natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Yksi rahoituskriisistä saaduista tärkeimmistä opeista on se, että koko maailman rahoitusmarkkinoiden väliset tiiviit siteet tuottavat yhteisiä ongelmia, joita on vastaavasti pyrittävä ratkaisemaan yhteistoimin.
One of the main lessons from the financial crisis is that the close interconnections existing between financial markets across the globe pose common problems that have to be addressed in an appropriate way with a concerted action.
Sen vuoksi EU:n sääntelypolitiikan pitäisi vastata asianmukaisesti – kuten se on tähänkin mennessä tehnyt – aloitteisiin ja suosituksiin, joita esitetään kansainvälisellä tasolla ja erityisesti G20-maiden ryhmässä, jonka suuri merkitys on tullut rahoituskriisissä selkeästi esille.
Therefore, as it has been already the case, the regulatory agenda for the EU should properly respond to the initiatives and recommendations being put forward at international level, and in particular by the G20, whose importance has emerged during the financial crisis.
G20-maiden laatimien toimintasuunnitelmien ja suositusten pohjalta on jo tehty paljon tärkeää työtä: kansainväliset elimet, kuten finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä ja Baselin pankkivalvontakomitea ovat kehittäneet sääntely- ja valvontajärjestelyjä sekä rahoitusalan vakautta koskevia järjestelyjä EU:ssa erityisen tärkeälle pankkialalle.
The action plans and recommendations by the G20 have already triggered a substantive amount of important work on the regulatory supervisory and financial stability arrangements from international bodies such as the Financial Stability Board and the Basel Committee on Banking Supervision for the banking sector which is of particular relevance in the EU context.
Lainsäädäntöaloitteita edellyttävät keskeisimmät kysymykset voidaan jakaa kahteen ryhmään.
When considering the more important issues that should be addressed through regulatory initiatives we can distinguish between two main set of issues.
Ensimmäinen ryhmä käsittää sääntelyaloitteet, joiden tavoitteena on parantaa kansainvälisiin aloitteisiin perustuvia toiminnan vakauden valvontaa koskevia säännöksiä.
First, regulatory initiatives related to the enhancement of the prudential framework stemming from international initiatives.
Kansainvälisten uudistusten yhteydessä on vielä neljä seikkaa, joita haluaisin korostaa:
Moreover, within the context of international reforms I wish to underline the importance of four issues:
On saavutettava kansainvälinen yhteisymmärrys koko järjestelmän kannalta tärkeiden rahoituslaitosten aiheuttamien ongelmien ratkaisemisesta.
a) The need to reach an international consensus related to the solutions to the problems created by the systemically important financial institutions (SIFIs).
Siinä käsitellään laajalti kyseisiä rahoituslaitoksia koskevan sääntelyn tärkeimpiä tavoitteita ja toimenpiteitä, joilla voitaisiin vähentää näiden rahoituslaitosten ongelmatilanteiden riskiä ja arvioida tällaisten ongelmatilanteiden seurauksia.
There is a need to agree on the specific regulatory approach that should be adopted for the SIFIs and what should be the additional supervisory procedures in order to ensure an effective monitoring of their activities and risks.
Muistion mukaan sääntelyllä on kaksi tavoitetta: (i) parantaa rahoituslaitosten häiriönsietokykyä ja vähentää järjestelmän kannalta tärkeiden laitosten järjestelmäriskiä edistävää vaikutusta, erityisesti seurannaisvaikutusten ja heijastusvaikutusten mahdollisuuksia; (ii) lieventää moraalikadon (moral hazard) ongelmaa ja siihen liittyvää pelastustakuuta.
A recent ECB note on SIFIs, elaborated as a contribution to the Financial Services Committee, addresses comprehensively the main objectives for the regulation on SIFIs and the measures that could be adopted to reduces the risk of failure of a SIFI and to measure the consequence of such failures: “There are two objectives of regulation: (i) increasing the shock-absorbing capacity of institutions and lowering a SIFI’s contribution to systemic risk, with special reference to the potential for contagion and spill-over effects; (ii) mitigating the moral hazard problem and the associated bail-out guarantee.
