to focus their production on a restricted number of products intended exclusively for export; recalls also that the development of monocultures in which this results leads to the relinquishment of traditional food-producing methods necessary to the food supply of the local population and to a growing dependence on imports of primary products and sensitivity to uncontrollably fluctuating world markets;
tukee eri maita, ennen kaikkea kehitysmaita, niiden pyrkimyksissä turvata elintarvikkeiden saatavuus paikallisväestölleen; katsoo, että kestävää poliittista liikkumavaraa on lisättävä edelleen, jotta mahdollistetaan kansalliset säännökset ja toimet alan kehittämistä varten; katsoo, että Malawi on myönteinen esimerkki kehitysmaasta, jossa elintarviketuotanto on kaksinkertaistettu viimeisten kolmen vuoden aikana, ja korostaa, että EU:n olisi tuettava tätä kehitystä; kehottaa Euroopan unionia tarjoamaan apua välittämällä tietoa tästä ilmiöstä, jotta sitä voidaan käyttää esimerkkinä muissa kehitysmaissa;
Supports countries, in particular developing ones, in their endeavours to secure access to food for their local populations; believes that viable policy space must be further strengthened to allow for national rules and measures for the development of this sector; considers Malawi to be a positive example of a developing country where food production has been doubled in the last three years and underlines that the EU plays a role in supporting this development; calls on the European Union to provide assistance with making this phenomenon known, so that it can be taken as an example in other developing countries;
kehottaa lisäämään kiireellisesti ja tuntuvasti investointeja maatalouteen, maaseudun kehittämiseen ja maatalousyrityksiin kehitysmaissa keskittyen köyhiin maanviljelijöihin sekä pieniin maatiloihin, joiden toiminta perustuu luonnonmukaiseen elintarviketuotantoon; muistuttaa, että 75 prosenttia maailman köyhimmästä väestöstä asuu maaseutualueilla, mutta vain neljä prosenttia julkisesta kehitysavusta ohjataan maatalouteen; kehottaa sen vuoksi komissiota ja jäsenvaltioita käsittelemään tehokkaammin maatalouden kysymystä kehityspolitiikassaan; korostaa kansalaisjärjestöjen ja paikallisviranomaisten asemaa innovatiivisten maatalousratkaisujen sisällyttämisessä kumppanuuksiin kehitysmaiden väestön kanssa, ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan ja edistämään niiden hankkeita;
Calls for an urgent and substantial increase in investment in agriculture, rural development and agribusinesses in developing countries, focused on poor farmers and small-scale farming based on agro-ecological food production systems; recalls that 75% of the world’s poorer population lives in rural areas, but that only 4% of official development assistance (ODA) is dedicated to agriculture; calls, therefore, on the Commission and the Member States to address the issue of agriculture more effectively in their development policies; underlines the role of NGOs and local authorities in bringing innovative agricultural solutions in partnership with the populations of developing countries and calls on the Commission and the Member States to support and promote their projects;
painottaa, että on tarjottava köyhien maiden pienviljelijöille, jotka ovat etupäässä naisia, mahdollisuus hankkia maata, rahoituspalveluja ja luottoa, suurta satoa tuottavia siemeniä, kastelujärjestelmiä ja lannoitteita; korostaa, että maatalousalan investoinneissa on keskityttävä enemmän kasteluun, maaseudun tiestöön, tutkimukseen ja paikallistuntemukseen, puhtaaseen juomaveteen, koulutukseen sekä paikallistuotannon ja kaupankäynnin tehostamiseen; kehottaa komissiota näin ollen vahvistamaan toimillaan näitä seikkoja ja tukemaan tuottajaorganisaatioita, mikroluotto-ohjelmia ja muita rahoituspalveluohjelmia sekä maatalouteen tehtävien investointien lisäämistä;
