natgillin/translations-raw huggingface dataset:
R. toteaa kehottaneensa nanotieteestä ja nanoteknologiasta 28. syyskuuta 2006 antamassaan päätöslauselmassa tutkimaan vaikeasti liukenevien tai biohajoamattomien nanohiukkasten vaikutuksia ennalta varautumisen periaatetta noudattaen ennen tällaisten hiukkasten saattamista tuotantoon ja markkinoille,
R. whereas, in its resolution of 28 September 2006 on nanosciences and nanotechnologies Parliament had called for investigation of the effects of nanoparticles that are not readily soluble or biodegradable, in accordance with the precautionary principle, before such particles are put into production and placed on the market,
S. katsoo, että nanomateriaaleja koskevasta sääntelystä annetun komission tiedonannon arvo on melko vähäinen, koska siinä ei anneta mitään tietoa nanomateriaalien erityisominaisuuksista eikä nanomateriaalien nykyisistä käyttötarkoituksista, mahdollisista riskeistä ja eduista, minkä vuoksi on vaikea arvioida niiden erityisetuja ja lisäarvoa tavanomaisiin teknologioihin, materiaaleihin ja aineisiin verrattuna,
S. whereas the value of the Commission Communication on "Regulatory aspects of nanomaterials" is rather limited due to the absence of information about the specific properties of nanomaterials, their actual uses, and potential risks and benefits, which also makes it difficult to judge their specific added value compared to conventional technologies, materials and substances,
T. toteaa, että komissio on esittänyt vain yleiskatsauksen asiaa koskevaan yhteisön lainsäädäntöön eikä ole huomioinut nanomateriaalien erityisluonnetta ja siitä johtuvia haasteita,
T. whereas the Commission presented only a general overview of the relevant Community legislation , without considering the specific nature of nanomaterials and the resulting challenges,
U. toteaa komission esittämän katsauksen osoittavan, että yhteisön nykyisessä lainsäädännössä ei ole erityisiä säännöksiä nanoteknologiasta,
U. whereas the Commission’s overview shows that there are no nano-specific provisions in Community legislation for the time being,
V. katsoo, että nanomateriaalit olisi koottava moniulotteiseen, eriytettyyn ja mukautuvaan lainsäädäntökehykseen, joka perustuu ennalta varautumisen strategiaan ja periaatteeseen, jonka mukaan tuottajan on huolehdittava nanomateriaalien tuotannon, käytön ja hävittämisen turvallisuudesta ennen teknologian saattamista markkinoille, välttäen samalla järjestelmällistä turvautumista yleisiin kieltoihin tai nanomateriaalien eri sovellusten kohtelemiseen samalla tavalla,
V. whereas nanomaterials should be covered by a multi-faceted, differentiated and adaptive body of law based on the precautionary principle and on the principle of producer responsibility to ensure the safe production, use and disposal of nanomaterials before the technology is put on the market, while avoiding systematic recourse to general moratoria or undifferentiated treatment of different applications of nanomaterials,
W. toteaa, että REACH-asetuksen yhteydessä on jo sovittu, että tarvitaan lisäohjeistusta nanomateriaaleista ja erityisesti aineiden identifioimisesta ja että riskinarviointimenetelmiä on mukautettava,
W. whereas, in the context of REACH, it has already been agreed that further guidance and advice on nanomaterials, in particular on substance identification, as well as an adaptation of risk assessment methods is needed,
X. toteaa REACH-asetuksen lähemmän tarkastelun paljastavan useita puutteita nanomateriaalien suhteen:
X. whereas a closer look at REACH reveals several deficiencies to deal with nanomaterials, for example:
– ei ole ehkä asianmukaista käyttää painorajoja, sillä nanomateriaalien ominaisuudet ja mahdolliset riskit määräytyvät suurelta osin hiukkasmäärän, pinta-alarakenteen ja pinta-aktiivisuuden perusteella eivätkä niinkään painon perusteella,
– the tonnage thresholds might not be adequate, as the properties and potential risks of nanomaterial are determined to a greater extent by particle number, surface structure and surface activity than by their tonnage,
– altistumisen arviointi on pakollista vain tuotteille, joita valmistaja tuottaa yli 10 tonnia vuodessa ja joiden on todettu täyttävän direktiivin 67/548/ETY
