natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Resurssien kestävän käytön rohkaisemiseksi sekä ympäristönsuojelun ja kasvun välisen synergian lujittamiseksi jäsenvaltioiden olisi asetettava etusijalle ulkoisten ympäristökustannusten huomioon ottaminen, energiatehokkuuden lisääminen sekä ympäristöystävällisten teknologioiden kehittäminen ja soveltaminen.
To encourage the sustainable use of resources and strengthen the synergies between environmental protection and growth, Member States should give priority to the internalisation of external environmental costs ; to increasing energy efficiency and to the development and application of environment-friendly technologies.
Nämä painopistealueet olisi pantava täytäntöön noudattaen olemassa olevia eurooppalaisia sitoumuksia sekä ympäristöteknologioita koskevaan toimintasuunnitelmaan sisältyviä toimia ja välineitä käyttämällä markkinaehtoisia välineitä, riskirahastoja ja T&K-rahoitusta, ottamalla huomioon ympäristöarvot julkisissa hankinnoissa sekä lakkauttamalla ympäristölle haitalliset tuet ja muut poliittiset välineet (Yhdennetty suuntaviiva nro 14).
The implementation of these priorities should be in line with existing European Commitments and with the actions and instruments proposed in the Environmental Technologies Action Plan (ETAP), through the use of market-based instruments, risk funds and R&D funding, greening of public procurement and the removal of environmentally harmful subsidies alongside other policy instruments (Integrated guideline No 14).
Resurssien kestävän käytön rohkaisemiseksi sekä ympäristönsuojelun ja kasvun välisen synergian lujittamiseksi jäsenvaltioiden olisi asetettava etusijalle ulkoisten ympäristökustannusten huomioon ottaminen erityisesti energian, liikenteen ja maatalouden suhteen , energiatehokkuuden lisääminen sekä ympäristöystävällisten teknologioiden kehittäminen ja soveltaminen.
To encourage the sustainable use of resources and strengthen the synergies between environmental protection and growth, Member States should give priority to the internalisation of external environmental costs , particularly in the fields of energy, transport and agriculture, to increasing energy efficiency and to the development and application of environment-friendly technologies.
Jäsenvaltioiden olisi lisäksi käytettävä ympäristöpolitiikkaa hyökkäävämmin kasvun ja työllisyyden lisäämiseen kehittämällä ympäristöön liittyvää teknologiaa ja innovointia.
Member States should, moreover, use environmental policies more offensively to enhance growth and employment by developing eco-technology and eco-innovation.
Lisäksi jäsenvaltioiden pitäisi rahoittaa korkealaatuisia julkisia investointeja, joilla pyritään esimerkiksi poistamaan kasvun yhteys energiankulutukseen, liikenteeseen ja luonnonvarojen käyttöön, sekä lisätä investointeja, joita tarvitaan Kioton tavoitteiden saavuttamiseksi ja jotka liittyvät esimerkiksi perinteisten energiamuotojen tehokkaaseen käyttöön erityisesti Kioton pöytäkirjan tavoitteita vaarantamattomalla tavalla.
Moreover, Member States should finance high-quality public investments, such as the ones aiming at the de-coupling of growth from energy consumption, transport and resource use, as well as investments needed to meet the Kyoto targets, including the efficient use of traditional forms of energy, especially those which do not pose a risk to the objectives of the Kyoto Protocol.
B jakso, B.2 luku, 11 alakohta
Section B, Chapter B.2, paragraph 11
Vahvan eurooppalaisen teollisuuspohjan edistämiseksi jäsenvaltioiden olisi keskityttävä uusien teknologioiden ja markkinoiden kehittämiseen.
To contribute to a strong European industrial base, Member States should focus on the development of new technologies and markets.
Tämä tarkoittaa erityisesti yhteisten eurooppalaisten teknologia-aloitteiden kehittämiseen ja täytäntöönpanoon sitoutumista sekä julkisen ja yksityisen sektorien kumppanuuksien kehittämistä aitojen markkinahäiriöiden ratkaisemiseksi sekä alueellisten tai paikallisten klusterin luomista (Yhdennetty suuntaviiva nro 15).
