natgillin/translations-raw huggingface dataset:
· Jäsenvaltioiden erot jätepolitiikan (täytäntöönpanon) edistymisessä ovat edelleen liian lukuisia ja liian suuria.
· Differences between Member States in terms of progress in (implementing) waste policy are still too numerous and too wide.
· Osittain tämän seurauksena laiton ja ei-toivottava jätteen kuljetus on yhä yleinen ilmiö.
· Partly as a consequence of this, illegal and undesirable transport of waste is still a frequent occurrence.
· Jätepolitiikan tulkinnasta ja täytäntöönpanosta, mukaan luettuina määritelmät, käydään jatkuvaa keskustelua.
· There is a continuing debate on the interpretation and implementation of waste policy, including with regard to definitions.
· EU:n jätelainsäädännön täytäntöönpano ja soveltaminen on riittämätöntä.
· EU legislation on waste is being inadequately implemented and enforced.
Näiden ongelmien vuoksi suhtaudun esittelijänä myönteisesti siihen, että komissio on tehnyt ehdotuksen strategiaksi.
In the light of these problems, your rapporteur welcomes the fact that the Commission has finally put forward a proposal for a strategy.
Valitettavasti ehdotuksessa kuitenkin käsitellään edellä mainittuja ongelmia vain hyvin suppeassa määrin.
Regrettably, however, the proposal only addresses the aforementioned problems to a very limited extent.
Jätteiden syntymisen ehkäisemisen ja kierrätyksen alalla ehdotetaan vain muutamia konkreettisia toimenpiteitä.
Few concrete measures are being proposed in the area of prevention and recycling.
Ainoat konkreettiset ehdotukset on tehty puitedirektiivin tarkistamisen yhteydessä.
The only concrete proposals put forward have been taken up in the revision of the framework directive.
EU:n jätepolitiikan tärkein päämäärä on ympäristönsuojelu, ei jätteen sisämarkkinoiden edistäminen.
The main aim of EU waste policy is to protect the environment, not to facilitate the internal market for waste.
On toki tärkeää poistaa vilpillinen kilpailu jätemarkkinoilla.
It is, of course, important to eliminate unfair competition on the waste market.
Tämä tarkoittaa, että kaikkiin jäsenvaltioihin on sovellettava samoja ympäristöehtoja ja että ympäristöehtoja on valvottava.
That means that the same environmental conditions must apply to all of the Member States and must be enforced.
Yhteisön jätelainsäädännöllä on 30-vuotinen historia, mutta valitettavasti emme sovella vielä läheskään samoja ympäristöehtoja.
Despite a history of 30 years of European legislation on waste, we are, regrettably, still a long way from applying the same environmental conditions.
Tiettyjen jätevirtojen osalta lainsäädäntöä ei ole vielä olemassa.
In the case of a number of waste streams, no legislation is in place as yet.
Nykyistä lainsäädäntöä ei myöskään panna täytäntöön eikä valvota (samalla tavoin) kaikissa jäsenvaltioissa.
In addition, existing legislation is not being implemented and enforced (in the same way) in every Member State.
Siksi on erittäin tärkeää pyrkiä parantamaan nykyisen EU:n jätelainsäädännön soveltamista, täytäntöönpanoa ja valvontaa.
It is therefore very important to pay attention to improving the way in which current EU waste legislation is applied, implemented and enforced.
Olisi myös syytä korostaa, että tulevassa EU:n jätepolitiikassa on edelleen sovellettava täysimääräisesti ennalta varautumisen periaatetta, saastuttaja maksaa ‑periaatetta, tuottajan vastuun periaatetta sekä läheisyyden ja omavaraisuuden periaatteita.
It should also be stressed that the precautionary principle, the 'polluter pays' principle, the principle of producer responsibility and the principles of proximity and self‑sufficiency must continue to be fully applied in future EU waste policy.
Varsinkin erityisjätevirtojen osalta yksittäisen tuottajan vastuun periaate voi johtaa myönteisiin tuloksiin, kuten esimerkiksi pakkausten, paristojen, autojen ja sähkölaitteiden kohdalla.
Above all for specific waste streams, the principle of individual producer responsibility can produce positive results, as, for example, in the case of packaging, batteries, cars and electrical equipment.