Stresses the need to give small farmers in poor countries, who are mainly women, access to land, financial services and credit, high-yield seeds, irrigation systems and fertilisers; stresses that investment in the agricultural sector needs to focus more on irrigation, rural roads, research and local knowledge, clean drinking water and education, and on enhancing local production and market exchanges; calls on the Commission, therefore, to reinforce these areas in its actions and to support producer organisations, microcredit and other financial service programmes and increased investment in agriculture;
vaatii, että kestävän maatalouspolitiikan edistäminen sisällytetään kaikkiin laajentumis- ja naapuruuspolitiikan välineisiin;
Demands that the promotion of sustainable agricultural policies be included in all enlargement and neighbourhood instruments;
huomauttaa, että ilmastonmuutos saattaa nopeuttaa luonnonvarojen saatavuuden heikentymistä; kehottaa komissiota harkitsemaan lisätoimia, jotta mukaudutaan uusiin haasteisiin, joita elintarviketurvallisuuden ja energiahuollon turvaaminen tuovat mukanaan; korostaa, että jäsenvaltioiden on käytettävä maaseudun kehittämisrahastoja ilmastonmuutokseen sopeutumiseen maa- ja metsätaloudessa; uskoo, että näiden alojen mukautustoimien päämääränä on oltava haavoittuvuuden vähentäminen ja kestävyyden lisääminen sekä ympäristön että talouden näkökulmasta; korostaa tässä yhteydessä tarvetta asianmukaiseen kriisien ennaltaehkäisyyn ja riskinhallintatoimiin; katsoo, että maatalousalan asteittaista sopeutumista ilmastonmuutoksen aiheuttamiin uusiin tarpeisiin olisi tutkittava YMP:n ”terveystarkastuksen” puitteissa;
Points out that climate change could accelerate diminishing access to natural resources; calls on the Commission to consider further measures with a view to adapting to new challenges in ensuring food security and energy supplies; stresses the need for Member States to use rural development funds to enhance adaptation to climate change in agriculture and forestry; believes that adaptation measures in these sectors must work towards reducing vulnerability and increasing sustainability from both an environmental and an economic point of view; underlines, in this connection, the need for adequate crisis prevention and risk management measures; considers that gradual adaptation of the farming sector to the new needs resulting from climate change should be examined as part of the CAP ‘health check’;
korostaa, että EU:n ja kehitysmaiden on toimittava yhteistyössä ilmastonmuutoksen alalla ja että erityisesti on siirrettävä teknologiaa ja parannettava valmiuksia; painottaa, että ilmastonmuutos on sisällytettävä kaikkeen EU:n kehitysyhteistyöhön, ja korostaa, että viljelijöitä voitaisiin joidenkin yksinkertaisten varotoimenpiteiden avulla auttaa suojelemaan satojaan kuivuudelta ja muilta tuhoilta, ja kehottaa komissiota tutkimaan niitä;
Stresses the need for cooperation on climate change between the EU and the developing countries, particularly the need for technology transfer and capacity building; emphasises that climate change must be mainstreamed into all EU development cooperation, underlines that some simple safeguards would help farmers protect crops from droughts and other disasters, and calls on the Commission to explore them;
on tietoinen, että biopolttoaineiden on osoitettu olevan yksi elintarvikkeiden hintoja nostavista tekijöistä; katsoo, että biopolttoaineita ei voi tarkastella erikseen vaan niitä on käsiteltävänä osana kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jolla vastataan nykyiseen elintarvikekriisiin; korostaa kuitenkin, että elintarviketarpeet on asetettava etusijalle biopolttoaineisiin nähden;
Is aware that agrofuels are pointed to as one of the factors contributing to rising food prices; considers that the agrofuel factor cannot be addressed in an isolated manner, but needs to be dealt with in an integrated response to the current food crisis; stresses, however, that food needs should prevail over agrofuels;
