natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kolmanneksi mainitsen kriisinhallinnan ja kriisien ratkaisun.
Thirdly, crisis management and resolution.
EU:n osalta voidaan todeta, että Euroopan komissio käynnisti julkisen kuulemisen tammikuussa.
As for the EU, the European Commission has issued a public consultation in January.
Ehdotetun toimintakehyksen mukaisilla säännöksillä parannettaisiin sekä viranomaisten että rahoituslaitosten kriisivalmiutta.
The proposed framework would contain provisions to improve the crisis preparedness of both authorities and institutions.
Uuden EU:n tason toimintakehyksen avulla kansallisia järjestelyjä yhdenmukaistettaisiin ja luotaisiin yhteistyömekanismeja, joilla rajatylittäviä pankkien vararikkoja voitaisiin käsitellä tehokkaasti.
The new EU framework should harmonize the national regimes and provide for cooperation mechanisms to effectively handle cross-border bank failures.
Lisäksi tarvitaan uskottavia rahoitusjärjestelyjä, joita varten pankeilta voitaisiin periä maksuja, jotta kriisinratkaisurahastoa varten tarvittavat varat saataisiin kerättyä.
Credible financing arrangements are also needed, for which purpose bank levies could be used to raise the resources for resolution funds.
Neljäntenä mainitsisin varjopankkijärjestelmän.
Fourth, the shadow banking sector.
G20-johtajat pyysivät marraskuussa 2010 Soulissa pitämässään kokouksessa finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmää laatimaan vuoden 2011 puoliväliin mennessä suosituksia varjopankkijärjestelmän sääntelyn ja valvomisen parantamisesta.
The FSB was requested by the G20 leaders at their November 2010 meeting in Seoul to develop recommendations by mid-2011 to strengthen the regulation and oversight of the shadow banking system.
Viides näkökohta on makrovakauden valvonta.
Fifth, Macroprudential Supervision.
Kansainvälinen järjestelypankki, Kansainvälinen valuuttarahasto ja finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä ovat työskennelleet kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla, jotta (i) puuttuvat tiedot saataisiin kerättyä ja analyyttisiä välineitä parannettua järjestelmäriskien yksilöimiseksi ja arvioimiseksi, (ii) löydettäisiin rahoituslaitoksia, -markkinoita ja -infrastruktuureita koskevia poliittisia ratkaisuja, ja (iii) yleisesti ottaen saataisiin kehitettyä johdonmukaiset toimintakehykset makrovakauden valvontaa ja politiikkaa varten.
Work has been carried out at the national, regional and international level, namely by the BIS, IMF, FSB on (i) bridging data gaps and enhancing analytical tools to identify and assess systemic risk, (ii) in designing policy responses addressing financial institutions, markets and infrastructures, and (iii) overall efforts in developing a coherent frameworks for macro-prudential oversight and policy.
Kuudenneksi otan esiin kuluttajansuojan.
Sixth, Consumer Protection.
G20-ryhmä on antanut finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän, OECD:n ja eräiden muiden kansainvälisten järjestöjen tehtäväksi selvittää, miten kuluttajansuojaa voitaisiin parantaa.
The G20 has mandated the FSB, the OECD and other international organizations to explore options to enhance consumer protection.
Tässä yhteydessä voidaan ottaa huomioon jo olemassa olevat kuluttajansuojaa koskevat säännöt ja periaatteet, jotka on pantu täytäntöön Euroopan tasolla, kuten rahoitusmarkkinadirektiivi ja kulutusluottoja koskeva direktiivi, ja jotka antavat kuluttajille korkean suojelun tason.
It will enable taking into account the existing rules or principles for consumer protection that have already been implemented at a European level, such as in the MiFID or credit consumer directive, offering consumers a high level of protection.
Lopuksi mainitsisin tilinpäätösstandardit.
Lastly, Accounting standards.
Yhdysvaltain tilinpäätösstandardilautakunnan (FASB) ja kansainvälisen tilinpäätösstandardilautakunnan (IASB) viimeaikaiseen yhteistyöhön, jota ne ovat tehneet G20-ryhmän pyynnöstä US GAAP -normiston ja IFRS-standardien lähentämiseksi, on syytä suhtautua myönteisesti.