Muistion mukaan voidaan väittää, että yhteen tavoitteeseen kohdistuvat toimet auttavat myös muiden tavoitteiden saavuttamisessa.
Indeed, it can be argued that actions addressing one objective are instrumental in achieving the other as well.»
a) On pyrittävä torjumaan offshore-keskusten toiminnasta ja yhteistyöstä kieltäytyvistä lainkäyttöalueista johtuvia toiminnan vakautta uhkaavia riskejä.
b) Addressing prudential risks presented by offshore financial centres and non-cooperative jurisdictions.
Euroopan unionissa on kolmessa kolmannen tason valvontaviranomaisten komiteassa toteutettu kattava kartoitus, jonka tuloksena on laadittu konsolidoitu luettelo yhteistyöstä kieltäytyvistä lainkäyttöalueista, joilla EU:n valvontaviranomaiset ovat ilmoittaneet olevan jatkuvia ongelmia.
Within the European Union, the 3L3 supervisory committees have carried out complementary mapping, identifying a consolidated list of non-cooperative jurisdictions, on which several EU supervisors have reported the existence of persistent problems.
Komitea suosittelee, että jos tietojen jakamisen esteet osoittautuvat voittamattomiksi eikä tyydyttäviä vaihtoehtoisia järjestelyjä ole, kotijäsenvaltion valvontaviranomaisen olisi tehtävä selväksi vastaanottavalle valtiolle, että pankki voi itse päättää tai sen kotijäsenvaltion valvontaviranomainen voi vaatia sitä päättämään kyseessä olevan toiminnan lopettamisesta.
These recommendations foresee that if impediments to information sharing prove to be insurmountable, and there are no satisfactory alternative arrangements, the home supervisor should make it clear to the host that the bank may decide for itself, or be required by its home supervisor, to close down the operation in question.
Jos lainsäädännössä rajoitetaan tietojen paljastamista "kolmansille osapuolille", on myös selvitettävä, kattaako kolmannen osapuolen määritelmä pääkonttorin tai emopankin vai ei.
Furthermore, it is important to ensure that if the law restricts disclosure of information to “third parties”, the head office or parent bank is excluded from the definition of a third party.
Näihin kansainvälisiin standardeihin sekä FSB:ssä ja EU:ssa tehtävään työhön perustuviin periaatteisiin olisi kuuluttava myös välineet toiminnan vakauden valvonnan täytäntöönpanemiseksi.
All these principles grounded on international standards and on work being developed at the FSB and EU levels, should include the establishment of a toolbox for prudential enforcement.
Näihin välineisiin voisi kuulua asteittainen lähestymistapa, joka ulottuisi ongelmallisten lainkäyttöalueiden kanssa käytävän vuoropuhelun ja neuvottelujen tehostamisesta asianmukaiseen huolellisuuden noudattamiseen kyseisillä lainkäyttöalueilla toimivien laitosten toiminnassa ja/tai suurempia omia varoja koskeviin vaatimuksiin ja/tai toiminnan rajoittamiseen tai jopa lopettamiseen.
This toolbox could include a step-by-step approach, going from the intensification of dialogue and negotiations with problematic jurisdictions to the intensification of due diligence by institutions operating in those jurisdictions and/or requirements for higher own funds and/or restriction on activities or even closure of operations.
b) Euroopan tasolla on kehitettävä entistä yhdenmukaisempia seuraamusjärjestelmiä, jotka perustuvat De Larosièren mietinnön suosituksiin (suositus 20), joiden mukaan Euroopan unionin elinten pitäisi myös käynnistää prosessi, joka johtaa entistä yhtenäisempiin seuraamusjärjestelmiin yhtenäismarkkinoilla.
c) The development of more harmonised sanctioning regimes at the European level, in the light of recommendations of the “de Larosière Report” (recommendation 20): “The European Institutions should also set in motion a process which will lead to far more consistent sanctioning regimes across the Single Market.
Valvonta ei voi olla tehokasta, jos seuraamusjärjestelmät ovat heikkoja ja hyvin erilaisia keskenään.