Tärkeimmät toimenpiteet
The key measures
Komissio on ehdottanut toimenpidepakettia, joka voidaan jakaa neljään pääalueeseen.
The Commission has proposed a package of measures, which may be divided into four main areas.
Näitä toimenpiteitä selvitetään ja luonnehditaan jäljempänä:
These measures are set out, and commented on, below:
Komissio ehdottaa, että useita määritelmiä olisi selkiytettävä, sovellettava eri tavoin tai tulkittava toisin.
The Commission is proposing that a number of definitions be clarified, applied in a different way or interpreted differently.
Kyseessä ovat jätteen, huolehtimisen, hyödyntämisen ja kierrätyksen määritelmät.
The definitions concerned are those of waste, disposal, recovery and recycling.
Käytännössä on ilmennyt, että EU:n jätepolitiikassa käytettyihin määritelmiin liittyy useita väärinkäsityksiä ja tiettyä epävarmuutta.
In practice, it has become apparent that there are various misunderstandings, and some uncertainty, surrounding the definitions used in EU waste policy.
Suurin syy tähän on, että käytännön tilanne erilaisine jätevirtoineen ja jätteenkäsittelytapoineen on hyvin monimutkainen.
The main reason for this is that the situation in practice, involving all kinds of different waste streams and different types of waste handling, is very complex.
Lisäksi jäteala on usein halunnut koetella yhteisön jätelainsäädännön rajoja tuomioistuimissa.
Moreover, the waste industry has often insisted on testing the boundaries of European waste legislation in the courts.
Tämä on johtanut useisiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioihin, joissa tulkitaan tai selkiytetään lainsäädäntöä.
This has led to a number of rulings by the European Court of Justice interpreting or clarifying the legislation.
Yleensä ajatuksena on, että yhteisöjen tuomioistuin tutkii asioita vain voimassa oleva lainsäädännön perusteella.
Generally speaking, the idea is that the Court of Justice only tests cases against current legislation.
Voimassa oleva lainsäädäntö on kuitenkin paikoitellen ilmeisen epäselvää ja puutteellista, joten yhteisöjen tuomioistuin on yhä suuremmassa määrin joutunut astumaan lainsäätäjän saappaisiin.
As, however, the current legislation is evidently unclear in places and contains shortcomings, the Court has been stepping to a greater extent into the shoes of the legislature.
Lainsäätäjän (Euroopan parlamentin ja neuvoston) tehtävänä on nyt korjata ongelma, joka liittyy lainsäädännön puutteisiin ja epäselvyyteen.
The task of the legislature (the European Parliament and Council) is now to rectify the problem of the shortcomings and lack of clarity in the legislation.
On kuitenkin erittäin tärkeää lähestyä tätä asiaa harkiten.
It is very important, however, to approach this in a well thought‑out way.
Jos määritelmiä muutetaan, tämä voisi jälleen johtaa pitkään epävarmuuden aikaan ja aiheuttaa uusien määritelmien soveltamista koskevia uusia ongelmia.
If definitions are changed, this could again lead to a long period of uncertainty and to fresh problems regarding how to interpret the new definitions.
Siksi kannattaa ottaa perustaksi nykyiset määritelmät ja selkiyttää ja täydentää niitä vain tarvittaessa.
It is therefore better to take the existing definitions as the basis and to only clarify and supplement them where necessary.
Kattavien määritelmien tarkoituksena on luoda selkeät puitteet yhteisön jätelainsäädännölle.
The complete set of definitions is designed to provide a clear framework for European waste legislation.
Määritelmien muuttamisella ei missään nimessä ole tarkoitus puuttua imago-ongelmiin tai kiertää tiettyjä jätelainsäädännössä vahvistettuja ympäristönsuojelua koskevia sääntöjä.
The purpose of amending definitions is absolutely not to deal with problems of image or to get round certain rules on environmental protection laid down in waste legislation.
Jätteen määritelmän muuttaminen siten, että tietyt jätevirrat luokiteltaisiin tuotteiksi niihin liitetyn kielteisen ”jätteen” leiman poistamiseksi, ei ole perusteltu syy tällaiseen muutokseen.
