natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vuonna 1994 järjestetyistä ensimmäisistä vapaista vaaleista lähtien Etelä-Afrikan politiikkaa ovat hallinneet Afrikan kansalliskongressi (ANC) ja henkilökohtaisesti presidentit Nelson Mandela ja Thabo Mbeki.
Since the first free elections in 1994, South Africa's policy has been dominated by the African National Congress (ANC), and personally by Presidents Nelson Mandela and Thabo Mbeki.
Vuonna 2004 järjestetyissä kansallisissa vaaleissa ANC:n äänestäjien osuus kohosi 69,7 prosenttiin.
In the 2004 national elections, the ANC increased its share of voters to 69.7%.
Nykyisin ANC:llä on 293 paikkaa kansalliskokouksen 400 paikasta.
As of today, the ANC holds 293 out of 400 seats of the National Assembly.
Demokraattinen liitto (Democratic Alliance) on toisena 47 paikallaan.
The Democratic Alliance is second with 47 seats.
ANC:n johtoasema vahvistui vuonna 2006 järjestetyissä paikallisvaaleissa (66,3 prosenttia koko maassa annetuista äänistä).
The leading position of the ANC has been confirmed by the 2006 local elections (66.3% of the nationwide vote).
Vaikka ANC:tä onkin tuettu laajalti vaaleissa, hallitus ja erityisesti presidentti Mbeki ovat arvostelleet useita eri kysymyksiä, muun muassa puuttumista työttömyyteen, rikollisuuteen ja HIV:hen/aidsiin.
In spite of the broad support for the ANC in the elections, the government and specifically President Mbeki is criticised in a number of issues including the handling of unemployment, crime and HIV/AIDS.
Etelä-Afrikassa on eniten HIV:hen sairastuneita ihmisiä koko maailmassa (5,5 miljoonaa).
South Africa has the highest number of HIV infected people in the world (5.5 million).
Vuonna 2005 aidsiin kuoli 320 000 ihmistä, ja 18,8 prosenttia väestöstä on saanut tartunnan.
320 000 people died from AIDS in 2005 and 18.8% of the population are infected.
Aids-pandemia ei ole vain inhimillinen tragedia; se vaikuttaa myös Etelä-Afrikan talouteen, sillä eteläafrikkalaisten odotettavissa oleva elinikä on laskenut 45,7 vuoteen.
The AIDS pandemic is not only a humanitarian tragedy; it also affects the South African economy having reduced South Africans' life expectancy to 45.7 years .
Etelä-Afrikan työttömyysaste, yli 40 prosenttia, on erittäin korkea.
The unemployment rate is extremely high in South Africa at more than 40%.
Korkea työttömyysaste ja HIV/aids-katastrofi lisäävät sosiaalista epävakautta, mitä muun muassa korkea rikosaste kuvastaa.
The high unemployment rate and HIV/AIDS disaster contribute to social instability expressed inter alia by the extremely high crime rate.
Etelä-Afrikan murha- ja raiskaustilastot ovat maailman synkimpiä, mikä vaikuttaa kielteisesti valtion imagoon ja suoriin ulkomaisiin investointeihin.
South Africa has one of the highest rates of murder and rape in the world, which affects negatively on the image of the country and has an effect on Foreign Direct Investment.
Rotusortokauden kielteinen vaikutus Etelä-Afrikan talouteen on vielä havaittavissa, erityisesti ulkomaan markkinoiden puuttuminen, tehoton valtion sektori ja – mikä vakavinta – huomattavat tuloerot valkoihoisen väestön vähemmistön ja mustan väestön enemmistön välillä, minkä takia asukasta kohden laskettu bruttokansantulo (markkinakursseilla yli 5000 Yhdysvaltain dollaria) on melko merkityksetön.
The negative impact of the apartheid-era on South Africa's economy is still not completely overcome, in particular the loss of overseas markets, the inefficient state sector and - worst - the huge income disparities between the minority white and majority black population, which makes the income per capita figure (above USD 5000 at market exchange rates) rather irrelevant.
Lähes puolet väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella.
Close to half of the population live below the poverty line.
Useimmat makrotaloudellisista indikaattoreista ovat kehittyneet menestyksekkäästi viimeisen vuosikymmenen aikana.
