natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– ottaa huomioon neuvoston 8. maaliskuuta 2005 päivätyn suosituksen (6289/2005)
– having regard to the Council's recommendation of 8 March 2005 (6289/2005)
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 112 artiklan 2 kohdan b alakohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia ( C6‑0054/2005 ),
– having regard to Article 112(2)(b) of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6-0054/2005 ),
– ottaa huomioon työjärjestyksen 102 artiklan,
– having regard to Rule 102 of its Rules of Procedure,
– ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön ( A6‑0094/2005 ),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs ( A6-0094/2005 ),
Neuvosto kuuli 8. maaliskuuta 2005 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamenttia Lorenzo Bini Smaghin nimittämisestä Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi kahdeksanvuotiseksi toimikaudeksi.
By letter of 8 March 2005 the Council consulted the European Parliament on the appointment of Lorenzo Bini Smaghi as a member of the Executive Board of the European Central Bank for a term of office of eight years.
Euroopan parlamentin toimivaltainen valiokunta eli talous- ja raha-asioiden valiokunta arvioi ehdokkaan suosituksia erityisesti EY:n perustamissopimuksen 112 artiklassa vahvistettujen edellytysten ja 110 artiklasta juontavan EKP:n täydellisen riippumattomuuden valossa.
Parliament's Committee on Economic and Monetary Affairs then proceeded to enhance the credentials of the nominee, in particular in view of the requirements laid down in Article 112 of the Treaty and in the light of the need for full independence of the ECB pursuant to Article 110.
Arviointia varten ehdokas toimitti ansioluettelonsa (liite 1) yhdessä hänelle kirjallisina esitettyjen kysymysten vastausten kanssa (liite 2).
In carrying out this evaluation, the committee received a CV from the candidate (see Annex 1) as well as his replies to the written questionnaire that was sent out to him (see Annex 2).
Tämän jälkeen valiokunta kuuli 19. huhtikuuta 2005 puolentoista tunnin ajan ehdokasta, jossa tämä piti aloituspuheenvuoron ja vastasi valiokunnan jäsenten kysymyksiin.
The committee subsequently held a one-and-a-half -hour hearing with the nominee on 19 April 2005, at which he made an opening statement and then responded to questions from the members of the committee.
(Kuulemistilaisuuden sanatarkka selostus on saatavilla paperiversiona ja valiokunnan Internet-sivustolla.)
(The full transcript of the hearing is available both in paper form and on the committee's Internet site.)
Esittelijä katsoo, että Lorenzo Bini Smaghin toimittamat asiakirjat osoittavat, että hänellä on perustamissopimuksen tärkeimpien vaatimusten edellyttämä hyvän ehdokkaan pätevyys eli arvostettu asema ja ammattikokemus rahatalouden tai pankkitoiminnan alalla.
The rapporteur considers that the nominee's record demonstrates that Mr Lorenzo Bini Smaghi has the qualities a good candidate needs to have in terms of the main requirements laid down in the Treaty, namely personal integrity and recognised standing and professional experience in monetary and banking matters.
Tämä vahvistui nimetyn ehdokkaan kuulemistilaisuudessa 19. huhtikuuta 2005 antamien vastausten perusteella.
That was confirmed by the nominee's replies at the committee hearing on 19 April 2005.
LIITE 1: ANSIOLUETTELO
ANNEX 1: CURRICULUM VITAE
LIITE 2: ILMOITUS JÄSENILLE nro 18/2005
ANNEX 2: NOTICE TO MEMBERS No 18/2005
Asia: Lorenzo Bini Smaghin vastaukset Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenehdokkaalle osoitettuun kyselylomakkeeseen
Subject: Answers to the Questionnaire to the Candidate to be a member of the Executive Board of the European Central Bank by Lorenzo Bini Smaghi
SISÄASIOIDEN PÄÄOSASTO
FOR INTERNAL POLICIES
4. huhtikuuta 2005
4 April 2005
A. Henkilökohtainen ja ammatillinen tausta
A. Personal and professional background
Valmistuttuani Louvainin yliopistosta (Licence-tutkinto taloustieteistä) ja Chicagon yliopistosta (PhD-tutkinto taloustieteistä) aloin työskennellä Banca d’Italiassa vuonna 1983.