Supervision cannot be effective with weak, highly variant sanctioning regimes.
Kaikkien valvontaviranomaisten EU:ssa ja muualla on pystyttävä käyttämään seuraamusjärjestelmiä, jotka ovat riittävän yhtenäisiä ja tiukkoja ja jotka muodostavat pelotteen.
It is essential that within the EU and elsewhere, all supervisors are able to deploy sanctions regimes that are sufficiently convergent, strict, resulting in deterrence.
Tämä on vielä kaukana todellisuudesta.
This is far from being the case now.
Samoin pitäisi toimia valvontaviranomaisten valtuuksien osalta, jotta voitaisiin edistää yhdenmukaista ja tehokasta valvontaa yhtenäismarkkinoilla.
The same exercise should be initiated with respect to supervisory powers in order to foster a coherent and effective supervision in the Single Market.”
c) Lisäksi on edistettävä johdannaisten standardoimista ja tuettava keskeisten vastapuolten käyttöä johdannaissopimusten kauppojen ja etenkin luottoriskinvaihtosopimusten selvitykseen.
d) The need to conduct further work to promote standardisation of derivatives and support the use of central counterparties to clear derivative transactions, in particular in what regards credit default swaps.
Toinen ryhmä käsittää sääntelyaloitteet, joiden tavoitteena on parantaa EU:n institutionaalisten sääntöjen kykyä estää ja hallita tulevia kriisejä.
Second, regulatory initiatives aimed to enhance the capability of the EU institutional framework for preventing and managing future crises.
Kansallisten rahoitusjärjestelmien keskinäisen riippuvuuden lisääntyminen ja EU:n rahoitusmarkkinoiden yhdentymisprosessi edellyttävät asianmukaisia EU:n toimia, joilla pyritään lieventämään rajatylittävien rahoituslaitosten konkursseista koko rahoitusjärjestelmälle mahdollisesti aiheutuvia vaikutuksia.
The greater interdependencies between national financial systems and the need to safeguard the process of EU financial integration require appropriate action at EU level to address the possible systemic impact of failing cross-border financial institutions.
Näin ollen olisi tuettava komission nykyisiä aikomuksia, jotka koskevat EU:n kriisinratkaisukehyksen laatimista ja EU:n rajatylittävien rahoituslaitosten tehokasta kriisinhallintaa haittaavien esteiden poistamista.
Therefore, the current reflections of the Commission for developing an EU resolution framework and addressing obstacles to the effective crisis management of EU cross-border financial institutions should be supported.
Tällä työllä olisi oltava seuraavat ensisijaiset tavoitteet: (i) kehittää kansallisille toimivaltaisille viranomaisille perusvälineet, joilla voidaan ratkaista vaikeuksissa olevan pankin ongelmia tarvitsematta välttämättä turvautua julkiseen tukeen ja asettaa pankki tarvittaessa selvitystilaan ilman rahoitusvakauteen kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia (ii) parantaa kansallisten viranomaisten välistä koordinointia ja yhteistyötä useammassa kuin yhdessä maassa toimivien ryhmittymien käsittelyssä.
The work should aim at the following priorities: (i) the development of a minimum toolkit for national competent authorities to address problems in an ailing bank, without necessarily resorting to public support, and when deemed appropriate, liquidate the bank without negative effects on financial stability; (ii) enhanced coordination and cooperation among national authorities, in particular when dealing with cross-border groups.
Lyhyellä aikavälillä lainsäädännön kehittämiseen olisi sisällyttävä talletusten vakuusjärjestelmien yhdenmukaistaminen, jossa säädettäisiin muun muassa ennakkorahoituksesta ja riskiin perustuvasta rahoituksesta, jota täydennettäisiin tarvittaessa aktivoitavalla jälkirahoituksella.
In the shorter term, the legislative developments should include the harmonisation of Deposit Guarantee Schemes, foreseeing, inter alia, ex-ante and risked-based funding, complemented by credible ex-post funding to be activated when necessary.
Kassan (pay-box function) lisäksi olisi pohdittava myös talletusten vakuusjärjestelmien roolia pelastamisvaiheessa.
