natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tieteen ja kansalaisen yhteensovittaminen
Reconciling science and the citizen
Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 kokoontunut Eurooppa neuvosto vahvisti Euroopan unionille kunnianhimoisen strategisen tavoitteen: kehittyä vuoteen 2010 mennessä maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietoon perustuvaksi taloudeksi.
On 23 and 24 March 2000, the European Council, meeting in Lisbon, set the European Union (EU) an ambitious strategic objective: to become, by 2010, the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world.
Strategiassa on tunnustettu tutkimuksen keskeinen asema.
The central role played by research in this strategy has been acknowledged.
Tavoite näytti olevan niiden 15 valtion saavutettavissa, jotka muodostivat unionin ja joista osa suhtautuu nostalgisesti imperiuminsa katoamiseen ja näkee EU:ssa toivon uudesta yhteiskunnasta.
Such an objective seemed within the reach of the 15 States that made up the Union, some of which, nostalgic for their vanished empire, saw in the EU hope for a new society.
Tämä strategia, jota sanotaan Lissabonin strategiaksi, on epäonnistunut, eikä unioni ole todella selvittänyt syitä siihen.
This strategy, termed the ‘Lisbon Strategy’, has been a failure without the Union having really analysed the reasons why.
Onko se valtioiden vika, koska ne eivät kunnioita hyväksymiään EU:n sitoumuksia?
Was it the fault of the States, which failed to meet the European commitments they had signed up to?
Onko se kansojen vika, sillä ne eivät tunne olevansa riittävän sitoutuneita ja panevat eliitin maksamaan siitä?
Was it the fault of the peoples, who did not feel sufficiently involved and would make the elites pay dearly for that?
Onko se eliitin vika, sillä se ei ole ymmärtänyt, että kansat haluavat ymmärtää niille ehdotetun suunnan?
Was it the fault of the elites, who had not understood people’s hunger to understand the meaning of what they were being offered?
Onko se ristiriitaisten poliittisten tekojen voima, joka on ollut vahvempi kuin unioni ja sen jäsenet?
Was it the force of contrary political events, which outweighed that of the Union and its members?
Historioitsijoiden on selvitettävä, mitä on tapahtunut tällä herkällä vuosikymmenellä 2000–2010, joka on luultavasti sen rauhan, vaurauden, ja Euroopan kansojen välisen veljeyden kauden loppu, joka alkoi toisen maailmansodan jälkeen ja loppui Berliinin muurin murtumiseen ja sen seurauksiin.
Historians will have to make sense of what happened in the challenging decade 2000 – 2010, which probably saw the end of a cycle of peace, prosperity and fraternity among the peoples of Europe that began after the Second World War and ended with the fall of the Berlin Wall and its consequences.
Vuosikymmen alkoi euron käyttöönotolla, suurella toivolla rahapolitiikan vakaudesta, joka muuttui valtavaksi julkisen talouden fiaskoksi, koska unohdettiin, että rahaliittoa ei voi olla ilman talousliittoa, ja koska valtiot eivät noudattaneet allekirjoittamaansa vakaussopimusta.
The decade opened with the introduction of the euro, the great hope for monetary stability that turned into an enormous budget fiasco, since it had been forgotten that there can be no monetary union without economic union and the States did not abide by the stability pact they had signed.
Se jatkui helmikuussa 2003 voimaan tulleella Nizzan sopimuksella, joka oli niin katastrofaalinen ja monimutkainen, että allekirjoittajat käynnistivät viipymättä uuteen tekstiin tähtäävän "keskustelun unionin tulevaisuudesta".
It continued via the Treaty of Nice, which entered into force on 1 February 2003 and was so disastrous and complex that the signatories immediately launched a ‘debate on the future of the Union’, which would supposedly lead to a new text.
EU:ssa tunnettiin valtavaa iloa maanosan lopulta yhdistyessä, kun 12 valtiota, joista kymmenen kommunismista vapautunutta, liittyi EU:hun vuosina 2004 ja 2007, mutta kriisin puhkeaminen lisäsi kansallista itsekkyyttä, joka vaikutti tiettyihin yleisiin mielipiteisiin.