This implies in particular commitment to the setting up and implementation of joint European technology initiatives and public-private partnerships that help tackle genuine market failures, as well as the creation and development of regional or local clusters (Integrated guideline No 15).
Vahvan eurooppalaisen teollisuuspohjan edistämiseksi jäsenvaltioiden olisi keskityttävä uusien teknologioiden ja markkinoiden kehittämiseen myös Euroopan ulkopuolella, jotta globalisaatio ei olisi uhka, vaan uusi mahdollisuus maailman suurimmalle vientimahdille .
To contribute to a strong European industrial base, Member States should focus on the development of new technologies and markets , outside Europe as well, to ensure that globalisation is not a threat, but a new opportunity for the world’s leading exporting entity .
Niiden olisi laadittava viestintästrategia, jolla pyritään vähentämään kansalaisten epävarmuutta, joka liittyy globalisaatioon, markkinoiden avaamiseen ja kilpailuun.
They should draw up a communication strategy to tackle the sense of insecurity felt by citizens in the face of globalisation, the opening up of markets and competition.
Tämä tarkoittaa erityisesti yhteisten eurooppalaisten teknologia-aloitteiden kehittämiseen ja täytäntöönpanoon sitoutumista sekä julkisen ja yksityisen sektorien kumppanuuksien kehittämistä aitojen markkinahäiriöiden ratkaisemiseksi sekä alueellisten tai paikallisten klusterin luomista sekä jatkuvaa alakohtaista strategista vuoropuhelua asianomaisten sidosryhmien, erityisesti työmarkkinaosapuolten, kanssa (Yhdennetty suuntaviiva nro 15).
This implies in particular commitment to the setting up and implementation of joint European technology initiatives and public-private partnerships that help tackle genuine market failures, as well as the creation and development of regional or local clusters and continuous strategic sectoral dialogues with relevant stakeholders, in particular the social partners (Integrated guideline No 15).
Kasvua ja työllisyyttä koskevilla yhdennetyillä suuntaviivoilla (2005–2008) pannaan täytäntöön Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2005 tekemä päätös Lissabonin strategian elvyttämisestä keskittymällä sen kaikkein tärkeimpiin tavoitteisiin.
The integrated guidelines for growth and jobs (2005-2008) reflect the decision of the European Council of March 2005 to relaunch the Lisbon Strategy by refocusing on its original objectives.
Talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen (perustamissopimuksen 99 artikla) ja työllisyyspoliittisten suuntaviivojen (perustamissopimuksen 128 artikla) keskinäisellä kytköksellä korostetaan talous- ja sosiaalipolitiikan toisiaan täydentävää luonnetta.
Combining the broad economic policy guidelines (Article 99 of the EC Treaty) with the employment guidelines (Article 128 of the Treaty) stresses the complementary nature of economic and social policies.
Talouskasvussa on tähdättävä täystyöllisyyteen, sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja elintason jatkuvaan parantamiseen.
Economic growth must aim for full employment, social cohesion and continually improving standards of living.
Kasvu, jossa otetaan huomioon ympäristökysymykset, johtaa kestävään kehitykseen, joka on strategian kolmas pilari.
Growth which complies with essential environmental requirements will result in sustainable development, the third pillar of the strategy.
Yhdennettyjen suuntaviivojen laatiminen kolmeksi vuodeksi (vuotuiset mukautukset mahdollisia) mahdollistaa periaatteessa kansallisten talouspolitiikkojen paremman koordinoinnin yhdenmukaisissa puitteissa.
Drawing up integrated guidelines at three-yearly intervals (but subject to annual adjustment) should make it possible to achieve better-coordinated national economic policies in a more consistent framework.
Kolmen vuoden horisontti antaa unionin talouspolitiikalle ennustettavuutta, jota talouselämän toimijat odottavat.
A three-year forward view should give the Union’s economic policy the degree of predictability the economic players require.
Uuden yhdennetyn menettelyn ansiosta päästään eroon loppujen lopuksi hyödyttömistä kertomuksista, joita jäsenvaltiot ovat tähän mennessä joutuneet toimittamaan.
The new integrated approach will make it possible to dispense with the overwhelming number of superfluous reports which the Member States have been required to provide hitherto.
