natgillin/translations-raw huggingface dataset:
suosituksista komissiolle eurooppalaisten terveydenhoitoalan työntekijöiden suojaamiseksi veren kautta tarttuvilta infektioilta, jotka johtuvat neulojen aiheuttamista loukkaantumisista
with recommendations to the Commission on on protecting European healthcare workers from blood borne infections due to needlestick injuries
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 192 artiklan,
– having regard to Article 192, second paragraph of the EC Treaty,
– ottaa huomioon työjärjestyksen 39, 45 ja 168 artiklan,
– having regard to Rules 39, 45 and 168 of its Rules of Procedure,
– ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan toisen mietinnön ( A6-0218/2006 ),
– having regard to the second report of the Committee on Employment and Social Affairs ( A6‑0218/2006 ),
PÄÄTÖSLAUSELMAESITYKSEN LIITE:
ANNEX TO THE MOTION FOR A RESOLUTION:
PYYDETYN EHDOTUKSEN SISÄLTÖÄ KOSKEVAT YKSITYISKOHTAISET SUOSITUKSET
DETAILED RECOMMENDATIONS AS TO THE CONTENT OF THE PROPOSAL REQUESTED
4.1 Lukuisissa riippumattomissa tutkimuksissa on selvitetty, millaisia lyhyen ja pitkän aikavälin hyötyjä koituisi investoimisesta turvallisempiin työskentelykäytäntöihin ja lääketieteellisiin välineisiin neulojen aiheuttamien loukkaantumisten torjumiseksi.
4.1 Numerous independent studies have examined the short and long-term benefits of investment in safer working practices and medical devices to prevent needlestick injury and each of these has concluded that, overall, economic savings will be achieved
5.1 Direktiiviin 2000/54/EY olisi lisättävä seuraavat säännökset:
5.1 The following provisions should be inserted into Directive 2000/54/EC:
”Viilto- ja pistohaavojen aiheuttamilta loukkaantumisilta suojaavat turvalliset työvälineet eivät saa vaarantaa potilaiden turvallisuutta.
"Safe devices to prevent cutting and needlestick injuries should not endanger the patients.
Rajoittamatta 2 kohdan säännösten soveltamista terveys- ja eläinlääkintäpalveluyksiköissä olisi pyrittävä toteuttamaan yhdessä vastaavien lääkäreiden kanssa seuraavat erityiset ehkäisytoimenpiteet työntekijöiden suojaamiseksi neulojen ja muiden terävien lääkinnällisten välineiden aiheuttamilta loukkaantumisilta:
Without prejudice to paragraph 2, and with the participation of the doctors responsible, moves should be made towards taking the following specific preventative measures in health and veterinary care facilities to protect workers from injuries caused by needles and other medical sharps
(b) riskiarvioinnin pohjalta olisi pyrittävä siihen, että turvalaitteilla varustettuja välineitä käytetään silloin kuin niitä on saatavilla tehokkaasti ja kohdennetusti aloilla, joilla onnettomuuden tai infektion vaara on erityisen suuri siten, että huomioon otetaan kustannus/hyötysuhde;
(b) on the basis of risk-assessment moves should be made towards ensuring that appliances with safety features, where they exist, are used efficiently and in a targeted manner in areas with a particularly high risk of accidents or infection, taking into account the cost/benefit ratio;
Palautettu valiokuntakäsittelyyn (pvä) (52 art.