It experienced immense joy when the continent was finally reunified in 2004 and 2007 with the accession of 12 States, 10 of which were post-communist, but the onset of the crisis inflamed national self-interest, which had an impact on public opinion in some quarters.
EU:ssa todistettiin kansojen hämminkiä, kun ne vuodesta 2005 alkaen Ranskan ja Alankomaiden myötä ilmaisivat halunsa ymmärtää ja olla jäämättä unohduksiin Euroopan rakentamisessa, jota ne eivät enää ymmärtäneet.
It witnessed the disarray of peoples who, starting in 2005 with France and the Netherlands, expressed their hunger to understand and not be forgotten by a European project that they no longer understood.
Ranskaa ja Alankomaita ei pidä kuitenkaan syyllistää: jos vuonna 2005 olisi järjestetty 27 kansanäänestystä, enemmän kuin kaksi valtiota olisi äänestänyt "ei".
France and the Netherlands should not be made to feel guilty: had there been 25 referendums in 2005, more than two States would have voted NO.
Vuosikymmen päättyi vuonna 2008 alkaneeseen rahoitus- ja talouskriisiin.
The decade drew to a close with the financial and economic crisis from 2008 onwards.
Vuonna 2009 luotiin uusia toimielimiä, uusi Euroopan komissio ja uusi Euroopan parlamentti.
It ended in 2009 with new institutions, a new European Commission and a new European Parliament.
Unioni sitoutui tuolloin myös kahteen merkittävään hankkeeseen: Galileoon ja ITER:iin, joiden onnistumisen ytimessä on tiede ja tutkimus ja joiden vaikeudet kuvastavat ankaraa eurooppalaista todellisuutta.
In the meantime, the Union had committed itself to two major projects: Galileo and ITER, for the success of which science and research are crucial and the difficulties of which illustrate the harsh European reality.
Miten tällaisten poliittisten tapahtumien myötä voidaan kuvitella, että on mahdollista toivoa kehittymistä maailman kilpailukykyisimmäksi ja suurimmaksi tietoon perustuvaksi taloudeksi?
How, in the light of such political events, can we have imagined that we might hope to become the leading knowledge-based economy, the most competitive in the world?
Kuluneella vuosikymmenellä EU ja jäsenvaltiot ovat huomanneet olevansa valtavan haasteen edessä: niiden on taattava kansojensa vauraus ja yhteiskunnallinen edistyminen nopeasti etenevässä ja monimutkaistuvassa maailmassa.
In the past decade the EU and the Member States have faced an enormous challenge: to give their peoples prosperity and social progress in a fast-moving and increasingly complex world.
Valtiot ovat muistelleet imperiumiensa aikaa, ja niiltä on vienyt aikaa ymmärtää, että niistä on tullut liian pieniä ja että niiden olisi yhdistyttävä.
States have taken time to realise, once the nostalgia for empire passed, that they were becoming too small and needed to unite.
Euroopalta on vienyt aikaa ymmärtää, että se ei ole enää suuri maanosa.
Europe will take time to understand that it is no longer a great continent.
Euroopan on ymmärrettävä, että sen kilpailijat ovat itse maanosan laajuisia valtioita: Kiina, Venäjä, Intia ja Brasilia unohtamatta Yhdysvaltoja ja Australiaa.
Europe must understand that its competitors are, in themselves, ‘Continent States’: China, Russia, India, Brazil, not to mention the United States and Australia.
Mutta EU ei ole yksi kansa: EU on valtioiden liitto.
But we are not a Nation: we are a Union of States.
EU:n on yhdistyttävä ensisijaisten tavoitteidensa vahvistamiseksi.
We must unite to set our priorities.
Siksi tiede on luultavasti yhdistävä ala, koska sitä harjoitetaan tietoisesti ja, tietenkin, riippumattomasti suhteessa unionille vieraisiin etuihin.
In this context science is probably about coming together, as long as it is done with conscience and, of course, independently of interests outside the Union.
Tämä mietintö on laadittu tässä hengessä: tutkitaan, onko seitsemännen tutkimuksen ja teknologian kehittämisen ohjelman tarkistaminen mahdollisuus vahvistaa kultainen kolmio – tieto, opetus ja tutkimus, jotka ovat ratkaisu eurooppalaisten kohtaloon.