– an exposure assessment only becomes mandatory for substances produced by a manufacturer above 10 tonnes/year and if they have been found to meet the criteria for classification as dangerous in accordance with Directive 67/548/EEC
– REACH-asetuksen tuotteissa olevia aineita koskevat ilmoitusvaatimukset koskevat vain erityistä huolta aiheuttavia aineita, jotka sisältyvät lupamenettelyn piiriin mahdollisesti sisällytettävien aineiden luetteloon ja joiden pitoisuus tuotteessa on yli 0,1 painoprosenttia ja joita on kyseisissä tuotteissa yhteensä yli tonnin tuottajaa ja vuotta kohti; lupamenettelyn piiriin mahdollisesti sisällytettävien aineiden luettelossa ei tällä hetkellä ole kuitenkaan yhtään nanomateriaalia, ja luettelointi olisikin vaikeaa, koska nanomateriaalien riskien tunnistamisessa on ongelmia, ja vaikka ongelmat saataisiin ratkaistua, nanomateriaalien määrä ei todennäköisesti ylittäisi tonni- ja pitoisuusraja-arvoja, joten nykyisellä REACH-asetuksella tuskin päästään tuotteissa olevien nanomateriaalien ilmoittamiseen,
– the REACH notification requirements for substances in articles only concern substances of very high concern that are on the candidate list and when they are present in concentrations above 0,1 % by weight in the article and in a total quantity of over one tonne in those articles per producer per year; however, as not a single nanomaterial is currently on the candidate list, such listing will be difficult in light of the problems with hazard identification of nanomaterials, and even if those problems could be overcome, the nanomaterials would most likely not exceed the tonnage and concentration thresholds, so that it is highly unlikely that REACH in its current form will lead to notification of nanomaterials in articles,
Y. toteaa, että nanomateriaalisäännösten puuttuminen uhkaa vaarantaa jätehuoltolainsäädännön asianmukaisen soveltamisen:
Y. whereas waste legislation in the absence of nano-specific provisions may not apply correctly, for example:
– jätteen asianmukainen käsittely riippuu muun muassa jätteen vaarallisuudesta (vrt. eri kaatopaikkajätteiden hyväksymiskriteerit), mutta asia ei koske nanomateriaaleja niin kauan kuin ei ole sovittu riskintunnistusmenetelmästä, minkä vuoksi nanomateriaalit eivät käy läpi erityiskäsittelyä joutuessaan yleisjätteen (mistä tahansa kiinteästä yhdyskuntajätteestä aina vaaralliseen jätteeseen saakka) joukkoon,
– adequate waste treatment depends inter alia on the hazardousness of a waste (e.g. acceptance criteria for different wastes in a landfill), but will not apply for nanomaterials as long as there is no agreed method for hazard identification, thus leading to non-specific treatment of nanomaterials depending on the general nature of the waste they end up in (anything from municipal solid waste to hazardous waste),
– jätteenpolton päästöraja-arvoja sovelletaan vain tiettyihin tunnettuihin pilaaviin aineisiin eikä nanomateriaaleihin, vaikka jotkut niistä olisikin ehkä luokiteltava pilaaviksi aineiksi taikka saattaisivat edellyttää erityiskäsittelyä (esimerkiksi nanohiiliputket, joilla voi olla asbestin kaltaisia ominaisuuksia, palavat vasta erittäin korkeissa lämpötiloissa),
– emission limit values for waste incineration only apply to certain known pollutants and not for nanomaterials, even though some might have to be classified as pollutants, or might have special requirements (e.g. carbon nanotubes, which can present asbestos-like properties, are stable until very high temperatures),
Z. katsoo, että nanomateriaaleja koskevat tärkeät tarkistukset, joiden hyväksymisestä neuvosto ja parlamentti pääsivät yhteisymmärrykseen ensimmäisessä käsittelyssä kosmeettisista valmisteista annetun direktiivin uudelleenlaadinnan
Z. whereas the significant amendments concerning nanomaterials adopted in a first reading agreement between the Council and the European Parliament in the context of the recast of the cosmetics directive
Euroopan parlamentin kanta, 24. maaliskuuta 2009, hyväksytyt tekstit P6_TA(2009)0158 . yhteydessä, ja tärkeät tarkistukset, jotka Euroopan parlamentti hyväksyi uuselintarvikkeista annetun asetuksen tarkistamisen ensimmäisen käsittelyn