Date referred back to committee under Rule 52(3)
komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle nimeltä ”Keskustelun käynnistäminen yhteisön suhtautumisesta kalastustuotteiden ympäristömerkkijärjestelmän kehittämiseen”
on launching a debate on a Community approach towards eco-labelling schemes for fisheries products
ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnaN LAUSUNTO 11
OPINION OF THE COMMITTEE ON THE ENVIRONMENT, PUBLIC HEALTH AND FOOD SAFETY 11
– ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle nimeltä ”Keskustelun käynnistäminen yhteisön suhtautumisesta kalastustuotteiden ympäristömerkkijärjestelmän kehittämiseen” ( KOM(2005)0275 ),
– having regard to the communication from the Commission to the Council, the European Parliament and the European Economic and Social Committee launching a debate on a Community approach towards eco-labelling schemes for fisheries products ( COM(2005)0275 ),
– ottaa huomioon Roomassa 7.–11. maaliskuuta 2005 pidetyn FAO:n kalatalouskomitean 26. istunnon raportin nro 780,
– having regard to Report No 780 of the 26th session of the Committee on Fisheries of the FAO held in Rome from 7 to 11 March 2005,
– ottaa huomioon komission tiedonannon yhteisön toimintasuunnitelmasta ympäristönsuojelua koskevien vaatimusten sisällyttämiseksi yhteiseen kalastuspolitiikkaan ( KOM(2002)0186 ),
– having regard to the communication from the Commission setting out a Community action plan to integrate environmental protection requirements into the common fisheries policy ( COM(2002)0186 ),
– ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille nimeltä ”Kalastustuotteiden markkinoiden tulevaisuus Euroopan unionissa: vastuu, kumppanuus ja kilpailukyky” ( KOM(1997)0719 ),
– having regard to the communication from the Commission to the Council and the European Parliament on 'The future for the market in fisheries products in the European Union: responsibility, partnership and competitiveness' ( COM(1997)0719 ),
– ottaa huomioon 20. joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa
– having regard to Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the common fisheries policy
– ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon ( A6‑0219/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries and the opinion of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A6-0219/2006 ),
A. katsoo, että sillä, että kalastustuotteet saatetaan markkinoille varustettuna sertifikaatilla, joka osoittaa, että eläimet on pyydystetty, kasvatettu, kerätty tai jalostettu ympäristöön liittyvien kestävän kehityksen vaatimusten mukaisesti, voidaan auttaa merkittävällä tavalla tuottajia ja kuluttajia pääsemään lähemmäksi kestävää kalastusta koskevien tavoitteiden saavuttamista,
A. whereas the placing on the market of fishery products, substantiated by reliable certification that their capture, breeding, harvesting or processing are in accordance with environmental sustainability criteria, may contribute significantly to an increase in support from both producers and consumers for the objectives behind sustainable fishing,
B. ottaa kuitenkin huomioon, ettei kestävyyden käsitteen määrittelystä ole asetettu kalastustuotteiden osalta kansainvälisesti yhtenäisiä vaatimuksia,
B. whereas, however, there is no single internationally adopted criterion regarding the meaning of sustainability in relation to fishery products,
C. katsoo, että ekologisen lähestymistavan osana ympäristömerkkijärjestelmää on perustuttava aina laajavaikutteisiin arviointeihin,
C. whereas an ecological approach as part of an eco-labelling scheme must always be based on broad-spectrum assessments,
D. katsoo, että ympäristömerkintä- ja sertifikaattijärjestelmässä on asetettava etusijalle moniperustainen sertifikaattijärjestelmä,
D. whereas an eco-labelling and certification scheme must give preference to a multi-criteria certification system ,
E. ottaa huomioon, että FAO on tutkinut vuodesta 1998 kalatalous- ja vesiviljelytuotteiden ympäristömerkintäjärjestelmän eri näkökohtia ja että toukokuussa 2005 sen kalatalouskomitea laati asiaa koskevat suuntaviivat,
E. whereas the FAO has been considering the issue of eco-labelling for fisheries and aquaculture products since 1998, with its Committee on Fisheries issuing directives on the subject in May 2005,