After graduating from the University of Louvain (Licence en Sciences Economiques) and the University of Chicago (PhD in Economics), I joined the Banca d’Italia in 1983.
Työskentelin tutkimusosaston kansainvälisessä jaostossa, jossa sain myöhemmin vastuulleni Euroopan rahapoliittisesta yhdentymisestä vastaavan yksikön.
I worked in the Research Department, the International Division, where I later became responsible for the Unit in charge of European Monetary Integration.
Yksikön tehtäviin kuului Euroopan valuuttajärjestelmän hallinnointi ja rahaliittoa koskeva valmistelutyö.
The tasks of the Unit included the management of the European Monetary System and the preparatory work for Monetary Union.
Rahapoliittisen komitean varajäsenenä vaikutin Maastrichtin sopimuksen valmistelutyöhön.
As Alternate of the Monetary Committee, I contributed to the preparatory work for the Maastricht Treaty.
Edustin lisäksi Banca d’Italiaa keskuspankkien pääjohtajien komitean valuuttapolitiikan alakomiteassa ja rahapolitiikan alakomiteassa, rahaliiton ensimmäisen ja toisen vaiheen kahdessa merkittävimmässä politiikan koordinoinnin foorumissa.
I also represented the Banca d’Italia in the Foreign Exchange Policy Subcommittee and in the Monetary Policy Subcommittee of the Committee of Central Bank Governors, the two main policy coordination fora in the first and second stages of Monetary Union.
Vuonna 1994 siirryin Euroopan rahapoliittiseen instituuttiin sen perustamisen yhteydessä.
In 1994 I joined the European Monetary Institute, at its inception.
Johdin politiikasta vastaavaa jaostoa, jossa valmisteltiin institutionaalisia puitteita ja politiikoita, joita EKP toteuttaisi maksujärjestelmien, pankkivalvonnan, kansainvälisen yhteistyön ja valuuttapolitiikan, tilintarkastuksen, setelien ja yhteisvaluuttaan siirtymisen alalla.
I headed the Policy Division, which prepared the institutional framework and the policies to be implemented by the ECB in the fields of Payment Systems, Banking Supervision, International Cooperation and Foreign Exchange Policy, Accounting, Banknotes and the Changeover to the single currency.
Heti Euroopan keskuspankin perustamisen jälkeen vuonna 1998 siirryin Italian valtiovarainministeriöön kansainvälisten rahoitussuhteiden johtajaksi.
In 1998, just after the creation of the European Central Bank, I joined the Italian Treasury, as Director for International Financial Relations.
Tässä ominaisuudessa olen ollut vastuussa kansainvälisistä rahoitukseen ja kehitykseen liittyvistä kysymyksistä G7-ryhmän, G10-ryhmän, G20-ryhmän, Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin toiminnan puitteissa.
In this capacity, I have been responsible for international finance and development issues in the context of the Group of Seven, the Group of Ten, the Group of Twenty, the International Monetary Fund and the World Bank.
Kaikissa näissä foorumeissa olen toiminut Italian valtiovarainministerin sijaisena.
I acted as deputy to Italy’s Finance Minister in all these fora.
Talous- ja rahoituskomitean (jonka varapuheenjohtajana olen toiminut vuodesta 2003) jäsenenä olen vastannut myös Eurooppa-kysymyksistä.
I have also been responsible for European issues, as member of the Economic and Financial Committee (of which I have been Vice President since 2003).
Tässä yhteydessä olen myös toiminut vuodesta 2001 lähtien talous- ja rahoituskomitean kansainvälisestä valuuttarahastosta vastaavan alakomitean puheenjohtajana.
In that context, I also chaired, since 2001, the EFC Sub-Committee on IMF issues.
Olen myös ollut Euroopan investointipankin johtokunnan jäsen ja toiminut OECD:n rahoitusmarkkinakomitean puheenjohtajana.
I have also been member of the Board of the European Investment Bank and chaired the OECD Committee on Financial Markets.
Vuodesta 2001 lähtien olen toiminut Italian vientiluottolaitoksen SACEn johtajana ja Finmeccanica SpA:n ja MTS:n johtokunnan jäsenenä.
