natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jäsenvaltiot voivat olla mukana kansainvälisillä taloudellisilla foorumeilla, kuten Kansainvälisessä valuuttarahastossa, missä niillä voi olla kannettavanaan taloudellista vastuuta, mutta niiden on toimittava tiiviissä yhteistyössä asianomaisen unionin toimielimen kanssa tapauksissa, joissa käsiteltävä asia kokonaan tai osittain kuuluu unionin toimivallan piiriin.
While Member States are members of international economic fora such as the IMF, where they may bear financial responsibilities, they need to act in close association with the responsible Union institution whenever all or parts of a subject-matter fall under a Union competence.
Koordinointia pyritään parhaillaan lisäämään.
Efforts are underway for more coordination.
Perussopimuksen 138 artiklan mukaan neuvosto (euromaat) voi vahvistaa "yhteiset kannat talous- ja rahaliiton kannalta erityisen merkittäviin kysymyksiin" ja hyväksyä toimenpiteitä "yhtenäisen edustuksen varmistamiseksi kansainvälisissä rahoituslaitoksissa ja -konferensseissa".
Article 138 of the Treaty foresees for the Council (in Euro composition) the possibility to adopt “common positions on matters of particular interest for EMU” and “ensure unified representation within the international financial institutions and conferences”.
Itse olen sitä mieltä, että pitkällä aikavälillä talouden ohjausjärjestelmän vahvistuessa ja kun kantoja koordinoidaan paremmin, euroa tai EU:ta voi kansainvälisillä areenoilla parhaiten edustaa yksi taho, kunhan EU:n sisäiset päätöksentekomekanismit ovat tehokkaita.
In the longer term, I personally favour, as economic governance is strengthened and positions become more coordinated, a single euro or EU representation in international fora, provided the internal European decision making mechanisms are efficient.
Miten arvioisitte Yhdysvaltain dollarin ja euron välisen vaihtokurssin kehitystä viime aikoina?
How do you assess the recent evolution of the USD/EUR exchange rate?
Entä miten arvioisitte juan renminbin ja euron välisen vaihtokurssin kehitystä viime aikoina?
How do you assess the recent evolution of the Renminbi/EUR exchange rate?
Kykenevätkö keskuspankit mielestänne torjumaan liiallista epävakaisuutta tehokkaasti?
Do you think that Central Banks are able to fight efficiently against excessive volatility?
Olisiko euron kansainvälistä roolia vahvistettava?
Do you think that the international role of the Euro should be encouraged?
Valuuttakursseihin ovat viimeisten 14 kuukauden aikana vaikuttaneet talouden elpyminen, julkisen talouden tilanne ja eri puolilla maailmaa toteutettu rahapolitiikka.
Exchange rate developments over the last 14 months were to a large extent shaped by the evolution of the economic recovery, fiscal conditions and monetary policy around the world.
Vuoden 2010 alkupuoliskolla euron arvo laski suhteessa Yhdysvaltain dollariin, mikä heijasteli kasvavaa huolta julkisen talouden velkatilanteesta eräissä euroalueen maissa ja makrotalouden nopeampaa elpymistä Yhdysvalloissa.
In the first half of 2010 the euro depreciated against the US dollar reflecting rising concerns about the sovereign debt situation in some euro area countries and a stronger macroeconomic recovery in the United States than in the euro area.
Vuoden jälkipuoliskolla euro vahvistui - joskin hieman epävakaassa tilanteessa - lähinnä siksi, että huoli julkisen talouden velasta lientyi ja myös Yhdysvaltain tilanne vaikutti talouteen piristävästi.
In the second half of the year the euro rebounded, amid some volatility, owing mostly to the alleviation of concerns about sovereign debt and an additional economic stimulus in the United States.
Tammi- ja helmikuussa 2011 valuuttakurssit ilmensivät pääasiassa epävarmuutta siitä, miten eräiden öljyntuottajamaiden tilanne kehittyy jatkossa.
In January and February 2011, exchange rates mainly reflected uncertainty about future developments in some oil producing countries.