Most macroeconomic indicators developed successfully over the last decade.
BKT kasvoi 4,9 prosentilla vuonna 2005, julkisen talouden alijäämä on 0,6 prosenttia (varainhoitovuosi 2005/2006) ja inflaatio pysyy viralliseksi tavoitteeksi asetetussa 3–6 prosentissa tai sen alapuolella.
GDP grew by 4.9% in 2005, budget deficit is at 0.6% (fiscal year 2005/2006), inflation remains inside or below the official target range of 3-6%.
Etelä-Afrikan hallitus puuttui keskeisimpiin taloudellisiin ja sosiaalisiin ongelmiin mustan väestönosan taloudellisten mahdollisuuksien kohentamiseen tähtäävällä strategialla (Black Economic Empowerment, BEE), jolla pyritään tasoittamaan rotusortokauden epätasa-arvoa lisäämällä heikommassa asemassa olevan väestönosan taloudellista osallistumista, ja ASGISA-aloitteella (Accelerated and Shared Growth Initiative for South Africa), jonka tavoitteena on kohottaa talouskasvua kuuteen prosenttiin ja puolittaa työttömyys ja köyhyys vuoteen 2014 mennessä.
The South African government addresses the main economic and social problems in the black economic empowerment (BEE) strategy, which aims to redress apartheid-era inequities by increasing the economic participation by the disadvantaged population, and in the Accelerated and Shared Growth Initiative for South Africa (ASGISA) with the objective to lift economic growth to 6% and to halve employment and poverty by 2014.
Ensisijaisten taitojen hankkimista koskevalla yhteisellä aloitteella (Joint Initiative for Priority Skills Acquisition) puututaan pätevien työntekijöiden puutteeseen keskeisillä talouden aloilla.
The Joint Initiative for Priority Skills Acquisition addresses the lack of skilled workers in key economic sectors.
Ulkoiset taloussuhteet
External economic relations
Etelä-Afrikan talouden katsotaan edistävän koko Saharan eteläpuolisen Afrikan taloutta.
South Africa's economy is considered the motor for the economy of Sub-Saharan Africa.
Etelä-Afrikan kehityssuuntaukset voivat vaikuttaa köyhyyden vähentämiseen ja vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseen alueellisella tasolla.
Developments in South Africa can have an effect on poverty alleviation and achievement of the Millennium Development Goals (MDGs) on regional level.
EU on Etelä-Afrikan tärkein kauppakumppani.
The EU is the most important trading partner for South Africa.
Vuoden 2005 ensimmäisten seitsemän kuukauden aikana 42,9 prosenttia kaikesta Etelä-Afrikan tuonnista tuli EU:n alueelta ja 37,6 prosenttia kaikesta viennistä suuntautui EU:hun.
In the first seven months of 2005, 42.9% of all South African imports came from the EU, and 37.6% of all exports went to the EU.
Eteläafrikkalaisten tuontitavaroiden osuus EU:n markkinoista oli 1,4 prosenttia vuonna 2005, ja 1,7 prosenttia kaikista EU:n vientitavaroista vietiin Etelä-Afrikkaan.
Imports from South Africa had only a share of 1.4% on the EU market, in 2005, and 1.7% of all EU exports went to South Africa.
Etelä-Afrikan ulkoiset taloussuhteet perustuvat monimutkaisiin puitteisiin: WTO:n jäsenyyteen, EU:n kanssa tehtyyn kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevaan kahdenväliseen sopimukseen (TDCA) sekä AKT-maiden jäsenyyteen Cotonoun sopimuksen liitännäisjäsenenä, joka ei kuitenkaan ole oikeutettu sellaisiin kauppajärjestelyihin, jotka perustuvat ei-vastavuoroiseen etuuskohteluun ja joka ei saa rahoitusta Euroopan kehitysrahastosta (EKR).
South Africa's external economic relations are embedded in a complex framework: WTO membership, bilateral Trade, Development and Cooperation Agreement (TDCA) with the EU, member of the ACP group of states as signatory of the Cotonou Agreement, but not eligible for non-reciprocal trade preferences and not benefiting from funding through the European Development Fund (EDF).
