natgillin/translations-raw huggingface dataset:
23. yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan yksityisen kumppanin valinnassa ja sopimuksen tekemisessä olisi julkisten rakennus- tai palvelusopimusten yhteydessä periaatteessa noudatettava julkisia hankintoja koskevia direktiivejä, jos valinta ja sopimuksen tekeminen osuvat ajallisesti yhteen;
Shares the Commission’s view that in the award of public construction or service contracts, the selection and commissioning of the private partner should as a matter of principle comply with the public procurement directives if that selection and the award of the contract are concurrent;
27. panee merkille, että yksityiskohtaisen vaikutustenarvioinnin jälkeen komissio haluaisi antaa säädöksen; katsoo, että mikäli komissio ehdottaa kyseistä lainsäädäntöä, sen olisi sallittava, että viranomaiset voivat joustavin, avoimin ja syrjimättömin menettelyin valita parhaan kumppanin etukäteen määriteltyjen perusteiden mukaisesti;
Takes note of the fact that after carrying out a detailed impact assessment the Commission would like to take legislative action; considers that if such legislation is proposed by the Commission, it should allow public authorities, through flexible, transparent and non-discriminatory procedures, to choose the best partner according to criteria which are defined in advance;
30. katsoo avoimuuden periaatteen edellyttävän, että sopimuksen keston määrittelyssä käytettävät tekijät julkaistaan tarjouspyyntöasiakirjoissa, jotta tarjoajat voivat ottaa sen huomioon tarjousta laatiessaan;
Takes the view that the principle of transparency requires the factors on which the determination of the duration of the contract is based to be published in the tender documents, so that tenderers can take this into account when drawing up their tenders;
Rakenteellinen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus ja ”In-house”
IPPPs and ‘in-house relations’
39. katsoo, että mikä tahansa kynnysarvo, joka koskee hankintaviranomaisen vähimmäisosuutta yrityksessä, jonka pääomaa hallitaan yhdessä yksityisen kumppanin kanssa, johtaa omistusten pysyvään suojaamiseen, ja että kaikkiin käsiteltäväksi esitettyihin rajoihin liittyy siten ongelmia;
Considers that a threshold value, however defined, for the minimum stake of a public contracting authority in an undertaking whose capital is held jointly with private partners would result in certain permanent protected stakes and that any limit put forward for discussion consequently poses problems;
44. yhtyy tuomioistuimen asiassa C-84/03 (komissio vastaan Espanja) antamassa tuomiossa omaksumaan kantaan, jonka mukaan alueellisten hallintoviranomaisten välisiä yhteistyösopimuksia ei voida yleisesti vapauttaa julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön soveltamisesta käyttämällä kansallisen lain mukaista oikeudellista muotoa; katsoo, että on erotettava toisistaan toimenpiteet, jotka ovat luonteeltaan puhtaasti hallintoon tai organisaatioon liittyviä, sekä hallintoviranomaisten väliset hankintasopimukset;
Shares the view of the Court of Justice expressed in its judgment in Case C-84/03 Commission v Spain that inter-local authority cooperation agreements cannot be exempted from procurement law across the board by means of the use of a legal form under national law; takes the view that there is a need for demarcation between measures which are purely administrative and/or organisational in nature and procurement contracts between administrative authorities;
– kyse on kunnallisten viranomaisten välisestä yhteistyöstä,
- such cooperation is between local authorities,
– näiden kunnallisten viranomaisten siirtämiä tehtäviä joko voidaan pitää hallinnollis-teknisenä rakenteellisena muutoksena tai kun kyseisten paikallisten viranomaisten valvontaoikeudet ovat vastaavat kuin ne, joita ne soveltavat omiin yksiköihinsä ja
- the tasks, the performance of which was assigned to these local authorities, are to be considered a measure of administrative reorganisation or if the supervisory powers of the local authorities concerned are similar to those which they exercise with regard to their own departments,
– tehtävät suoritetaan pääasiassa kyseisten paikallisten viranomaisten puolesta;
- the activities are essentially performed for the local authorities concerned;
Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien suosio on viime vuosina kasvanut jatkuvasti Euroopassa.
In recent years PPPs have throughout Europe enjoyed increasing popularity.
Käytetyt mallit kuitenkin vaihtelevat jäsenvaltioittain, mikä johtuu erilaisista kansallisista lainsäädäntökehyksistä sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien soveltamisaloista.
The form they have taken has varied substantially between Member States, depending on the national law concerned and the sectors in which PPPs are used.
