natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– komissio ei saa asettaa ehtoja vahingonkorvauskanteiden rahoittamiselle tai antaa siitä ohjeita, koska kolmannelta osapuolelta saadun rahoituksen käyttö esimerkiksi siten, että tarjotaan osuutta myönnetyistä vahingonkorvauksista, on tuntematon käytäntö useimpien jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmissä; tämä ei estä jäsenvaltioita vahvistamasta mahdollisia ehtoja tai suuntaviivoja vahingonkorvauskanteiden rahoittamiselle;
– the Commission must not set out any conditions or guidelines on the funding of damages claims, as recourse to third-party funding is unknown in most Member States’ legal systems, for instance, by offering a share of the damages awarded; this does not preclude Member States setting out conditions or guidelines on the funding of damages claims;
Vaihtoehtoinen riidanratkaisu
Alternative d ispute r esolution (ADR)
Yhdistetyt asiat C-317/08, C-318/08, C-319/08 ja C-320/08, Alassini, tuomio 18. maaliskuuta 2010, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa. olisi pidettävä lähtökohtana näiden valtuuksien vahvistamiselle; korostaa kuitenkin, että näiden mekanismien olisi pysyttävä nimensäkin mukaisesti oikeussuojakeinojen vaihtoehtona eikä niiden ennakkoedellytyksenä;
Judgment of 18 March 2010 in Joined Cases C-317/08, C-318/08, C-319/08 and C-320/08, Alassini , not yet reported in the ECR. should be the starting point for the establishment of this power; stresses, however, that these mechanisms should remain, as the name indicates, merely an alternative to judicial redress, not a precondition therefor;
Tuomiovalta ja sovellettava lainsäädäntö
Jurisdiction and applicable law
Esittelijä pitää myönteisenä komission järjestämää horisontaalista kuulemista, sen avoimuutta kollektiivisia oikeussuojakeinoja koskevalle eurooppalaiselle lähestymistavalle ja sen sitoutumista vahvoihin suojakeinoihin perusteettomia oikeudenkäyntejä vastaan.
The rapporteur welcomes the horizontal consultation of the Commission, its openness to a European approach to collective redress and its commitment to strong safeguards against abusive litigation.
Yhdysvaltojen korkeimman oikeuden vastikään tekemä päätös ryhmäkannetta koskevassa ennakkotapauksessa
The recent decision of the US Supreme Court in a class-action bias case
Euroopan on vastustettava aikeita muuttaa EU:n oikeusperinteitä siten, että otetaan käyttöön vieraita menettelyyn liittyviä tekijöitä, jotka mahdollistavat perusteettoman ryhmäkanteen.
Europe must stand firm against any intention to changing EU legal traditions by incorporating alien procedural elements allowing for abusive collective action.
Esittelijä ymmärtää, että EU:n oikeusperinne on suunnattu riitojen ratkaisuun pikemminkin yksilöiden välillä kuin kollektiivisen yksikön kautta.
The rapporteur understands that the EU legal tradition is directed towards solving disputes between individuals rather than through a collective entity.
Kuitenkin joissakin tapauksissa voisi toisaalta olla laittoman toiminnan uhrien etujen mukaista koota yhteen kanteet, joita he eivät muuten nostaisi yksin, ja toisaalta voisi olla yhtiöiden edun mukaista saada yksi ainoa ratkaisu tai tuomioistuimen päätös, joka toisi asiaan oikeusvarmuuden.
However, in some instances it might, on the one hand, be in the interest of victims of unlawful behaviour to bundle their claims which they would not otherwise pursue individually and, on the other, it might be in the interest of companies to obtain one single settlement or court action bringing legal certainty to the matter.
Tätä varten monet jäsenvaltiot ovat viime vuosina ottaneet käyttöön kollektiivisia välineitä, joilla mahdollistetaan jonkinlainen kollektiivinen oikeussuoja.
To this extent, many Member States have in recent years introduced collective instruments allowing for some kind of collective access to justice.
Nämä välineet vaihtelevat suuresti ja voivat olla esimerkiksi ryhmäkanteita, yhteiskanteita tai ennakkotapauksia.