In complement to the pay-box function, the role of Deposit Guarantee Schemes in the resolution phase should also be considered.
Entistä kattavamman EU:n kriisinhallinnan ja -ratkaisun puitejärjestelmän perustaminen olisi rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden perustamisen kannalta välttämätöntä, koska sillä heikennettäisiin kansallisten viranomaisten kannustimia vaikeuksiin joutuneiden rahoituslaitosten kotijäsenvaltiossa olevien osien erottamiseen muista osista.
The establishment of a more comprehensive EU framework for crisis management and resolution would be essential to strengthen the single market for financial services as it will limit the incentives of national authorities to ring-fence the domestic components of an ailing financial institutions.
Tähän liittyisi kuitenkin suunnattomia haasteita, kuten kriisinhallintaan sovellettavissa jäsenvaltioiden oikeussäännöksissä olevat erot.
However, this work would have to address tremendous challenges, such as the current differences in the legal regimes applicable to crisis resolution across Member States.
Haluan muistuttaa siitä, että 2. joulukuuta 2009 pidetty talous- ja rahoitusasioiden neuvosto kehotti talous- ja rahoituskomiteaa jatkamaan työtään, jonka tavoitteena on luoda EU:n vastuun jakamisen sisältävä kriisinhallinnan koordinointijärjestelmä ja esittää konkreettisia ehdotuksia keväällä 2010 pidettävälle neuvoston kokoukselle.
I recall that the ECOFIN on 2 December 2009 invited the Economic and Financial Committee to continue its work on an EU policy coordination framework for crisis management, including the issue of burden sharing, and present concrete proposals to the Council in spring 2010.
Olen varma, että eurojärjestelmä osallistuu tällaisiin vastuun jakamisen määrittelyyn tähtääviin keskusteluihin, joiden tavoitteena on hillitä moraalikatoa.
I am sure the Eurosystem will contribute to such discussions in order to define an approach to burden sharing that would contribute to reducing moral hazard.
Olisi erittäin tärkeää määritellä saavutettavia tavoitteita koskeva yhteisymmärrys ja tavoitteiden saavuttamiseen vaadittavien toimien etenemissuunnitelma.
It would be crucial to set out a consensus about the objectives to be reached and a roadmap of actions to be undertaken to achieve them.
Miten arvioitte EU:n rahoituspalvelujen keskittymisen tämänhetkistä tasoa ja millaisena näette tulevaisuuden tässä suhteessa ?
How do you assess the current level of consolidation in financial services in the EU and what is your view on future prospects in this regard?
Viimeisimpien saatavilla olevien EU:n pankkialaa koskevien rakenneindikaattorien (vuoden 2008 lukujen) mukaan pankkialan keskittyminen jatkuu.
According to latest available structural indicators for the EU banking sector (i.e. 2008 figures), consolidation in the banking sector is continuing.
Tämä on kuitenkin merkinnyt myös markkinoiden lisääntyvää keskittymistä, ja pienten valtioiden markkinat ovat yleensä keskittyneemmät kuin suurten valtioiden.
However, this has also meant that market concentration is increasing, with the smaller countries generally having more concentrated markets than the larger ones.
Kotimaiset luottolaitokset hallitsivat edelleen EU:n pankkimaisemaa ja jopa lisäsivät markkinaosuuttaan ulkomaisten konttorien kustannuksella.
Domestic credit institutions continued to dominate the EU banking landscape and even increased their market share at the expense of foreign branches.
Valtioiden välillä oli edelleen huomattavia eroja, jos tarkastellaan ulkomaisten yksiköiden merkitystä, ja uusissa jäsenvaltioissa sijaitsevilla tytäryhtiöillä oli yleensä euroalueella toimiva emoluottolaitos.
Significant differences between countries continued with regard to the importance of foreign entities, with subsidiaries having a euro area parent being prevalent in the new EU Member States.
Yritysten yhdistämiset (M&A) lisääntyivät vuonna 2009, mutta niiden määrä jäi alhaiseksi kymmeneen edelliseen vuoteen verrattuna.