Etelä-Afrikka osallistuu talouskumppanuussopimuksista ”SADC-miinus”-ryhmän kanssa käytäviin neuvotteluihin, koska se on tulliliitossa neljän BLNS-maan kanssa.
South Africa is involved in the negotiation of the Economic Partnership Agreement (EPAs) with the "SADC-minus" group having a customs union with the four "BLNS" countries.
Etelä-Afrikka ei kuitenkaan liity talouskumppanuussopimukseen, joten sen kauppasuhteet EU:hun perustuvat edelleen kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevaan sopimukseen.
However, South Africa will not join the EPA; its trade relations with the EU will remain under the TDCA.
Alueellisen integraation nykyisten prosessien (SADC, SACU, itäisen ja eteläisen Afrikan yhteismarkkinat) päällekkäisyys Etelä-Afrikan alueella yhdessä talouskumppanuussopimusta koskevien neuvottelujen kanssa vaikeuttaa alueellista kaupan integraatiota kyseisellä alueella.
The overlapping of current processes of regional integration within the Southern Africa region (SADC, SACU, Common Market for Eastern and Southern Africa) with EPA negotiations is complicating the regional trade integration process of the region.
Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskeva sopimus
Trade, Development and Cooperation Agreement
Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskeva sopimus pantiin täysimääräisesti täytäntöön 1. toukokuuta 2004.
The TDCA was fully implemented on 1 May 2004.
Se johtaa kymmenen vuoden siirtymäajan (Etelä-Afrikasta EU:hun tuotujen tavaroiden osalta) ja 12 vuoden siirtymäajan (EU:sta Etelä-Afrikkaan tuotujen tavaroiden osalta) jälkeen vapaakauppa-alueeseen ja kattaa noin 90 prosenttia kahdenvälisestä kaupasta.
It will lead after transition periods of 10 years (for EU imports from South Africa) and 12 years (for South Africa imports from the EU) to a Free Trade Area and cover around 90% of bilateral trade.
Sopimuksen pohjalta käydään myös säännöllistä poliittista vuoropuhelua.
The agreement also provides for a regular political dialogue.
Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevaan sopimukseen sisältyy jatkuvaa EU:n talousapua, jota annetaan noin 130 miljoonaa euroa vuosittain jälleenrakentamisen ja kehittämisen Eurooppa-ohjelman puitteissa.
TDCA includes continued EU financial assistance under the European Programme for Reconstruction and Development amounting to about € 130 million annually.
Muita taloudellisen yhteistyön ja kauppaa koskevan yhteistyön aloja ovat muun muassa alkuperäkumulaatiota koskevat järjestelyt, tulliyksiköiden välinen yhteistyö, kilpailupolitiikka, julkinen tuki, teollis- ja tekijänoikeuksien suojeleminen, julkiset hankinnat, standardisointi, palvelualan vapauttaminen, tilastotiedot, liikenne ja kaupan edistäminen.
Other areas of economic and trade related cooperation are inter alia arrangements for cumulation of origin, cooperation between customs services, competition policy, public aid, protection of intellectual property rights, public procurement, standardisation, liberalisation in the field of services, statistic, transport, trade promotion.
Yhteistyötä tehdään myös teollisuuden, investointien edistämisen, televiestinnän, tietoyhteiskunnan, energian, kaivostoiminnan, matkailun, maatalouden, kalatalouden, kuluttajansuojapolitiikan ja (rahoitus-)palvelujen alalla.
Cooperation is also foreseen in the areas of industry, investment promotion, telecommunications, information society, energy, mining, tourism, agriculture, fisheries, consumer policy and (financial) services.
Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen vaikutukset
The TDCA has enabled the EU to close the gap in the trade balance with South Africa.
EU on saanut kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen myötä tasoitettua epätasapainoa Etelä-Afrikan kanssa käydyssä kaupassa.
The built-in asymmetry of the TDCA has had ambiguous results.
Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen luontainen epäsuhtaisuus on vaikuttanut monitulkintaisesti: Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskeva sopimus on itse asiassa epätasapainoinen EU:n hyväksi, sillä EU:n tariffimuutokset koskevat ainoastaan 25:tä prosenttia nykyisistä kauppatavaroista keskimääräisen painotetun tariffin ollessa vain 2,7 prosenttia.