Sen jälkeen, kun juan renminbi ei enää kesäkuun 2010 jälkeen ole ollut käytännössä sidottu Yhdysvaltain dollariin, sen arvo on noussut noin neljä prosenttia suhteessa dollariin, mutta laskenut yli seitsemän prosenttia suhteessa euroon, ja sen nimellinen efektiivinen kurssi on laskenut noin kolme prosenttia.
Since the exit of its de facto peg to the US dollar in June 2010, the renminbi has appreciated by about 4% against the US dollar, but it has depreciated by more than 7% against the euro and 3% in nominal effective terms.
Mielestäni Kiinan viranomaisten olisi hyödynnettävä uuden toimintakehyksen mahdollistamaa joustomahdollisuutta siten, että juan renminbin efektiivisen kurssin annettaisiin vähitellen vahvistua.
I think the Chinese authorities should use the flexibility offered by the new policy framework to allow a gradual appreciation of the renminbi in effective terms.
Kansainvälinen yhteisö on yhtä mieltä siitä – kuten G20-johtajat jälleen toivat esiin Soulissa viime vuonna – että siirtyminen markkinaehtoisempiin valuuttakurssijärjestelmiin, valuuttakurssien vakauttaminen vastaamaan niiden perustana olevia talouden perustekijöitä ja pidättäytyminen valuuttojen arvon alentamisesta kilpailusyistä on nousevan talouden maiden, myös Kiinan, ja kansainvälisen yhteisön edun mukaista.
The international community agrees – and it was restated by G20 Leaders in Seoul last year – that moving towards more market-determined exchange rate systems, enhancing exchange rate stability to reflect underlying economic fundamentals, and refraining from competitive devaluation of currencies, are in the interest of the emerging economies concerned, including China, and of the international community.
Selvää, on, että valuuttakurssien liiallinen epävakaus ja hallitsemattomat heilahtelut vaikuttavat kielteisesti talouden ja rahoitusvakauteen.
It is clear that excess volatility and disorderly movements in exchange rates have adverse implications for economic and financial stability.
Keskuspankkien kyvystä puuttua valuuttakurssien liialliseen epävakaisuuteen voidaan todeta, että euroalue on ottanut käyttöön joustavan valuuttakurssijärjestelmän, mikä tarkoittaa, että markkinat määrittelevät euron ulkoisen arvon euroalueen ulkopuolisten valtioiden valuuttoihin nähden.
Regarding central banks’ ability to address excessive exchange rate volatility, the euro area has adopted a flexible exchange rate regime, implying that the external value of the euro vis-à-vis the currencies of third countries is determined by the market.
Näin EKP voi keskittyä tavoitteeseensa eli hintatason vakauden säilyttämiseen, minkä pitäisi myös auttaa hillitsemään liiallista valuuttakurssien heilahtelua.
This allows the ECB to focus on its objective – the preservation of price stability – and should contribute to limit exchange rate volatility.
EKP:n harjoittaman rahapolitiikan uskottavuus lisää euron käyttöä kansainvälisissä yhteyksissä.
The credibility of the monetary policy of the ECB will foster a greater use of the euro in international transactions.
Mitä mieltä olette G20-ryhmän saavutuksista?
How do you assess the achievements of the G20?
Mitkä ovat näkemyksenne nykyisestä koordinaation tasosta?
What are your views on the current level of coordination?
G20-ryhmän merkitys on ollut suuri, sillä se on toiminut korkean tason liikkeellepanevana voimana kriisin rajoittamisen ja hallinnan sekä tulevien kriisien ehkäisyn osalta.
The G20 has been instrumental in providing high-level political impetus for crisis containment, crisis management and future crisis prevention.
G20-ryhmän täytyy pysyä yhtenäisenä myös kriisin mentyä.
G20 cohesion must be ensured also once the crisis is over.
Siksi on erittäin tervetullutta, että G20-johtajat - viimeksi Soulin huippukokouksessa marraskuussa 2010 - korostivat jatkuvan kansainvälisen poliittisen yhteistyön merkitystä rahoituskriisin perimmäisten syiden selvittämiselle ja perustan luomiseksi terveellä pohjalla olevalle maailmantalouden kasvulle.
It is hence highly welcome that G20 Leaders, most recently at their Seoul Summit in November 2010, underlined the importance of continued international policy cooperation to address the root causes of the financial crisis and to lay the foundations for sound global economic growth.