Merger and acquisition (M&A) activities increased in 2009 while remaining at low levels compared to the preceding ten years.
Lisäys oli suurin kotimaisissa ja rajat ylittävissä kaupoissa.
Domestic and cross-border deals recorded the strongest increase.
Aikaisemmin yritysten yhdistämisiä tehtiin pääasiassa strategisten näkökohtien perusteella esimerkiksi mittakaavaetujen hyödyntämiseksi ja uusien markkinoiden valloittamiseksi, sen sijaan monissa vuosina 2008 ja 2009 tehdyissä yrityskaupoissa oli mukana yksiköitä, jotka olivat kärsineet huomattavia tappioita tai joilla oli maksuvalmiusrasitteita.
While in the past M&A deals were mainly driven by strategic considerations, such as realising economies of scale and entering new markets, many of the transactions completed in 2008 and in 2009 involved entities that had incurred significant losses or faced liquidity strains.
Samaan aikaan eräiden luottolaitosten pyrkimykset parantaa pääoma-asemaansa ja kassavarantoaan johtivat siihen, että joitakin liitännäistoimintoja yhtiöitettiin joko liiketoiminnan tai maantieteellisen sijainnin perusteella.
At the same time, efforts to boost the capital position and cash reserves of certain credit institutions led to the spin-off of certain non-core activities, either in terms of business or geographical location.
On myös huomattava, että valtion osallistuminen luottolaitosten omistukseen on aiheuttanut EU:ssa huomattavan muutoksen joidenkin suurten luottolaitosten omistusrakenteessa.
It should also be noted that the participation of governments in credit institutions has constituted a significant shift in the ownership structure of some major credit institutions in the EU.
Valtion pääomasijoitustoimenpiteet ovat kuitenkin voimassa vain rajoitetun ajan, ja siksi on odotettavissa, että tämä omistuksen muutos on väliaikainen ja että tilanne kääntyy päinvastaiseksi, kun kunkin yksittäisen laitoksen rahoitustilanne elpyy.
However, due to the limited duration of government recapitalisation measures, it is expected that this shift in ownership will be temporary and that it will be reversed as the financial condition of these institutions, on a stand-alone basis, recovers.
Keskittymismallien arvioinnissa on otettava huomioon keskittymisen vaikutus yksittäisten pankkien tehokkuuteen ja vakauteen, pankkialalla vallitsevaan kilpailuun ja yleisemmin rahoitusalan vakauteen.
As to the assessment of consolidation patterns, this has to be viewed in terms of its impact on the efficiency and soundness of individual banks, on competition in the banking sector and on financial stability in the financial sector more generally.
Pankkialalla viime aikoina toteutettuja keskittämistoimia voidaan pitää myönteisinä sikäli, että ne ovat lisänneet pankkien kannattavuutta ja parantaneet niiden häiriönkestävyyttä.
To the extent that recent consolidation activities in the banking sector have contributed to increasing the profitability of banks and strengthening their resilience to shocks, they can be viewed as positive.
Keskittymisen tulevaisuudennäkymiä arvioitaessa on tärkeää huomata laajalle levinnyt yksimielisyys siitä, että pankkialan nettovelkaantumisasteen kriisiä edeltävät tasot olivat liiallisia.
In assessing the future prospects for consolidation, an important consideration is the widespread consensus that the pre-crisis levels of banking sector leverage were excessive.
Näin ollen voidaan odottaa, että velkavivun purkautuessa pankkijärjestelmän tuottavuus (oman pääoman tuoton osalta) on pienempää kuin lähimenneisyydessä, ainakin keskipitkällä aikavälillä.
Hence, it can be expected that as de-leveraging proceeds the profitability of the banking system (in terms of return on equity) will be lower return than in the recent past, at least at the medium term.
Pankit etsivätkin todennäköisesti uusia tuottavuuden tekijöitä.
Banks are therefore likely to look for new drivers of profitability.
