natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Toiseksi parlamentti on vaatinut, että Euroopan tasolla hoidettavat tehtävät pitäisi toteuttaa tehokkaammin.
Second, it has argued that responsibilities exercised at European level should be carried out more effectively.
Se on ollut erityisen kriittinen neuvostossa käytettyä yksimielisyysperiaatetta kohtaan sanoen, että jos on päätetty toimia yhdessä, ei ole mitään järkeä antaa jokaiselle unionin valtiolle valtaa estää päätökset.
Parliament was particularly critical of the practice of unanimity in the Council, arguing that, where it has been agreed to run a policy jointly, it makes no sense to give a blocking power to each of the component States of the Union.
Parlamentti on myös vaatinut komissiolle vahvempaa asemaa toiminnan toteuttamisessa sitten kun siitä on sovittu, edellyttäen että varmistetaan kunnollinen seuranta ja valvonta.
It has also pleaded for a stronger role to be given to the Commission in carrying out policies once they have been agreed, subject to proper scrutiny and control.
Kolmanneksi parlamentti on ajanut parempaa demokraattista valvontaa ja vastuunalaisuutta Euroopan tasolla.
Third, it has made the case for better democratic control and accountability at European level.
Tehtäviä, jotka kansalliset parlamentit ovat perussopimukset ratifioituaan siirtäneet unionille, ei pitäisi hoitaa yksin neuvoston, eli jäsenvaltioiden ministerien.
Those responsibilities which national parliaments, in ratifying the Treaties, have transferred to the Union should not be exercised by the Council (i.e. national ministers) alone.
Parlamentaarisen vallan menettäminen kansallisella tasolla pitäisi korvata lisäämällä Euroopan tason parlamentaarista valtaa.
The loss of parliamentary powers at the national level should be offset by an increase in parliamentary power at European level.
Kun Amsterdamin ja Nizzan sopimusten laimeita ja selvästi riittämättömiä tuloksia verrattiin jäsenvaltioiden määrän kaksinkertaistumisen ja unionin syventämispyrkimyksen asettamiin haasteisiin, näkyi yhä selvemmin, että siihen saakka käytetyllä sopimusten uudistamisen metodilla ei pystytty enää saamaan todellisia vastauksia Euroopan kehittämiseen.
In the light of the mixed and clearly inadequate results achieved by the Treaties of Amsterdam and Nice, when set against the challenge posed by the doubling in the number of Member States, but also that of the further deepening of the Union, it became more and more apparent that the established method of revising the Treaties was no longer able to provide genuine responses to the issues raised by the development of Europe.
Tämän huomion Euroopan parlamentti esitti jo vuonna 1997 päätöslauselmassaan 19. marraskuuta (Íñigo Méndez de Vigo ja Dimitris Tsatsosin mietintö, ks. edellä alaviite 10), joka käynnisti toden teolla poliittisen mietintätyön, joka johti vuonna 1999 neuvoston puheenjohtajavaltiona olleen Saksan aloitteesta valmistelukuntamalliin, jota sovellettiin aluksi Euroopan unionin perusoikeuskirjan laatimiseen.
Parliament had already reached that conclusion, and outlined it clearly, in its resolution of 19 November 1997 (based on the report by Íñigo Méndez de Vigo and Dimitris Tsatsos, see footnote 10 above ) which marked the real starting point of the political review process which was to culminate, in 1999, in the establishment, at the instigation of the German Council Presidency, of the Convention model, one first employed in connection with the drafting of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Nizzan sopimuksen allekirjoittajat, jotka olivat tietoisia sopimuksen heikkouksista, liittivät siihen julistuksen nro 23 "Julistus unionin tulevaisuudesta"
The signatories to the Treaty of Nice, being aware of its imperfections, in fact annexed to it a Declaration No 23 'on the future of the Union'
EYVL C 80, 10.3.2001, s. 85–86. , joka avasi tien uudelle perussopimusten uudistukselle ja joka oli alun perin tarkoitus toteuttaa vuonna 2004.