Amending the definition of waste in order to classify certain waste streams as products so as to remove the negative 'waste' label attaching to them is not a legitimate reason for introducing such an amendment.
Sama koskee hyödyntämisen määritelmän muuttamista siksi, että päästäisiin eroon hyödyntämisen kielteisestä mielikuvasta.
The same applies to amending the definition of recovery with a view to getting away from the negative image of disposal.
Se, ettei jätevirtojen uudelleenkäyttöä, kierrätystä ja hyödyntämistä koskevia tavoitteita ole saavutettu, ei myöskään ole hyvä syy määritelmien muuttamiseen.
Failure to achieve targets for re‑use, recycling and recovery of waste streams under other directives is also not a good reason for amending definitions.
Olisi jälleen syytä korostaa, että määritelmiä olisi muutettava johdonmukaisuuteen, yhdenmukaisuuteen ja selkeyteen liittyvistä syistä.
It should be stressed again that definitions should be amended on grounds of logic, consistency and clarity.
Jos tavoitteisiin liittyy ongelmia, on kenties syytä muuttaa tavoitteita, ei itse määritelmiä!
If there are problems in connection with targets, it may perhaps be necessary to amend the targets, not, however, the definitions!
4.1.1 Jätteen määritelmä
4.1.1 Definition of waste
Komissio ehdottaa, että jätevirrat voitaisiin luokitella muuksi kuin jätteeksi.
The Commission is proposing to allow the possibility of classifying waste streams as non‑waste.
Sitä varten on vahvistettu niin sanottuja ”end-of-waste”-perusteita.
So-called 'end‑of‑waste' criteria have been established to that end.
Tätä lähestymistapaa on kuitenkin sovellettava varoen.
However, great care must be exercised in taking this approach.
On tärkeää täsmentää heti alussa, että tätä voidaan soveltaa ainoastaan suppeaan määrään jätevirtoja.
It is important to specify at the outset that this may only apply to a limited number of waste streams.
Tämä tarkoittaa yhtenäisiä jätevirtoja, joilla ei ole (ja joilla ei saa olla) kielteisiä vaikutuksia ympäristöön.
That means homogenous waste streams which do not (and cannot) have a negative impact on the environment.
Toisena edellytyksenä on, ettei ”muun kuin jätteen” asema saa heikentää ympäristönsuojelua.
A further prerequisite is that non‑waste status must not lead to a reduction in environmental protection.
Lopuksi ”muun kuin jätteen” asema olisi myönnettävä vasta sitten, kun jäte on käsitelty niin, että lopputuloksena on tietyt yhteisön laatuperusteet täyttävä tuote, ja on varmistettava, että sitä voidaan käyttää sovittuun tarkoitukseen turvallisesti ja ympäristön kannalta vastuullisesti.
Finally, non‑waste status should only be able to be obtained after the waste has undergone treatment which results in a product that meets specific European quality criteria, ensuring that it may be used for the intended purpose in a safe and environmentally responsible way.
Jätevirrat, joille voidaan mahdollisesti myöntää muun kuin jätteen asema, ovat komposti ja purkujätteen pysyvä osa (kiviaines).
Waste streams that may be eligible to be accorded non‑waste status are recycled compost and the inert part of destruction and demolition waste (granulated rubble).
4.1.2 Huolehtimis- ja hyödyntämistoimien määritelmä
4.1.2 Definition of disposal and recovery activities
Nykyisessä lainsäädännössä käytetyt määritelmät, sellaisina kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on niitä tulkinnut, eivät ole omiaan edistämään hyviä ympäristökäytäntöjä.
The definitions laid down in current legislation, as interpreted by the European Court of Justice, do not tend to promote good environmental practice.
Esimerkiksi yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut jätteen rinnakkaispolton sementtiuunissa hyödyntämiseksi ja jätteen polton erityisessä polttouunissa huolehtimiseksi, vaikka epäpuhtauspäästöihin sovellettavat ympäristövaatimukset ovatkin lievempiä rinnakkaispolttolaitosten kohdalla.