Niille pankeille, jotka selviävät kriisistä vahvimpina, keskittäminen voi olla houkutteleva keino saavuttaa tämä tavoite, sillä suhteellisen edullisin hinnoin tehdyt ostot saattavat olla yksi tapa lisätä pitkän aikavälin tuottavuutta – mittakaavaedun vuoksi.
Consolidation may represent an attractive way to accomplish this objective for those banks which are emerging as the strongest players from the crisis, as acquisitions at relatively affordable prices will potentially be a way to achieve higher profitability in the long term – thanks to economies of scale.
Tässä mielessä yritysten yhdistämissuuntausten voidaan odottaa jatkuvan kriisin jälkeenkin.
In that respect, M&A trends may be expected to continue after the crisis too.
Sulautumiset voivat lähivuosina olla myös keino pelastaa ongelmapankkeja.
Mergers can also occur in the next few years as a rescue measure of troubled banks.
Toisaalta alan keskittyminen voi synnyttää lisää "too big to fail" ‑pankkeja, jolloin tarve toteuttaa toimia näiden rahoituslaitosten aiheuttamien ongelmien poistamiseksi lisääntyy.
On the other hand, the concentration of the sector may create more institutions «too big to fail» which makes it more pressing the need to implement the measures to address the problems that these institutions create.
D. EKP:n toiminta sekä demokraattinen vastuuvelvollisuus ja avoimuus
D. Functioning of the ECB and democratic accountability and transparency
Vaikka liiketoiminta-alat käytännön syistä raportoivat niiden työtä valvoville ja ohjaaville yksittäisille johtokunnan jäsenille, kaikki EKP:n yksiköt toimivat koko johtokunnan johdon alaisina.
While, for practical reasons, business areas report to individual Executive Board members who oversee and guide their work, all work units are placed under the managing direction of the Executive Board as a whole.
Kuten aiemmin on tapahtunutkin, johtokunta voi aika ajoin tarkistaa EKP:n yksiköiden raportointia johtokunnan jäsenille ja johtokunnan päätösten valmistelua.
As has happened in the past the Executive Board may review, from time to time, the reporting lines to Executive Board members of work units and the preparation of its decisions.
Tällainen johtokunnan jäsenten tehtävien ajoittainen muuttaminen vahvistaa omalta osaltaan johtokunnan kollegiaalista luonnetta.
Such occasional adjustments in the individual responsibilities of Executive Board members contribute to strengthen the collegiate nature of the Executive Board.
Tässä yhteydessä on muistettava, että johtokunnan jäsenten vastuualueet voivat toimikauden aikana muuttua.
In this context, the composition of the portfolios of Executive Board members can change during their term of office.
Kaikki nämä päätökset ovat johtokunnan yksinomaisella vastuulla.
Any decision in this respect remains the sole responsibility of the Executive Board itself.
Itse arvostan suuresti johtokunnan kollektiivista luonnetta, koska sen avulla voidaan varmistaa, että eri näkökohdat otetaan huomioon ja että päätöksenteossa käytetään kaikkea saatavissa olevaa asiantuntemusta, kokemusta ja viisautta.
I attach myself great value to the collective nature of the Executive Board as this best ensures that various perspectives are reflected and that all the available expertise, experience and wisdom are appropriately taken into account when making decisions.
Millaisella järjestelmällä voitaisiin mielestänne taata EKP:n johtokunnan jäsenyyden oikeudenmukainen kierto myös kansallisuuksittain ?
What system do you think is appropriate to ensure an equitable rotation of membership on the ECB-executive board also in terms of nationalities?
· johtokunnan jäsenet "nimitetään – – henkilöistä, joilla on arvostettu asema ja ammattikokemus rahatalouden tai pankkitoiminnan alalla";
· the members of the Executive Board “shall be appointed among persons of recognised standing and professional experience in monetary or banking matters”;
· "Johtokunnan jäsenenä voi olla vain [euroalueen] jäsenvaltion kansalainen".
· “only nationals of [euro area] Member States may be members of the Executive Board”.
Unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa asetetaan siis kaksi vaatimusta: "pätevyys" ja "[euroalueen] kansalaisuus".
The Treaty thus establishes two requirements: “competence” and “[euro area] nationality”.