OJ C 80, 10.3.2001, pp. 85 and 86. which paved the way for further reform of the treaties, originally scheduled for 2004.
Pyrittyään tekemään yhteistyötä kansallisten parlamenttien kanssa HVK:n valmisteluvaiheessa
Parliament, for its part, after having sought to work in partnership with the national parliaments, during the preparations for successive IGCs
Tässä riittänee kun muistetaan kansallisten parlamenttien kanssa järjestetyt Rooman kokoukset (Euroopan yhteisön parlamenttien konferenssi 27.–30. marraskuuta 1990), samaan aikaan HVK:n kanssa järjestetyt toimielinten väliset kokoukset talous- ja rahaliitosta ja poliittisesta unionista, jotka johtivat Maastrichtin sopimukseen, Euroopan parlamentin edustajien osallistuminen Amsterdamin HVK:ta edeltäneeseen mietintäryhmään, sekä heidän osallistumisensa tämän HVK:n varsinaiseen työhön ja lopuksi heidän osallistumisensa tarkkailijoina Nizzan HVK:n valmisteluryhmään.
Mention need be made here only of the Rome ‘Assises’ involving the national parliaments (Conference of the Parliaments of the European Community, held from 27 to 30 November 1990), the interinstitutional conferences held in parallel with the IGCs on Economic and Monetary Union and Political Union, which culminated in the drafting of the Maastricht Treaty, the participation by Parliament representatives in the work of the Reflection Group prior to the Amsterdam IGC, followed by their involvement in the proceedings of the IGC itself, and, finally, their involvement as observers in the group set up to prepare the Nice IGC. , was the first to propose
Ajatus perusoikeuskirjasta, joka nyt on perustuslakisopimuksen II osa, on peräisin Saksan puheenjohtajakaudelta, jolloin se hyväksyttiin Kölnin Eurooppa-neuvostossa 3. ja 4. kesäkuuta 1999.
The idea of adopting such a Charter, which today forms Part II of the Constitution, was first put forward by the German Council Presidency, which secured its acceptance by the Cologne European Council of 3 and 4 June 1999.
Sen laatimistapa päätettiin myös samassa neuvoston kokouksessa ja sitä tarkennettiin seuraavassa kokouksessa Tampereella 15. ja 16. lokakuuta 1999.
The method of drafting the Charter was also laid down at that European Council meeting, then clarified at the following meeting held in Tampere on 15 and 16 October 1999.
Silloin päätettiin perustaa joukko, josta tuli sittemmin valmistelukunta, joka kokoaa yhteen neljä osatekijää, jotka sittemmin olivat mukana myös Euroopan tulevaisuutta käsittelevässä valmistelukunnassa, mutta ilman ehdokasvaltioiden osallistumista. kutsutaan kokoon valmistelukunta, joka koostuu jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiesten, kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin ja komission edustajista ja johon otettaisiin täysivaltaisina jäseninä mukaan myös jäsenehdokasvaltioiden hallitusten ja parlamenttien edustajat.
It was decided to establish a ‘body’ - subsequently termed ‘Convention’ - bringing together the four component parts of the Convention on the Future of Europe, but without the involvement of the applicant States. , the convening of a Convention comprising representatives of the Heads of State and Government of the Member States, the national parliaments and the European Parliament and the Commission and with the involvement, as full members, of representatives of the governments and parliaments of the applicant States.
Perusoikeuskirjan laatinut valmistelukunta oli todellakin osoittanut, että tällainen kokoonpano pystyi laatimaan luonnoksen, jolle voitiin saada valtion- ja hallitusten päämiesten hyväksyntä.
The Convention on the Charter of Fundamental Rights demonstrated that a body of this kind was able to prepare a draft text likely to secure the approval of the Heads of State or Government.
Valmistelukunnan avoimuus ja sen tasokkaat keskustelut olivat myös helpottaneet konsensuksen syntymistä, joka perustui siihen, että jokaisella oli ensin mahdollisuus esittää näkemyksensä ja sitten ymmärtää toisten kannat.