The recent efforts by the Financial Accounting Standards Board (FASB) and the IASB two Boards in response to the G20 call for convergence between US GAAP and IFRS are welcome.
Eräillä keskeisillä osa-alueilla ilmenee kuitenkin edelleen merkittäviä käsitteellisiä eroja, esimerkiksi rahoitusinstrumenttien kirjaamisen ja arvostamisen kohdalla, ja ne on ratkaistava ennen kuin G20-ryhmän toive yhdestä korkealaatuisesta tilinpäätösstandardistosta voi toteutua.
However, significant conceptual differences between key areas remain, such as the classification and measurement of financial instruments that need to be resolved with a view to responding to the G20 request for a single set of high-quality accounting standards.
Haluaisin korostaa, että EKP:n johtokunta on kollegiaalinen päätöksentekoelin.
I would like to emphasise that the ECB’s Executive Board is a collegiate decision-making body.
Käsittääkseni johtokunnan EKP:n yleistä toimintaa koskevaan kollektiiviseen vastuuseen sisältyy toiminnallisista/käytännön syistä se, että johtokunta sopii EKP:n kunkin toiminnallisen yksikön raportointikäytännöistä.
Within this collective responsibility for the overall functioning of the ECB, I understand that the Board, for operational/practical reasons, agrees on the reporting lines of each ECB’s business area.
Pidän tätä hyvänä toimintatapana, joka mahdollistaa erityisalan asiantuntemuksen hyödyntämisen ja tarvittaessa mukautumisen ulkoisiin muutoksiin (muun muassa perustamalla uusia toiminnallisia yksiköitä esimerkiksi T2S-ohjelmaa varten), ja kenties lisää johtokunnan kollegiaalisuutta.
Having said that, I also understand that the Executive Board reviews the allocation of reporting lines over time, which I consider a very good practice as it on the one hand allows to take into account specific expertise and, as the case may be, to take into account adjustment to external developments (such as the creation of new business units, e.g. for dealing with T2S) and it eventually also strengthens the collegiality of the Board.
EKP:n johtokunnan jäsenten nimittämisperusteet on esitetty hyvin selvästi Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja EKP:n perussäännössä: jäseniksi nimitetään "henkilöt, joilla on arvostettu asema ja ammattikokemus rahatalouden tai pankkitoiminnan alalla", "Johtokunnan jäsenenä voi olla vain [euroalueen] jäsenvaltion kansalainen."
The criteria for the appointment of ECB’s Executive Board members are very clearly set out in the Treaty on the Functioning of the EU and in the Statute of the ESCB and the ECB "the members of the Executive Board shall be appointed among persons of recognised standing and professional experience in monetary or banking matters”; and “only nationals of [euro area] Member States may be members of the Executive Board”.
Uskon, että tämä menettely, jossa neuvosto antaa suosituksensa Euroopan parlamenttia ja EKP:tä kuultuaan, takaa, että kumpikin EKP:n johtokunnan jäsenten nimittämistä koskeva vaatimus tulee täytettyä.
In my view, this procedure upon a recommendation from the Council and following consultation of the European Parliament and the ECB ensures that the two requirements for the appointment of members to the Executive Board of the ECB are best met.
EKP:n päätöksentekoelinten jäsenet eivät siis edusta jäsenvaltiotaan, vaan osallistuvat päätöksentekoon yksityishenkilön ominaisuudessa.
This is also why the members of the ECB decision-making bodies do not represent their Member States but participate in the decision-making in their personal capacity.
Pidän vaatimusta nimittää “henkilöt, joilla on arvostettu asema ja ammattikokemus rahatalouden tai pankkitoiminnan alalla” riittävänä takeena siitä, että EKP:n johtokunta koostuu asiantuntevista ja euroalueen etua ajavista henkilöistä.
I consider the requirement to appoint “persons of recognised standing and professional experience in monetary or banking matters” sufficient to guarantee a competent and euro area oriented composition of the ECB’s Executive Board.