Tulevaisuudessa on yksi kansallinen yhteenvetoasiakirja, jota käsitellään yhteiskunnallisten tahojen kanssa ja joka hyväksytään kansallisessa demokraattisessa prosessissa.
In future there will be just one comprehensive national report, which will have to be discussed with both sides of industry and adopted via the national democratic process.
Kun työmarkkinaosapuolet ja kansalliset parlamentit omaksuvat näin Lissabonin strategian, prosessin legitimiteetti vahvistuu ja eurooppalainen demokratia lujittuu.
This espousal of the Lisbon Strategy by the social partners and the national parliaments will confer enhanced legitimacy on the process and strengthen European democracy.
Komissio on rajoittunut esittämään 23 yhdennettyä (ja toisinaan toisiinsa liittyvää) suuntaviivaa, joista 15 koskee makrotalous- tai mikrotalouspolitiikkaa ja 8 työllisyyttä.
The Commission has confined itself to submitting 23 integrated (and sometimes interconnected) guidelines, of which 15 relate to macro- or micro-economic policy, and 8 to employment.
Lähes kaikissa suuntaviivoissa käsitellään huolenaiheita ja ehdotuksia, joista on keskusteltu jo vuosia ilman mainittavaa tulosta.
Almost all these guidelines reiterate the concerns and proposals addressed - with mixed success - over the last few years.
Jotkut suositukset ovat niin yleisluontoisia, että ne lähentelevät banaaliutta, so. ne ovat kapulakieltä, joka on ominaista toimielimelle, joka pyrkii luovimaan varovasti kansallisten arkojen kohtien ja talous-, sosiaali- ja työllisyyspoliittisiin ratkaisuihin väistämättä liittyvien ristiriitojen viidakossa.
Some recommendations are general to the point of triteness, or bear the distinctive stamp of an institution attempting to soothe national sensitivities and reconcile the inevitable conflicts between economic, social and environmental policy choices.
Ne eivät välttämättä vahvista toisiaan, vaikka usein niin väitetään.
These policies are not necessarily mutually reinforcing, contrary to the reassuring cant so often heard.
(Hyvänä esimerkkinä tästä on Reach-ehdotus.
(The ‘Reach’ proposal is a good illustration of this.
1200 sivua käsittävä vaikealukuinen asiakirja ei edusta kunnianhimoista tavoitetta "paremmasta sääntelystä" eikä tee ymmärrettäväksi tavoitetta suojella toisaalta ympäristöä ja kansanterveyttä ja edistää toisaalta työllisyyttä tukevaa epäbyrokraattista teollisuuspolitiikkaa.)
It runs to 1200 pages, many of which are completely incomprehensible, and falls far short of its ambition of achieving ‘better regulation’ and its evident attempt to strike a balance between the objectives of environmental and health protection on the one hand, and a non-bureaucratic, employment-oriented industrial policy on the other.)
Kasvua ja työllisyyttä koskevat yhdennetyt suuntaviivat ovat liian yleisluontoisia eikä niissä ole otettu huomioon jäsenvaltioiden välisiä huomattavia eroja.
The integrated growth and employment directives are too general, and do not take sufficient account of the significant differences between Member States.
Siksi komissiota on rohkaistava esittämään kaavailemansa tiedonanto, jossa käsitellään kunkin jäsenvaltioin tärkeimpiä haasteita.
The Commission must be encouraged, therefore, to carry out its intention of presenting a communication identifying the key challenges for each of the Member States.
Eriytettyä lähestymistapaa tarvitaan myös Euroopan talouden alakohtaisten ongelmien selvittämiseksi.
A more differentiated approach is also necessary to identify the European economy’s sectoral problems.
Komission tehtävä ei ole helppo.
The Commission’s task is not easy.
Erittäin monimutkaisiin talous-, sosiaali- ja ympäristöpoliittisiin haasteisiin ei ole yksinkertaisia vastauksia.
The complexity of the economic, social and environmental issues at stake defy easy answers.
Unionin laajentuminen on lisännyt sen heterogeenisyyttä.
Enlargement of the Union has rendered it even more heterogeneous.