Pidän G20-valtioiden osoittamaa huomattavaa yhteisvastuullisuutta rohkaisevana.
I must say that I am encouraged by the high level of collective responsibility by G20 members.
Samalla olen kuitenkin huomannut, että G20-ryhmän jäsenten erilaisuus vaikeuttaa suuresti koordinointia ja sopimista yhteisistä kannoista.
At the same time, I note that the heterogeneity of the membership of the G20 makes it much more difficult to coordinate and agree on common positions.
Lisäksi olisi tärkeää laajentaa prosessia siten, että myös muut maat osallistuisivat siihen.
Also, it is important that the process becomes more inclusive, to involve other countries.
G20-tapaamisten esityslistalla olevista aiheista haluaisin mainita seuraavat:
Among the various items on the agenda of the G20, I would highlight the following:
Ensinnäkin G20-ryhmän vahvan, kestävän ja tasapainoisen kasvun kehys on hyödyllinen monenvälisen yhteistyön väline.
First, the G20 Framework for Strong, Sustainable and Balanced Growth is a useful mechanism in multilateral cooperation.
Nyt on olennaista se, että kaikki G20-maat ja Kansainvälinen valuuttarahasto täyttävät kehykseen liittyvät velvoitteensa kaikilta osin.
It is now vital that all G20 members, together with the IMF fully live up to their commitments made within this framework.
Tätä varten on tärkeää toteuttaa rohkeita toimenpiteitä, joilla suojataan julkisen talouden kestävyyttä ja pannaan täytäntöön kunnianhimoisia rakenteellisia uudistuksia.
In this respect, bold measures to safeguard fiscal sustainability and ambitious structural reforms are key.
Euroopan olisi oltava tässä esimerkkinä.
Europe should lead by example.
Toiseksi todettakoon, että G20-johtajat hyväksyivät rahoitusjärjestelmän muutoksen keskeiset osatekijät, joka perustuu muun muassa Baselin komitean ja finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän tekemään huomattavaan työhön.
Second, G20 Leaders endorsed the key building blocks for the transformation of the financial system, including the important work done by the Basel Committee and the FSB.
G20-maiden olisi nyt tärkeää edelleen jatkaa yhdessä sovittujen toimien toteuttamista.
It is now important for G20 members to make further progress on implementing the agreements reached.
C. Rahoitusvakaus ja valvonta
C. Financial Stability and Supervision
Mitä keinoja suosittelisitte makro- ja mikrotason vakauden valvonnan välisten yhteyksien lujittamiseen?
What would you recommend to strengthen the links between macro and micro supervision?
Uskotteko, että Euroopan järjestelmäriskikomitealla ja Euroopan valvontaviranomaisella tulee olemaan todellista valtaa?
Do you believe the ESRB and the ESA’s will have effective powers?
Vasta perustettu Euroopan finanssivalvojien järjestelmä on ensimmäinen askel makro- ja mikrotason vakauden valvonnan välisten yhteyksien lisäämisen suuntaan.
The newly established European System of Financial Supervision is the first step to boost the cooperation between the micro and macro prudential supervision.
Viranomaisten olisi kehitettävä järjestelmää yhteisen valvontakulttuurin pohjalta niin, että makro- ja mikrotason vakauden valvonta täydentäisivät toisiaan entistä paremmin ja että rajat ylittävää valvontaa tehostettaisiin.
The System should be developed on a common culture of supervision between the authorities in order to improve the complementarities of micro and macro prudential supervision and to strengthen cross-border supervision.
Kaikkien kolmen Euroopan valvontaviranomaisen ja Euroopan järjestelmäriskikomitean olisi käsiteltävä riittävää ja tehokasta tietojenvaihtoa, tietojen analysointia ja menetelmiä.
The three ESAs and the ESRB should act upon an adequate and effective exchange of information, analysis of data and methodologies.
Jotta Euroopan järjestelmäriskikomitean ja Euroopan valvontaviranomaisen toiminta olisi tehokasta, niiden olisi hyödynnettävä täysimääräisesti niille asetuksissa annetut toimivaltuudet ja välineet.