Perussopimuksen mukaan johtokuntaan nimitetään "henkilöt, joilla on arvostettu asema ja ammattikokemus rahatalouden tai pankkitoiminnan alalla".
The Treaty requires that members of the Executive Board “shall be appointed among persons of recognised standing and professional experience in monetary or banking matters”.
Vaatimuksena ei ole, että johtokunnan jäsenten olisi täytynyt toimia keskuspankkien johtajina.
There is no requirement as such to appoint only central bankers.
Keskuspankkien johtajat tietenkin täyttävät kyseisen vaatimuksen, mutta myös muunlaisen ammatillisen taustan ja kokemuksen omaavat henkilöt voidaan ottaa huomioon.
Obviously, this requirement is fulfilled by central bankers, but, certainly does not exclude any other professional background and experience.
Oma työkokemukseni, kuten monien muidenkin keskuspankissa johtavassa asemassa olevien henkilöiden työkokemus, on hyvin moninaista eikä rajoitu vain keskuspankissa työskentelyyn.
In fact, my own professional experience, as well as many senior central banking officials, is quite diverse and not limited to central banking.
Myös nykyisten johtokunnan jäsenten ansioluetteloista käy ilmi, että heidän taustansa ovat hyvin erilaisia, mikä tuo arvokasta lisäasiantuntemusta päätöksentekoprosessiin.
Also looking at the curricula of the current members of the Executive Board you will find diversity of backgrounds which add valuable expertise to the decision-making process.
Mikä on näkemyksenne EKP:n ja yleensä keskuspankkien demokraattisesta vastuusta?
Could you elaborate on your views on the concept of democratic accountability with regards to the ECB and central banking in general?
Olen sitä mieltä, että riippumattomuutensa vastapainoksi keskuspankin on oltava toiminnastaan vastuussa kansalaisille ja heidän vaaleilla valitsemilleen edustajille.
I consider that central bank independence needs to be balanced with accountability to the public and its elected representatives.
Yleisesti ottaen tällainen vastuu on demokraattisen legitimiteetin perusedellytys ja osa sen ydintä.
In general terms, accountability is a fundamental precondition for, and a core element of, democratic legitimacy.
Vastuuta koskevan vaatimuksen asettamisella varmistetaan myös, että keskuspankki huolehtii tehtävistään suurella ammattitaidolla.
Accountability also ensures that the central bank’s tasks are performed with a high level of professionalism.
EKP:n, joka on perustettu perussopimuksen nojalla ja joka toimii sille osoitetun toimivallan rajoissa, lakisääteisenä tehtävänä on ylläpitää hintavakautta ja huolehtia muusta keskuspankkitoiminnasta koko euroalueella.
As a body established by virtue of the Treaty, and acting within the limits of the powers conferred upon it, the ECB has the statutory task of maintaining price stability and of performing other central banking functions for the euro area as a whole.
EKP on toisin sanoen ensisijaisesti vastuussa EU:n kansalaisille ja – virallisemmin – Euroopan parlamentille, joka on ainoa EU-kansalaisten suorissa vaaleissa valitsema EU:n toimielin.
Therefore, the ECB is accountable first and foremost to EU citizens, and – more formally – to the European Parliament, which is the only European institution directly elected by EU citizens.
EKP:llä on useita vakiintuneita tapoja täyttää vastuuvelvoitteensa.
The ECB has a number of established means for discharging its accountability.
EKP:n pääjohtaja ja varapääjohtaja pitävät kuukausittain lehdistötilaisuuksia (ks. myös vastaus kysymykseen nro 28), minkä lisäksi EKP julkaisee kuukausikatsauksen, ja EKP:n vuosikertomus esitetään Euroopan parlamentille (ja neuvostolle).
Apart from the monthly press conferences of the President and Vice-President (see also answer 28), the ECB publishes its Monthly Bulletin, and its Annual Report is presented to the European Parliament (and Council).
EKP:n pääjohtaja osallistuu neljännesvuosittain ECON-valiokunnan kokouksiin, ja muita johtokunnan jäseniä pyydetään usein puhumaan tietyistä aiheista ECON-valiokunnassa/parlamentissa.