Lainsäädäntötoiminnan yhä teknisempi luonne ei mitenkään helpota kanssakäymistä kansalaisten kanssa.
The increasingly technical nature of legislation does not make the task of communicating with the European public any easier.
Kuten perustuslakisopimuksesta käydyt keskustelut ovat osoittaneet, Euroopan rakenne ymmärretään huonosti ja EU-slangissa sivuutetaan monien kansalaisten jokapäiväiset huolenaiheet.
As can be seen from the debate on the Constitutional Treaty, the institutional structure of Europe is not properly understood, while Community jargon fails to connect with the everyday concerns of many of our fellow citizens.
Kaikki paha ja kaikki pelot pannaan EU:n syyksi.
The European Union is increasingly regarded as the source of all Europe’s troubles and the focus of its fears.
Euroopalle ennustetusta rappiosta käydyt keskustelut saavat poliittisen mikrokosmoksen kiihdyksiin ja ruokkivat tiedotusvälineitä.
Talk of Europe’s forthcoming decline creates a stir in political circles and fuels the media.
Tuhoisa europessimismi ei kuitenkaan kestä faktoja.
However, the prevailing Euro-pessimism does not stand up to scrutiny.
Ulkoa päin tarkasteltuna EU on maailmanhistorian menestyksekkäin rauhanaloite.
Seen from outside, the EU is not only the most successful peace initiative in history.
Se on myös maapallon poliittinen yksikkö, jossa ihmisoikeudet on turvattu parhaiten ja jossa sosiaalinen markkinatalous on luonut korkean elintason, ja samanaikaisesti on otettu huomioon sosiaaliset normit ja ympäristönormit, jotka ovat maailman huippuluokkaa!
Also, compared with the rest of the world, the EU is the political entity where human rights are best protected, and where the social market economy produces high living standards while maintaining social welfare and environmental standards which are among the best in the world.
Eurooppalaisen mallin vetovoimasta ovat osoituksena unionin jatkuva laajentuminen ja hakijamaiden kasvava määrä.
The attraction exerted by the European model is illustrated by the repeated enlargement of the Union and the growing number of accession candidates.
Paradoksaalisesti myös laiton maahanmuutto on osoitus miljoonien ihmisten halusta elää Euroopassa, jota parjataan sen sisällä.
Paradoxically, even illegal immigration is a sign of the wish of millions of people to live in Europe, despite its many detractors among its own population.
On totta, että Eurooppa voisi toimia paremminkin.
Of course, Europe could do better.
Tämä on myös Lissabonin strategian tavoite.
That is the purpose of the Lisbon Strategy.
Vuosien 1999 ja 2003 välisenä aikana EU on luonut 6,5 miljoonaa uutta työpaikkaa, mutta ei ole onnistunut alentamaan työttömyyttä.
Between 1999 and 2003, the 15-member European Union created 6.5 m additional jobs without, however, managing to get on top of unemployment.
Talouskasvu on edelleen hidasta ennen kaikkea Saksassa, Ranskassa ja Italiassa, jotka yhdessä Espanjan kanssa edustavat lähes 80 prosenttia euroalueen lisäarvosta.
Economic growth is still too weak, particularly in Germany, France and Italy which, together with Spain, account for almost 80% of the added-value created in the euro area.
EU tosin oli 2003 maailman tärkein viejä (Saksa on suurin viejämaa).
In 2003, however, the EU was the world’s leading exporter (while Germany was the principal exporting country in the world).
Samoin EU oli tärkein markkina-alue koko muulle maailmalle.
The EU was also the biggest market for the rest of the world.
EU:n vaihtotase on edelleen tasapainossa, kun taas Yhdysvallat on pudonnut kaksinkertaiseen vajeeseen, sekä ulkoiseen että sisäiseen.
The EU’s current account is in balance, whereas the US runs both an internal and an external deficit.
Yksikkö, joka edustaa melkein neljäsosaa maailmankaupasta, on ilman muuta kilpailukykyinen.
An entity which accounts for almost a quarter of all world trade is, obviously, competitive.
Ollakseen kilpailukykyinen on oltava tuottavampi kuin kilpailijat.
To be competitive, an entity needs to enjoy better productivity than its competitors.