To be effective, the ESRB and the ESAs should fully exploit the competences and instruments that the regulations provide them.
Oikeudellisessa kehyksessä Euroopan valvontaviranomaiselle annetaan tiettyjä sitovia toimivaltuuksia, joihin kuuluvat muun muassa teknisten standardien määrittäminen (ovat EU:n lainsäädäntöön sisällytettyinä velvoittavia), valtuudet tutkia EU:n lainsäädäntöön kohdistuvia rikkomuksia sekä mahdollisuus soveltaa yrityksiä ja markkinatoimijoita sitovia oikeudellisia välineitä.
In particular, the legal framework foresees certain binding powers for the ESA’s , including technical standards enforceable when transposed into EU law, authority to investigate on EU law breaches and a possible trigger of legal instruments binding for firms or market participants.
Euroopan järjestelmäriskikomitealle lainsäätäjä sen sijaan antoi tehtäväksi "toimia tai selittää".
Conversely, the legislator gave the ESRB an “act or explain” role.
Nämä toimivaltuudet voivat olla tosiasiallisia, kun ne perustuvat uskottavuuteen, maineeseen ja osaamiseen.
These powers can be effective whilst anchored on credibility, institutional reputation and excellence.
Tällainen henkisiin tekijöihin pohjautuva auktoriteetti perustuu ennen kaikkea Euroopan järjestelmäriskikomitean ja Euroopan valvontaviranomaisen riippumattomuuteen ja riittävään henkilöstöön ja määrärahoihin.
Such intellectual authority relies, among other, on the ESRB and the ESA’s independence, adequate staffing and budget endowment.
Onko mielestänne olemassa mahdollisuus, että Euroopan järjestelmäriskikomitean ja EKP:n välille voisi syntyä rahapolitiikkaa koskeva eturistiriita?
As far as the ESRB is concerned, do you see a potential conflict of interest with the ECB mandate in relation to monetary policy?
Minusta eturistiriidan vaaraa ei ole.
I see no conflict of interest.
EKP:n ja Euroopan järjestelmäriskikomitean vastuualueet ovat selvästi erilaiset.
The policy responsibilities of the ECB and the ESRB are clearly distinct.
EKP:n ensisijainen tehtävä on ylläpitää hintavakautta euroalueella.
The ECB’s primary objective is to maintain price stability in the euro area.
Lisäksi se myötävaikuttaa "...rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvän toimivaltaisten viranomaisten politiikan moitteettomaan harjoittamiseen" ja markkinainfrastruktuurien toimivuuteen.
Furthermore it contributes “to the smooth conduct of policies pursued by the competent authorities relating to… the stability of the financial system” and promotes the smooth functioning of market infrastructures.
Euroopan järjestelmäriskikomitea puolestaan vastaa koko EU:n rahoitusjärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta, yksilöi rahoitusvakauteen liittyviä riskejä, varoittaa niistä tarvittaessa ja antaa toimintasuosituksia niiden varalta.
The ESRB instead is responsible for macro-prudential oversight across the EU’s financial system, identifies risks to financial stability and, where necessary, issues risk warnings and recommendations for action to address such risks.
EKP:n tehtävä on selvästi hintavakauden ylläpitäminen rahapolitiikkaa tehokkaasti käyttäen, kun taas Euroopan järjestelmäriskikomitealla on käytettävissään makrotason vakauden välineitä (joita on kehitettävä edelleen) rahoitusjärjestelmään kohdistuvien riskien varalta.
There is a clear and efficient assignment to use monetary policy to maintain price stability and a (to be further developed) macro-prudential tool set to address risks to the financial system.
On kuitenkin muistettava, että hintavakautta ja rahoitusvakautta ei voida analysoida toisistaan riippumatta.
Having said this, one has to acknowledge that price stability and financial stability cannot be analysed independently from each other.
Pitkällä aikavälillä hintavakaus edistää rahoitusvakautta, ja ilman rahoitusvakautta keskuspankki ei voi ylläpitää hintavakautta.
In the long run, price stability contributes to financial stability, while financial stability is a prerequisite for the central bank’s ability to maintain price stability.
Tämä tarkoittaa, että EKP:n ja Euroopan järjestelmäriskikomitean tavoitteet tukevat toisiaan.