These instruments vary widely, taking, for instance, the form of a representative action, group action or test case.
Asiaankuuluvasta kansallisesta lainsäädännöstä ja erityisesti sen soveltamisesta ja toimivuudesta oli mahdotonta saada kattavaa tietoa, sillä useat jäsenvaltiot ovat vasta hiljattain ottaneet käyttöön näitä mekanismeja ja luotettavaa tietoa ei ole aina saatavilla.
It was impossible to find exhaustive information about the relevant national law and in particular its application and functionality, as several Member States have only recently introduced these mechanisms and reliable information is not always available.
Esittelijä ei ole siksi yllättynyt, että komissio on tähän asti epäonnistunut osoittamaan EU:n kanteen tarpeellisuuden.
The rapporteur is therefore not surprised that the Commission has so far failed to show the need for EU action.
Sitä, mikä SEUT-sopimuksen artikla voidaan ottaa oikeusperustaksi horisontaaliselle välineelle, on vielä tarkasteltava yksityiskohtaisesti.
Which article of the TFEU can be taken as the legal basis for a horizontal instrument still needs to be examined in detail.
Siihen, että kansalliset hallitukset hylkäsivät EU:n kanteen, on epäilemättä suhtauduttava vakavasti
Certainly, the rejection of EU action by national governments has to be taken seriously
Katso esimerkiksi Ranskan ja Saksan hallitusten kielteiset vastaukset kuulemiseen:
See for instance the negative responses of the French and German governments to the consultation at
http://ec.europa.eu/competition/consultations/2011_collective_redress/french_authorities_fr.pdf ja
http://ec.europa.eu/competition/consultations/2011_collective_redress/french_authorities_fr.pdf and
Esittelijä katsoo kuitenkin, että Euroopan oikeusalueella kansalaisten ja yritysten on voitava käyttää EU:n lainsäädännön mukaisia oikeuksiaan vaikuttavasti ja tehokkaasti.
The rapporteur believes, nevertheless, that in the European area of justice citizens and companies must be able to enforce their rights under EU legislation effectively and efficiently.
Tapauksissa, joissa vahinkoa on aiheutunut useille tai on kyse satunnaisvahingoista, laittoman toiminnan uhrit saattaisivat pidättäytyä vahingonkorvausvaatimuksista, koska kustannukset yksittäisen oikaisun saamiseksi saattaisivat olla suhteettomia kärsittyyn vahinkoon nähden.
In case of mass or dispersed damages victims of unlawful behaviour might indeed abstain from claiming compensation as the costs of seeking individual redress might be disproportionate to the damage sustained.
Etusijalle on kuitenkin jatkossakin asetettava yhteisön lainsäädännön täytäntöönpano Euroopan ja kansallisten viranomaisten toimesta, sillä näillä viranomaisilla on käytössään julkisoikeudellisia tutkintavälineitä, joita ei voida siirtää yksityisten tahojen käyttöön, vaan yksityinen täytäntöönpano voi ainoastaan täydentää julkista täytäntöönpanoa.
However, enforcement of EU law by European and national authorities must remain in the foreground, since these authorities have public-law investigative instruments at their disposal which cannot be made available to private parties; to this extent, private enforcement continues to be complementary.
Nykyinen EU:n lainsäädäntö ja kieltovaatimukset
Existing EU Legislation and Injunctive Relief
Viime vuosina EU on pyrkinyt aktiivisesti parantamaan oikeussuojaa.
In recent years, the EU has sought actively to improve access to justice.
Esimerkiksi eurooppalaisesta vähäisiin vaatimuksiin sovellettavasta menettelystä annettu asetus (EY) N:o 861/2007 tarjoaa vaikuttavan ja tehokkaan oikeussuojan yksinkertaistamalla rajat ylittäviä riita-asioita, joihin sisältyy alle 2 000 euron suuruinen vaatimus.
For instance, Regulation No 861/2007 on European Small Claims allows for efficient and effective access to justice by simplifying cross-border litigation of claims for less than EUR 2000.
Asetusta on arvioitava tarkemmin, jotta voidaan todeta, onko EU:n lainsäätäjän tavoitteet saavutettu vai ei.