The open and transparent nature of the Convention and the quality of its debates had also facilitated efforts to achieve a consensus by giving every representative the opportunity, first of all, to express his or her own views, and, subsequently, to understand those of the other representatives.
Laekenissa 14.–15. joulukuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto, joka hyväksyi Laekenin julistuksen Euroopan unionin tulevaisuudesta
The Laeken European Council of 14 and 15 December 2001, by adopting the 'Laeken declaration on the future of European Union'
Näin Valéry Giscard d'Estaingin toimiessa puheenjohtajana ja Giuliano Amaton ja Jean-Luc Dehaenen varapuheenjohtajina Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan tehtäväksi annettiin laatia luonnos sopimukseksi perustuslaista, jonka piti olla pohjana myöhemmin järjestettävän HVK:n työlle.
Thus, the Convention on the Future of Europe (chairman: Valéry Giscard d’Estaing; vice-chairmen: Giuliano Amato and Jean-Luc Dehaene) was given the task of drawing up a preliminary draft Constitution to serve as the basis for the work of the IGC which was to follow.
Tämän seurauksena syntynyt valmistelukunta osoitti, että kyseisen metodin valitseminen oli perusteltua, sillä se kykeni esittämään 16 kuukauden päästä yhteisymmärrykseen perustuvan tekstin, joka oli tiukkojen keskusteluiden tulos ja jota oli ruokkinut myös kansalaisyhteiskunnan kanssa käyty tiivis vuoropuhelu.
The outcome of the Convention confirmed that the choice of this method had been a wise one, since the latter succeeded in presenting, after 16 months’ work, a consensus-based text informed by intense debates which also drew on close dialogue with civil society.
Omalta osaltaan Euroopan parlamenttikin pääsi perussopimusvaliokuntansa työn ansiosta vaikuttamaan laajasti perustuslakia koskevan sopimusehdotuksen sisältöön
For its part, Parliament, through the work of its Committee on Constitutional Affairs, exerted a major influence on the draft constitutional Treaty
Tämän HVK:n aikana parlamentti otettiin myös ensimmäistä kertaa täysimääräisesti mukaan sen työhön puhemiehensä Pat Coxin ja kahden edustajansa Íñigo Méndez de Vigon, jonka Elmar Brok sittemmin korvasi, ja Klaus Hänschin välityksellä.
At that IGC, for the first time Parliament was fully involved in the proceedings, in the persons of its President, Pat Cox, and its two representatives, Íñigo Méndez de Vigo, subsequently replaced by Elmar Brok, and Klaus Hänsch.
Euroopan unionille ehdotettu uusi perustuslakisopimus sisältää suuren määrän merkittäviä uudistuksia ja parannuksia nykyiseen perustuslakiin (siis päällekkäisten sopimusten kokoelmaan, joka toimii nykyisin de facto -perustuslakina).
The new Constitution proposed for the European Union includes a high number of significant reforms and improvements to the current Constitution (i.e. the set of overlapping treaties that currently serve as the de facto constitution).
Se on tietysti kompromissi, joka on monessa suhteessa varovainen.
It is, of course, a compromise that is cautious in a number of respects.
Sopimus Euroopan perustuslaista
A constitutional Treaty for the Union
On vältettävä hedelmätön keskustelu väärästä kysymyksestä: ei ole epäilystäkään, etteikö muodollisesti olisi kysymys sopimuksesta, joka hyväksytään ja ratifioidaan sopimusten muuttamista koskevien voimassa olevien sääntöjen mukaisesti.
A sterile debate on an issue which is nothing more than a red herring must be avoided: there is no doubt that, in formal terms, the document is a treaty which will be adopted and ratified in accordance with the rules in force governing the revision of treaties.
Toisin ei voisikaan olla.
There is no other possible procedure.
Olemuksensa ja sisältönsä puolesta sopimus muodostaa kuitenkin oikean perustuslain.
However, by virtue of its nature and substance, this Treaty establishes a genuine Constitution.