F. ottaa huomioon, että WTO on käsitellyt tätä asiaa vuonna 2001 pidetystä Dohan kokouksesta lähtien, jonka aikana kehitysmaat ilmaisivat selvästi vastalauseensa, koska ne pelkäsivät ympäristömerkintäjärjestelmän tuovan mukanaan protektionistisia toimia,
F. whereas the World Trade Organisation looked into the matter following the meeting in Doha in 2001, where it became clear that developing countries were concerned that an eco-labelling scheme could lead to a new protectionist mechanism for products from more developed countries,
G. katsoo, että kalatuotteiden ympäristömerkinnät voivat parantaa tiettyjä kalastusmuotoja koskevien tietojen keräämistä (tiedon laadun ja luotettavuuden parannukset),
G. whereas eco-labelling for fisheries products may serve to improve the gathering of information on specific fisheries (improvements to the quantity and reliability of data),
H. katsoo, että ympäristömerkkien ja niihin liittyvien vaatimusten määrän nopea kasvaminen herättää epäluuloa ja aiheuttaa hämmennystä kuluttajissa, minkä vuoksi vaarana on se, että luottamus tähän välineeseen heikkenee,
H. whereas the numerous eco-labelling schemes and criteria relating to eco-labelling that are emerging, together with the lack of confidence and sense of confusion that this generates among consumers, may lead to the discrediting of this mechanism,
I. ottaa huomioon, että Euroopan yhteisö allekirjoitti äskettäin kansainvälistä delfiinien suojeluohjelmaa koskevan sopimuksen ja siihen liittyvän ympäristösertifikaattijärjestelmän (pyydetty delfiinejä vaarantamatta -merkintä),
I. whereas the European Community recently signed the Agreement on the International Dolphin Conservation Programme and the associated eco-certification scheme (Dolphin Safe),
J. ottaa lisäksi huomioon, että on todistettu, että ympäristömerkintä ja laatumerkintä sekoitetaan keskenään,
J. whereas it has also been shown that there is confusion regarding the difference between an ecological label and a quality label,
K. katsoo, että asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesti kaiken Euroopan unionissa harjoitetun kalastustoiminnan pitäisi olla kestävää, koska sen tulisi olla alaa koskevien yhteisön säädösten mukaista,
K. whereas, in accordance with Regulation (EC) No 2371/2002, all European Union fisheries should, by definition, be sustainable, since they should conform to Community standards,
8. katsoo, että tällainen merkki on täysin tehokas vain jos se on ainoa laatuaan ja helposti kuluttajien ymmärrettävissä siten, että he voivat valita tuotteita, joilla tuetaan kestäviä kalavaroja;
Believes that a label will be fully effective only if it is uniform and easily comprehensible to consumers, allowing them to choose products that maintain the sustainability of fisheries resources;
13. katsoo, että kun ympäristömerkintä- ja sertifikaattijärjestelmä on luotu, komission on edistettävä ja selitettävä sitä kaikille prosessin osapuolille; katsoo, että komission on myös varmistettava, että voidaan täysin taata luottamus siihen, että merkinnöistä ja sertifikaateista vastaavien tahojen laatimia sääntöjä noudatetaan, jotta kuluttajia ei johdeta harhaan;
Takes the view that, once an eco-labelling and certification scheme has been set up, the Commission will need to promote and explain it to all those involved in the process; takes the view that the Commission will also need to ensure that confidence can be fully guaranteed with regard to compliance with the rules laid down by the bodies responsible for labelling and certification so that consumers are not misled;
15. pyytää lisäksi, että kun komissio luo Euroopan unionin kalastustuotteiden ympäristömerkintäjärjestelmän perustan, se ottaa huomioon alaa koskevat kansainväliset vaatimukset, etenkin FAO:n asettamat vaatimukset, ja varmistaa, että
Urges the Commission, further, to take into account international criteria relating to this matter, in particular the criteria set out by the FAO, when it comes to laying the foundations of an eco-labelling scheme for fisheries products in the EU, so that the scheme, amongst other things;
(a) järjestelmä on FAO:n vastuullisen kalastuksen toimintasääntöjen sekä muiden kansainvälisten järjestöjen, kuten YK:n ja WTO:n päätöslauselmien mukainen;