Thus both, the ECB’s and the ESRB’s objectives, mutually reinforce each other.
On kuitenkin olemassa tilanteita, joissa rahapolitiikan välineet vaikuttavat rahoitusvakauteen ja päinvastoin ja joissa makrotason vakauteen liittyvät poliittiset välineet vaikuttavat inflaatioon.
Nevertheless, one could also think of situations, in which the use of monetary policy instruments affects financial stability and vice versa in which macro-prudential policy instruments have an impact on inflation.
Olen vakuuttunut siitä, että EKP:n ja Euroopan järjestelmäriskikomitean riippumattomuus takaa sen, että niiden kummankin poliittiset välineet suunnitellaan tavoitteiden mukaisiksi.
I am confident that the independence of the ECB and ESRB will make sure that the respective policy instruments will be geared to the objectives for which the tools have been designed.
Lisäksi keskuspankkien pääjohtajat ovat edustettuina Euroopan järjestelmäriskikomiteassa, joten sekä makrotaloudellista tilannetta että rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä koskevien tietojen kulku on lähes varmaa.
Furthermore, due to representation of central bank governors in the ESRB, the necessary information flows with respect to both the macroeconomic situation and financial stability risks is guaranteed quasi by definition.
Siinäkään tapauksessa, että makrotason vakautta koskeva politiikka epäonnistuisi (se olisi tehotonta tai viranomaiset soveltaisivat sitä puutteellisesti), keskuspankki ei joutuisi pitkään ristiriitatilanteeseen, koska hinta- ja rahoitusvakaus tukevat toisiaan pitkällä aikavälillä (ks. kysymys nro 6).
Even when macro-prudential policy would fail (in the sense of being either ineffective or being implemented in an insufficient manner by the competent authorities), there is no long run conflict for the central bank due to the alignment of price and financial stability in the long run (see question 6).
Siinä tapauksessa keskuspankki saattaisi lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä joutua puuttumaan rahoituksen epätasapainotilojen lisääntymiseen ja hyväksymään tilapäiset poikkeamat hintavakauden kvantitatiivisesta määritelmästä (esimerkiksi hieman alhaisempi kuluttajahintainflaatio varallisuushintojen yleisen nousun aikana).
In the short to medium run, the central bank in that case might have to “lean against the wind” of growing financial imbalances and accept to live with a temporary deviation from its quantitative definition of price stability (e.g. slightly lower consumer price inflation in times of a growing general asset price boom).
Tämä toimintatapa turvaisi hinta- ja rahoitusvakauden pitkällä aikavälillä, koska se auttaisi hillitsemään rahoituksen epätasapainoa ja siten välttämään voimakkaan disinflaation tai jopa deflaation epätasapainotilojen purkautumisvaiheessa.
Such a policy would secure price and financial stability in the long run, as it would help to contain the financial imbalance and thus avoid strong dis- or even deflation during the unravelling phase of these imbalances.
Kuplien puhkaisemisen periaate on aina sisältynyt EKP:n kahden pilarin strategiaan rahapilarin kautta ja etenkin sen yhteyden kautta, joka vallitsee rahavarojen ja luottotilanteen kehityksen sekä suuria kustannuksia aiheuttavien rahoitusalan suhdannevaihteluiden välillä.
The principle of leaning against the wind has always been an implicit part of the ECB’s two pillar strategy through the monetary pillar and especially the link between money and credit developments and costly financial boom and bust cycles.
Lisäksi tällaiset rahapolitiikan päätöksentekijöiden kannalta hyvin haastavat tilanteet todennäköisesti harvenevat ja lievenevät Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisen ansiosta.
Also such more challenging situations for monetary policy makers are likely to be diminished in terms of frequency and severity, due to the establishment of the ESRB.
21 Mitä mieltä olette EKP:n tulevasta roolista pankkitoiminnan valvonnassa?
21 How do you see the ECB’s role in banking supervision in the future?
EKP:llä on merkittävä rooli tässä uudessa toimintakehyksessä, sillä se antaa Euroopan järjestelmäriskikomitealle analyyttistä, tilastollista, hallinnollista ja logistista tukea ja vastaa sen sihteeristöstä.