Since 2001 I have been the President of SACE, the Italian Export Credit Agency, and member of the Boards of Finmeccanica SpA and MTS.
Kuten edellä esitetystä käy ilmi, olen toiminut koko ammattiurani ajan kansainvälisten ja eurooppalaisten poliittisten tehtävien parissa.
As mentioned above, all my professional career has developed in the fields of international and European policy issues.
Banca d’Italiassa ja Euroopan rahapoliittisessa instituutissa työskentelin raha- ja valuuttapolitiikan parissa sekä koordinoimalla että valmistelemalla yhtenäisvaluutan välineitä ja menettelyjä.
In the Banca d’Italia and the European Monetary Institute I worked on monetary and foreign exchange policy, both in terms of coordination and preparation of the instruments and procedures for the single policy.
Olin niiden foorumien jäsen, joissa näitä kysymyksiä pääasiallisesti koordinoitiin.
I was a member of the main coordination fora for these policy issues.
Italian valtiovarainministeriössä vastuullani oli keskeisiä kansainvälisiä ja eurooppalaisia poliittisia kysymyksiä.
In the Italian Treasury, I have been responsible for major international and European policy issues.
Erityisesti tahtoisin mainita toimintani G7-ryhmän puheenjohtajana, jolloin olin vastuussa valtiovarainministerien kokouksista ja huippukokouksesta, sekä vuoden 2003 EU:n puheenjohtajakauden.
Let me mention in particular the 2001 Presidency of the Group of Seven, during which I was responsible for the preparation of the Finance Ministers meetings and the Summit, and the 2003 EU Presidency.
Olen lisäksi kirjoittanut useita kansainvälisiä ja eurooppalaisia kysymyksiä koskevia kirjoja ja artikkeleita.
I have also written several books and articles on international and European issues.
Olen osallistunut useiden päätösten tekemiseen eri politiikanaloilla suoraan tai osana niitä ryhmiä tai foorumeita, joihin olen osallistunut.
I have been party to several decisions, in different policy areas, directly or in the context of the groups and fora in which I participated.
Ollessani vastuussa Banca d’Italian Euroopan valuuttajärjestelmästä vastaavasta yksiköstä olin osaltani vaikuttamassa etenkin liiran vaihtokurssin uudelleenjärjestelyä koskeviin keskeisiin päätöksiin, kunnes liira vedettiin pois valuuttakurssimekanismista vuonna 1992.
In the Banca d’Italia, as responsible for the Unit in charge of the EMS, I have contributed in particular to the major decisions related to exchange realignments of the Lira, until its exit from the Exchange Rate Mechanism in 1992.
Olin myös vaikuttamassa lokakuun 1990 Eurooppa-neuvoston päätelmiin, joissa määriteltiin Maastrichtin sopimukseen johtaneen hallitustenvälisen konferenssin toimivalta.
I have also contributed to the October 1990 European Council Conclusions, that defined the mandate of the Intergovernmental Conference that led to the Maastricht Treaty.
Italian valtiovarainministeriössä olin vastuussa Italian kannasta kansainvälisten rahoituslaitosten johtokunnissa.
In the Italian Treasury, I have been responsible for Italy’s positions in the Boards of the International Financial Institutions.
Talous- ja rahoituskomitean jäsenenä olen myös ollut tekemässä Ecofin-neuvoston keskeisiä päätöksiä erityisesti kasvu- ja vakaussopimuksen täytäntöönpanon ja uudistamisprosessin yhteydessä.
As member of the EFC, I have also been party to major decisions taken by Ecofin, in particular in the context of the implementation of the Stability and Growth Pact and of its process of reform.
G7-ryhmän edustajana olen vuodesta 1999 lähtien ollut tekemässä useita päätöksiä, jotka liittyvät kansainvälisen rahoitusjärjestelmän uudistamiseen ja useiden rahoituskriisien ratkaisemiseen (esimerkiksi Brasiliassa vuonna1999 ja Argentiinassa vuosina 2001 ja 2003).
As a Deputy of the Group of Seven, I have taken part in several decisions related to the reform of the International Financial System, since 1999, and to the resolution of several financial crises (for instance Brazil in 1999 and Argentina, in 2001 and 2003).