Siinä kuvataan unionin toimivaltuudet, vahvistetaan unionin toimielimet, esitetään päätöksentekomenettelyt, täsmennetään säädökset, määritellään kansalaisten oikeudet suhteessa unioniin, esitetään sen muuttamista koskevat säännöt jne. Nämä ovat perustuslain tehtäviä: määritellä vallankäytön ehdot ja rajat poliittisen yksikön sisällä ja taata kansalaisten oikeudet.
The Constitutional Treaty defines the nature of the actions which the European Union (EU) may take and the values and principles which guide those actions; it describes the Union’s competences; it lays down what institutions the EU will have, outlines its decision-making procedures, stipulates what form its acts will take; it defines citizens’ rights vis-à-vis the EU; it lays down the rules governing its own revision, etc.
Unionilla, kuten kaikilla poliittisilla yksiköillä, oli jo oma perustuslakinsa, joka voitiin muodostaa sen perustamissopimuksista.
To a substantial extent, the same is true of the existing Treaties: the Union already has its Constitution, deriving from the Treaties which brought it into being, just like any other political entity.
Kun niitä yksinkertaistetaan, annetaan niille ymmärrettävämpi rakenne ja erityisen juhlallinen luonne, ollaan tehty jo paljon järjestelmän selkeyttämiseksi ja sen tekemiseksi avoimemmaksi ja ymmärrettävämmäksi kansalaisten silmissä.
By simplifying those Treaties, by giving them a more readily comprehensible structure, and by conferring on them a particularly formal status, a vital step has been taken towards clarifying the system with a view to making it more transparent and comprehensible for citizens.
Päinvastoin, tällä tavalla käsitettynä unionin perustuslaki merkitsee jäsenvaltioille ja kansalaisille laillista takuuta siitä, että yhteisön toiminta ei pääse lipeämään alueille, joille se ei kuulu.
Indeed, the reverse is true: as it stands, the Constitution can even be said to offer the Member States and Union citizens formal safeguards against Community action going too far.
Sitä ei kuitenkaan ollut annettu valmistelukunnan tehtäväksi.
However, the remit conferred on the Convention did not cover such a task.
Kuitenkin yksinkertaistaminen on ilmiselvää: kaikki määräykset on nyt koottu yhteen johdonmukaiseen ja strukturoituun asiakirjaan, ja selvimmin "perustuslailliset" näkökohdat sisältävien I ja II osien lukeminen antaa kansalaisille melko selkeän ja yksinkertaisen yleiskuvan siitä, mitä unioni poliittisesti on ja mitkä ovat kansalaisten oikeudet.
Nevertheless, the degree of simplification is immediately evident: all the provisions have been brought together in a single coherent and structured document and a mere reading of Parts I and II, those which focus on the more specifically ‘constitutional’ aspects, is enough to provide members of the public with a clear and straightforward overview of the political reality of the Union and of their rights.
Tämä johtuu siitä, että III osassa, kuten aiemmissakin perussopimuksissa, esitetään yksityiskohtaisesti EU:n toiminnan tavoitteet jokaisella politiikan alalla asettamalla siten rajat tälle toiminnalle.
This is because Part III, like preceding treaties, spells out in detail, for each policy area, the objectives of EU action, thereby limiting it.
EU:n toimielimille ei ole siis annettu "avointa sekkiä" toimia rajoituksetta millään politiikan alalla.
There is no ‘blank cheque’ given to the EU institutions to act without restriction in any policy area.
Yksi ainoa kokonaisuus: Euroopan unioni
One single entity: the European Union
Perustuslakisopimuksen ansiosta on saatu yksi ainoa sopimus ja yksi ainoa kokonaisuus: Euroopan unioni
In short, therefore, the Constitution offers us a single Treaty, and a single entity: the European Union
Perustuslakisopimus ei kuitenkaan vaikuta Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen (Euratom) – ja pysyy voimassa perustuslakisopimuksen rinnalla – vaikka pöytäkirjassa Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen muuttamisesta eräitä sen määräyksistä on muutettu, jotta ne olisivat yhteensopivat perustuslakisopimuksen kanssa.