Koska julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden käsitteelle ei tällä hetkellä ole olemassa yhteisön tasolla yhtenäistä määritelmää, käsitettä voidaan käyttää yleisesti luonnehtimaan viranomaisten ja yritysmaailman välisiä yhteistyömuotoja.
As there is no standard European definition at present ‘PPPs’ serves as a blanket term for agreements between public authorities and private industry.
Yhteistyösopimukset koskevat julkisia infrastruktuurihankkeita tai julkisia palveluja.
Such agreements may concern public infrastructure projects or public services.
Mikäli julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus toteutetaan asianmukaisella tavalla, elinkaarikustannukset tavallisesti pienenevät, riski jakautuu paremmin, julkisten rakennustöiden ja julkisten palvelujen toteuttaminen nopeutuvat, laatu paranee ja kustannuksissa säästetään.
If PPPs are properly applied they usually result in lower life-cycle costs, better risk distribution, faster completion of public works and services, improved quality and financial savings.
Kun julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta Euroopan unionissa tarkastellaan lähemmin, huomataan, että sen kehittyneisyyden taso vaihtelee eri jäsenvaltioissa huomattavasti.
On closer inspection it is remarkable how greatly the development of PPPs varies across the European Union.
Karkeasti voidaan erotella kolme jäsenvaltioiden ryhmää: kärkiryhmä, johon kuuluvat Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska, Saksa, Irlanti ja Italia, keskitasoon kuuluvat jäsenvaltiot sekä sellaiset jäsenvaltiot, joilla on vain vähän kokemusta tällä alalla.
A rough distinction may be made between three groups of Member States: a leading group, comprising the UK, France, Germany, Ireland and Italy, a mid-field and a group with little experience in this area.
Keski- ja Itä-Euroopan valtiot muodostavat oman ryhmänsä taloudellisten ja poliittisten erityispiirteidensä vuoksi.
In view of their particular economic and political features the central and eastern European countries form a group of their own.
Näissä maissa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudella on erityisen tärkeä merkitys nykyaikaisen infrastruktuurin luomisessa.
In these countries PPPs are playing a particularly important role in creating a modern infrastructure.
Edellä mainittua jäsenvaltioiden kärkiryhmää kuvaa se, että siihen kuuluvilla jäsenvaltioilla on laajamittainen kokemus eri aloilla kumppanuusjärjestelyjen toteuttamisesta alkaen rautatie- ja maantieinfrastruktuuriin liittyvistä toimenpiteistä aina terveydenhuoltojärjestelmää, koulutusta ja vankeinhoitoa koskeviin hankkeisiin asti.
The leading group of Member States just mentioned is characterised by its wide experience in various sectors, ranging from road and rail to projects in the public health system, education and the prison service.
Kyseisillä valtioilla on lisäksi usein selvä käsitys julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuushankkeiden eduista ja haitoista eri aloilla.
These countries also often have a clear idea of the pros and cons of PPP projects in specific sectors.
Usein kumppanuusjärjestelyistä on säädelty kansallisella tai alueellisella tasolla sekä kehitetty tarkkoja arviointimenetelmiä kumppanuuden tulosten mittaamiseksi.
There are not infrequently special laws at national or regional level, and particular evaluation methods have been developed to measure their success.
Jotkut valtiot, kuten Irlanti, ovat perustaneet omia hallinnollisia osastoja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskevan asiantuntemuksen kehittämiseksi ja keskittämiseksi.
Other countries, such as Ireland, have set up separate government departments to ensure that ‘PPP expertise’ is developed and centralised.
Erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan, jota voidaan kutsua edelläkävijämaaksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien toteuttamisessa, mutta myös muiden valtioiden kokemuksista voidaan tehdä seuraavia johtopäätöksiä:
From experience in the United Kingdom, which may be termed a ‘pioneering country’ in the application of PPPs, and other countries the following provisional conclusions can be drawn.
– Eräät alat näyttävät soveltuvan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden yhteistyömuotoihin paremmin kuin toiset.
- Some sectors would seem better suited than others to the application of PPP models.
Rautatie- ja maantieinfrastruktuuriin liittyvät hankkeet ovat tavallisesti tuoneet mitattavissa olevaa lisäarvoa.
Infrastructure projects in the road and rail industries have as a rule produced a measurable added value.
Nähtäväksi jää, saavutetaanko samanlaista menestystä myös terveydenhuolto- ja koulutusjärjestelmässä ja muilla aloilla toteutettavissa kumppanuushankkeissa.
It remains to be seen whether similar results can be obtained in the health and education sectors, and in other areas.
Koska näillä aloilla yhteistyösopimusten teko on aloitettu vasta hiljattain, tarkkaa arviota on mahdotonta antaa.