B. Raha- ja talouspolitiikka
B. Monetary and economic policy
Mitkä olisivat keskeiset tavoitteet, joihin pyrkisitte EKP:n johtokunnan jäsenenä kahdeksanvuotisen kautenne aikana?
What would be the guiding objectives you will pursue during your eight-year mandate as a Member of the Executive Board of the European Central Bank?
EKP:n tehtävä on selkeä.
The ECB has a clear mandate.
Annan EKP:n palvelukseen kaiken älyllisen kykyni, johtamiskykyni, työkokemukseni ja tinkimättömyyteni sen varmistamiseksi, että EKP toteuttaa tehtäväänsä mahdollisimman tehokkaasti ja avoimesti.
I will put all my intellectual qualities, managerial skills professional experience and integrity to the service of the ECB, to ensure that it implements its mandate in the most efficient and transparent manner.
Miten EKP:n tulisi mielestänne täyttää perustamissopimuksen mukaiset toissijaiset velvoitteensa (taloudellisen kasvun ja täystyöllisyyden edistäminen) ilman, että se vaikuttaa hintojen vakauden tavoitteeseen, ja mitä välineitä se voisi käyttää tähän?
Without prejudice to the objective of price stability, how in your view should the ECB fulfill its secondary obligations under the Treaty (to contribute to economic growth and full employment) and what instruments could the ECB use to do so?
Perustamissopimuksessa todetaan selkeästi, että EKP:n, jonka ensisijaisena tavoitteena on hintojen vakauden varmistaminen, on tuettava Euroopan unionin talouspolitiikkaa, jonka tarkoituksena on erityisesti kasvun ja työllisyyden edistäminen.
The Treaty clearly states that, subject to the primary objective of ensuring price stability, the ECB should support the economic policies of the European Union, aimed in particular at fostering growth and employment.
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi EKP:lla on useita välineitä.
The ECB has several instruments to achieve this objective.
Niistä ensimmäinen ja itsestään selvin on rahapolitiikka.
Let me start by the most obvious one: monetary policy.
Kun hintojen vakauden tavoite on turvallisesti saavutettu, toisin sanoen kun inflaatioaste on alle kaksi prosenttia ja lähellä kahta prosenttia, taloudellista toimintaa tukevalle rahapolitiikalle saattaa olla sijaa.
When the objective of price stability is safely achieved, i.e. the inflation rate is below and close to 2 per cent, there may be room for monetary policy to support economic activity.
Keskeisenä ehtona on, että hintavakauden on oltava kunnolla turvattu.
The key condition to be satisfied is that price stability must be safely achieved.
Tämän arvioimiseksi hintavakautta on mitattava paitsi suhteessa toteutuneeseen inflaatioasteeseen myös suhteessa keskipitkän aikavälin ennusteisiin ja odotuksiin.
To assess this, price stability has to be measured not only with respect to the observed rate of inflation but also to inflation projections and expectations over the medium term.
Tiiviisti sanottuna rahapolitiikan liikkumavaraa määrittävät paitsi toteutunut inflaatio myös inflaatioennuste.
To sum up, the room for manoeuvre for monetary policy is conditional not only on observed inflation but also on projected inflation.
Muutaman viimeksi kuluneen vuoden aikana euroalueen rahapolitiikalla on tuettu taloudellista toimintaa pitämällä korkotaso matalampana kuin se olisi pidetty, mikäli kasvu olisi ollut voimakkaampaa.
Over the last few years, monetary policy in the euro area has supported economic activity by keeping interest rates lower than would have been the case had growth been stronger.
Tätä voi arvioida esimerkiksi vertaamalla euroalueen korkotasoa BKT:n kasvulukuihin.
This can be assessed for instance by comparing the level of interest rates in the euro area with the growth rate of GDP.
Tavallisissa kasvuolosuhteissa ja ilman inflaatiopaineita korkotasolla on taipumus olla samaa luokkaa tai hiukan korkeampi kuin tuotannon kasvulukujen.
Under normal growth conditions and with no inflationary pressures, interest rates tend to be in line with, or a bit higher than, the rate of growth of output.