(a) is consistent with both the FAO Code of Conduct and the resolutions adopted by other international organisations, including the UN and WTO;
(b) järjestelmä on luonteeltaan vapaaehtoinen ja edistää ympäristönsuojelua, mutta siten, että tuotetta, jossa ei ole ympäristömerkkiä, ei voida pitää laadultaan huonompana;
(b) is voluntary and guarantees greater protection of the environment without any suggestion that non-labelled products are of an inferior quality;
(c) järjestelmä on kaikin puolin avoin – myös organisaatiorakenteensa ja rahoitustukimuotojensa osalta;
(c) is transparent in every way, including its organic structure and financial provisions;
(d) järjestelmä ei ole luonteeltaan syrjivä, ei aiheuta kaupan esteitä, etenkään kehitysmaille ja mahdollistaa samalla terveen kilpailun;
(d) is non-discriminatory and does not pose obstacles to trade, particularly as regards developing countries, whilst at the same time guaranteeing fair competition;
(e) komissio vie järjestelmää eteenpäin, laatii sen toimintasäännöt ja varmistaa erityisten hyväksyntä- ja sertifiointielinten riippumattomuuden, mikä on olennaisen tärkeää menettelyä koskevien takeiden tarjoamisen kannalta, sekä varmistaa merkinnän väitteiden luotettavuuden;
(e) is promoted by the Commission, which would be responsible for establishing rules governing its operation and guaranteeing the independence of specialist accreditation and certification bodies, key components in the procedure, as well as the credibility of the claims made by the label;
(f) järjestelmään sisältyy kestävyyttä koskevia vaatimuksia, joiden kohdalla vaatimustaso on korkeampi kuin yhteisön omien varojen hallintajärjestelmässä voimassa olevien vaatimusten kohdalla ja jotka perustuvat vakavasti otettaviin tieteellisiin tutkimuksiin; nämä vaatimukset voivat olla yleisiä tai yksityiskohtaisia kalastustuotteesta riippuen;
(f) incorporates sustainability criteria, based on serious scientific analysis, which must be set out with a greater level of stringency than the criteria governing the Community resources management system; the aforementioned criteria may be both general and specific depending on the various fisheries products;
(g) järjestelmä takaa merkeissä annettujen tietojen paikkansapitävyyden, mikä tarkoittaa, että ympäristöä säästävän tuotantoketjun toteutumista kunkin tuotteen kohdalla kalastusaluksesta lopulliselle kuluttajalle on valvottava ja että sertifiointia on seurattava varmistamalla, että jokainen merkinnän saanut tuote vastaa asetettuja vaatimuksia;
(g) ensures that labels carry accurate information, which means guaranteeing the chain of custody for the product from fishing vessel to final consumer, i.e. it should be possible to track certification and check that the labelled product complies with the relevant specifications;
(h) järjestelmään kuuluu luotettavia ja riippumattomia varmistus- ja tarkastusmenettelyjä;
(h) incorporates independent and reliable auditing and verification procedures;
(i) järjestelmän välttämätön julkinen luonne taataan;
(i) receives the vital degree of publicity;
(j) käytetään merkintöjä, joihin sisällytetään tuotteen arvioinnin lopullinen tulos siten, että kuluttajat näkevät sen ja ymmärtävät sen helposti;
(j) opts for a label that includes the final result of the product's assessment in a way that is visible and easily understood by consumers;
Mietintöluonnosta edeltäneessä työasiakirjassa analysoitiin seuraavia ympäristömerkintäjärjestelmään liittyviä asioita: I. tausta, II. määritelmä ja laajuus sekä III. kaupalliset näkökohdat.
The working document submitted in advance of this draft report analysed the following points: I. the background, II. the definition and scope of eco-labelling schemes and III. commercial aspects.
IV. EU:n ympäristömerkintäjärjestelmän perustan tutkiminen
The need to address the foundations for an eco-labelling scheme within the EU
Erilaisia ympäristömerkkejä – joiden tavoitteet vaihtelevat merkistä toiseen – on niin paljon, ettei tulevaisuudessa voida säästyä ristiriidoilta määriteltäessä, mitä ”kestävän kalastuksen” käsite tarkoittaa tai mitä siihen kuuluu.
The number of eco-labels in existence and the different interests surrounding them will inevitably lead to disagreements about the definition of the sustainable use of fisheries.