As contracts have only been running for a short while a conclusive assessment is not yet possible here.
Vaikuttaa kuitenkin siltä, että teknologisen muutoksen kourissa olevat alat, kuten IT-ala, eivät sovellu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuushankkeille.
But sectors that are subject to rapid technological change, such as the IT industry, would not appear to be suitable for PPP projects.
On miltei mahdotonta asettaa pitkälle aikavälille sovellettavaa uskottavaa laatustandardia, ilman että jarrutetaan innovaatioita sekä palvelujen laadun paranemista.
It is virtually impossible to lay down credible quality standards over a relatively long period without obstructing potential innovation and improvement in the quality of services.
– Näyttäisi olevan tärkeää löytää oikea parametri julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuushankkeiden kustannustehokkuuden mittaamiseksi.
- The right choice of parameters seems important for measuring the cost-benefit ratio of a PPP project.
– Vaikuttaa siltä, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuushankkeet ovat hankintamenettelyssä ylivertaisia suunnittelu- ja työvaiheessa, mutta käyttövaiheessa niissä on paikoitellen ilmennyt vakavia ongelmia.
- There are signs that PPP projects often have the edge over traditional task allocation methods at the planning and construction stages, but sometimes run into serious problems at the operational stage.
– Tarvitaan lisäksi parempia keinoja, joiden avulla voidaan tehokkaasti arvioida yksityisen sektorin suoritustehokkuutta sekä vaikuttaa siihen.
- There is also a need for better ways of effectively reviewing and influencing implementation by the private sector.
Näihin kuuluvat myös uskottavat sanktiot, kuten maksunalennusta tai sopimuksen irtisanomista koskevat sopimuslausekkeet.
This also involves credible penalties, such as clauses for withholding payment or cancelling the contract.
– Myös kansalliset poliittiset asenteet ja valmiudet vaikuttavat keskeisesti julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden kehitykseen ja onnistumiseen.
- Finally, national policies and available skill levels play a key role in PPPs’ development and success.
Erityisten yksiköiden perustaminen julkishallinnon yhteyteen ja sekä yksityisen että julkisen sektorin hallintotaitojen parantaminen johtaa todennäköisesti parempiin tuloksiin tulevaisuudessa.
The creation of specialist government departments and improvement of management skills in the private as well as the public sector are likely to result in better results in future.
Useissa tapauksissa julkishallinnossa tarvitaan asenteiden muuttamista.
A change of mindset in public administration will be needed in many areas.
Yhteenvetona voidaan todeta, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus ei ole mikään patenttiratkaisu.
To sum up, PPPs are no panacea.
Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeita on vaikea suunnitella, toteuttaa ja hallinnoida.
They are difficult to plan, implement and run.
Vaaditaan pitkä aika, ennen kuin niistä saadaan selviä tuloksia.
They take a long time to produce tangible results.
Siksi sitäkin tärkeämpää on ennakolta tutkia perusteellisesti, pitäisikö julkisviranomaisten ryhtyä julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeisiin ja miten julkisviranomaiset ne järjestävät.
Hence it is all the more important to check thoroughly beforehand whether the public authority should set up a PPP and if so what form it should take.
Hallitusten olisi keskityttävä ennen kaikkea hallinnollisten valmiuksiensa ja arviointimenetelmiensä kehittämiseen sen sijasta, että ne soveltavat julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta uusille aloille.
Governments should to start with concentrate on improving their administrative capacities and assessment methods rather than extending the use of PPPs to other sectors.
Olisi varmistettava, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudessa riskit annetaan sille osapuolelle, joka ne parhaiten pystyy kantamaan, ja että yksityisen sektorin mukaan ottamisen tuomat etuja hyödynnetään tehokkaasti.
It needs ensuring that with PPPs the risks are allocated to the side that can best deal with them and that the advantages of involving the private sector are used effectively.
Mikäli näin ei tehdä, on olemassa vaara, että julkinen sektori toteuttaa julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeita väärin perustein, esimerkiksi niin, että se koettaa lyhytaikaisesti parantaa talouden tilaa pitkän aikavälin vakavaraisuuden kustannuksella.
Without that approach there is a danger that the public sector will run PPP projects for the wrong reasons, such as for short-term improvement of the budget situation at the expense of sound financial management in the longer term.
Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden nykyisestä oikeudellisesta kehyksestä on todettava, että ei ole olemassa yhteisön säännöksiä yksityisen kumppanin valinnasta eikä toteuttamisvaiheesta.