Viimeksi kuluneen kahden vuoden aikana reaalista kasvua on ollut keskimäärin yhdestä kahteen prosenttia ja nimellistä kasvua neljästä viiteen prosenttia, lyhyen aikavälin reaalinen korkotaso on ollut negatiivinen ja nimellinen korkotaso kaksi prosenttia.
In the last two years, while growth averaged around 1 to 2 per cent in real terms, and 4 to 5 per cent in nominal terms, short-term interest rates have been negative in real terms and at 2 per cent in nominal terms.
Myös pitkän aikavälin korkotaso on ollut alhaisempi kuin BKT:n nimellinen kasvu, mikä on edistänyt runsasta likviditeettiä euroalueella.
Even long term interest rates have been lower than nominal GDP growth, thus fostering conditions of ample liquidity in the euro area.
Tällainen matala korkotaso on ollut mahdollinen, koska EKP:n inflaationvastaisen politiikan ansiosta inflaatio-odotukset ovat pysyneet matalina.
Such low levels of interest rates have been possible because inflation expectations have remained subdued, thanks to the credibility of the ECB’s anti-inflationary policy.
Entä olisiko korkotasoa voinut laskea vielä lisää, kuten Yhdysvalloissa on tehty?
Could interest rates have been lowered even further, as in the US for instance?
On paljon merkkejä, jotka viittaavat siihen, että tämä ei olisi ollut tarkoituksenmukaista.
There are several indications that this would not have been appropriate.
Ensinnäkin pitkittynyt negatiivisen reaalikorkotason kausi vääristää taloutta, eikä se näin ollen ole toivottava, elleivät deflaation kaltaiset poikkeukselliset olosuhteet oikeuta sitä.
First, a protracted period of negative real interest rates creates distortions in the economy and is thus not desirable unless exceptional circumstances justify it, such as deflation.
Viime aikoina euroalueella ei ole ollut deflaatiouhkaa, toisin kuin Yhdysvalloissa, jossa inflaatio laski vuonna 2002 suhteellisen alhaiselle tasolle, mikä aiheutti huolta mahdollisesta deflaatiouhasta.
In recent years the euro area has not been at risk of deflation, while US inflation fell to a relatively low level in 2002, raising concerns of a possible deflationary risk.
Toisekseen inflaatioennuste euroalueella on pysynyt yli kahdessa prosentissa, eikä se näin ollen oikeuta pidemmälle menevää koron laskemista.
Second, projected inflation in the euro area has remained above 2 per cent, thus not justifying further rate cuts.
Kolmanneksi on näyttöä siitä, että rahoitusmarkkinoita on leimannut runsas likviditeetti, mikä on tietyissä euroalueen valtioissa johtanut arvopaperien ja asuntojen hinnannousuun.
Third, there is evidence that financial markets have been characterised by ample liquidity, that has given rise to substantial increases in asset and housing prices in some euro area countries.
Koronalennukset olisivat lisänneet riskiä, että kupla kasvaa entisestään.
A further reduction in interest rates would have created a risk of fuelling a bubble.
Tiivistetysti voidaan sanoa, että kun hintavakaus on saavutettu, taloudellista toimintaa tukevalle rahapolitiikalle on sijaa.
To sum up, there can be room for monetary policy to support economic activity when price stability has been achieved.
Euroalueella tätä mahdollisuutta on viime vuosina käytetty usein.
Such a room has been widely used in the last few years in the euro area.
On lisäksi muita tapoja, joilla EKP voi tukea kasvua ja työllisyyttä euroalueella, ja haluaisin mainita ne lyhyesti.
There are other ways through which the ECB can support growth and employment in the euro area, that I would mention briefly.
Merkittävin tapa on osallistuminen integroitujen rahoitusmarkkinoiden, erityisesti rahamarkkinoiden, luomiseen.
The main one is to contribute to the creation of an integrated financial market, in particular the money market.
Euroopan yhtenäisten, integroitujen rahoitusmarkkinoiden luominen on pitkän aikavälin kasvun olennaisimpia ehtoja.
A single integrated financial market in Europe is one of the key conditions for sustained long-term growth.
Toinen väline on EKP:n tehtävä hintojen vakauden edistäjänä erityisesti valvomalla rahoitusjärjestelmiä ja osallistumalla valvonnan koordinoimiseen.