This report is being proposed in this spirit: to consider whether the review of the 7th Framework Programme for Research and Technological Development (FP7) may offer an opportunity to consolidate the golden triangle of knowledge, education and research that is the key to Europeans’ destiny.
Miksi on ehdotettu seitsemännen tutkimuksen puiteohjelman tarkistamista sen sijaan, että olisi odotettu kahdeksatta tutkimuksen puiteohjelmaa?
Why propose this for the review of FP7 and not wait for FP8?
Koska vuoden 2006 jälkeen, vuoden, jolloin Euroopan parlamentti ja neuvosto tekivät lopullisen päätöksen seitsemännestä tutkimuksen puiteohjelmasta, on tullut esiin neljä uutta tekijää, jotka vaikuttavat tutkimukseen ja tieteeseen:
Because four new factors affecting research and science have arisen since 2006, the year that the final decision on FP7 was taken by Parliament and the Council:
 Lissabonin sopimuksen 1. joulukuuta 2009 tapahtuneen voimaantulon myötä EU:ssa on uusia toimielimiä;
· under the Treaty of Lisbon, in force since 1 December 2009, we have new institutions;
 Euroopan komissio ja Euroopan parlamentti ovat uudistuneet;
· we have a new Commission and a new Parliament;
 EU:lla on uusi etenemissuunnitelma, Eurooppa 2020 -strategia;
· we have a new EU 2020 roadmap;
 EU käy läpi erittäin merkittävää rahoitus- ja talouskriisiä, joka alkoi sen jälkeen, kun seitsemännestä tutkimuksen puiteohjelmasta neuvoteltiin vuoden 2007 lopussa ja vuoden 2008 aikana, ja ohjelmakauden loppu (2011–2013) on erittäin merkittävä kasvun ja kriisistä selviämisen osalta: mitään ei pidä jättää sattuman varaan.
· we are undergoing a major financial and economic crisis that started after negotiation of FP7 at the end of 2007/during 2008 and the final programming years (2011-2013) are fragile years for growth and exiting from the crisis: nothing must therefore be left to chance.
Seitsemäs tutkimuksen puiteohjelma on EU:n tilaisuus asettaa tutkimuspolitiikkansa taloudellisten ja yhteiskunnallisten tavoitteidensa kärkeen vahvistamalla erityisesti eurooppalaista tutkimusaluetta.
FP7 is a chance for the EU to make its research policy match its economic and social ambitions, in particular by consolidating the European Research Area (ERA).
Seitsemännen tutkimuksen puiteohjelman talousarvio kaudeksi 2007–2013 on noin 54 miljardia euroa, ja siitä on vuosien mittaan tullut yksi merkittävimmistä tutkimuksen tukiohjelmista maailmassa, ja se on EU:n tutkimuspolitiikan ensisijainen väline.
Allocated a budget of around EUR 54 billion for the period 2007-2013, FP7 has, over the years, become one of the largest research support programmes in the world and represents the primary tool of EU research policy.
Eurooppalaisten tutkimusponnistusten jäsentämiseksi on määritetty neljä ensisijaista tavoitetta, jotka vastaavat neljää konkreettista ohjelmaa: yhteistyötä koskeva ohjelma, ideoita koskeva ohjelma, ihmisiä koskeva ohjelma ja valmiuksia koskeva ohjelma.
Four main objectives have been identified and correspond to four specific programmes that must structure the European research effort: the Cooperation programme, the Ideas programme, the People programme and the Capacity programme.
Tavoitteena on se, että EU voi antaa vastauksia suuriin yhteiskunnallisiin haasteisiin, jotka koskevat kaikkia jäsenvaltioita ja joihin ne eivät pysty vastaamaan yksin (väestön ikääntyminen ja terveys, energia-, vesi- ja elintarvikehuolto, kestävä kehitys, ilmastonmuutoksen torjuminen jne.), sekä kehittää asiantuntemusta, jonka avulla EU:n yritykset voivat innovoida aiempaa enemmän ja vahvistaa kilpailukykyään.