The ECB President appears before the ECON Committee on a quarterly basis, while other members of the Executive Board are frequently invited to appear in ECON/Parliament on specific topics.
Henkilökohtaisesti kannatan EKP:n johtokunnan ja Euroopan parlamentin jäsenten välistä säännöllistä vuoropuhelua.
I personally am in favour of a regular dialogue between ECB board members and European parliament members.
Lisäksi EKP:n neuvoston jäsenet esiintyvät usein julkisesti ja antavat haastatteluja paikallisissa, kansallisissa ja kansainvälisissä yhteyksissä.
In addition, the members of the Governing Council take on numerous public engagements and give interviews at local, national and international level.
EKP:n neuvoston kokouspöytäkirjojen julkaisemista voitaisiin pitää yhtenä mahdollisena keinona, jolla EKP voisi toteuttaa vastuuvelvoitettaan.
The publication of the minutes of the ECB Governing Council meetings could be seen as one possible means through which the ECB would exercise its accountability.
On kuitenkin tärkeä pitää mielessä, että EKP:n neuvosto on kollegiaalinen ja samalla ylikansallinen elin.
However, it is important to recognize that the ECB Governing Council is a collegial and, at the same time, a supranational body.
Tämä merkitsee, että EKP:n neuvoston jäsenet, jotka ovat kotoisin eri jäsenvaltioista, ovat yhdessä vastuussa päätöksistä eli kollektiivisesti vastuullisia.
This means that the members of the ECB Governing Council, coming from different Member States, are jointly responsible for the decisions taken by the Council and thus are collectively accountable.
Ajatus pöytäkirjojen julkaisemisesta herättää huolta siitä, että EKP:n neuvoston jäsenten riippumattomuus vaarantuisi, sillä heidän puolueettomuuteensa yritettäisiin kenties vaikuttaa epätoivottavalla tavalla ja samalla asettaa heidät henkilökohtaiseen vastuuseen päätöksistä.
There is a concern that the publication of the minutes could hamper the independence of the Governing Council members, because it could expose them to undesirable attempts to impede on their impartiality and thereby to make them individually accountable.
Lisäksi olen huolissani siitä, että julkaiseminen saattaisi johtaa EKP:n neuvoston jäsenten luokitteluun kotimaansa perusteella, vaikka he eivät niitä neuvostossa edusta.
Also, I personally am concerned by the fact that it might lead to a categorization of governing council members according to their countries which they do not represent in the governing council.
Näin kansalaisille annetaan kattavat tiedot ja kaikki tarvittavat perustelut reaaliaikaisesti, joten en näe painavia syitä muuttaa nykyistä käytäntöä.
As this approach provides the public with comprehensive information and all relevant explanations in real-time, I see no strong reason to change the current practice.
Sitä paitsi keskuspankin on kerrottava, millaista analyysikehystä se käyttää sisäisessä päätöksenteossaan ja arvioidessaan taloustilannetta, ja tehtävä toistuvasti selväksi, mille taloudellisille periaatteille sen linjapäätökset perustuvat ja miten eri näkökohtia on punnittu.
Besides, the central bank needs to explain the analytical framework used for its internal decision-making and its assessment of the state of the economy, and to frequently make clear what the economic rationale underlying its policy decisions is and how a balancing act is being made.
Mitä ajattelette siitä, että Yhdysvaltain keskuspankki ja Englannin keskuspankki julkaisevat kokouspöytäkirjansa?
What do you think about the publication by the Fed or the Bank of England of the minutes of their meetings?
Parhaaseen mahdolliseen avoimuuskäytäntöön kuuluu, että keskuspankki kertoo selkeästi, miten se hahmottaa sille annetun tehtävän ja mitkä ovat sen toiminnan päämäärät.
A state of the art transparency regime requires the central bank to clearly explain how it interprets its mandate and to be forthcoming about its policy goals.
Tämä auttaisi kansalaisia seuraamaan ja arvioimaan keskuspankin toimintaa.
This helps the public to monitor and evaluate the central bank’s performance.