The TDCA is actually imbalanced in EU's favour with EU tariff changes affecting only 25% of current trade goods with a weighted average tariff of only 2.7%.
Etelä-Afrikan tariffimuutokset koskevat 40:tä prosenttia nykyisistä kauppatavaroista, kun keskimääräinen painotettu tariffi on 10 prosenttia.
South African tariff changes affect 40% of currently traded goods in a context of a weighted average tariff of 10%.
Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen seuraukset ovat tariffien mukauttamisen osalta raskaammat Etelä-Afrikalle, sillä mukauttaminen vaikuttaa merkittävästi hallituksen tulonkeruukapasiteettiin ja näin ollen myös sen kykyyn tehdä investointeja sosiaalialaan ja terveydenhuoltoon.
The greater burden of the TDCA in terms of tariff adjustments currently falls on South Africa, with an significant impact on government revenue collection capacity and consequently on its investment capacity in the social sector and health care.
Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevaan sopimukseen liittyvien (takautuvien) tariffivähennysten täytäntöönpanokausi on yhteydessä Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön vapaakauppasopimuksen vastaavaan täytäntöönpanokauteen.
The implementation period of the TDCA tariff reductions (which are back-loaded) is linked to a similar time period of the implementation period of the SADC FTA.
Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön (SADC) jäsenten välisen ja samalla Etelä-Afrikan ja EU:n välisen kaupan vapauttaminen heikentää mahdollisuuksia tutkia SADC:n vapaakauppasopimuksen sekä kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen vaikutusta.
Liberalisation between SADC members and at the same time South Africa with the EU, will reduce the ability to analyse the impact of the SADC FTA and the TDCA.
Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen olisi tuettava SADC-maiden integraatiota ilman että se vaarantaa SADC:n jäsenten kykyä hallita eteläisen Afrikan prosessiaan ja tutkia sen suomia mahdollisuuksia.
The TDCA should support SADC integration without compromising the ability of SADC members to interrogate and manage their Southern African process.
AGOA-aloitteen (Africa Growth and Opportunities Act) alkuperäsääntöjä koskevat rajoitteet eivät puolestaan ole yhtä tiukkoja kuin kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevassa sopimuksessa.
Comparatively, the Africa Growth and Opportunities Act has less stringent limitations on Rules of Origin than the TDCA.
Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tiukat alkuperäsäännöt heikentävät eteläisen Afrikan valtioiden mahdollisuuksia käyttää Etelä-Afrikan huipputeknologiaa valtioiden tuotteiden jalostamiseen EU:hun suuntautuvaa vientiä varten.
The restrictive rules of origin in the TDCA reduce the ability of Southern African countries to use the higher technology capacity in South Africa to increase beneficiation of their products for export to the EU.
Reilut alkuperäsäännöt voivat edistää myönteisiä molemminpuolisia yhteyksiä Etelä-Afrikan ja eteläisen Afrikan valtioiden talouksien välillä.
Generous rules of origin can promote positive forward and backward linkages between the South African and the Southern African countries' economies.
EU:n ja Etelä-Afrikan strateginen kumppanuus ja yhteinen toimintasuunnitelma
EU-SA Strategic Partnership and Joint Action Plan
Eteläisen Afrikan alueellisella tasolla on ehdotettu yhteisiä toimia aids-pandemian, Zimbabwen kriisin ja alueellisen integraation osalta.
On the level of the Southern African region, joint actions are suggested concerning the AIDS pandemic, the Zimbabwe crisis and regional integration.
Maakohtaisesta strategia-asiakirjasta vuosille 2007–2013 neuvotellaan parhaillaan.
The Country Strategy Paper 2007-2013 is now under negotiation.
Asiakirjan pitäisi olla Etelä-Afrikkaa koskevan uuden strategian mukainen, ja se olisi pantava täytäntöön osana yhteistä toimintasuunnitelmaa.
It should be in line with the new South Africa Strategy and be implemented as part of the Joint Action Plan.
Kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tarkistaminen on keskeinen osa strategiaa.
The revision of the TDCA is a core element of the Strategy.