Kuitenkin keskustelussa annetaan aina ymmärtää, että EU toisin kuin Yhdysvallat on vuodesta 1995 lähtien kärsinyt tuotannon kasvun huomattavasta heikkenemisestä.
According to received opinion, the EU, in contrast with the US, has undergone a substantial decline in its productivity growth rate since 1995.
Johtavat taloustieteilijät tosin kiistävät komission esittämät luvut.
However, reputable economists have challenged the Commission statistics.
Atlantin eri puolilla sovellettavat erilaiset menettelyt BKT:n, työttömyyden ja tuottavuuden laskennassa koituvat yleensä Euroopan tappioksi.
The different methods used on either side of the Atlantic to measure GDP, unemployment and productivity tend to show Europe in an unfavourable light.
Sen sijaan OECD ja varsinkin Kansainvälinen valuuttarahasto pitävät Euroopan tuottavuutta parempana kuin komissio.
In any event, the OECD and, above all, the IMF present a more favourable assessment of Europe’s productivity than the Commission.
Vuonna 2003 työn tuottavuus kasvoi kahdeksassa viidestätoista jäsenvaltiosta, muun muassa Ranskassa ja Saksassa, ja kasvu oli suurempi kuin Yhdysvalloissa, jos työn mittayksiköksi otetaan tehdyt työtunnit.
In 2003, 8 of the 15 EU countries - including France and Germany - had a higher apparent labour productivity rate than the US, if one measures work in terms of hours worked.
MIT:n Olivier Blanchardin mukaan ei riitä, että verrataan vain työn tuottavuutta, vaan on verrattava tuotantotekijöiden kokonaistuottavuutta: pääoman ja tuotannon suhde näyttää todellakin olevan Euroopassa tyypillisesti suurempi kuin Yhdysvalloissa.
According to Olivier Blanchard of the MIT, one should not simply compare labour productivity, but rather the total productivity of the factors of production: ‘The ratio between capital and output does, in fact, appear to be typically higher in Europe than in the United States’.
London School of Economicsin John Kay on todennut, että tosiseikat eivät tue väitettä, jonka mukaan eurooppalaiset yritykset olisivat yleisesti tehottomampia kuin amerikkalaiset kilpailijansa.
John Kay, of the London School of Economics, adds: ‘The claim that European businesses are generally underperforming their US counterparts is simply not supported by the facts.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita, etteikö Euroopan talouselämän tehokkuuden, tuottavuuden ja kansainvälisen kilpailukyvyn parantaminen olisi oikea tavoite.
This does not mean that increasing the efficiency, productivity and international competitiveness of the European economy is not a proper objective.
Kayn mukaan toimien on kuitenkin oltava alakohtaisesti perusteltuja eikä niitä pidä toteuttaa heppoisin perustein, kuten viittaamalla dynamiikkaan tai joustavuuteen.
These policies should, however, be justified in sector specific terms, and not by the pursuit of vague aspirations such as ‘dynamism’ and ‘flexibility’!’
Mikäli EU haluaa pysyä kilpailukykyisenä, se ei saa tyytyä yksinkertaisiin iskulauseisiin.
If the EU wishes to remain competitive, it cannot content itself with simplistic arguments.
Korkea elintaso on tulosta hyvästä kilpailukyvystä ja korkeasta työllisyysasteesta, mutta se ei ole itsessään väline kilpailukyvyn mittaamiseksi.
High living standards are the result of a highly competitive economy and a high rate of employment, but are not in themselves a yardstick for competitiveness.
Tilastolliset erot asukasta kohti ilmoitetuissa tuloissa suhteessa BKT:hen eivät ole osoitus eurooppalaisten sijoittumisesta amerikkalaisten jälkeen, vaan kertovat Amerikan yläluokan tulojen kohtuuttomasta kasvusta.
The statistical difference between per capita income as a proportion of GDP does not indicate that the Europeans are disadvantaged compared to US citizens, but that the incomes of the highest income groups in the US are excessively inflated.