The aim is to enable the EU to respond to the great societal challenges that concern all Member States and to which they cannot respond alone (ageing population and health, energy, water and food supplies, sustainable development, climate change, and so on), as well as to develop the knowledge to enable our businesses to innovate more and enhance their competitiveness.
Sen varmistamiseksi, että seitsemännellä tutkimuksen puiteohjelmalla vastataan edelleen EU:n poliittisiin tarpeisiin, 18. joulukuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 7 artiklan 2 kohdassa säädettiin konkreettisiin tuloksiin perustuvan väliarvioinnin tekemisestä ennen vuoden 2010 loppua.
In order to ensure that FP7 still meets the needs of European policies, Article 7(2) of Decision No 1982/2006/EC of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 had provided for an interim evaluation, based on specific data, by the end of 2010.
Euroopan parlamentin esittelijä suhtautuu myönteisesti asiantuntijaryhmien hyvään työhön seitsemännen tutkimuksen puiteohjelman ja riskinjakorahoitusvälineen väliarvioinnissa huolimatta erittäin laajasta toimeksiannosta, joka olisi edellyttänyt paljon teknisempää lähestymistapaa, ja toivoo siksi, että tulevien puiteohjelmien osalta toimitaan niin.
The rapporteur welcomes the good work carried out by the expert groups on the interim evaluation of FP7 and the Risk-Sharing Finance Facility, despite a very broad remit that would have merited a much more technical approach, and therefore hopes that such will be the case for future framework programmes.
Esittelijä pitää erityisen valitettavana, että tässä arvioinnissa ei ole otettu riittävästi huomioon EU:n ja jäsenvaltioiden välisen tutkimuksen yleisiä näkökohtia.
The rapporteur regrets, above all, that this evaluation did not take sufficient account of the global aspects of research between the EU and the Member States.
Arvioinnissa on punnittava ohjelmassa jäljellä olevia huomattavia määriä: 28,8 miljardia euroa kolmelle vuodelle (2011–2013) verrattuna 25,8 miljardiin euroon, jotka oli osoitettu seitsemännen tutkimuksen puiteohjelman neljälle ensimmäiselle vuodelle (2007–2010), ja kuudennen tutkimuksen puiteohjelman (2000–2006) 17 miljardiin.
This evaluation is to be seen in the light of the significant sums still to be programmed: EUR 28.8 billion over three years (2011-2013), compared with the 25.8 billion programmed for the first four years of FP7 (2007-2010) and the 17 billion under FP6 (2002 to 2006).
Vuoden 2011 osalta kyse on yli 8,5 miljardista eurosta, vuoden 2012 osalta yli 9,5 miljardista eurosta ja vuoden 2013 osalta yli 10,5 miljardista eurosta, jotka olisi osoitettava tutkimukselle.
For 2011 there are more than EUR 8.5 billion, for 2012 more than EUR 9.5 billion, and for 2013 more than EUR 10.5 billion to be devoted to research.
Tuollaiset määrät ansaitsevat konkreettisen analyysin, jotta voidaan edistää kyseessä olevien toimijoiden osallistumista ja välttää rahoituksen hajoamista ohjelmiin, jotka osoittautuvat toimimattomiksi tai jotka eivät vastaa tarpeisiin.
Such sums merit specific analysis in order to encourage participation of the actors concerned and avoid financing being dispersed among programmes that do not function properly or do not meet needs.
Euroopan parlamentin esittelijä katsoo, että julkisten varojen huolellinen käyttö on välttämätöntä riippumatta siitä, onko kriisiä vai ei, mutta että kaikki muutokset tai uudelleensuuntaamiset on tehtävä vakautta, yleistä johdonmukaisuutta ja oikeusvarmuutta noudattaen ja asiaankuuluvien osapuolten keskinäisen luottamuksen perusteella.
The rapporteur considers that sound management of public money is necessary, whether in a crisis period or not, but that any modification or reorientation must respect stability, overall cohesion and legal certainty, which are the basis for mutual confidence between stakeholders.