For example, co- incineration of waste in a cement kiln is deemed by the Court to constitute recovery and incineration of waste in a specialised incineration kiln to constitute disposal, although the environmental standards applying to pollutant emissions are less stringent in the case of co-incineration plants.
Komissio ehdottaa tämän ongelman ratkaisemiseksi hyödyntämisaseman myöntämistä polttolaitoksille, joiden energiatehokkuus on korkea.
In order to resolve this problem, the Commission is proposing to accord recovery status to incineration plants with high energy efficiency.
Tähän lähestymistapaan liittyy ongelmia, sillä jätteen polton tarkoituksena on selvästi etenkin jätteestä huolehtiminen.
This approach raises questions, as the incineration of waste is, clearly, designed in particular to dispose of waste.
Poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksiin liittyvä ongelma kannattaisi ratkaista soveltamalla molempiin samoja ympäristöehtoja.
It would be better to resolve the problem in relation to incineration and co‑incineration plants by imposing the same environmental conditions on both.
Käytännössä näin voidaan tehdä muuttamalla jätteenpoltosta annettua direktiiviä, jotta sekä polttolaitoksiin että rinnakkaispolttolaitoksiin sovellettaisiin samoja päästö- ja energiatehokkuusvaatimuksia.
In practice, that may be done by amending the directive on waste incineration in order to apply the same emissions and energy efficiency standards to both incineration and co-incineration plants.
Komissio antaa teknisille komiteoille merkittävän roolin määritettäessä, milloin jäte lakkaa olemasta jätettä tai milloin toimea voidaan pitää huolehtimisena ja milloin sitä voidaan pitää hyödyntämisenä.
The Commission gives technical committees an important role in determining when waste ceases to be waste or when an activity may be regarded as disposal and when it may be regarded as recovery.
Tällaisilla päätöksillä voi olla merkittäviä seurauksia, joten ne on tehtävä poliittisella tasolla yhteispäätösmenettelyssä.
Given that such decisions may have important consequences, they must be taken at the political level, through the codecision procedure.
4.2 Elinkaariajattelun soveltaminen jätepolitiikassa
4.2 Introduction of life-cycle thinking into waste policy
Komissio ehdottaa, että jätevirran parasta käsittelytapaa päätettäessä olisi tehtävä elinkaarianalyysi.
The Commission is proposing that, when deciding on the best way of handling a waste stream, a life cycle analysis be carried out.
Tällaisen analyysin avulla voidaan selvittää ympäristön kannalta paras jätteenkäsittelytapa, kun otetaan huomioon koko elinkaari tuotannosta aina jätteen käsittelyyn saakka.
With the help of such an analysis, it is possible to determine what way of handling waste is best for the environment taking account of the whole of the life cycle, from production up to and including the treatment of waste.
Periaatteessa tähän lähestymistapaan on suhtauduttava myönteisesti, koska se perustuu kaikkien ympäristövaikutusten tarkasteluun.
In principle, this approach is to be viewed positively, as it is based on looking at the overall environmental impact.
Toisaalta on olemassa riski siitä, että lähestymistapa on luonteeltaan lähinnä teoreettinen.
On the other hand, there is a risk that this approach is chiefly theoretical in nature.
Puolueettoman elinkaarianalyysin tekeminen on käytännössä erittäin vaikeaa.
In practice, it will be very difficult to carry out an objective life cycle analysis.
Jos analyysissa on epävarmoja tekijöitä, jää paljon tilaa keskustelulle.
If there are uncertain factors in the analysis, there will be a lot of room for discussion.
Tämä voi äkkiä johtaa siihen, että arviointi tehdään pikemminkin poliittisten kuin puhtaasti teknisten näkökohtien perusteella.
That can quickly lead to an assessment being made on the basis of political, rather than purely technical, considerations.
Siksi kannattaa pitää edelleen lähtökohtana nykyistä viisiportaista jätehierarkiaa.
It is therefore better to retain the current five‑step waste hierarchy as the starting point.
Kyseisestä hierarkiasta on kuitenkin mahdollista poiketa erityisjätevirtojen suppean määrän osalta.
It is possible to envisage deviating from this hierarchy, however, in the case of a limited number of specific waste streams.