Rahapolitiikan osalta pankin tärkeimpänä avoimuuteen liittyvänä huolenaiheena täytyy olla se, miten tehokkaasti rahapolitiikka vastaa sille asetettuja lakisääteisiä tavoitteita.
With regard to monetary policy, the bank’s overriding concern with regard to transparency must be the effectiveness of monetary policy in meeting its statutory objectives.
EKP on kertonut virallisesta rahapoliittisesta strategiastaan ja perustellut reaaliaikaisesti rahapoliittiset päätökset, joilla se toteuttaa strategiaansa käytännössä.
The ECB has announced a formal monetary policy strategy and explains monetary policy decisions applying that strategy de facto, in real-time.
Useimmat keskuspankit pitävät nykyisin avoimuutta tärkeänä osana rahapoliittista toimintakehystään.
Nowadays, most central banks consider transparency to be a crucial component of their monetary policy framework.
Avoimuuden lisääminen on toivottavaa, jos kansalaiset sen ansiosta ymmärtävät rahapolitiikkaa paremmin ja rahapolitiikasta tulee uskottavampaa ja tehokkaampaa.
Efforts to enhance transparency are welcome, if they contribute to ensuring that monetary policy is better understood by the public and becomes more credible and effective.
Tämän vuoksi useimmat keskuspankit, myös Yhdysvaltain keskuspankki ja EKP, ovat korostaneet tehokkaan viestinnän merkitystä ja vuorovaikutusta kansalaisten kanssa.
In this respect, most central banks, including the Fed and the ECB, have stressed the importance of effective communication and proper interaction with the public.
Keskuspankilla voi olla käytettävissään monia tapoja parantaa viestintää, joten aina ei ole selvää, miten avoimuutta on parasta toteuttaa missäkin tilanteessa.
Because a central bank may have several options to enhance its communications, it is not always clear what transparency mode is best under given circumstances.
Päätöksentekoelinten kokouspöytäkirjojen julkaiseminen on yksi mahdollinen tapa muiden joukossa tiedottaa päätöksistä.
Concerning the publication of the minutes of decision making bodies, this is one possible element in the array of means of communicating decisions.
Tietyissä olosuhteissa saattaa olla hyödyllistä antaa lisätietoja erilaisista näkemyksistä päätöksentekoelimen sisällä ja periaatteista, joihin päätös perustuu.
Under certain circumstances, it may provide useful additional information on the diversity of views within a decision making body and the reasoning underlying the decision.
Kuten jo totesin vastauksessani kysymykseen nro 27 tähän toimintatapaan saattaa kuitenkin liittyä myös kielteisiä puolia, jotka eivät edistä viestintää.
However, as I explained in the answer to question 27, it may entail notable downsides which do not enhance communication.
Näin ollen Yhdysvaltain keskuspankin ja Englannin keskuspankin päätös julkaista eritellyt pöytäkirjat on yksi lähestymistapa muiden joukossa.
Against this background, the approach by the Fed and the Bank of England to publish attributed minutes is one possible approach.
EKP:n päätöstä olla julkaisematta kokouspöytäkirjojaan on tarkasteltava suhteessa EKP:n ja eurojärjestelmän erityistarpeisiin ja -olosuhteisiin.
The fact that the ECB does not publish its minutes has to be seen in light of the specific needs and circumstances of the ECB and the Eurosystem more broadly.
Näin EKP:n neuvosto voi tehdä rahapoliittiset päätöksensä täysin riippumattomana ja jäsentensä kollektiivista vastuuta korostaen.
It allows the Governing Council to make monetary policy decisions in full independence and with a view to emphasising the members' collective accountability.
On myös perussopimuksen vaatimusten mukaista pitää EKP:n neuvoston keskustelut luottamuksellisina.
Moreover, it is in line with the Treaty requirement to keep the deliberations of the Governing Council confidential.
Mitä mieltä olette rahapoliittisesta keskustelusta?
What is your opinion of the monetary dialogue?
Voisivatko EKP:n johtokunnan jäsenet keskustella rahapolitiikasta ja johtokunnan päätöksistä muiden poliittisten toimijoiden kanssa vai vahingoittaisiko tämä pankin riippumattomuutta?