Joitakin laajoja suuntaviivoja väliarvioinnin osalta:
A few broad guidelines for this mid-term review:
– Yksinkertaistaminen: Tutkimuksen puiteohjelmien täytäntöönpanon yksinkertaistamisesta 11. marraskuuta 2010 annetussa päätöslauselmassa todettiin jo, että siihen on palattava Euroopan parlamentin vaatimusten noudattamiseksi.
- simplification: already dealt with in the resolution of 11 November 2010 on simplifying the implementation of the Research Framework Programmes, this needs to be addressed again in order to follow up the requests made by Parliament.
Yksi havaituista ongelmista on todellakin hallinnollisten menettelyjen monimutkaisuus ja raskaus, joiden takia tutkijat luopuvat EU:n rahoituksesta kansallisten rahoituksen hyväksi ja jotka vähentävät sen suosiota tutkimuksen alalla.
In fact, one of the difficulties noted is the complexity and burden of administrative procedures, as a result of which those seeking European financing are diverted towards national financing and Europe is made unpopular with regard to research.
Tämä ongelma on pahentunut Euroopan komission viimeaikaisen tilintarkastuspolitiikan takia.
This problem has been made worse by recent Commission policy on financial audits.
Nyt on enemmän kuin välttämätöntä ratkaista aiemmat ongelmat, erityisesti kuudennen tutkimuksen puiteohjelman ongelmat, ja välttää niiden toistumista seitsemännessä tutkimuksen puiteohjelmassa tai tulevissa puiteohjelmissa.
Today it seems more than necessary to solve the problems of the past, in particular those of FP6, and avoid repeating them in FP7, or in future framework programmes.
Aiempien riita-asioiden ratkaiseminen viemättä asioita oikeuteen ja nykyinen ja tuleva yksinkertaistaminen julkisten varojen huolellista käyttöä noudattaen on olennainen edellytys sille, että tiedettä, tutkimusta ja innovaatiota voidaan käsitellä EU:n mittakaavassa erityisesti, kun tulevaisuudessa neuvotellaan jäsenvaltioiden kanssa kahdeksannesta tutkimuksen puiteohjelmasta, jolloin tavoitteena on eurooppalaistaa entisestään tutkimusta ja lopulta saada aikaan eurooppalainen tutkimusalue.
Settling legal proceedings, without involving the Court of Justice, and present and future simplification that respects sound management of public money, are an essential pre-requisite for science, research and innovation to be dealt with on a European scale, particularly with a view to the negotiations with the Member States on FP8, if we want to Europeanise research further and finally achieve a European Research Area.
– Pk-yritysten osallistuminen: Koska tämä katsotaan usein yhdeksi puiteohjelmien heikkouksista, ponnisteluja on edelleen tehtävä, mutta parannusta on kuitenkin havaittu, esimerkiksi pk-yritysten osallistumista erityisohjelmaan "Yhteistyö" koskeva 15 prosentin tavoite on käytännöllisesti katsoen saavutettu.
- SME participation: often seen as one of the weaknesses of the framework programmes, efforts are still needed but an improvement is noted – for example, the 15% target for SME participation in the ‘Cooperation’ programme has almost been achieved;
– Innovointi: Innovointia koskevassa ulottuvuudessa on havaittu tällä hetkellä vahvistumista, joten viimeisinä vuosina on tärkeää keskittyä tällaisiin hankkeisiin.
- innovation: a strengthening of the ‘innovation’ dimension can currently be seen and it is therefore important to direct the final years towards this type of project.
Euroopan parlamentin esittelijä haluaa kuitenkin korostaa kielteistä asennetta, joka EU:ssa vallitsee tutkimuksen ja innovaation ja markkinoille saattamisen yhdistämisen osalta, sillä mahdollisuus markkinoille saattamiseen olisi aina otettava huomioon.
The rapporteur is keen to stress, however, the refusal there is in Europe to link research/innovation and commercialisation, though potential for commercialisation should always be taken into account;
– Riskinjakorahoitusväline: Tämän mekanismin käyttöönotolla on ollut erittäin myönteinen vaikutus, ja sitä olisi jatkettava ja tehostettava seitsemännen tutkimuksen puiteohjelman loppuaikana ja tulevissa ohjelmissa.