katsoo, että ensimmäisen sukupolven biopolttoaineiden lisäämisen aiheuttamia sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristöllisiä vaikutuksia on tarkasteltava perusteellisemmin; katsoo lisäksi, että seuraavan sukupolven biopolttoaineiden vaikutuksia ja kaupallisia mahdollisuuksia on myös seurattava pysyvästi ja että on vahvistettava tämän alan tutkimusponnisteluja; muistuttaa, että olisi arvioitava biopolttoaineiden vaikutuksia niiden kokonaisympäristövaikutusten ja sosiaalisten seikkojen osalta, ja olisi otettava huomioon vaara energiaturvallisuuden ja elintarviketurvallisuuden välisestä kilpailusta, joka on erityinen huolenaihe biopolttoaineiksi kasvatettavien perusravintokasvien, kuten maissin osalta, mikä on käynyt ilmi Yhdysvalloissa, jossa voimakas kannustus maissin kasvatukseen biopolttoaineiksi on OECD:n mukaan vaikuttanut suoraan ja epäsuorasti elintarvikehintojen nousuun; kehottaa komissiota tarkastelemaan biopolttoainesadoille myönnettävien tukien mahdollisia tuhoisia vaikutuksia;
Considers that the social, economic and environmental effects of increases in first‑generation agrofuels need to be better studied; considers further that the impact and commercial viability of next-generation biofuels also needs to be permanently monitored and that research efforts need to be strengthened in this area; recalls that the effects of biofuels should be evaluated with reference to their overall environmental impact and their social aspects, taking into account the risk of competition between energy security and food security which is a particular concern in the case of staple food crops also grown as agrofuels such as maize and corn, as illustrated by the USA, where strong encouragement of corn production for agrofuels has directly and indirectly influenced the rise in food prices, according to the OECD; calls on the Commission to look at the possible detrimental effects of subsidies for agrofuel crops;
on tietoinen, että tarvitaan energiatehokkuutta ja monipuolista energiahuoltoa; kehottaa komissiota näin ollen arvioimaan jatkuvasti uudelleen biopolttoaineiden sekä kaiken energiatarkoituksiin käytettävän biomassan ja muiden uusiutuvien energiamuotojen sosiaalisia, ympäristöllisiä ja taloudellisia kustannuksia ja hyötyjä ja mukauttamaan ehdotuksiaan vastaavasti kiinnittäen erityistä huomiota alueisiin, joilla on suuri energiavajeen vaara;
Is aware of the need for energy efficiency and diversification of energy supply; calls on the Commission, therefore, continuously to re-assess the social, environmental and economic costs and benefits of agrofuels and of all biomass for energy purposes, as well as of other forms of renewable energy, and to adapt its proposals accordingly, paying special attention to regions with a high risk of energy deficit;
korostaa, että kaiken energiatarkoituksiin päätyvän biomassan tuotannossa on noudatettava kunnianhimoisia ja tiukkoja sosiaalisia ja luonnon monimuotoisuutta edistäviä ehtoja eikä se saa johtaa haitallisiin sosiaalisiin vaikutuksiin ja kilpailuun maankäytöstä; panee merkille jouto- tai jätemaalla kestävästi tuotettujen biopolttoaineiden tarjoamat mahdollisuudet; huomauttaa, että biopolttoaineiden nykyinen 10 prosentin tavoite vuoteen 2020 mennessä on tarkoituksenmukainen vain silloin, kun se toimii kannustimena toisen ja kolmannen sukupolven biopolttoaineiden kehittämiselle; panee tässä yhteydessä merkille komission ehdotuksen laskea kahteen kertaan seuraavan sukupolven biopolttoaineet, jotta päästään sitovaan 10 prosentin tavoitteeseen, on valmis ottamaan huomioon ehdotuksen biopolttoaineiden tuonnin rajaamisesta maahantuojiin, jotka ovat ratifioineet ainakin 10 kansainvälistä sopimusta 12 sopimuksen luettelosta – mukaan lukien neljä ympäristökysymyksiin liittyvää sopimusta (Kioto mukaan luettuna) ja kahdeksan oikeuteen työhön liittyvää sopimusta (lapsityövoiman kieltäminen, ammattiyhdistysten vapaus jne.) – komission lainsäädäntöohjelmaan sisältyvässä työasiakirjassa esitetyllä tavalla;