(Washingtonilaisen Economic Policy Institute -laitoksen mukaan köyhimmän 20 prosentin tulot kasvoivat vuosien 1979 ja 2000 välisenä aikana 6,4 prosentilla, kun taas rikkaimman 20 prosentin tulot kasvoivat 70 prosentilla ja yhtä prosenttia edustavan huipun tuloissa tapahtui räjähdysmäinen 184 prosentin kasvu!
(According to the Washington Economic Policy Institute, the income of the poorest 20% increased by 6.4% between 1979 and 2000 in the US, whereas the income of the richest 20% increased by 70% over the same period, while the income of the top 1% shot up by 184%!
Zaki Laïdin mukaan amerikkalaista dynamiikkaa heikentävät kasvun hedelmien äärimmäisen epätasainen jakautuminen, heikko sosiaaliturva ja huippukallis terveydenhuoltojärjestelmä, jossa 45 miljoonalta amerikkalaiselta puuttuu sairausvakuutus.
According to Zaki Laïdi ‘the dynamism of the American economy is offset by an exceptionally unequal distribution of the fruits of growth, poor social protection and an extraordinarily expensive health care system (...) which leaves 45 million US citizens without health insurance’.
Eurooppalaisessa ajattelutavassa suuremman tuottavuuden tavoittelua ei voi erottaa pyrkimyksistä, joilla tähdätään kasvun hedelmien oikeudenmukaiseen jakamiseen, suurempaan sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja tehokkaaseen ympäristönsuojeluun.
For Europeans, the battle to achieve greater productivity is inseparable from the battle to ensure fairer distribution of the fruits of growth, greater social cohesion and effective protection of the natural environment.
Ei ole suinkaan sattumaa, että Pohjoismaissa on korkeatasoisin sosiaaliturva ja tehokkain ympäristönsuojelu.
It is no coincidence that the Nordic countries provide the highest level of social protection and environmental protection.
Niistä johtuvat suuret julkiset menot eivät kuitenkaan estä Pohjolan kansantalouksia edistymästä jatkuvasti kansainvälisessä suorituskyvyssä ja innovointitoiminnassa (Zaki Laïdi).
The high public spending this involves has not prevented their economies from ‘continuing to improve their world ranking in terms of performance and innovation’ (Zaki Laïdi).
Euroopan kilpailutilanne on kaikkea muuta kuin katastrofaalinen.
Furthermore, Europe’s competitiveness is far from disastrous.
Komission talous- ja rahoitusasioiden pääosaston tekemä perusteellinen analyysi osoittaa, että viime vuosina kaksi kolmasosaa Yhdysvaltain tuottavuuden kasvusta on syntynyt palvelualalla, erityisesti tukkukaupassa, vähittäiskaupassa, kiinteistökaupassa ja rahoitusvälityksessä.
A careful analysis carried out by the Commission’s Directorate-General for Economic and Financial Affairs (DG ECFIN) shows that, over the last few years, two thirds of US productivity growth was accounted for by the services sector, and in particular the wholesale and retail trades, the property sector and the financial intermediary sector.
Näillä aloilla ei ole suoraa kilpailua amerikkalaisten ja eurooppalaisten välillä.
In those sectors, there is no direct competition between Americans and Europeans.
Saman tutkimuksen mukaan Eurooppa on menestynyt primaari- ja sekundaarisektorilla Yhdysvaltoja paremmin.
According to the same study, Europe out-performed the United States in the primary and secondary sectors.
Tarkastelluista 56 alasta Eurooppa oli 37 alalla tasoissa Yhdysvaltain kanssa tai sitä edellä.
It matched or surpassed the Americans in 37 of the 56 sectors studied.
Eurooppa on jäljessä vain tietyillä huipputekniikan aloilla, kuten tieto- ja viestintätekniikka ja biotekniikka, johon kuuluvat lääkkeet ja tietenkin muuntogeeniset organismit.
Basically, Europe lags behind only in certain high-tech sectors: ICT, biotechnology including pharmaceuticals, and of course GMO.
Eurooppa on todellakin jäljessä erityisesti tutkimuksessa, vaikkakin myös tällä alalla eräät Pohjoismaat pärjäävät Yhdysvaltoja paremmin.
In fact the main area where Europe is at a serious disadvantage is research, although some Nordic countries out-perform the US in this field too.