On the present legal framework of PPPs it should be noted that there is no special provision in European law, either for selecting the private partner or for the implementation stage.
Yksityisen kumppanin valinnassa sovelletaan EY:n perustamissopimuksen yleisiä periaatteita ja julkisia hankintoja koskevia nykyisiä yhteisön direktiivejä.
For selecting the partner the general principles of the EC Treaty apply, as do the current directives on public contracts.
EY:n perustamissopimuksen mukaisesti kaikkiin sopimuksiin, joissa julkinen elin antaa jonkin toiminnon suorittamisen kolmannelle osapuolelle, sovelletaan EY:n perustamissopimuksen sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia 43–49 artiklaa.
Under the EC Treaty all agreements in which a public authority awards a contract are subject to the general principles on freedom of establishment and freedom to provide services in Articles 43 to 49.
Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimusten on myös täytettävä avoimuuden, yhdenvertaisen kohtelun, suhteellisuuden ja vastavuoroisen tunnustamisen vaatimukset.
It follows that PPP agreements must satisfy the requirements of transparency, equal treatment, proportionality and mutual recognition.
Lisäksi julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimuksiin, jotka määritellään julkisiksi hankinnoiksi, sovelletaan yleisiä julkisia hankintoja koskevia direktiivejä.
In addition, PPP agreements that count as public contracts are subject to the application of the public procurement directives.
Rakennusurakoita koskevia käyttöoikeussopimuksia säännellään muutamilla erityismääräyksillä, mutta palveluita koskevia käyttöoikeussopimuksia kattavaa johdettua oikeutta ei ole.
Some special provisions apply to building concessions, while service concessions are not at present covered by secondary law.
Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden toteuttamiseen sovelletaan kansallista lainsäädäntöä, jonka on oltava yhdenmukainen EY:n perustamissopimusten säännösten kanssa, joilla on etusija kansalliseen lainsäädäntöön nähden.
On the implementation of PPPs the national laws apply and they must concord with the provisions of the EC Treaty, which take precedence.
Koska julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen sovellettavaa yhteisön tason sääntelykehystä ei ole olemassa ja koska jäsenvaltioiden kansalliset säännökset ovat kirjavia, herää kysymys siitä, onko syytä harkita yhtenäisiä säännöksiä avoimuuden ja markkinatoimijoiden välisen tehokkaan kilpailun varmistamiseksi.
In the absence of a uniform legal framework for PPPs at European level and in view of the heterogeneity of national laws the question arises, whether uniform provisions are needed to safeguard transparency and effective competition between market participants.
Vihreää kirjaa seuranneessa kuulemistilaisuudessa osanottajien niukka enemmistö vastusti julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden laaja-alaista sääntelyä, mutta puolsi käyttöoikeussopimuksia, rakenteellisten julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimuksia sekä "in-house"-toimintaa koskevia aloitteita.
In the consultations that followed the Green Paper a small majority of those taking part came out against the blanket regulation of PPPs but favoured initiatives on concessions, IPPPs and in-house relations.
Yksimielisyyteen ei kuitenkaan päästy mahdollisten aloitteiden muodosta, eli siitä, olisivatko lainsäädännölliset vai muut kuin lainsäädännölliset toimenpiteet paikallaan.
There was no agreement on the form of possible initiatives, i.e. whether legislative or non-legislative measures were to be preferred.
Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus on lähtökohtaisesti julkisten hankintojen yksi muoto.
PPPs are essentially a form of public contracting.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen laajeneva oikeuskäytäntö on kuitenkin johtanut oikeudelliseen epävarmuuteen, joka on korjattava.
But because of the proliferating case-law of the Court of Justice, in particular, a situation of legal uncertainty has come about that ought to be tidied up.
On myös selvitettävä huolellisesti, missä sääntelyä voidaan yhdenmukaistaa, ilman että ratkaisevia eroja hämärretään.
There also needs to be a careful look at where provisions can be standardised without blurring serious differences.
Lainsäädäntöprosessi olisi lähtökohtaisesti aloitettava varovaisesti, sillä julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimukset ovat yleensä varsin monitahoisia järjestelyjä, joiden houkuttelevuus voidaan säilyttää vain joustavalla sääntelyllä.
The legislative process should as a matter of principle go carefully, because PPPs are often very complex agreements whose attractiveness can only survive in a climate of flexible regulation.
Sääntelyn kannalta olisi pidettävä huoli siitä, että valinnassa noudatetaan aina avoimuutta silloin, kun yksityinen taho valitaan tehtävää suorittamaan tai palvelua toimittamaan.