Stresses that the production of all biomass for energy purposes needs to comply with ambitious and strict social and biodiversity sustainability criteria and should not result in negative social impacts and land use competition; notes the potential of sustainably produced agrofuels, for instance from waste or degraded land; notes that the current 10% by 2020 biofuels target can fulfil its purpose only when it functions as an incentive for the development of second- and third-generation biofuels; notes in this connection the Commission’s proposal on ‘double-counting’ of next-generation biofuels for compliance with the binding 10% target; is prepared to take on board the proposal on limiting imports of agrofuels to those importers that have ratified ‘at least ten’ international treaties out of a list of twelve – including four treaties related to environmental issues (Kyoto included) and eight concerning the right to work (non-exploitation of child labour, trade union freedom, etc.) – as set out in a Commission working document in its legislative work;
katsoo, että maatalousmarkkinat on vapautettava asteittain ja kunkin kehitysmaan kehitysasteen mukaisesti ja laatuun perustuen; huomauttaa, että herkät tuotteet, jotka sisältyvät ihmisten perustarpeisiin kehitysmaissa tai jotka ovat elintarvikkeiden turvallisuuden ja maaseudun kehityksen kannalta erityisen tärkeitä kehitysmaissa, olisi suljettava täyden vapauttamisen ulkopuolelle, jotta estetään paikallistuottajille aiheutuvat peruuttamattomat vahingot;
Considers that the opening up of agricultural markets needs to be progressive, in accordance with the development progress of each individual developing country and based on quality; notes that sensitive products that basic needs for people in the developing countries or of particular importance to food security and rural development in developing countries should be excluded from full liberalisation in order to prevent irreversible damages to local producers;
myöntää, että elintarvikkeiden ja maatalouden perushyödykkeiden kaupan vapauttaminen on aiheuttanut kehitysmaiden, etenkin vähiten kehittyneiden maiden pienviljelijöille monia uusia haasteita; toteaa, että pienviljelijät ovat etupäässä naisia, jotka ovat päävastuussa perheidensä ja paikallisyhteisöjen ruokkimisesta, ja että on erittäin tärkeää auttaa heitä selviämään ulkoisen kilpailun kanssa;
Recognises that liberalisation of trade in agricultural food products and agricultural primary commodities has exposed small-scale farmers in developing countries, particularly LDCs, to many new challenges; notes that small-scale farmers are largely women, who carry the main responsibility for feeding their families and the local communities, and that it is of fundamental importance to help them cope with external competition;
kehottaa painokkaasti toiminaan tähänastista johdonmukaisemmin kauppa- ja kehityspolitiikan välillä, lisäämään tuntuvasti pientuottajien ja työntekijöiden osuutta hyödykkeiden maailmanlaajuisesta kaupasta saatavasta tuotosta, parantamaan elintarviketurvallisuutta ja ryhtymään toimiin, joilla taataan, että epäreilu kauppa ei haittaa kestävää kehitystä;
Calls emphatically for greater coherence between trade and development policies, for the share of the profits from global trade in goods received by small producers and workers to be increased substantially, for food security to be enhanced, and for steps to be taken to ensure that unfair trade does not hinder sustainable development;
katsoo, että elintarviketurvallisuuden ja kestävyyden takaamiseksi ja köyhyyden torjumiseksi tämä olisi otettava huomioon kaikessa yhteisön ja kansainvälisen lainsäädännön laadinnassa ja että taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet, mukaan lukien oikeus elintarvikkeisiin, olisi otettava huomioon kansainvälisissä kauppasäännöissä ja ‑sopimuksissa; katsoo, että sekä EU:n että kansainvälisen yhteisön olisi sisällytettävä nämä tavoitteet yleisiin toimintalinjoihinsa; painottaa, että maailmanlaajuinen kriisi korostaa tarvetta parantaa elintarvikkeiden, kaupan ja avun globaalia hallintaa;
Takes the view that, in order to guarantee food security, sustainability and to help fight poverty, all European and international legislation should be adopted with this in mind and that economic and social rights, including the right to food, should be taken into account in international trade rules and agreements; believes that both the EU and the international community should include these objectives in their overall policies; emphasises that the global crisis underlines the need to improve global governance of food, trade and aid;
