natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Näiden elinten rakenteellinen ja toiminnallinen monimuotoisuus Euroopan unionin tasolla ja kansallisella tasolla herättää vakavia kysymyksiä koskien sääntelyparametreja, hyvää hallintotapaa sekä toimielinten keskinäisten suhteiden määrittelyä, mitä tulee keskittämiseen ja hajauttamiseen.
The structural and operational diversity of these agencies at European and at national level raises serious questions concerning regulatory parameters, good governance and institutional relations in terms of centralisation – decentralisation.
Yksi olennaisista eroista kansallisten ja Euroopan unionin sääntelyvirastojen välillä on parlamentaarisen laillistamisen asteessa: ensin mainittujen tapauksessa se on vahvistettu, jälkimmäisten tapauksessa puutteellinen.
One of the fundamental differences between the national and European regulatory agencies consists in the extent of parliamentary legitimisation, which for the former is enhanced and for the latter deficient.
Euroopan parlamentti on useaan otteeseen käsitellyt institutionaalisia, julkista varainhoitoa (ks. yhteistyöhön osallistuvien budjettivaliokunnan ja talousarvion valvontavaliokunnan lausunnot) ja menettelyjä koskevia kysymyksiä, joita Euroopan unionin virastojen toiminta synnyttää.
The European Parliament has repeatedly considered the institutional, financial (see in this respect the opinions of the associated Committees on Budgets and Budgetary Control) and procedural questions raised by the operation of the European agencies.
Neuvoston kieltäydyttyä hyväksymästä laillisesti sitovaa asiakirjaa ja toimielinten välisen sopimuksen tekemistä koskevan ehdotuksen tultua hylätyksi (neuvoston puheenjohtajan 22. kesäkuuta 2007 päivätty kirje Euroopan parlamentin puhemiehelle), komission valitsi aloiteoikeuttaan käyttäen vaihtoehtoisen ehdotuksen esittämisen.
Following the Council's refusal to accept a legally binding instrument and the rejection of the proposal to conclude an interinstitutional agreement (letter of 22 June 2007 from the President-in-Office of the Council to the President of the European Parliament), the Commission used its right of initiative to present an alternative proposal.
Konkreettisemmin sanoen komissio päätti vetää toimielinten välistä sopimusta koskevan suunnitelman pois ja ehdottaa sen sijasta toimielinten välisen työryhmän perustamisesta, jonka tehtävänä olisi muodostaa yhteinen kehys sääntelyvirastoille ja määrittää Euroopan unionin kunkin toimielimen toimivalta kyseisten virastojen suhteen,
Specifically, the Commission decided to withdraw the draft interinstitutional agreement, proposing instead to set up an interinstitutional working group tasked with drawing up a common framework for the regulatory agencies and defining the competence of each of the European institutions vis-à-vis those agencies.
Euroopan unionin sääntelyvirastojen luokittelu
Categorisation of the European regulatory agencies
Euroopan unionin institutionaalisessa ympäristössä on merkittävä määrä hajautettuja tai puoli-itsenäisesti toimivia elimiä, jotka määritellään "sääntelyvirastoiksi".
The European institutional landscape comprises a large number of decentralised or quasi-autonomous bodies grouped together under the heading 'regulatory agencies'.
Euroopan unionin 29 virastoa (ks. liitteenä oleva yksityiskohtainen luettelo Euroopan unionin sääntelyvirastoista) vaikuttavat ensi näkemältä ”pieninstituutioilta”, mutta niillä on kuitenkin itse asiassa ilmiselviä ”suurvaikutuksia”.
The 29 European agencies (see the attached annex with the detailed list of European regulatory agencies) constitute what at first sight appear to be 'micro-institutions' but which, in essence, have an obvious 'macro-impact'.
Euroopan unionin virastot jaetaan kahteen luokkaan: ”sääntelyvirastot” ja ”toimeenpanovirastot”.
The European agencies are divided into two categories: 'regulatory' and 'executive'.
Ensin mainittujen tehtävät määritellään tapauksen mukaan niiden oman oikeusperustan pohjalta, toisin sanoen niiden oman alakohtaisen sääntelykehyksen puitteissa (huomattakoon, että 23 virastosta, joiden toimivalta perustuu EY:n perustamissopimukseen, 12 virastolla on oikeusperustana 308 artikla).
The task of the former is determined on a case by case basis on their own legal basis, i.e. their own sectoral regulatory framework (it should be noted that 12 of the 23 agencies whose authority is enshrined in the EC Treaty, take Article 308 as their legal basis).