- the Risk-Sharing Finance Facility: introduction of this facility has had a very positive effect and it should be continued and intensified for the end of FP7 and in future programmes;
– Esittelijä ehdottaa, että tutkimus- ja kehityspolitiikka alueellistetaan, jotta tutkimusta voidaan jakaa tasaisesti kaikkiin korkeakouluihin.
- the rapporteur proposes that research and development policies be territorialised so that research is distributed harmoniously in relation to all universities.
Yhteys kaupunkialueella usein olevaan erityisosaamiseen voitaisiin toteuttaa tehostamalla aineettomia suhteita, esimerkiksi järjestämällä pysyviä videoneuvotteluja ja luomalla älykäs yhteys alueellistettujen tutkimuskeskusten ja osaamiskeskusten välille.
The link with excellence often found in urban areas could be made by intensifying virtual links, for example through permanent videoconferencing and a smart connection between territorialised research centres and centres of excellence;
– Esittelijä ehdottaa myös, että unioni ja jäsenvaltiot päättävät kunnianhimoisesta EU:n tutkimussuunnitelmasta puolustusteknologian alalla EU:n perussopimuksen 45 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti vahvistaakseen puolustusalan teknologia- ja teollisuusperustaa ja parantaakseen sotilasalan julkisten menojen tehokkuutta.
- the rapporteur also proposes that an ambitious European research plan for defence technology should be adopted between the Union and the Member States, pursuant to Article 45(d) of the EU Treaty, with a view to enhancing the defence sector’s industrial and technological base, while at the same time improving the efficiency of military public spending.
Kyseisen suunnitelman tavoitteena pitäisi olla EU:n puolustuspolitiikan vahvistaminen.
This plan should have the aim of consolidating the European defence industry.
Yleisemmin esittelijä ehdottaa käynnistettävien hankepyyntöjen osalta, että niitä käytettäisiin lujittamaan eurooppalaista tutkimusaluetta ja osoittamaan, että EU:n lisäarvoa voi olla olemassa, jotta jäsenvaltioiden kanssa voidaan neuvotella vuodesta 2014 alkavien rahoitusnäkymien osalta tutkimuksen eurooppalaistamisesta.
More generally, and with regard to the project calls still to be launched, the rapporteur proposes that these be used to consolidate the ERA and prove that European added-value can exist; all this with a view to negotiating, with the Member States and for the future Financial Perspective from 2014, the Europeanisation of research.
Euroopan unionin seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman väliarvioinnista
sur l'évaluation intermédiaire du septième programme-cadre de l'Union européenne pour des actions de recherche, de développement technologiques et de démonstration
Valmistelija: Carl Haglund
Rapporteur: Carl Haglund
Budjettivaliokunta pyytää asiasta vastaavaa teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa sisällyttämään seuraavat ehdotukset päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Budgets calls on the Committee on Industry, Research and Energy, to include the following in its motion for a resolution:
9. on tyytyväinen henkilöstökustannusten hyväksymistä koskevien menettelyjen yksinkertaistamiseen ja pyytää komissiota selvittämään, mitä muita toimintoja voitaisiin yksinkertaistaa, myös ottaen huomioon hakijoiden luontoissuorituksina antaman panoksen; on hyvin sitoutunut edelleen yksinkertaistamaan EU:n talousarvion täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä erityisesti tutkimusmenojen osalta; kehottaa komissiota edelleen yksinkertaistamaan hakumenettelyä muun muassa auttamalla tutkijoita löytämään hankekumppaneita; pyytää komissiota priorisoimaan eri ohjelmien ja jäsenvaltioiden ohjelmien välistä vaihtoa ja yhteistyötä sekä avoimuutta;
Welcomes the simplifications concerning the acceptability of personnel costs and asks the Commission to explore further simplification measures, also with reference to contributions in kind by applicants; reaffirms its commitment to further simplifying the rules applicable to the implementation of the EU budget and to research spending in particular; calls on the Commission to further simplify the application process, including by providing researchers with assistance in finding project partners; asks the Commission to put the issues of exchanges and cooperation between the various programmes and Member State programmes and transparency at the top of its agenda;