Uhka on siis vakava, kun otetaan huomioon, että eri kriteereihin perustuvat eri merkit johtavat kuluttajaa vääjäämättä harhaan.
This represents a serious danger, since these different labels will undoubtedly cause confusion for consumers as a consequence of the different criteria on which they are based.
Tulevaisuudessa yhteisössä on siis tarpeen sopia kestävyyttä koskevista yleisistä vaatimuksista, jotka kirjataan tätä tarkoitusta varten laadittavaan yhteisön lainsäädäntökehykseen.
It will therefore be necessary, on a Community level at least, to agree on general criteria for sustainability, which should be laid down in the Community legislation established to that end.
Euroopan unionin on erittäin tärkeää käsitellä tätä kysymystä, jotta erilaisten ympäristömerkkien määrän voimakasta kasvua voidaan hillitä ja jotta voidaan taata samoihin perusperiaatteisiin ja -vaatimuksiin perustuvan yhden tai useamman järjestelmän käyttöönotto.
The EU must, as a matter of urgency, tackle this issue in order to curb the proliferation and spread of eco-labels and ensure that either one single or several different systems based on the same fundamental principles and requirements is/are established.
Tästä syystä on tärkeää ottaa huomioon erityisesti seuraavat seikat:
In order to achieve this, the following points, amongst others, must be taken into consideration:
Tällä hetkellä tiedot ovat hyvin hajanaisia ja aihe kaipaa mitä ilmeisimmin selvennystä myös kansainvälisissä elimissä.
At present, there is a huge dispersal of information and a lack of clarity on the issue, even in international fora.
Siksi on tarpeen, että ennen yhdenkään lopullisen päätöksen tekemistä unioni tarkastelee asioita vakavasti yhteistyössä kaikkien niiden alojen kanssa, joita asia koskee.
Therefore it is vital that the EU give serious thought to this matter, and that all parties concerned may participate in the process, before a final decision is made.
On tärkeää tietää tarkalleen, mitä unioni tarvitsee, ennen kuin tehdään päätöksiä, joista voi koitua kielteisiä seurauksia.
It is crucial that there be a clear understanding of what is best for the EU before making any decisions that may have negative consequences.
On syytä pohtia, ovatko erilaiset merkit hyvä asia.
One question to consider is whether the variety of eco-labels may in fact be a positive thing.
Merkkien erilaisuus antaa kyllä enemmän sijaa joustavuudelle, mutta se voi myös laskea merkintöjen keskeistä arvoa, minkä vuoksi kuluttajat alkavat suhtautua merkintöihin epäluuloisesti, toisin kuin yhden merkin järjestelmän tai rajallisen järjestelmän kohdalla.
However, even if this does allow for greater flexibility, it is also true that the essential value of eco-labelling may be lost, resulting in lack of confidence amongst consumers, in contrast to a single or restricted system.
Mitä tulee vaatimukseen, jonka mukaan tuote täytyy voida jäljittää aina loppukuluttajaan asti, on taattava, että merkin sisältämät tiedot pitävät paikkansa ja ovat tarkistettavissa.
As regards product traceability, each individual down to the end consumer must be able to be sure that what is written on the label is accurate and that all relevant information is accessible.
Siksi on tärkeää ottaa käyttöön hyvin suunniteltu jäljitysmekanismi.
For this to happen, we must ensure that the mechanism for traceability is designed properly.
On selvitettävä, mikä olisi paras ympäristömerkintöjen hallintajärjestelmä ja onko parempi valita julkinen vai yksityinen järjestelmä.
We have to consider whether we want to opt for a public or a private management system for eco-labelling.
Yksityisten järjestelmien pitäisi puolestaan perustua Euroopan unionin asettamiin ja FAO:n suuntaviivoissa määriteltyihin olennaisiin vähimmäisvaatimuksiin sekä tukeutua olemassa oleviin suuntaviivoihin, erityisesti Kansainvälisen standardoimisjärjestön (ISO) suuntaviivoihin.