The Treaty establishing the European Atomic Energy Community (EAEC/Euratom) is not, however, affected by the Constitution and will therefore remain in force alongside it, although some of its provisions have been amended by the Protocol modifying the Euratom Treaty with a view to making them compatible with the constitutional text.
Saksa, Irlanti ja Itävalta ovat kuitenkin laatineet HVK:n päätösasiakirjaan liitettyyn julistukseen nro 44 toiveen hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumisesta mahdollisimman nopeasti Euratom-sopimuksen tarkistamiseksi.
However, Germany, Ireland and Austria have expressed the wish, in declaration No 44 annexed to the Final Act of the IGC, that an Intergovernmental Conference be convened as soon as possible to revise the Euratom Treaty.
Kaikkien jäsenvaltioiden on ratifioitava nämä pöytäkirjat, joilla on sama lainvoima kuin sopimuksella perustuslaista.
As these protocols have the same legal force as the constitutional treaty, they must also be ratified by all Member States.
Julistukset sen sijaan eivät ole lain mukaan sitovia. .
This is not the case for declarations, which are not legally binding. .
Unionin arvojen, periaatteiden ja tavoitteiden selkeä määrittely
A clear definition of the Union's values, principles and objectives
Perustuslakisopimus alkaa merkittävästi artikloilla, joissa määritellään olemus, arvot ja periaatteet, joiden varaan unioni on perustettu, sekä tavoitteet, joihin sen pitää pyrkiä toiminnallaan.
It is significant that the Constitution should open with articles defining the nature of the Union and the values and principles on which it is founded and the objectives which it is supposed to pursue by means of its action.
Kyseisessä artiklassa esitetään Euroopan rakennelman perusteet: jäsenvaltiot luovuttavat unionille toimivaltaa yhteisten tavoitteidensa saavuttamiseksi.
This article sets out the founding principles of the European integration process: the Member States confer on the Union competences to attain objectives they have in common.
Euroopan tasolla unioni sovittaa yhteen jäsenvaltioiden politiikat, joilla pyritään saavuttamaan nämä tavoitteet, ja annettua toimivaltaa käyttävät unionin toimielimet.
At European level, the Union coordinates the policies by which the Member States aim to achieve these objectives, and it is the Union's institutions which exercise the competences conferred on it.
Unioni sitoutuu myös kunnioittamaan jäsenvaltioiden kansallista identiteettiä, eli niiden sisäisen politiikan perusrakenteita.
At the same time, the Union undertakes to respect the national identity of the Member States, that is to say essential elements of their internal political structure.
Unioni osoittaa näin kunnioittavansa kunkin jäsenvaltion päätöksiä vallan alueellisesta jakamisesta, aina rajojen vahvistamisesta alueelliseen tai paikalliseen itsehallintoon, yleisen järjestyksen ylläpitämistä ja kansallisen turvallisuuden varmistamista.
In this way the Union demonstrates its respect for the decisions which each Member State may take in relation to the geographical distribution of power - from the fixing of its frontiers to regional or local autonomy - the maintenance of public order and the safeguarding of national security.
Lopuksi perustuslakisopimuksessa vahvistetaan unionin ja jäsenvaltioiden vilpittömän yhteistyön periaate yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
Lastly, the Constitution lays down the principle of loyal cooperation between the Union and its Member States with a view to achieving their shared objectives.
Perustuslain toisen artiklan mukaan nämä arvot, joihin koko Euroopan rakentaminen pohjautuu, ovat ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, demokratia, tasa-arvo, oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, vähemmistöihin kuuluvien oikeudet mukaan luettuina.
In accordance with Article 2 of the Constitution, the values on which the entire European integration process is founded are respect for human dignity, freedom, democracy, equality, the rule of law and respect for human rights, including the rights of persons belonging to minorities.
Nämä arvot ovat myös peruskriteerit tuleville jäsenille ja ne voivat olla perusteena sanktioiden määräämisessä niitä vakavasti ja pysyvästi loukkaaville jäsenvaltioille.