Position of the European Parliament of 24 March 2009, Texts adopted, P6_TA(2009)0158 . , and the significant amendments adopted by the European Parliament in the first reading of the review of the regulation on novel food
Euroopan parlamentin kanta, 25. maaliskuuta 2009, hyväksytyt tekstit P6_TA(2009)0171 . yhteydessä, ovat selkeä osoitus siitä, että yhteisön lainsäädäntöä on muutettava niin, että se kattaa asianmukaisesti nanomateriaaleihin liittyvät näkökohdat,
Position of the European Parliament of 25 March 2009, Texts adopted, P6_TA(2009)0171 . , respectively, highlight the clear need to amend Community legislation to address nanomaterials adequately,
AA. toteaa, että nanomateriaalien sääntelystä käytävä nykykeskustelu rajoittuu pääasiassa asiantuntijapiireihin, vaikka nanomateriaalit saattavat aiheuttaa paljon laajakantoisemman yhteiskunnallisen muutoksen, joka edellyttää kansalaisten kattavaa kuulemista ja yleisön osallistumista täysipainoisesti päätöksentekoon,
Aa. whereas the current debate about regulatory aspects of nanomaterials is largely limited to expert circles, even though nanomaterials have the potential to bring about far-ranging societal change, which requires wide-ranging public consultation and full public participation in decision-making,
AB. katsoo, että laajat nanomateriaalipatentit ja suuret patentointikustannukset sekä erittäin pienten ja pienten ja keskisuurten yritysten olemattomat mahdollisuudet hakea patentteja, voivat tukahduttaa innovoinnin,
Ab. whereas a broad application of patents to nanomaterials, as well as the excessive cost of patenting and the absence of patent access facilities for very small businesses and small and medium-sized enterprises (SMEs), could stifle further innovation,
AC. katsoo, että nanoteknologian mahdollinen lähentyminen bioteknologian, biologian, kognitiotieteiden ja tietotekniikan kanssa nostaa esiin vakavia eettisiä kysymyksiä sekä turvallisuus- ja perusoikeuskysymyksiä, joiden analysoimiseksi luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän olisi syytä antaa uusi lausunto,
Ac. whereas the likely convergence of nanotechnology with biotechnology, biology, cognitive sciences and information technology raises serious questions relating to ethics, safety, security and respect for fundamental rights that need to be analysed by a new opinion of the European Group on Ethics in Science and New Technologies,
AD. katsoo, että käytännesäännöt ovat tärkeä väline nanomateriaalien turvallisen, kokonaisvaltaisen ja vastuullisen tutkimuksen varmistamisessa; katsoo, että kaikkien tuottajien, jotka aikovat valmistaa tai saattaa markkinoille nanomateriaaleja, on hyväksyttävä kyseiset käytännesäännöt ja noudatettava niitä,
Ad. whereas the Code of Conduct is an essential instrument for safe, integrated and responsible research in nanomaterials; whereas the Code of Conduct must be adopted and respected by all producers intending to manufacture or place goods on the market,
AE. katsoo, että nanoteknologiaa ja nanomateriaaleja koskevan ohjeistuksen ja sääntelyn perustaksi on otettava ennalta varautumisen periaate, aiheuttajaperiaate ja kestävyystavoitteet, joiden avulla voidaan ohjata nanoteknologian ja nanomateriaalien kehitystä yhteiskuntaa entistä paremmin hyödyttäviin käyttötarkoituksiin,
Ae. whereas the precautionary principle, the polluter-pays principle and sustainability objectives should form the basis of the regulatory and guidance framework for nanotechnologies and nanomaterials, and these principles and objectives should help steer the development of nanotechnologies and nanomaterials towards uses that are of greatest benefit to society,
6. kiinnittää huomiota siihen, että riskiryhmät voivat vaihdella tuotteen elinkaaren eri vaiheissa: tuotanto- ja käsittelyvaihe, pakkausvaihe, kuljetus ja huolto, loppukäsittely ja hävittäminen, toissijainen ja loppukäyttö sekä kuluttajat; muistuttaa, että riskinarvioinnissa on tarkasteltava normaalia käyttöä ja onnettomuuksia, mutta siinä on otettava huomioon myös sisäänhengityksen tai ihokosketuksen kautta tai muulla tavoin syntyvä altistus; korostaa, että asiaa koskevassa lainsäädännössä on otettava huomioon riskialttiit ihmisryhmät sekä näihin ryhmiin liittyvät riskit;