Tässä yhteydessä on toki välttämätöntä osoittaa selvästi, että jätteen käsittelystä hierarkian alemmalla tasolla on selvää hyötyä ympäristölle.
It is necessary, of course, to clearly demonstrate, in that connection, that the handling of waste at a lower level in the hierarchy has clear environmental benefits.
Tällaisia päätöksiä ei myöskään saa jättää teknisille komiteoille, sillä ne ovat poliittisia päätöksiä.
Furthermore, such decisions must not be left to technical committees, as they are policy decisions.
Jätepolitiikkaa koskevan tietopohjan parantaminen on aina toivottavaa, mutta vaarana on, että tähän uhrataan suhteettomasti aikaa ja voimia.
Although it is always desirable to improve the knowledge base in relation to waste policy, there is a risk that a disproportionate amount of time and energy could be devoted to this.
Tämä ei saa tapahtua jätepolitiikkaa ja ympäristönsuojelua parantavien konkreettisten toimenpiteiden hyväksymisen ja toteuttamisen kustannuksella.
This must not be done at the expense of adopting and implementing concrete measures to improve waste policy and better protect the environment.
Esimerkiksi elinkaarianalyysin tietopohjan perusteella on kehitettävä puolueeton menetelmä, ja riippumattoman asiantuntijakomitean on todennettava se.
The knowledge base for a life cycle analysis, for example, must lead to an objective method and be verified by an independent committee of experts.
Komissio ehdottaa vain, että mahdolliset jätteiden syntymisen ehkäisemistä koskevat toimenpiteet jäisivät ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulle.
The Commission is simply proposing that possible measures on waste prevention be chiefly left to the Member States.
Kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa todetaan selvästi, että on otettava käyttöön erityisiä vähennystavoitteita.
The Sixth Environment Action Programme clearly states that specific reduction targets must be introduced.
Komissio ei kuitenkaan ehdota tällaisia tavoitteita, vaikka se onkin välttämätöntä, sillä jätettä syntyy jatkuvasti enemmän ja enemmän.
Such targets are not, however, being proposed by the Commission, although this is necessary given that waste generation is continually increasing.
Talouskasvu ja jätteiden syntyminen on pystyttävä erottamaan toisistaan tavalla tai toisella.
In one way or another it is necessary to separate economic growth and waste generation.
Tuottajan vastuun soveltaminen voi osaltaan vaikuttaa tähän.
Further introducing producer responsibility may possibly play a role in this.
4.5 Kohti eurooppalaista kierrätysyhteiskuntaa
4.5 Towards a European recycling society
Komission tavoittelema päämäärä, kierrätysyhteiskunta, on sinänsä kiitettävä.
The goal to which the Commission aspires, a recycling society, is a laudable one.
On kuitenkin tärkeää tiedostaa, että olemme valitettavasti vielä kaukana tuosta päämäärästä.
However, it is important to be aware that, unfortunately, we are still a long way from that goal.
Kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa täsmennettiin, että komission on annettava uusia direktiivejä biojätteestä, rakennus- ja purkujätteestä sekä viemärilietteestä, mutta se ei ole vielä tehnyt niin.
Although the Sixth Environment Action Programme specified that the Commission must introduce new directives relating to biowaste, construction and demolition waste and sewage sludge, it has not yet done so.
Tällaiselle lainsäädännölle on kuitenkin suuri tarve, sillä selkeät säännöt puuttuvat toistaiseksi.
There is, however, a great need for such legislation, as there is at present a lack of clear rules.
Tämä ei edistä ympäristöä eikä kierrätyksen sisämarkkinoita.
That is not helping the environment or the internal market for recycling.
Myös teollisuudessa halutaan näitä jätevirtoja koskevaa yhteisön lainsäädäntöä.
Furthermore, the industry itself is asking for European legislation on these waste streams.
On myös hyvin yllättävää, että komissio antaa ymmärtää, että nykyinen EU:n lainsäädäntö olisi ongelma.
In addition, it is very surprising that it is being implied by the Commission that existing EU legislation is a problem.
Se vihjaa jopa, että romuajoneuvojen ja sähkölaiteromun kierrätystavoitteita olisi muutettava.
It is even being suggested that the targets for recycling of end‑of‑life vehicles and waste electrical equipment should be amended.