Further evaluation of the regulation is needed in order to establish whether or not the intentions of the EU legislator have been realised.
Esittelijä tunnustaa kieltovaatimuksen merkityksen.
The rapporteur acknowledges the importance of injunctive relief.
Monissa tapauksissa, kuten harhaanjohtavan mainonnan, sopimusten avoimuuden puutteen jne. yhteydessä, vahinkoja ei ehkä aiheudu ja laittoman toiminnan lopettaminen olisi asetettava etusijalle.
In many cases, such as misleading advertising, lack of transparency of contracts, etc. damages might not occur and priority should be given to stopping any further unlawful behaviour.
Komissio on itse osoittanut, miten kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä annettua asetusta (EY) N:o 2006/2004
The Commission itself has indicated how Regulation (EC) No 2006/2004 on Consumer Protection Cooperation
Mainittu edellä. sekä kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavista kieltokanteista annettua direktiiviä 2009/22/EY (kieltokannedirektiivi)
Cited above. as well as Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumer interests (Injunctions Directive)
Mainittu edellä. voidaan parantaa yhteistyön ja kieltovaatimusten vahvistamiseksi
Cited above. can be improved in order to strengthen cooperation and injunctive relief
Katso kaksivuotiskertomus 2009, COM(2009)0336 ja komission kertomus direktiivin 98/27/EY soveltamisesta, COM(2008)0756 . .
See Biennial Report 2009, COM (2009) 336, and Report from the Commission concerning the application of Directive 98/27/EC, COM (2008) 756. .
Esittelijä on kuitenkin huolissaan kansallisen prosessioikeuden sääntöjen laajasta tulkinnasta, sillä tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ne eivät saa olla epäedullisempia kuin ne, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia (vastaavuusperiaate), eivätkä ne saa tehdä käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi EU:n lainsäädännöstä seuraavien oikeuksien käyttöä (tehokkuusperiaate)
However, the rapporteur is concerned about a wide interpretation of national procedural rules which, according to the case law of the Court of Justice, must ‘not be less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and must not make it in practice impossible or excessively difficult to exercise rights conferred by EU law (principle of effectiveness).’
Katso esimerkiksi asia C-115/09, Trianel Kohlekraftwerk Lünen, tuomio 12.5.2011 (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa). .
See for instance the judgment of 12 May 2011 in Case C-115/09, Trianel Kohlekraftwerk Lünen, not yet reported in the ECR.
Esittelijä katsoo, että samalla kun noudatetaan näitä periaatteita, organisaatioilla ei saa olla ensisijaista oikeussuojaa ja EU:n lainsäädännössä olisi keskityttävä yksityisen edun suojaamiseen ja täytäntöönpanoon julkisen edun sijasta.
The rapporteur believes that, while respecting those principles, organisations must not enjoy privileged access to justice and EU legislation should focus on the protection and enforcement of the interests of the individual rather than the interests of the general public.
Horisontaalinen väline ja suojatoimet
Horizontal Instrument and Safeguards
Kun pidetään mielessä kansallisten prosessioikeuksien moninaisuus, esittelijä katsoo, että kaikki aloitteet kollektiivisten oikeussuojakeinojen alalla johtavat jäsenvaltioiden vahingonkorvauslainsäädännön ja prosessioikeuden pirstaloitumiseen.
Bearing in mind the diversity of national procedural laws, the rapporteur believes that any initiatives in the field of collective redress will result in a fragmentation of Member States’ damages and procedural laws.
Eurooppalainen lähestymistapa ei voi rajoittua komission eri aloitteiden koordinointiin, sillä koordinointi ei estä lainsäädäntöprosessien erilaisia lopputuloksia.
A European approach cannot confine itself to coordinating the different Commission initiatives as coordination does not prevent different outcomes in the legislative procedures.
Kaikki aloitteet kollektiivisten oikeussuojakeinojen alalla käsittelisivät siis samoja prosessioikeuden ja kansainvälisen yksityisoikeuden kysymyksiä.
Indeed, any initiative in the field of collective redress would address the same procedural and private international law questions.