Komissio ehdottaa muun muassa seuraavien asioiden sisällyttämistä tarkistettuun kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevaan sopimukseen:
The Commission proposes inter alia the following elements for a revised TDCA:
§ viittaus vuosituhannen kehitystavoitteisiin
§ reference to the MDGs
§ oikeudellisesti velvoittavat sitoumukset kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen saattamiseksi Cotonoun sopimuksen mukaiseksi (joukkotuhoaseiden leviäminen, terrorismin torjunta, rankaisemattomuuden torjunta, kansainvälisen rikostuomioistuimen tukeminen ja palkkasotilastoiminnan estäminen)
§ legally binding commitments to bring the TDCA in line with the Cotonou Agreement (proliferation of weapons of mass destruction, fight against terrorism, fight against impunity, support for the International Criminal Court, prevention of mercenary activities)
§ Cotonoun sopimuksen tarkistuksen mukainen tehostettu poliittinen vuoropuhelu
§ enhanced political dialogue in line with the revision of Cotonou
§ uudet kaupan vapauttamista koskevat määräykset
§ further provisions on the liberalisation of trade
§ velvoittavat sitoumukset palvelujen, investointien, hallituksen hankintojen, teollis- ja tekijänoikeuksien, kilpailun, standardoinnin ja yhdenmukaisuuden arvioinnin, tullien ja alkuperäsääntöjen alalla
§ binding commitments in areas such as services, investment, government procurement, intellectual property, competition, standardisation and conformity assessment, customs, rules of origin
§ määräysten vahvistaminen oikeuden, vapauden ja turvallisuuden alalla sekä rahanpesun, huumeiden ja siirtolaisuuden osalta, sosiaalikysymysten osalta (työllisyys, sukupuolten välinen tasa-arvo, työlainsäädäntö), nuorisovaihto-ohjelmien osalta sekä kulttuuriyhteistyön osalta.
§ strengthen the provisions in areas such as justice, freedom and security, money laundering, drugs and migration, social issues (employment, gender equality labour law), Youth exchange programmes, cultural cooperation.
Strategisen kumppanuuden ja yhteisen toimintasuunnitelman lyhyt arviointi
Short assessment of Strategic Partnership and Joint Action Plan
Strategisessa kumppanuudessa ei oteta huomioon sitä kehitystä koskevaa ja sosiaalista vaikutusta, joka kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tarkistamisen ja talouskumppanuussopimuksesta käytävien neuvottelujen päällekkäisyydellä on Etelä‑Afrikkaan ja erityisesti BLNS-maihin ja muihin alueen vähiten kehittyneisiin valtioihin.
The Strategic Partnership fails to recognise the important development and social impact of overlapping between TDCA revision and EPA negotiations is likely to have on South Africa, but especially on the BLNS countries and on the other Least Development Countries of the region.
Etelä-Afrikan osalta erityisen ongelmallista on niin sanottuja Singaporen kysymyksiä koskevien velvoitteiden sisällyttäminen kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevaan sopimukseen.
The inclusion of commitments on the so-called “Singapore Issues” in the TDCA is particularly problematic for South Africa.
EU:n painostuksesta huolimatta hallituksen hankintoja ja investointeja koskevia sopimuksia on vastustettu WTO:ssa jo pitkään, ja sopimukset ovat osittain syynä siihen, että SACU-maiden ja Yhdysvaltojen välisissä vapaakauppaa koskevissa neuvotteluissa päädyttiin umpikujaan.
Despite EU pressure, government procurement and investment agreements have been long resisted at the WTO and are, in part, the reason for the impasse in the SACU-US free trade negotiations.
Vaikka Etelä-Afrikka voi muihin SACU-maihin verrattuna olla etulyöntiasemassa kyseisistä asioista neuvoteltaessa, neuvottelut on käytävä faktoihin perustuvan päätöksenteon pohjalta.
While South Africa may be in a better position to negotiate these issues, compared to other SACU countries, this needs to be done on the basis of evidence-based policymaking.
Tarkistetussa kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevassa sopimuksessa ei pitäisi vaatia yksityissektorin suurempaa osallistumista peruspalvelujen tarjoamiseen.
TDCA revision should not push for further participation of the private sector in the provision of basic services.
Palvelujen osalta Etelä-Afrikka on tehnyt kattavia palvelualaa koskevia sitoumuksia GATS-sopimuksen puitteissa ja sillä on jo nyt huomattavia vaikeuksia palvelujen saatavuuden ja yleispalvelujen riittävän tason saavuttamisessa.
