natgillin/translations-raw huggingface dataset:
· tuettava ns. kaupunginjohtajien sopimuksen ja älykkäitä kaupunkeja koskevan hankkeen kaltaisia aloitteita, sillä nämä hyödyttävät myös teollisuutta ja pk-yrityksiä
· initiatives such as the Covenant of Mayors and Smart Cities should be supported, as industry and SMEs also benefit from these,
· vahvistettava Euroopan investointipankin taholta teollisuuspolitiikan ja alueellisen yhteenkuuluvuuden välistä sidettä;
· the European Investment Bank should strengthen the link between industrial policy and territorial cohesion;
139. kehottaa siksi käyttämään ja lujittamaan johdonmukaisesti alueilla saatavilla olevaa tieteellistä ja teknologista asiantuntemusta, erityisesti tärkeimmillä teknologian aloilla, ja edistämään edelleen klusteripolitiikkaa;
Calls, therefore, for concerted efforts to use and build on the scientific and technological skills which are already available in the regions, in particular in the area of key technologies, and for more emphasis to be placed on cluster policies;
tilannekatsaus euroopan teollisuuteen
A Snapshot of Industry in Europe
EU:n teollisuus tuottaa noin kolmasosan bruttolisäarvosta EU:ssa, kun liki kolme neljäsosaa Euroopan viennistä koostuu teollisuustuotteista, ja kolmasosa työpaikoista on teollisuudessa, joka antaa toimeentulon noin 57 miljoonalle henkilölle.
EU industry accounts for roughly a third of gross value added in the EU, with almost 3/4 of European exports being made up of industrial goods, and a third of employment, providing subsistence to some 57 million people.
Jos otetaan huomioon teollisuuden moninkertaistava vaikutus, eli se, että jokainen teollisuustyöpaikka luo noin kaksi muuta oheispalveluiden alalla, on teollisuuden vaikutus työllisyyteen entistäkin merkittävämpi.
If its multiplying effect is accounted for, whereby each job in industry creates approximately two extra jobs in related services, its impact on employment is even more substantial.
Teollisuus EU27:ssä (Eurostat)
Industry in EU27 ( Eurostat )
Bruttolisäarvon osuus prosentteina (2008)
% Gross Value Added (2008)
prosenttiosuus miljoonaa
% of total in million
Yritysten määrä x tuhat (2007)
# of enterprises in ‘000s (2007)
Kaivostoiminta ja louhinta
Mining and quarrying
Sähkön-, kaasun- ja vedenjakelu
Electricity, gas and water supply
teollisuuden uusi arvostus euroopassa
Rediscovery of Industry in Europe
Äskettäinen ankara talouskriisi koetteli Euroopan teollisuutta.
The recent profound economic crisis has hit European industry.
Kriisi paljasti kuitenkin teollisuuden merkityksen EU:n taloudelle ja sen myötä tuli selväksi, että teollisuuden tarpeiden kokonaisvaltaiseksi huomioon ottamiseksi ei ole ponnisteltu riittävästi nykyisessä haasteellisessa ilmapiirissä.
But the crisis has also exposed industry’s importance to the EU economy and made it evident that not enough has been done to comprehensively address its needs in the current challenging climate.
Teollisuus jää nykyään usein paljon keskustelua aiheuttavan palvelu- ja rahoitusalan varjoon.
Industry is presently often given second place to much talked-about services and financial sectors.
EU:n teollisuuspolitiikka tiivistyi usein ajatukseen, jonka mukaan markkinoiden tulisi säännellä itse itseään, ja tätä ajatusta on tähän saakka sovellettu ensisijaisesti yksittäisten toimenpiteiden kautta ilman, että jäsenvaltiot olisivat niitä juurikaan koordinoineet keskenään.
EU Industrial policy remained often focused on the idea that markets should regulate themselves and this has so far been primarily carried out through single measures with hardly any coordination among Member States (MSs).
Politiikka perustui enimmäkseen muuttuviin olosuhteisiin sopeutumiseen ja kyse oli harvoin etukäteen tehtyyn arviointiin perustuvasta toiminnasta.
It was largely a reaction to a changing context and rarely an action based upon advance analysis.
nykyiset haasteet
The Ongoing Challenges
Teollisuudessa oli jo ennen talouskriisin puhkeamista käynnistetty prosessi rakenteiden järjestelemiseksi uudelleen.