Esimerkiksi samanlaisia vahvoja suojatoimia, jotka liittyvät muun muassa asianosaisten edustajana toimivan yksikön asemaan ja valtuutusta koskeviin kriteereihin, oikeuteen saada tutustua todisteisiin tai häviäjä maksaa -periaatteen soveltamiseen, tarvitaan kyseessä olevasta alasta riippumatta.
For instance, identical strong safeguards, relating to aspects such as the standing of a representative entity and the criteria for authorisation, access to evidence or the application of the loser pays principle, are needed irrespective of the sector concerned.
Nämä kysymykset on nostettu esiin sekä horisontaalisessa kuulemisessa että sitä ennen valkoisessa ja vihreässä kirjassa.
Those questions are raised not only in the current horizontal consultation but also in the preceding White and Green Papers.
Esittelijä olettaa, että komissio on jo hahmotellut horisontaalista lähestymistapaa.
The rapporteur presumes that the Commission already envisages a horizontal approach.
Eri alojen yksilöiminen komission antamassa kollektiivisia oikeussuojakeinoja koskevassa vihreässä kirjassa osoittaa, että tätä välinettä on määrä soveltaa eri aloihin, esim. rahoituspalveluihin ja televiestintään
The different sectors identified by the Commission’s Green Paper on Consumer Collective Redress indicate that this instrument is to apply to different sectors, e.g. financial services, telecommunication, etc
Näin ollen yhteinen tekijä ei olekaan enää ala vaan ainoastaan kantaja eli kuluttaja.
Hence, the connecting factor is not the sector anymore but only the claimant, i.e. the consumer.
Tämä osoittaa selkeästi, että horisontaalinen väline on paras etenemistapa, jotta ei tarvitse ottaa käyttöön eri alojen lainsäädäntöä, joka johtaa kansallisen prosessioikeuden pirstaloitumiseen.
This clearly demonstrates that a horizontal instrument is the best way forward in order not to introduce different sectoral legislation resulting in fragmented national procedural laws.
Kansallisten lainsäädäntöjen pirstaloituminen ei haittaisi ainoastaan oikeusjärjestelmien toimintaa vaan lisäisi myös oikeudellista epävarmuutta, mikä olisi ristiriidassa oikeussuojan parantamista koskevan tavoitteen kanssa.
Fragmentation of national laws would not only disrupt the functioning of judicial systems but also increase legal uncertainty, which would be at odds with the aim of improving access to justice.
Prosessioikeudessa määritellään oikeudenkäynteihin tuomioistuimessa sovellettavat säännöt ja pyritään parantamaan oikeussuojaa.
Procedural law determines the rules applicable to the proceedings within the court itself and seeks to promote access to justice.
Yleensä näissä säännöissä ei tehdä eroa eri teollisuuden alojen ja eri lainsäädännön alojen välillä.
In general, these rules do not distinguish between different industrial sectors and different areas of law.
Niinpä kollektiivisia oikeussuojakeinoja koskevassa eurooppalaisessa lähestymistavassa ei saa ottaa käyttöön tällaista eroa, vaan on mahdollistettava horisontaalinen lähestymistapa.
Consequently, a European approach to collective redress must not introduce such a distinction but allow for a horizontal approach.
Sikäli kuin rajoitettuja alakohtaisia sääntöjä tarvitaan, niitä voidaan säätää esimerkiksi horisontaalisen välineen erillisessä luvussa.
As far as limited sector-specific rules are needed, these can be laid down in the horizontal instrument itself, for instance in a separate chapter.
Esittelijä katsoo, että kollektiivisten oikeussuojakeinojen olisi oltava mahdollisia, kun yksittäinen uhri pidättäytyy hakemasta korvausta, koska hän katsoo, että oikeudenkäyntikulut ovat suhteettomat vahinkoon nähden.
The rapporteur believes that collective redress should be possible where an individual victim abstains from seeking compensation because he considers that the damage is not in proportion to the costs of court proceedings.
Tutkimukset osoittavat, että taloudellinen kynnys on 101 euron ja 2 500 euron välissä
Studies indicate that the financial threshold lies between EUR 101 and 2 500
Katso Erityiseurobarometri 342, huhtikuu 2011, s. 45.