Another instrument is the ECB’s role in promoting financial stability, in particular through the oversight of the payment systems and the contribution to the coordination of supervisory activities.
Hintojen vakaus on keskeinen tekijä makrotaloudellisen vakauden saavuttamisessa.
Financial stability is a key ingredient to achieve macroeconomic stability.
Käsittelen tätä kysymystä myös vastauksissani C-osan kysymyksiin.
I will also address these issues in the answers to the questions of section C.
Kun otetaan huomioon vakaus- ja kasvusopimuksen uudistusta koskeva keskustelu, kannatatteko vai vastustatteko nyt esitettyjä uudistusehdotuksia ja miksi?
Concerning the discussions on the reform of the Stability and Growth Pact (SGP): are you in favour or opposed to the current reform proposals, and why?
Eurooppa-neuvosto kannatti 22.–23. maaliskuuta pidetyssä kokouksessaan Ecofin-neuvoston ehdottamaa uudistusta.
At its 22-23 March meeting, the European Council endorsed the reform proposed by Ecofin.
Ennen kuin esitän arvioni asiasta, tahtoisin esittää muutaman alustavan huomautuksen.
Before explaining my assessment, let me provide a few preliminary comments.
Yli seitsemän vuotta vakaus- ja kasvusopimuksen käynnistymisen jälkeen tuli tarpeelliseksi tarkastella sopimuksen toimivuutta sen kokemuksen valossa, joka siitä oli saatu.
More than 7 years after the start of the Stability and Growth Pact, it was reasonable to assess its functioning in light of experience.
Kaiken kaikkiaan on yleisesti tunnustettua, että suurimmat ongelmat vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanossa johtuivat ensisijaisesti siitä, ettei finanssipolitiikkoja voitu liiallisen alijäämän välttämiseksi asiaankuuluvasti mukauttaa, varsinkaan ajoissa.
Overall, it is widely recognised that the main problems with the implementation of the SGP were due primarily to the inability of budgetary policies to pursue appropriate adjustment, especially in good times, so as to avoid excessive deficits.
Toisaalta kokemus myös osoitti, että vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjen ja menettelyjen täytäntöönpanoa on mahdollista parantaa jonkin verran.
On the other hand, experience also showed that some improvement in the implementation of the rules and procedures of the Pact is possible.
Esimerkiksi korjausten tekeminen rahoitusasemiin, jotta jäsenvaltioiden kausivaihtelut otettaisiin paremmin huomioon, otettiin täysimääräisesti käyttöön vasta vuonna 2002.
For instance, the correction of budgetary positions to take the cyclical situation of member countries into account was fully introduced only in 2002.
Toinen esimerkki tästä on, että neuvosto ja komissio tekivät erilaisen oikeudellisen tulkinnan siitä, mahdollistaako perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohta sen, että neuvosto toistaa suosituksensa valtiolle, jota liiallinen alijäämä koskee, mikäli vallitsevat talousolosuhteet muuttuvat.
Another example is the different legal interpretation given by the Council and the Commission to whether article 104.7 of the Treaty allowed for a repetition of a recommendation to a country experiencing an excessive deficit if the underlying economic conditions changed.
Yhteisöjen tuomioistuimessa nostettu kanne ja tuomioistuimen langettama tuomio johtivat siihen, että vakaus- ja kasvusopimusta oli tarpeen selkiyttää, kuten todetaan pöytäkirjassa, joka on valtion- ja hallitusten päämiesten kesäkuussa 2004 hyväksymän Euroopan perustuslakia koskevan sopimusluonnoksen liitteenä.
The recourse to the European Court of Justice, and the judgment by the latter, made it necessary to clarify the SGP, as indicated in the Declaration annexed to the draft European Constitution approved in June 2004 by the Heads of State or Government.
Vakaus- ja kasvusopimuksen uudistuksessa annetaan enemmän tilaa taloudellisille analyyseille ja harkinnalle finanssipolitiikkojen arvioinnissa sekä ennen kaikkea päätettäessä, pitäisikö alijäämien katsoa olevan liiallisia.
The reform of the SGP introduces greater room for economic analysis and judgment in the assessment of budgetary policies, and in particular on whether deficits have to be considered excessive.