Draws attention to the fact that different categories of people might be at risk at different stages of the product lifecycle: in the production and handling stages, in packaging, transport and maintenance, during disposal and demolition, and where secondary and end-users, and consumers are concerned; recalls that risk assessment has to be based on normal use and accidents, as well as the fact that the features are inhalation, dermal and other routes of exposure; stresses that the relevant legislation has to take into account the categories of people at risk as well as the risks related to these categories;
7. kehottaa komissiota tarkistamaan kaiken asiaa koskevan lainsäädännön kahden vuoden sisällä, jotta voidaan toteuttaa periaate "ei tietoja, ei markkinoita" tuotteissa käytettävien nanomateriaalien kaikissa sovelluksissa, joilla on mahdollisia terveys-, ympäristö- tai turvallisuusvaikutuksia niiden elinkaaren aikana, ja varmistaa, että säännökset ja täytäntöönpanotoimenpiteet ilmentävät nanomateriaalien erityispiirteitä, joille työntekijät, kuluttajat ja/tai ympäristö voivat altistua;
7. ¨Calls on the Commission to review all relevant legislation within two years to implement the principle "no data, no market" for all applications of nanomaterials in products with potential health, environmental or safety impacts over their life cycle, and to ensure that legislative provisions and instruments of implementation reflect the particular features of nanomaterials to which workers, consumers and/or the environment may be exposed;
– valmistettujen tai maahantuotujen nanomateriaalien yksinkertaistettu rekisteröintimenettely (raja-arvoperusteena esimerkiksi pinta-aktiivisuus kokonaispainon sijasta) ja tärkeimmät tiedot fysikaalis-kemiallisista ominaisuuksista sekä toksikologisista ja ekotoksikologisista vaikutuksista,
– simplified registration for nanomaterials manufactured or imported (with a threshold based on for instance surface activity instead of tonnage), providing core data on physico-chemical properties as well as toxicological and ecotoxicological effects,
– kemikaaliturvallisuusraportti, johon sisältyy altistumisen arviointi kaikkien rekisteröityjen nanomateriaalien osalta riippumatta riskintunnistuksesta,
– a chemical safety report with exposure assessment for all registered nanomaterials irrespective of hazard identification,
15. katsoo, että kun jostakin aineesta on jo annettu yhteisön säännöksiä ja kun nanoteknologia aiheuttaa olennaisia muutoksia tuotantomenetelmiin tai lähtöaineisiin tai hiukkaskokoon, näillä uusilla menetelmillä saatu aine tai materiaali on katsottava toiseksi aineeksi, josta on annettava uusia yhteisön säännöksiä, taikka on muutettava aineen käyttöä kuvaavia spesifikaatioita ennen sen saattamista markkinoille;
Asks that when a substance has already been covered by Community legislation and there has been a significant change in the production methods, source materials or particle size through nanotechnology, the substance prepared by those new methods or materials be considered as a different substance, and a new entry in the Community legislation or change in the specifications on how the substance may be used shall be required before it may be placed on the market.
– oma kohta nanomateriaaleille päätöksellä 2000/532/EY
– a separate entry for nanomaterials in the list of waste established by Decision 2000/532/EC
– jätteen hyväksymisestä kaatopaikoille tehdyssä päätöksessä 2003/33/EY
– a revision of the waste acceptance criteria in landfills in Decision 2003/33/EC
Neuvoston päätös, tehty 19 päivänä joulukuuta 2002, direktiivin 1999/31/EY 16 artiklan ja liitteen II mukaisista perusteista ja menettelyistä jätteen hyväksymiseksi kaatopaikoille (EYVL L 11, 16.1.2003, s. 27). vahvistettujen perusteiden tarkistaminen,
Council Decision of 19 December 2002 establishing criteria and procedures for the acceptance of waste at landfills pursuant to Article 16 of and Annex II to Directive 1999/31/EC, OJ L 11, 16.1.2003, p.