In legal terms there needs to be a clear statement that wherever a private partner is being selected transparent procedures must be chosen.
Taustalla perusteena ovat paitsi avoimuuden ja markkinatoimijoiden välisen tasapuolinen kilpailun vaatimukset, myös se, että yritysmaailman ja julkisen tahon intressit ovat lähtökohtaisesti erilaiset.
Apart from the need for transparency and fair competition between market participants the main reason is that private industry and the public sector are driven by quintessentially different interests.
Toisin on sitä vastoin suhtauduttava kuntien väliseen yhteistyöhön, joka on yksi kunnallisen itsehallinnon muoto.
However, the situation with cooperation between local authorities, which is an expression of local self-government, should be judged differently.
Koska julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudessa ongelmat vaihtelevat eri yhteistyömuotojen mukaan, niitä tarkastellaan seuraavassa yksitellen.
Since the problems vary between PPPs depending on the range of issues involved they are considered separately below.
Julkisia hankintasopimuksia koskeva julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus
PPPs as public contracts
Julkisia hankintasopimuksia koskevassa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudessa on kyse ennen kaikkea hankintamenettelyn soveltamisesta.
In the case of PPPs that are characterised as public contracts the main issue is the question of the award procedure.
Kilpailullisen neuvottelumenettelyn myötä on saatu uusi hankintamenettely tunnettujen avoimen ja rajoitetun menettelyn sekä neuvottelumenettelyn rinnalle kynnysarvot ylittävien sopimusten tekemistä varten.
With the competitive dialogue a new award procedure has appeared on the scene to join the familiar public, restricted and negotiated procedures for procurement above the threshold values.
Menettelyssä yhdistetään tarjouskilpailun ja neuvottelumenettelyn elementtejä.
This procedure combines elements of the tender procedure with those of the negotiated procedure.
Se on toissijainen avoimeen ja rajoitettuun menettelyyn verrattuna, mutta etusijalla neuvottelumenettelyyn nähden.
Unlike the public and restricted procedures it is not an expression of subsidiarity but takes precedence over the negotiated procedure.
Jäsenvaltiot voivat poikkeuksellisen monitahoisten hankintasopimusten tapauksessa tehdä sopimuksen kilpailullisella neuvottelumenettelyllä.
Member States can use the competitive procedure for the award of contracts in particularly complex cases.
Vaikeuksia tuottaa käsitteen "poikkeuksellisen monitahoinen" tarkempi määrittely.
Difficulties arise over what precisely is meant by ‘particularly complex’ contracts.
Se on kyseessä, kun hankintaviranomainen
The definition should apply when the public contractor
– ei voi objektiivisesti tarjota teknisiä välineitä, joilla sen tarpeet ja tavoitteet voidaan täyttää ja/tai
- is objectively unable to specify the technical means with which their needs and objectives can be fulfilled and / or
– ei voi objektiivisesti määrätä hankkeen oikeudellisia ja/tai taloudellisia ehtoja.
- is objectively unable to specify the legal and / or financial conditions of a project.
Täten herää kysymys, täyttävätkö julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeet säännöllisesti poikkeuksellisen monitahoisuuden tunnusmerkit.
This poses the question of whether particular complexity is a feature of PPP projects as a general rule.
Tähän on todettava, että julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeet ovat usein, mutteivät aina, poikkeuksellisen monitahoisia.
Here it should be said that such projects are indeed often particularly complex but need not always be so.
Pikemminkin on aina tehtävä tapauskohtainen päätös.
Rather must each case be decided on its merits.
On kuitenkin todettava, että kilpailullista neuvottelumenettelyä olisi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden alalla periaatteessa suosittava sopimusten teossa, koska siinä yhdistyvät rajoitetun menettelyn ja neuvottelumenettelyn edut.
At any event it may be said that the competitive dialogue procedure deserves to take preference for the award of contracts in the PPP sector as a principle because it combines the advantages of the restricted procedure with those of the negotiated procedure.
Joustavuutensa takia se mahdollistaa optimaalisen ratkaisun löytämisen suuremman kilpailupaineen alla.
Its flexible nature enables it to obtain optimum solutions under great competitive pressure.
Siten pienennetään kilpailunvastaisten toimintatapojen riskiä.
This reduces the risk of anti-competitive behaviour.
Menettelyn soveltamisen helpottamiseksi komission olisi täsmennettävä käsitettä "oikeudellinen ja taloudellinen monitahoisuus".
To make the procedure easier to apply the Commission should spell out what is meant by ‘legal and financial complexity’.
Käyttöoikeussopimuksia koskeva julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus
PPPs as concessions