The ECB will play an important role in the new framework, as it provides the analytical, statistical, administrative and logistical support to the ESRB, including the Secretariat of the ESRB.
EKP:n yleisneuvoston kaikkien jäsenten osallistumisen myötä EKP:llä on valmius antaa Euroopan järjestelmäriskineuvoston käyttöön EU:n kaikkien keskuspankkien asiantuntemus makrotalouden, rahoituksen ja rahatalouden aloilla.
The ECB should also bring to the benefit of the ESRB, with the participation of all the members of the ECB’s General Council, the macro-economic, financial and monetary expertise of all EU central banks.
Tätä myötävaikutusta tukevat lisäksi EKP:n ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän toimet keskuspankkitoimintojen alalla (rahoitusvakautta koskevat ja makrotalouden analyysit, tilastotietojen kerääminen) sekä EU:n kansallisiin keskuspankkeihin liittyvät yleiset asiantuntemuksen, resurssien ja rakenteiden synergiaedut.
This contribution will be underpinned by the activities of the ECB and ESCB in the various central banking areas (financial stability analysis, macro-economic analysis, collection of statistical information) and by the overall synergies in terms of expertise, resources and infrastructure of the EU NCBs.
EKP:n pankkivalvontakomitea, jonka puheenjohtaja olin vuosina 2007–2011, toimi jo aktiivisesti tällä alalla.
The Banking Supervision Committee of the ECB, which I chaired between 2007 and 2011, was already active in this domain.
Komitean asiantuntemus ja sen tekemä valmisteleva työ ovat hyödyllisiä Euroopan järjestelmäriskineuvoston uudelle neuvoa-antavalle tekniselle komitealle.
Its experience and preparatory work will be useful for the new Advisory Technical Committee of the ESRB.
EKP osallistuu Euroopan pankkiviranomaisen ja Euroopan pankkikomitean (taso 2) kokouksiin ja esittää siinä yhteydessä käsityksensä teknisistä näkökohdista.
Finally, the ECB participates in the meetings of the EBA as well as the level 2 European Banking Committee (EBC) and will bring its contribution to the technical discussions in these forums.
Kuten tiedätte, EKP antaa lisäksi oikeudellisia lausuntoja kaikista EU:n (ja kansallisen) tason aloitteista, joilla voi olla vaikutusta rahoitusvakauteen (esimerkiksi vakavaraisuusdirektiivi CRD IV).
Furthermore, as you know, the ECB provides legal opinions on all EU (and national) initiatives that may affect financial stability, like for instance CRD IV.
22 Mitä seikkoja pidätte finanssipalvelulainsäädännön kannalta kiireellisimpinä?
22 What do you see as the most pressing issues in the financial services legislation?
Ensinnäkin uusia Basel III ‑sääntöjä, jotka koskevat muun muassa velkaantuneisuusasteeseen liittyviä uusia toimenpiteitä, likviditeettinormeja ja suhdannevarauksia.
Firstly, the new Basel III rules, including new measures on leverage ratios, liquidity standards and counter-cyclical buffers.
Näitä uusia sääntöjä ollaan toteuttamassa Euroopassa siten, että muutetaan vakavaraisuusdirektiiviä, jota Euroopan komissio parhaillaan käsittelee.
Implementation of these new rules is underway in Europe via changes to the Capital Requirements Directive (CRD IV), which the European Commission is currently working on.
Haluaisin tässä yhteydessä korostaa, että vakauden valvontaa koskevaan sääntelyyn kuuluu osatekijöitä, jotka kytkeytyvät hyvin tiiviisti makrotason vakauden valvontaan.
I would like to stress here that there are elements of the prudential regulation which are very closely linked to macroprudential supervision, such as the counter-cyclical buffers where the ESRB is expected to play an important role in collaboration with the EBA.
Tällaisia ovat muun muassa suhdannevaraukset, joihin Euroopan järjestelmäriskineuvosto yhdessä Euroopan pankkikomitean kanssa todennäköisesti vaikuttaa merkittävästi.
Secondly, the work on systemically important financial institutions (SIFIs).
Se on tarkoitus saada valmiiksi vuonna 2011.
This should be completed in 2011.