korostaa, että EU:n on edistettävä kehitysmaiden kanssa käytävissä kauppaneuvotteluissa etuuksiin ja asymmetriaan perustuvaa järjestelmää, jotta ne voivat säilyttää tietyt tarjonnan hallinnan ja muut kehitysvälineensä markkinoillaan;
Stresses that the EU must promote a preferential and asymmetric system in trade negotiations with developing countries in order to allow them to keep certain supply‑management and other development tools in their markets;
korostaa, että nykyisissä talouskumppanuussopimusneuvotteluissa komission on ensisijaisena painopisteenä vastattava AKT-maiden ilmaisemiin kehitystarpeisiin; varoittaa, että nykymuotoisten talouskumppanuussopimusten vaarana on, että ne rajoittavat vakavasti kehitysmaiden poliittista liikkumavaraa, estävät niitä tukemasta maataloutta ja parantamasta tuottavuutta, aiheuttavat rajua kilpailua eurooppalaisten tuotteiden taholta, jotka ovat huomattavasti kilpailukykyisempiä, mikä voisi horjuttaa AKT-maiden paikallisia maatalousmarkkinoita ja lisätä AKT-maiden elintarvikeriippuvuutta; muistuttaa, että tähän haasteeseen vastaamiseksi talouskumppanuussopimuksiin on liitettävä luvattua uutta "tukea kauppaa vastaan" -rahoitusta (kaksi miljardia euroa vuodessa vuoteen 2010 mennessä) ja niillä on edistettävä alueellista integraatiota;
Stresses that, in current Economic Partnership Agreement (EPA) negotiations, the Commission’s priority must be to respond to the development needs expressed by ACP countries; warns that EPAs as currently conceived risk severely constraining developing country policy space, preventing them from supporting agriculture and increasing productivity, and introducing shock competition from European products, which are far more competitive, which could destabilise local ACP agricultural markets and increase the food dependency of ACP countries; recalls that, in order to meet this challenge, EPAs must be accompanied by the promised new funding for Aid for Trade (€2bn a year by 2010) and by the promotion of regional integration;
korostaa tarvetta päästä hyviin kehitystä edistäviin tuloksiin Dohan kierroksella; korostaa myös, että teollisuusmaiden olisi lisättävä sitoumuksiaan uudistaa maataloustukiaan maailmanlaajuisen kauppasopimuksen kautta; painottaa, että on rajoitettava tukia, jotka johtavat polkumyyntiin tai heikentävät kehitysmaiden vientimahdollisuuksia; korostaa, että on myös helpotettava kauppaa ja tehtävä yhteistyötä, jotta elintarvikkeet liikkuisivat nopeammin ja halvemmin sinne, missä niitä tarvitaan; muistuttaa tässä yhteydessä komission pyrkimyksistä varmistaa WTO:ssa kauppasopimus, joka auttaisi lisäämään kehitysmaiden tuloja ja lievittäisi elintarvikkeiden saatavuuden ongelmaa, koska vääristymiä välttäneillä markkinoilla, joilla on ryhdytty tarpeellisiin lisätoimiin, elintarvikkeiden tarjonta kasvaa hintojen nousun johdosta; korostaa, että Dohan kierroksen tulosten tulisi tarjota kehitysmaille myönteisiä kannustimia investoida maatalouteensa ja elintarviketuotantoonsa;
Stresses the need for a successful pro-development outcome of the Doha Round; stresses also that the developed world should reinforce its commitment to reforming its farm subsidies through a world trade deal; underlines that there is a need for discipline on subsidies that lead to dumping or reduce export opportunities for developing countries; stresses that there is also a need for trade facilitation and cooperation to help food move more quickly and cheaply to where it is needed; recalls, in this connection, the efforts of the Commission to secure a trade deal at the WTO that would help boost developing countries’ income and alleviate the problem of access to food, because in a less distorted market and with the necessary accompanying measures food supply will increase in response to higher prices; stresses that the results of the Doha Round should give positive incentives to the developing countries to invest in their agriculture and food production;