Industry was already undergoing a process of restructuring before the onset of the economic crisis.
Tällä hetkellä se joutuu kohtaamaan joukon toisiaan vahvistavia haasteita:
Currently it faces a range of mutually reinforcing challenges:
a) Maailmantalouden kehityksessä tapahtuneilla yhä nopeammilla muutoksilla on aina ollut merkittävä vaikutus teollisuuteen.
a) Industry has been continuously and deeply affected by the accelerating changes in the development of global economy.
Kilpailun voimistumisen vuoksi kehittyneiden maiden ja kehitysmaiden ja niiden perinteisesti hallitsemien alojen välinen jakolinja muuttuu päivittäin.
The delineation between developed and developing countries and their traditional sectors of domination is changing daily through intensifying competition.
Maailmanmarkkinoilla kysyntä muuttuu nopeasti ja liike-elämän on siksi suunnattava ja järjestettävä toimintansa uudelleen sekä erikoistuttava uudelleen.
Demands in the global market are speedily evolving and requiring business re-orientation, restructuring and re-specialisation.
Kiinan, Intian, Brasilian ja Venäjän kaltaisten nopeasti kasvavien talouksien vuoksi kansainvälinen työnjako on muuttunut, mikä lisää globalisaation aiheuttamia paineita.
The new international division of labour with fast-growing economies like China, India, Brazil and Russia increases the pressure of globalisation.
b) Globalisaation muoto muuttuu vähitellen siirryttäessä maailmanlaajuiseen tietoyhteiskuntaan, jossa innovointi ja tutkimus edistävät kasvua ja kilpailukykyä tehokkaammin kuin miestyövoima ja ruumiillinen työ.
b) A new form of globalisation is taking place with a progression to a global knowledge society where innovation and research outweigh manpower and manual labour as the driving force for growth and competitiveness.
c) Ilmastonmuutos on peruuttamaton ja väistämätön.
c) Climate change is irreversible and non-negotiable.
Maailmanlaajuisen talouskilpailun kiihtyminen rasittaa valtavasti kaikenlaisia resursseja.
The outburst in the global economic race has placed an enormous strain on all forms of resources.
Kun otetaan huomioon tarve lievittää ilmastonmuutosta ja suojella biologista monimuotoisuutta raaka-aineiden huvetessa samalla kuin niiden kysyntä kasvaa, teollisuuden on siirryttävä hiilettömään ja resursseja tehokkaasti hyödyntävään tuotantoon.
Given the need to alleviate climate change and safeguard biodiversity, with raw materials depleting while demand is growing, industry needs to move towards a carbon-free and resource-efficient production.
d) Väestötieteelliset kehityskulut muuttavat perusteellisesti sekä kuluttajan että tuottajan profiilia.
d) Demographic shifts are profoundly changing the profile of both consumer and provider.
Keski-iän jatkuva nousu pakottaa kehittämään uusia tuotteita ja liikennemuotoja sekä järjestämään työvoima uudelleen.
The continuous rise of the average age requires new products, forms of transport and organisation of labour.
Pätevistä työntekijöistä on tulevaisuudessa pula.
There will be a lack of qualified labour.
e) Nopea kaupungistuminen asettaa uusia haasteita muun muassa liikkuvuudelle, rakennuksille ja logistiikalle.
e) Speedy urbanisation poses new challenges to mobility, buildings and logistics, among other things.
teollisuuspolitiikan yhteisen lähestymistavan vahvistaminen
Strengthening the Common Approach to Industrial Policy
Eurooppa 2020 -strategiassa tunnustetaan esitetyn lippulaivahankkeen myötä ensimmäistä kertaa tarve löytää uusi lähestymistapa.
Europe 2020 Strategy for the first time acknowledges the need for a fresh approach by presenting a flagship initiative.
On tullut aika, että EU hyödyntää täysimääräisesti yhteiset mahdollisuudet toteuttaa kestäviä uudistuksia ja kehittää teollista perustaansa edelleen luomalla laadukkaita työpaikkoja.
It is time for the EU to take full advantage of the common opportunities for sustainable renewal and further development of the industrial base with quality jobs.