Moreover, these values represent the reference criteria governing future accessions and may serve as the basis for imposing sanctions on any Member States which violate them on a serious, persistent basis.
Kyseisessä artiklassa määritetään myös periaatteet, jotka ohjaavat unionin toimintaa: moniarvoisuus, syrjimättömyys, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuu sekä naisten ja miesten tasa-arvo.
This article also defines the principles which guide the Union's action: pluralism, non-discrimination, tolerance, justice, solidarity and equality between women and men.
Ne esitetään tarkemmin perustuslakisopimuksen kolmannessa artiklassa poliittisina, taloudellisina ja sosiaalisina tavoitteina sekä unionin sisäisesti että ulkosuhteissa.
They are given practical form in Article 3 of the Constitution in terms of political, economic and social objectives, as pursued within the Union and in the sphere of external relations.
Sisäisesti unioni tarjoaa kansalaisilleen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen sekä sisämarkkinat, joilla kilpailu on vapaata ja vääristymätöntä.
Accordingly, at an internal level the Union offers it citizens an area of freedom, security and justice and an internal market based on free and fair competition.
Se pyrkii Euroopan kestävään kehitykseen, jonka perustana ovat tasapainoinen talouskasvu ja hintavakaus, täystyöllisyyttä ja sosiaalista edistystä tavoitteleva erittäin kilpailukykyinen sosiaalinen markkinatalous sekä korkeatasoinen ympäristönsuojelu ja ympäristön laadun parantaminen.
It works for the sustainable development of Europe, on the basis of balanced economic growth and price stability; to develop a highly competitive social market economy aiming at full employment and social progress; and to secure a high level of protection and improvement of the quality of the environment.
Se edistää tieteellistä ja teknistä kehitystä.
It promotes scientific and technological advance.
Se torjuu sosiaalista syrjäytymistä ja syrjintää sekä edistää yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta ja sosiaalista suojelua, naisten ja miesten tasa-arvoa, sukupolvien välistä yhteisvastuuta ja lapsen oikeuksien suojelua.
Finally, it combats social exclusion and all forms of discrimination and promotes social justice and protection, equality between men and women, solidarity between generations and the protection of the rights of the child.
Se edistää taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta sekä jäsenvaltioiden välistä yhteisvastuuta.
It promotes economic, social and territorial cohesion and solidarity among the Member States.
Se kunnioittaa kulttuuriensa ja kieltensä rikkautta ja monimuotoisuutta sekä huolehtii Euroopan kulttuuriperinnön vaalimisesta ja kehittämisestä.
It respects its rich cultural and linguistic diversity and ensures that Europe's cultural heritage is safeguarded and enhanced.
Nämä tavoitteet muodostavatkin poliittisen perusohjelman, josta unionin perustaminen lähti liikkeelle.
These objectives thus make up a basic political programme which was the well-spring for the establishment of the Union.
Unionin on pyrittävä tavoitteisiinsa asianmukaisin keinoin käyttäen sille perustuslakisopimuksessa annettua toimivaltaa.
It is incumbent on the Union to pursue these objectives by appropriate means, using the competences conferred on it in the Constitution.
Arvot ja periaatteet muodostavat näin ollen unionin eettisen rungon, joka saa ilmaisunsa eritoten perustuslakisopimuksen II osaan sisällytetyssä perusoikeuskirjassa.
The values and principles thus represent the ethical foundation of the Union, a foundation which is given practical form in the Charter of Fundamental Rights incorporated into Part II of the Constitution.
Unionille määritellyt tavoitteet antavat sille olemassaolon oikeutuksen ja ovat syy siihen, että jäsenvaltiot ovat päättäneet muodostaa unionin.
The objectives assigned to it justify the existence of the Union and are the reason behind the Member States' decision to establish the Union.
Arvot ja periaatteet ja toisaalta tavoitteet johtavat sen koko toimintaa.
They govern its action in all areas.