Might ECB Board members discuss monetary policy and its decisions with other political actors or would this harm the bank’s independence?
EKP:n pääjohtajan ja talous- ja raha-asioiden valiokunnan neljännesvuosittaiset tapaamiset tarjoavat EKP:lle hyvän tilaisuuden kertoa rahapolitiikastaan Euroopan kansalaisten edustajille ja saada näiltä palautetta.
The quarterly meetings between the President of the ECB and the Committee on Economic and Monetary Affairs are a prime opportunity for the ECB to explain its monetary policy to the representatives of the European citizens and to receive feedback.
Tätä täydentävät johtokunnan jäsenten osallistuminen ECON-valiokunnan kokouksiin ja parlamentin täysistuntoihin sekä parlamentin jäsenten epäviralliset vierailut EKP:hen ja etenkin ECON-valiokunnan vuotuinen vierailu.
This is complemented by further appearances of Executive Board members in ECON and in plenary as well as by informal visits of MEPs to the ECB including notably the annual visit of the ECON Committee.
Kaikki tämä on osa EKP:n tapaa täyttää vastuuvelvoitteensa Euroopan parlamenttia kohtaan ja myötävaikuttaa erittäin tuloksekkaaseen ja rakentavaan vuoropuheluun näiden kahden toimielimen kesken.
All of this forms part of the discharging of the ECB’s accountability towards the European Parliament and should contribute to a very productive and constructive dialogue between the two institutions.
EKP on muutoinkin säännöllisesti yhteydessä Euroopan unionin toimielimiin ja elimiin (esimerkiksi Euroryhmään ja ECOFIN-neuvostoon).
Beyond that, there is regular interaction with European institutions and bodies such as the Eurogroup and the ECOFIN Council.
Tietoja vaihdetaan myös teknisellä tasolla komission ja jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa esimerkiksi erilaisissa EU-komiteoissa, perussopimuksen määräysten mukaisesti ja keskuspankin riippumattomuusvaatimusta noudattaen.
Exchange of information at the technical level with the Commission and national governments also takes place, i.a. in various EU committees, in line with the provisions of the Treaty and respecting the bank’s independence.
Elämme monessakin mielessä varsin haastavia aikoja, mutta keskityn tässä kolmeen keskeiseen haasteeseen.
The current times are quite challenging in many respects but let me focus on three main ones.
Ensimmäinen haaste koskee rahapolitiikan normalisointia.
The first one is the normalisation of monetary policy.
Euroalue on vähitellen toipumassa syvästä talous- ja rahoituskriisistä, ja toipuminen vaihtelee maasta, markkinoista ja alasta toiseen.
Gradually, the euro area is recovering from the deep economic and financial crisis, although progress is not even among countries, markets and sectors.
Jossakin vaiheessa EKP palauttaa keskeiset korot aiemmilla tasoille ja poikkeustoimenpiteistä luovutaan asteittain sitä mukaa, kun niitä ei enää tarvita siirtämään rahapolitiikan vaikutuksia talouteen ja lopulta hintoihin.
At some point in time, the ECB will return key interest rates to levels as seen before, while non-standard measures will be phased out to the extent that they would no longer be needed to ensure the transmission of monetary policy to the economy and, ultimately, prices.
Näiden toimien oikea ajoittaminen on haasteellista, etenkin kun nykyinen toimintaympäristö on edelleen hyvin epävarma ja hauras.
Setting the right timing for these actions is a challenge, especially in the current environment which is still characterised by uncertainty and vulnerabilities.
Toisen haasteen mainitsin jo aiemmin: rahoituskriisi on nostanut esiin joukon kysymyksiä rahapolitiikan ja rahoitusvakauden välisestä suhteesta.
The second one, I already mentioned earlier: the financial crisis has raised a number of questions on the relation between monetary policy and financial stability.
On oleellista oppia ymmärtämään aiempaa paremmin, mikä on rahoitusalan rooli välitysmekanismina.
A better understanding of the role of the financial sector in the transmission mechanism is of the essence.