Lisäksi komission mukaan asetusta jätteiden siirroista olisi muutettava, vaikka (tiiviiden neuvottelujen jälkeen) kyseinen lainsäädäntö on määrä antaa piakkoin.
Moreover, according to the Commission, the Waste Shipment Regulation should be overhauled, although (following intensive negotiations) the legislation in question is to be published shortly.
Komissio on tässä täysin hakoteillä, sillä jätteiden siirroista annetun asetuksen tarkoituksena on nimenomaan estää rajat ylittävät jätteiden siirrot, joilla pyritään kiertämään ympäristösääntöjä tai käsittelemään jäte tavalla, joka heikentää ympäristönsuojelua.
The Commission is completely wide of the mark here, as the Waste Shipment Regulation is precisely designed to prevent cross-border shipments of waste that seek to circumvent environmental rules or treat waste in a way which provides less protection for the environment.
Euroopan parlamentin ja neuvoston on siksi todettava nimenomaisesti, että yhteisön jätelainsäädännön päätavoite on ympäristönsuojelu.
It is therefore essential for the European Parliament and the Council to expressly state that the main objective of European waste legislation is the protection of the environment.
Lopuksi komissio ehdottaa jäteöljystä annetun asetuksen kumoamista.
Finally, the Commission is proposing that the Waste Oil Directive be repealed.
Jäteöljyn keräysvelvoite on säilytetty jätepolitiikan puitedirektiivin tarkistamista koskevassa ehdotuksessa.
In the proposal for revision of the Waste Framework Directive, the obligation to collect waste oils is retained.
Vaarana on kuitenkin, että kannustimet ovat vähäisiä, jos jäteöljyt voidaan polttaa.
The risk, however, is that little motivation will be shown if waste oils may be combusted.
Ehdotuksen perusteluna on, että elinkaarianalyysi on ilmeisesti osoittanut, ettei jäteöljyjen uudistamisesta ole ympäristölle suurempaa hyötyä kuin polttamisesta.
The grounds for the proposal are that a life cycle analysis has apparently shown that regeneration of waste oils has no greater advantages for the environment than combustion.
Tämä kiistetään kuitenkin öljynjalostusalalla.
This is, however, disputed by the oil processing industry.
Lisäksi useassa jäsenvaltiossa on nimenomaan kanavoitu investointeja jäteöljyjen käsittelyssä tarvittavaan infrastruktuuriin.
Furthermore, in a number of Member States investment has specifically been channelled into infrastructure for processing waste oils.
Komission ehdotus tuntuu olevan ristiriidassa kierrätysyhteiskunnan luomista koskevan päämäärän kanssa.
The Commission's proposal appears to be at odds with the goal of creating a recycling society.
Jätteiden kierrätystä koskeva teemakohtainen strategia
A Thematic Strategy on recycling of waste
aseiden vientiä koskevien Euroopan unionin käytännesääntöjen toimintaohjeiden 8 kohdan mukaisesta neuvoston seitsemännestä ja kahdeksannesta vuosikertomuksesta
on the Council's Seventh and Eighth Annual Reports according to Operative Provision 8 of the European Union Code of Conduct on Arms Exports
– ottaa huomioon 8. kesäkuuta 1998 hyväksytyt aseiden vientiä koskevat Euroopan unionin käytännesäännöt,
- having regard to the European Union Code of Conduct on Arms Exports adopted on 8 June 1998,
Asiakirja N:o 10713/06, DGE WMD, Bryssel, 20. kesäkuuta 2006. , jonka täydennetty versio hyväksyttiin 2. kesäkuuta 2006,
2 Document No 10713/06, DGE WMD, Brussels, 20 June 2006.
EUVL C 66, 17.3.2006, s. 1. , jolla täydennettiin ja korvattiin neuvoston 25. huhtikuuta 2005 alunperin hyväksymä puolustustarvikeluettelo,
3 OJ C 66, 17.3.2006, p.
– ottaa huomioon neuvoston yhteisen kannan 2003/468/YUTP, 23 päivältä kesäkuuta 2003, aseiden välityksen valvonnasta
5 Adopted by the General Affairs Council of 26 June 1997.