As regards opting for private systems, these would have to be set out in accordance with substantial minimum requirements, fixed by the EU, as defined in the FAO guidelines and referring to existing directives, particularly those set out by the International Organisation for Standardisation (ISO).
V. Kestävää kehitystä koskevat vaatimukset
V. Sustainability criteria
Yksi monimutkaisimmista asioista keskustelussa liittyy niiden vaatimusten asettamiseen, joilla pyritään takaamaan vesiluonnonvarojen kestävyys.
One of the most complex elements of the debate is the establishment of criteria guaranteeing the sustainability of fishing stocks.
Kansainvälisellä tasolla ei ole vielä tähän päivään mennessä päästy yhteisymmärrykseen asiaa koskevan yhden tai useamman indikaattorin määritelmästä, ja olisikin toivottavaa, että Euroopan unioni asettaisi omalta osaltaan selvät vaatimukset.
Internationally there is no consensus on which indicators should be used, nor whether there should be just one indicator.
Kysymys kuuluukin, minkä tyyppisistä vaatimuksista on kyse.
It would therefore be desirable for the EU to establish clear sets of criteria.
Ensinnäkin on tehtävä ero yleisten vaatimusten sekä kalastustyypistä riippuvien erityisvaatimusten välille.
The question to consider is what kind of criteria we are talking about.
Yleisten vaatimusten kohdalla on puolestaan tehtävä ero kolmenlaisten vaatimusten välille.
Firstly, we would have to differentiate between general and specific criteria according to the type of fishery.
Niitä ovat tieteellisiin tutkimuksiin perustuvat vaatimukset (periaatteessa yhteisön lainsäädäntö perustuu kestävään kehitykseen, joten kaiken kalastuksen on vastattava näitä vaatimuksia), ympäristöön tai ekosysteemiin kohdistuvaan vähäisempään vaikutukseen perustuvat vaatimukset (mikä tarkoittaa, että valikoivammat tuotantomenetelmät on otettava huomioon) ja elintarviketurvallisuuteen liittyvät vaatimukset (tuotteet eivät saa olla haitallisia terveydelle).
As regards general criteria, we can differentiate between criteria based on scientific analysis (in principle the Community rules are based on sustainable development and so all fisheries would comply with this particular criterion), criteria relating to limiting the impact on the environment and ecosystem (which would involve looking at more selective production methods) and finally criteria relating to food safety (i.e. that they do not represent a danger to health).
Nämä yleiset vaatimukset on määriteltävä tarkkaan, koska niiden perusteella laaditaan eri kalastustyyppeihin liittyvät, ympäristömerkinnän myöntämistä koskevat erityisvaatimukset.
These criteria must be set out with precision, since, using the general criteria as a starting point, more specific criteria will have to be established for each one of the fisheries opting for an eco-labelling scheme.
Komission tiedonannon tarkastelu
Analysis of the communication from the European Commission
Erityisesti kappale ”Ympäristömerkkiä koskeva työ kansainvälisillä foorumeilla” on todella huono: sen kolmessa vaivaisessa kappaleessa esitetään tiivistetysti FAO:n (joka on käsitellyt tätä kysymystä vuodesta 1998 lähtien) ja WTO:n toimia, eikä annettuja tietoja ole edes saatettu ajan tasalle.
Particularly poor, in this respect, is the section headed 'Work on eco-labelling in international fora'; three brief paragraphs summarise the activities carried out by the FAO (which first tackled this issue back in 1998) and the WTO, and the information is not really up-to-date.
Siispä tiedonannossa ei edes mainita FAO:n ympäristömerkintäjärjestelmää koskevia suuntaviivoja, vaikka ne on huomioitu jo jopa ennen niiden hyväksymistä useissa työasiakirjoissa.
In the case of the FAO, its guidelines on eco-labelling are not even included, guidelines which already featured in many working documents even before their approval.
Monet tahot, joita asia koskee, eivät ole voineet tutustua tähän osaan, joka on hyvin merkittävä koko ympäristömerkintäjärjestelmän kannalta.
Many of the parties concerned have, therefore, been denied access to what is a fundamental component of any eco-labelling scheme.