Euroopan teollisuuden tulisi säilyttää johtoasemansa avainaloilla eikä muuttua muiden seuraajaksi.
European industry should maintain leadership in the key domains, not become the follower.
EU:n on aika valita oma tiensä kohti tulevaisuuden teollisuutta.
It’s time for the EU to choose its own way for the industry of future.
EU:n on pidettävä huoli siitä, että lisäarvo luodaan EU:n omien rajojen sisäpuolella.
The EU has to make sure that the added value is created within the EU itself.
On selvää, että menestyksekkään teollisuuspolitiikan on perustuttava sekä
It is clear that a successful industrial policy has to be embedded in both:
§ rahoitusalan uuteen arkkitehtuuriin että
§ a new architecture of the financial sector and
§ talous-, vero- ja budjettipolitiikkojen selkeään makrotaloudelliseen koordinaatioon kasvun ja työllisyyden edistämiseksi ilman verotuksen polkemista (eli yhdenmukaistamatta yritysverotusta).
§ a distinctive macro-economic coordination of economic, fiscal and budget policies towards growth and employment without fiscal dumping (e.g. harmonisation of company tax)
Rahoitusmarkkinoiden itsesääntelyn mallin epäonnistumisen seurauksena on otettava käyttöön uusi kattava sääntelykehys, jonka avulla rahoitusjärjestelmä saadaan palautettua lähtökohtaansa: säästöjen muuttamiseen tuottaviksi investoinneiksi erityisesti teollisuuden ja pk-yritysten tarpeita varten.
The failure of the paradigm of self-regulation of financial markets must lead to a comprehensive new regulatory framework able to bring the financial system back to its essence: turning savings into productive investments, especially for industry and SMEs.
EU:n toiminnasta tehdyn sopimuksen 173 artiklan tarjoamat mahdollisuudet olisi hyödynnettävä.
The opportunities provided by Article 173 of the EU Treaty should be seized.
EU:n ja jäsenvaltioiden olisi yhdessä kehitettävä johdonmukainen ja yksiselitteinen teollisuuspolitiikka sekä selkeä strategia indikaattoreineen politiikan menestyksekkään toteutumisen varmistamiseksi ja seuraamiseksi.
A coherent and unambiguous industrial policy along with a clear strategy and indicators to ensure and monitor success should be jointly developed between the EU and MSs.
Teollisuuspolitiikan erilaisia painotuksia (protektionismi, hallinto, kannustimet, kilpailukyky) ei saisi päästää valloilleen.
The different tendencies in industrial policy (protectionism, governance, incentives, competitiveness) should not be allowed to get out of control.
uusi yhteinen ja kestävä teollisuuspolitiikka eu:lle
A New Integrated and Sustainable Industrial Policy in the EU
EU:n teollisuuspolitiikalla olisi pyrittävä sekä uudistamaan teollista perustaa kestävällä, ympäristötehokkaalla ja kansainvälisesti kilpailukykyisellä tavalla että edistämään siirtymistä valtaosin tuotantoteollisuudesta tietoon perustuvaan teollisuuteen.
The EU industrial policy should be oriented both towards a sustainable, eco-efficient and globally competitive renewal of the industrial base and towards a sustainable transition from a mainly productive towards a knowledge industry.
On keskeisen tärkeää yhdistää kaikki EU:n politiikat, joihin sisältyy teollisuuteen vaikuttavia näkökohtia.
The integration of all EU policies combining all aspects with an impact on industry is crucial.
Tämä edellyttää komission sisäisen yhteistyön nostamista uudelle tasolle sekä yhteistyötä kaikkien toimijoiden välillä.
This requires a new level of cooperation within the Commission and cooperation with all actors.
Esittelijä katsoo, että teollisuutta koskevassa uudessa lähestymistavassa on otettava huomioon viisitoista olennaista "kulmakiveä":
In the view of the rapporteur, there are 15 key ‘cornerstones’ that the new approach to industry in Europe has to address:
1) Innovointiketjun rakentaminen
1) Building an innovation chain
Tarvitsemme teollisuuteen liittyvää tutkimusta ja innovointien kehitys- ja soveltamistoimintaa – kokonaisen innovaatioketjun.