On services, South Africa has made extensive commitments under GATS and already faces severe constraints in achieving acceptable levels of access and universal service.
Investointien osalta Etelä-Afrikka on allekirjoittanut useita investointeja koskevia kahdenvälisiä sopimuksia, jotka jo nyt turvaavat monia EU:n jäsenvaltioita.
On investment, South Africa has signed many bilateral investment treaties that already grant protection to a number of EU member states.
Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyökumppanuuksien edistäminen peruspalvelujen osalta on vaikuttanut alaan vaihtelevasti, ja yhteistyön vaikutus köyhään väestöön on usein ollut kielteinen esimerkiksi vesihuollon ja viemäröinnin alalla.
The promotion of Public/Private partnerships in essential services has yielded mixed results and often has had negative impacts on the poor in sectors such as water and sanitation.
Etelä-Afrikan tekniset valmiudet olisi yhdistettävä valmiuksien kehittämiseen, tekniseen apuun sekä vastaavuutta ja vastavuoroista tunnustamista koskeviin sopimuksiin elintarvikkeiden turvallisuuden ja terveyden ja kasvinsuojelun osalta.
South Africa's technical capacity should be harnessed with more capacity building, technical assistance, equivalence and mutual recognition agreements on food safety, sanitary and phytosanitary measures.
Olisi harkittava mekanismeja, joilla voitaisiin auttaa muiden naapurimaiden vientiä tällä alalla kyseisellä alueella.
Mechanisms should be considered to assist other neighbouring countries' exports within the region in this regard.
Strategisessa kumppanuudessa ei esitetä vakaata energiahuollon varmuutta koskevaa strategiaa, jossa otettaisiin huomioon ilmastonmuutos ja sen sosiaaliset vaikutukset ja ympäristövaikutukset köyhimpään väestöön Etelä-Afrikassa ja muissa alueen vähiten kehittyneissä maissa.
The Strategic Partnership fails to propose a sound energy security strategy that takes into account climate change and its social and environmental impact on the poorest in South Africa and other LDCs in the region.
Kestävässä energiahuollon varmuutta koskevassa strategiassa, joka perustuu ympäristön suojeluun ja vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseen, olisi edistettävä uusiutuvien energialähteiden kehittämistä, esimerkiksi aurinkoenergian, tuulivoiman ja biomassan sekä pienimuotoisten vesivoimaloiden kaltaisten vähäisen vaikutuksen energialähteiden kehittämistä.
A sustainable energy security strategy, based on the protection of the environment and the achievement of the MDGs, should foster the development of renewable sources of energy, such as solar energy, wind power and biomass and low impact sources of energy such as small-scale hydropower plants.
Näistä olisi hyötyä yhteiskunnan köyhimmille osille, jotka pääosin asuvat alueen maaseudulla, joka ei kuulu sähköverkon piiriin.
These should benefit the poorest sectors of society which mainly live in rural off-grid areas in the region.
EU:n talousarviosta olisi kyseisen tavoitteen tukemiseksi myönnettävä määrärahoja, joilla autettaisiin sitä, että nykyisestä riippuvuudesta alkutuotantosektoriin voitaisiin siirtyä kestävämpään kansalliseen ja alueelliseen energiastrategiaan.
To support this objective the EU budget should provide appropriations to assist transition from the current dependency on the extractive sector to a more sustainable national and regional energy strategy.
EU:n ja Etelä-Afrikan strateginen kumppanuus
An EU-South Africa Strategic Partnership
Margrete Auken, Margrietus van den Berg, Thierry Cornillet, Michael Gahler, Glenys Kinnock, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Luisa Morgantini, Horst Posdorf, Frithjof Schmidt, Anna Záborská
Margrete Auken, Margrietus van den Berg, Thierry Cornillet, Michael Gahler, Glenys Kinnock, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Luisa Morgantini, Horst Posdorf, Frithjof Schmidt and Anna Záborská.
Alain Hutchinson, Manolis Mavrommatis, Karin Scheele, Zbigniew Zaleski
Alain Hutchinson, Manolis Mavrommatis, Karin Scheele and Zbigniew Zaleski.