See Special Eurobarometer 342, April 2011, p.
Kollektiivisten oikeussuojakeinojen rajoittaminen 2 000 euron suuruisiin henkilökohtaisiin tappioihin tekisi horisontaalisesta välineestä yhdenmukaisen eurooppalaisesta vähäisiin vaatimuksiin sovellettavasta menettelystä annetun asetuksen (EY) N:o 861/2007 kanssa ja varmistaisi EU:n lainsäädännön johdonmukaisuuden.
Limiting collective redress to individual losses of up to EUR 2000 would align the horizontal instrument with Regulation No 861/2007 on a European Small Claims Procedure and ensure consistency of EU legislation.
Esittelijä haluaisi käynnistää keskustelun siitä, olisiko alempi kynnys asianmukaisempi.
The rapporteur would like to initiate a discussion on the question whether a lower threshold would be more appropriate.
Esittelijä katsoo, että horisontaalinen väline pitäisi olla käytettävissä rajat ylittävissä tapauksissa, joissa EU:n lainsäädäntöä rikotaan.
The rapporteur considers that a horizontal instrument should be available in cross-border cases where EU law is infringed.
Tapaus olisi rajat ylittävä, kun uhrin ja vastaajan kotipaikat eivät sijaitse samassa jäsenvaltiossa.
The cross-border element would be fulfilled where the victim and the defendant are not domiciled in the same Member State.
Horisontaalista välinettä voitaisiin käyttää myös silloin, kun uhrien kotipaikat eivät sijaitse samassa jäsenvaltiossa.
The horizontal instrument might also apply where victims are not domiciled in the same Member State.
Horisontaalisen välineen on perustuttava siihen periaatteeseen, että jokaisella, joka on kärsinyt vahinkoa, on oltava oikeus saada korvausta, mutta ne, jotka nostavat ryhmäkanteita, eivät saa olla paremmassa asemassa kuin yksittäiset kantajat.
Any horizontal instrument must be based on the principle that anyone who has suffered damage must have the right to receive compensation but that those bringing collective actions must not be in a better position than individual claimants.
Tämän periaatteen johdosta horisontaaliseen välineeseen sisällytettäisiin muutamia suojatoimia.
This principle would entail incorporating a number of safeguards in any horizontal instrument.
Esittelijä pyytää, että ryhmäkanteet annettaisiin oikeutettujen yksiköiden vastuulle.
The rapporteur asks for qualified entities to be entrusted with representative actions.
On kehitettävä eurooppalaisia kriteerejä, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat valtuuttaa oikeutettuja yksiköitä nostamaan kanteen.
European criteria need to be developed according to which Member States can authorise qualified entities to file a claim.
Kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavista kieltokanteista annetun direktiivin 2009/22/EY 3 artikla voisi olla lähtökohtana näiden kriteerien laatimiselle, joiden on oltava ensimmäinen este, jolla suljetaan pois horisontaalisen välineen väärinkäyttö.
Article 3 of Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumer interests could serve as a starting point for developing these criteria, which must be the first barrier to exclude misuse of a horizontal instrument.
Näiden kriteerien mukaisesti valtuutus voitaisiin antaa esimerkiksi kuluttajajärjestöille ja kuluttaja-asiamiehille.
According to these criteria, authorisation could be granted to consumer organisations, ombudsmen, etc.
Ryhmäkanteiden oikeudellisen monimutkaisuuden vuoksi on kuitenkin välttämätöntä, että asianajaja esittää kanteen.
Owing to the legal complexity of collective actions, it is however necessary to be represented by a lawyer.
Näin ollen ei ole tarvetta yhteiskanteille, joissa uhrit voivat yhdistää omat vaatimuksensa yhdeksi ainoaksi vaatimukseksi.
Consequently, there is no need for group actions under which victims can combine their claims in a single claim.
Oikeutettujen yksiköiden valtuuttaminen tarjoaisi jäsenvaltioiden käyttöön mekanismin, joka antaisi mahdollisuuden valvoa asianomistajien edustajana toimivaa organisaatiota ja tämän seurauksena horisontaalista välinettä väärinkäytön varalta, kun sitä vastoin yhteiskanteen tapauksessa tällaista valvontaa ei olisi.