25. toistaa kehotuksensa antaa kuluttajille tietoa nanomateriaalien käytöstä kulutustuotteissa: kaikki aineissa, seoksissa tai tuotteissa nanomateriaalien muodossa olevat ainesosat olisi ilmoitettava selvästi tuotemerkinnöissä (esim. ainesosaluettelossa lisäämällä ainesosan nimen perään sana "nano" sulkeissa);
Reiterates its call for the provision of information to consumers on the use of nanomaterials in consumer products: all ingredients present in the form of nanomaterials in substances, mixtures or articles should be clearly indicated in the labelling of the product (e.g. in the list of ingredients, the name of such ingredients should be followed by the word 'nano' in brackets);
27. suosittaa perustamaan palauteportaalin, jossa nanomateriaalien tutkijat teollisuudesta ja korkeakoulumaailmasta sekä käyttäjinä olevat kansalaiset voivat kertoa kokemuksistaan ja havainnoistaan ja josta he voivat saada uusinta tietoa;
Recommends the establishment of a feedback portal where nanomaterial researchers from industry, academia and citizen users can share experiences, report and share findings and find out the latest information, and which will regularly review these contributions.
37. katsoo, että koska ilmanlaadusta annetussa yhteisön lainsäädännössä ei ole vielä otettu huomioon pienhiukkaspäästöjä (alle 2,5 µm) ja koska ilmansaasteet aiheuttavat huomattavan määrän kuolemantapauksia vuodessa, nanomateriaalien sääntelyssä olisi myös arvioitava mahdollisuuksia huomioida kustannusvaikuttavasti nanomateriaalit, joita syntyy palamisprosessien tahattomina sivutuotteina;
Considers that regulatory action on nanomaterials should also assess possibilities to address nanomaterials that are created as unintended by-products of combustion processes in a cost-effective manner, given that Community legislation on air quality does not yet cover the emission of very fine particles (of under 2,5µm) into ambient air, and given the very high number of air pollution-related deaths every year;
Nanoteknologia on uusi insinööritaito, jonka avulla voidaan saada erinomaisia tuloksia muun muassa energia-alalla, teollisuudessa ja kulutustuotteissa.
Nanotechnology is the art of engineering at a new level, where fantastic results can be achieved in energy, manufacturing, consumer products and other sectors.
Sen avulla voidaan kehittää biolääketieteen sovelluksia kehon sisään asennettuine sensoreineen sekä lääkkeitä, jotka läpäisevät veri-aivoesteen.
Biomedicine with sensors implanted in the body and medicine which penetrates blood-brain barriers can be developed.
Nanogeneraattorit voivat hyödyntää ympäristöä tai ihmisen liikkeitä kehittääkseen energiaa.
Nano-generators can exploit the environment or body movement to create energy.
Jo nyt tai mahdollisesti aivan lähitulevaisuudessa markkinoilla on energiatehokkaita ikkunoita, entistä kestävämpiä onkivapoja, suuren suojakertoimen omaavia aurinkovoiteita, törmäyksen kestäviä korirakenteita, eri ympäristömyrkkyjä havaitsevia sensoreita, steriilejä pintoja jne.; luettelo on lähes loputon.
Energy-efficient windows, more durable fishing rods, sun creams with high sun protection factors, crash-resistant bodywork, sensors for various environmental toxins, sterile surfaces etc., the list of what already exists on the market or may do within the near future is endless.
Kaikki nämä unelmat voivat kuitenkin romuttua, ellei pidetä huolta siitä, että tuotteet ovat ennen markkinoille saattamistaan turvallisia; REACH-asetuksen ydinajatus "ei tietoja, ei markkinoita" palaa mieleen.
But all these dreams may turn to ashes unless we ensure that products are safe before they appear on the market; the old REACH motto, 'no data, no market', springs to mind.