We need industry-related research, innovation development and application – the whole innovation chain.
Innovointiin sisältyy muutakin kuin tekniset innovaatiot: se käsittää myös organisaatiota, liiketoimintamallia, tuotesuunnittelua ja laatua koskevat innovaatiot.
Innovation means more than technological innovation; it also means organisational innovation, innovation of business models, product design and quality.
Innovoinnin edistämiseksi meidän on luotava innovointia tukeva kehys, joka koostuu normeista, standardeista, patenteista ja tekijä- ja teollisoikeuksien suojelemisesta.
To promote innovation we have to create an innovation-friendly framework in norms, standards, patents and protection of intellectual property rights.
Meidän olisi tähdennettävä ja kehitettävä uusia alojen välisiä perusteknologioita (kuten tieto- ja viestintätekniikan, liikkuvuuden, energian ja bio- ja nanoteknologian alalla).
New cross-sector basic technologies (e.g. ICT, mobility, energy, bio- and nanotechnology) should be emphasised and pursued.
Meidän on laadittava johdonmukaisia strategioita, joilla mahdollistetaan eri innovointialojen lähentyminen ja yhteistyö.
We need coherent strategies enabling convergence of, and cooperation between, different innovative sectors.
EU:n innovointipolitiikka olisi kohdistettava arvoketjun aukkoihin.
The EU’s innovation policy should be targeted on the holes in the value chain.
Kestävyyden, väestötieteellisten muutosten ja kaupungistumisen kaltaisia tulevaisuuden avainaloja olisi lähestyttävä uusin ratkaisuin.
The main areas of the future like sustainability, demographic change and urbanisation have to be tackled with new solutions.
2) Resurssitehokkuuden parantaminen
2) Increasing resource efficiency
Työn tuottavuus on kehittynyt viime vuosikymmeninä paljon nopeammin kuin resurssitehokkuus (energia ja materiaali).
Labour productivity has developed in the last decades much faster than resource productivity (energy and material).
Teollisuudessa työvoimakulujen osuus on noin 20 prosenttia, resurssikustannusten osuus on 40 prosenttia.
In industry, labour costs represent approximately 20%, resource costs 40%.
EU:n standardeihin, kannustimiin, yhteisiin ja yrityskohtaisiin tavoitteisiin perustuva resurssien tuottavuuden voimakas kasvu sekä parasta saatavilla olevaa teknologiaa koskevien järjestelmien edistäminen vahvistaa Euroopan teollisuuden kestävyyttä ja yleistä kilpailukykyä avaamalla uusia markkinanäkymiä globaaleissa arvoketjuissa sekä turvaa työpaikkoja Euroopassa.
A strong increase in resource productivity based on EU standards, incentives, common and company objectives and promoting systems for the best available technology strengthens sustainability and global competitiveness for the European industry with new market perspectives in global value chains, and safeguards jobs in Europe.
Yritysten "ekologisen selkärepun" paino olisi laskettava pakollisen kestävyyskertomuksen laatimisen yhteydessä.
There should be a calculation of the ‘ecological rucksack’ of the companies by a mandatory sustainability report.
3) Kestäville tuotteille selkeät tavoitteet
3) Clear targets for sustainable products
Kestävää tuotantoa on tehostettava koordinoimalla ekoinnovatiivisia tuotestandardeja, jotka perustuvat elinkaarianalyyseihin (ekologista suunnittelua koskeva direktiivi, rakennuksia ja autoja koskevat standardit).
Sustainable production must be enhanced by coordinated eco-innovative product standards based on life cycle analyses (e.g. eco-design directive, standards for buildings and cars).
4) Julkisten tarjouskilpailuiden käyttö
4) Using public tenders
Otettaessa käyttöön uusia ja kestäviä tuotteita ja palveluita olisi käytettävä julkisia tarjouskilpailuja sekä julkisella että yksityisellä sektorilla.
Public tenders should be the instruments to introduce new and sustainable products and services in both the public and private sectors.
Direktiivin 2004/18
The opportunities offered by Directive 2004/18
Lisäksi julkisia menoja on kohdistettava enemmän tulevaisuuteen liittyviin investointeihin niin, että ne hyödyttävät ensisijaisesti tietoon perustuvaa taloutta ja teollista innovointia.