The authorisation of qualified entities would provide Member States with a mechanism at hand which would allow for some control of the representative organisation and consequently of the horizontal instrument against misuse while this control would not exist in the case of a group action.
Esittelijä vaatii, että ryhmäkanteeseen voi osallistua vain selkeästi nimettävien henkilöiden ryhmä ja että henkilöt on nimettävä kanteen nostamiseen mennessä.
The rapporteur calls for only a clearly identified group of people to be able to take part in a representative action and identification must be complete when the claim is brought.
Useiden jäsenvaltioiden perustuslaeissa kielletään kanteet, joihin liittyy menettelyn ulkopuolelle jättäytyminen, kun kanne nostetaan tuntemattomien uhrien puolesta, koska uhreilla ei olisi vapautta olla nostamatta kannetta.
The Constitutions of several Member States prohibit opt-out actions where a claim is brought on behalf of unknown victims as victims would not be free not to bring an action.
Kanne, johon liittyy menettelyn ulkopuolelle jättäytyminen, olisi ongelmallinen myös Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan valossa.
An opt-out action would also be problematic in light of Article 6 ECHR.
Ainoastaan tosiasiassa kärsityt vahingot voidaan korvata ja ainoastaan EU:n lainsäädännön rikkomisen uhreille voidaan antaa korvausta.
Only damage actually suffered may be compensated and only the victims of an EU law infringement may be compensated.
Tämä merkitsee myös sitä, että mikään osa korvauksesta ei saa jäädä asianosaisten edustajana toimivan organisaation käsiin, sillä tämä olisi sekä vastoin korvausperiaatetta että lisäisi huomattavasti taloudellista kannustetta perusteettomien kanteiden nostamiseen.
This also implies that no part of the compensation must remain in the hands of the representative organisation since this would not only conflict with the principle of compensation but would also significantly increase the financial incentive for filing unmeritorious claims.
Esittelijä vaatii kieltämään rankaisevat vahingonkorvaukset, jotta voidaan erityisesti välttää asianosaiselle edullisimman oikeuspaikan etsiminen.
The rapporteur calls for the prohibition of punitive damages so as in particular to avoid forum shopping.
Euroopan unionin tuomioistuin tunnusti tosin asiassa Manfredi, että kansalliset säännökset voidaan ottaa huomioon rankaisevaa vahingonkorvausta määrättäessä, mutta tuomio koskee kuitenkin vain tilannetta, jossa yhteisö ei ole antanut tätä asiaa koskevia säännöksiä
It is true that in Manfredi the Court recognised the permissibility of national provisions on punitive damages, but this judgment applies only in the absence of Community rules governing the matter
Yhdistetyt asiat C-295/04–C-298/04 Manfredi, Kok.
Joined Cases C-295/04 to C-298/04 Manfredi [2006] ECR I-6619, para.
Unionin lainsäätäjä voi siten sulkea pois rankaisevien vahingonkorvausten maksamisen.
The Union legislator may thus exclude the payment of punitive damages.
On ratkaisevan tärkeää, että ryhmäkanteen esittäjät eivät saisi olla paremmassa asemassa kuin yksittäiset kantajat, kun on kyse todisteiden toimittamisesta.
It is of decisive importance that collective claimants should not be in a better position than individual claimants when it comes to evidence.
Sen sijaan, että otettaisiin käyttöön Euroopan tasolla vieraita, asiakirjojen paljastamista koskevia vaatimuksia, jäsenvaltioiden olisi saatava edelleen päättää oikeudesta tutustua todisteisiin oman prosessioikeutensa mukaisesti.
Instead of introducing alien disclosure requirements at European level, the Member States should continue to regulate access to evidence in accordance with their procedural law.
Asiakirjojen paljastamista koskevat vaatimukset nostavat turhaan oikeudenkäyntikuluja ja rohkaisevat perusteettomia vaatimuksia ja siksi ne on hylättävä Euroopan tasolla.
Disclosure requirements unnecessarily raise the cost of litigation and encourage unmeritorious claims and must therefore be rejected at European level.