Nanoteknologiaan sisältyy aivan uudenlaisia toksikologisia riskejä, jotka on määritelty huonosti, joita on vaikea testata ja joiden aiheuttamista immuunivasteen reaktioista, jos niitä ylipäänsä edes on, ei tiedetä kovinkaan paljon.
Nanotechnology entails new toxicological risks which are vaguely defined and difficult to test, a field in which our knowledge about immune defence response - if it is able to react at all in any given situation - is poor.
Hiilinanoputkien on osoitettu aiheuttavan täsmälleen samanlaisia vaurioita kuin asbestin, hiilinanoklusterit ovat alhaisina pitoisuuksina aiheuttaneet aivovaurioita kaloille ja sukissa käytettyä steriloivaa nanohopeaa on liuennut pesuveteen aiheuttaen vedenpuhdistamoille tuntemattomia riskejä.
Carbon nanotubes have proved to give rise to exactly the same type of damage as asbestos, carbon nanoclusters in low concentrations have caused brain damage in fish and sterilising nano silver from socks has leaked into waste water with unknown risks to treatment plants.
Kun tiedetään, että nanohiukkaset kykenevät läpäisemään veri-aivoesteen, miten markkinoilla voi olla aurinkovoiteita, jos ei voida taata, että ne on testattu sen varalta, että ne voivat käyttäytyä toisin kuin aiemmat voiteet?
When we know that nanoparticles are capable of penetrating the blood-brain barrier, how can we allow sun creams on to the market when we cannot guarantee that they have been tested to explore the possible differences in behaviour they may exhibit compared with previous creams?
Tarvitaan parempaa ymmärrystä myös siitä, että samalla nanomateriaalilla tehdyt eri testit voivat tuottaa toisistaan poikkeavia toksikologisia tuloksia ja että eri valmistajan tai eri valmistusmenetelmällä tuotetuilla kemiallisesti samanlaisilla nanomateriaaleilla voi olla erilaiset ominaisuudet.
Moreover, the fact that different tests performed on the same nanomaterial can produce different results in toxicological investigations and that chemically identical nanomaterial produced by different manufacturers or manufacturing processes can have different properties also requires a better understanding.
Moottorien paloprosesseista peräisin olevista nanohiukkasista saadut kokemukset ovat pelottavia.
The experience gained with nanoparticles produced by combustion in engines, etc. is discouraging.
Joskus asiassa päädytään teoreettiselle harmaalle alueelle, mutta ennen kaikkea oikeudellisesti harmaalle alueelle.
They sometimes fall into a theoretical grey area but, above all, into a legal grey area.
Poliitikkojen tehtävänä on huolehtia nanoteknologian sääntelystä niin että suojellaan ihmisiä ja ympäristöä.
It is our role, as politicians, to ensure that nanotechnology is regulated in a way that protects the environment and mankind.
Nanoteknologia hyödyntää sitä seikkaa, että nanokokoisilla hiukkasilla on aivan erilaiset ominaisuudet kuin saman aineen suuremmilla hiukkasilla.
Nanotechnology exploits the fact that nano-size particles have completely different properties from bigger particles of the same substance.
Nanohiukkaset ovat tavanomaisen määritelmänsä mukaisesti hiukkasia, joiden koko on alle 100 nm.
The most common definition of nanoparticles is that they are less than 100 nm in dimension.
Mutta myös materiaalin ominaisuuksien toiminnallinen muutos materiaalin pienen koon johdosta on nanoteknologiaa myös hiukkaskoon ollessa yli 100 nm.
However, nanotechnology also covers a functional change in the properties of a material owing to its small size where the particles are larger than 100nm.
Uskomattoman pienet hiukkaset reagoivat paljon herkemmin kuin aine alkuperäisessä muodossaan ja voivat merkitä aivan uusia teknisiä aluevaltauksia.
Particles which are so incredibly small are much more reactive than a substance in its original form and may bring about entirely new technological advances.
Tällaiset ominaisuudet ovat myös nanoteknologian ongelma.
These properties are also the problems faced by nanotechnology.
Tekniikka voi auttaa, mutta myös vahingoittaa ihmistä.
Technology can help us and harm us.