Moreover there is a need to better target public spending to investments in the future, primarily to the benefit of the knowledge economy and industrial innovation.
5) Puhtaan energian tuotannon lisääminen
5) Enhancing clean energy production
Energia- ja teollisuuspolitiikka liittyvät läheisesti toisiinsa.
Energy and industrial policy are closely linked.
Asianmukainen energiahuolto on välttämättömyys ja uusiutuva energia muodostaa uusia kasvumarkkinoita, jotka tuottavat uusia laadukkaita työpaikkoja.
A good energy supply is mandatory while renewable energies are the new growth markets leading to new quality jobs.
Teollisuuspolitiikka edellyttää pitkän aikavälin energiapolitiikkaa, jolla huolehditaan ilmastonmuutospolitiikasta ja varmistetaan kohtuulliset energiahinnat ja energian huoltovarmuus sekä vältetään hiilivuotojen esiintyminen.
Industrial policy needs a long-term energy policy, ensuring climate change policy, reasonable energy prices and security of supply while avoiding occurrence of carbon leakage.
6) Vakuuttava raaka-ainestrategia
6) A convincing raw material strategy
Euroopan teollisuus on riippuvainen raaka-ainevarojen luotettavasta saatavuudesta, joka on muodostunut yhä ongelmallisemmaksi.
European industry is dependent on reliable access to raw resources, which has become increasingly problematic.
Resurssien riittävän ja oikeudenmukaisen tarjonnan varmistamisen ohella on samaan aikaan kehitettävä asianmukainen politiikka, jolla varmistetaan tarvittavan tutkimus- ja kehitystoiminnan tukemana nykyisten resurssien korkea kierrätysaste (sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskeva direktiivi) sekä jätteiden viennin lopettaminen.
Besides a fair securing of sufficient resources supplies, there is a need to simultaneously develop a proper policy for a high percentage recycling of existing resources (i.e. WEEE directive) and a stop of waste export, to be underlined by the necessary R&D. Barriers to fair international trade in key industrial resources needs to be continuously tackled.
7) Kaupan uudelleenjärjestely oikeudenmukaisen rinnakkaiselon ja kestävän tuotannon edistämiseksi
7) Reshaping trade for a fair coexistence and sustainable production
On selvää, että kansainvälinen kauppapolitiikka on keskeisessä asemassa kestävää tuotantoa ajatellen.
International trade policy is clearly central to sustainable production.
Kauppa ei ole erillinen päämäärä vaan osa teollisuusstrategiaa.
Trade is not a goal in itself but part of an industrial strategy.
Kauppapolitiikalla olisi turvattava oikeudenmukainen pääsy keskeisille ja kasvaville markkinoille.
Trade policy should provide access to key and growing markets on a fair basis.
Monikeskisiin sääntöihin perustuva WTO:n järjestelmä riitojen ratkaisumenettelyineen on tehokkain ja oikeudenmukaisin keino, jolla kauppasuhteita voidaan hallita ja laajentaa avoimesti.
The multilateral rules-based system under the WTO with its dispute settlement is the most effective and legitimate means of managing and expanding trade relations in a transparent way.
Kestävä tuotanto edellyttää asianmukaisia työoloja ja palkkoja sekä pakollisia ympäristönormeja.
Sustainable production requires a decent work environment and remuneration as well as obligatory environmental standards.
Nämä olisi vahvistettava kauppasopimuksissa.
This should be laid down in trade agreements.
8) Pakollisen alakohtaisen teollisuuspolitiikan pääpiirteet
8) Outlining an obligatory sectoral industrial policy
Erilaisille alakohtaisille toimintamalleille (työryhmät, korkean tason neuvoa-antavat elimet, innovaatiofoorumit kuten LeaderShip-ryhmä, CARS 21 -kehys, tieto- ja viestintäteknologian työryhmä, kemianteollisuuden korkean tason ryhmä) olisi luotava selkeät puitteet ja strategista sisältöä, kuten alakohtaisia vaikutusten arviointeja ja toimintasuunnitelmia kestävän kehityksen edistämiseksi.
Different sectoral approaches (task forces, high-level advisory boards, innovation platforms, i.e. LeaderShip, Cars 21, ICT Task Force, High Level Group Chemical industry), should be given a clear framework and strategic content with sectoral impact assessments and action plans to promote sustainable development.
9) Pk-yritysten osallistaminen
9) Involving SMEs
Pk-yritysten asemaa Euroopan teollisuuden selkärankana olisi vahvistettava parantamalla teknologian siirtoa ja helpottamalla rahoituksen saatavuutta pankkiluototuksen ja riskipääoman muodossa sekä järjestämällä unionin rahoitusta tutkimuksen puiteohjelman ohjelmien kautta.
SMEs should be reinforced as the spine of European industry by improved technology transfer, access to funding in terms of bank lending, venture capital but also Community funding through FP programmes.
Lisäksi pk-yritysten osallistumisastetta julkisiin hankintamenettelyihin olisi pyrittävä nostamaan sekä parannettava niiden mahdollisuuksia kansainvälistyä.
In addition, a higher share for SME participation in public procurement should be stimulated as well as better opportunities for their internationalisation created.
10) Alueellisten vyöhykkeiden toimintakyvyn kehittäminen
10) Developing regional areas for action
EU:n politiikalla olisi edistettävä tehokkaammin innovaatioklustereita, jotta tiedonsiirtoa, tutkimustoimintaa, tutkintojen kehittämistä ja perusrakenteita voidaan kehittää koordinoidusti.
EU policy should better promote innovative clusters in order to develop, in a coordinated way, transfer of knowledge, research activities, qualification development and infrastructures.
Eurooppalaisten kilpailukykyklustereiden perustaminen ja se, että muodostetaan eri innovointitoimijoista (yhtiöt, yliopistot ja tutkimuskeskukset – "ekosysteemit") ja teollisuuden verkoista koostuvia uusia ryhmittymiä, joissa tieto virtaa eri toimintojen ja toimijoiden välillä, ovat keskeisiä tekijöitä investointipäätöksiä tehtäessä.
The establishment of European competitiveness clusters and new grouping of different innovation actors (companies, universities and research centres - ‘ecosystems’) and industrial networks with operational flows of knowledge and the involvement of many actors are crucial for investment decision.
Euroopan investointipankin on lujitettava teollisuuspolitiikan ja alueellisen yhteenkuuluvuuden välistä yhteyttä.
The European Investment Bank has to strengthen the link between industrial policy and territorial cohesion.
11) Teollisten muutosten ennakoimisesta huolehtiminen
11) Ensuring anticipation of industrial change
Teollisuuspolitiikalla olisi entistä enemmän pyrittävä ennakoimaan muutoksia ja vastattava niihin kehittämällä pitkän aikavälin strategioita.
Industrial policy should increasingly try to anticipate and address change by developing long-term strategies.
Tarvitaan uusi väline, jonka toteuttamiseen työmarkkinaosapuolet osallistuvat laajalla rintamalla.
We need a new instrument with broad involvement of the social partners.
12) Uudelleenjärjestelyistä huolehtiminen
12) Addressing restructuring
Globalisaation tai rakenteellisten muutosten vuoksi toteutetuista uudelleenjärjestelyistä kärsimään joutuneita työntekijöitä ja yrityksiä varten olisi kehitettävä uusia tulevaisuudennäkymiä.
An outlook should be developed for workers and companies affected by restructuring resulting from structural change or globalisation effects.
Tämä voitaisiin toteuttaa luomalla uudelleenjärjestelyitä käsittelevä työryhmä ja vahvistamalla EU:n rakennerahastojen asemaa uudelleenjärjestelyjä koskevissa menettelyissä.
This could be done by creating a Restructuring Task Force and giving a stronger role to the EU Structural Funds in restructuring procedures.
Alueellisten erojen osalta on toteutettava toimia erityisesti uusissa jäsenvaltioissa, joissa on meneillään teollisuuden vähentämisprosesseja.
Regarding regional variation, action is needed especially in the new MSs with deindustrialisation processes.
13) Pätevyyksien parantaminen
13) Enhancing qualifications
Riittävän pätevän työvoiman tarjonta ei kykene vastaamaan Euroopan teollisuuden uudelleenjärjestely- ja uudistustarpeisiin.
The supply of relevantly qualified labour lags behind the needs of a restructuring and renewal of European industry.