Toimeenpanovirastoille on sälytetty erityistehtävä, joka muodostuu lähinnä yhteisön ohjelmien hallinnoinnissa avustamisesta 19. joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen N:o 58/2003 mukaisesti, toisin sanoen yhteisen oikeusperustan pohjalta.
The executive agencies are entrusted with a specific task which principally consists in assisting with the management of Community programmes pursuant to Council Regulation No 58/2003 of 19 December 2002, i.e. in accordance with a common legal basis.
Molempien virastoluokkien kohdalla herää väistämättä kysymys niiden työn ja niiden aikaansaamien tulosten väliarvioinnista.
For both categories of agency, the question arises of the need for an interim review of their work and performance.
Sääntelyviraston perustamisen ja toiminnan hyödyllisyyttä voidaan arvioida vain tapauskohtaisesti.
The usefulness of setting up and operating a regulatory agency can only be assessed on a case by case basis.
Kustannushyötyarvioinnin, ulkoinen arviointi mukaan lukien, kohteena on oltava myönnettyjen toimivaltuuksien luonne, henkilöresurssien tarpeet sekä päätösvallan toivottava laajuus.
The nature of the responsibilities conferred on these agencies, their needs in terms of human resources and the extent to which it is desirable to confer decision-making powers on them should be subject to a cost-benefit analysis, including an external assessment.
Mikä tahansa uusien virastojen perustamisesta käytävä keskustelu, myös ne kaksi ehdotusta mukaan lukien, joiden käsittely on kesken, edellyttää jo olemassa olevien virastojen arvioimista myönteisellä, mitattavissa olevalla ja näkyvällä tavalla, mitä tulee hallinnon ja rahoituksen johtotapaan.
Any discussion about setting up new agencies, including the two proposals currently in abeyance, presupposes positive, measurable and transparent assessment of already existing agencies in terms of administrative and financial governance.
Joka tapauksessa tämä on ajallisesti sijoitettava kuluvan varainhoitokauden päättymisen jälkeen, siis vuoden 2013 jälkeen, jotta otetaan huomioon vuosia 2009–2010 koskevan horisontaalisen arvioinnin tuottamat päätelmät.
In any event, setting up new agencies should be scheduled for after the expiry of the current financial period, i.e. after 2013, taking account of the conclusions of the 2009-2010 horizontal evaluation.
Euroopan unionin sääntelyvirastojen asema Euroopan unionin institutionaalisissa puitteissa
The position of the European regulatory agencies in the European institutional landscape
Euroopan unionin sääntelyvirastojen toiminta liittyy tiiviisti sekä monitasoiseen Euroopan unionin hallintotapaan että lainsäädännön parantamista koskevaan eurooppalaiseen strategiaan.
The operation of the European regulatory agencies is closely linked to the various levels of European governance but also the European strategy to improve legislation.
EU:ssa sääntelyvirastoja koskevaa käsitteellistä lähestymistapaa ja niiden toiminnan tutkimista luonnehtii moniarvoisuus.
The conceptual approach and modus operandi of the regulatory agencies in the EU are diverse in nature.
Sääntelyvirastojen määrän liiallinen kasvu on epäilemättä johtanut Euroopan unionin sääntelytoimien paisumiseen, sen politiikkojen pirstoutumiseen ja vaikeaselkoisuuteen sekä edelleen toiminnan yhteensovittamisen vaikeutumiseen.
The excessive increase in the number of regulatory agencies has undoubtedly resulted in inflated European regulatory intervention, the fragmentation of and a lack of transparency in European policies and, by extension, has made operational coordination more difficult.
Komissio itse tunnustaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle antamassaan tiedonannossa ”Euroopan unionin virastot – tulevaisuuden näkymiä” ( KOM(2008)0135 lopullinen, Bryssel, 11.3.2008), että on tarpeen ”olla selvillä virastojen roolista ja tuntea mekanismit, joilla varmistetaan näiden julkisten elimien vastuuvelvollisuus” (s. 2).
The Commission itself in its communication to the European Parliament and the Council 'European agencies – the way forward' (COM(2008)135 final, Brussels, 11 March 2008) recognises the need 'to have clarity about their role, and about the mechanisms to ensure the accountability of these public bodies' (page 2).
Tarvitaan vähimmäismäärä sääntelyvirastojen rakennetta, toimintaa ja valvontaa koskevia yhteisiä periaatteita ja sääntöjä, jotta nämä virastot liitettäisiin harmonisesti perussopimusten muodostamasta järjestelmästä juontuvien perusperiaatteiden puitteisiin.
What is required is a minimum total of common principles and rules relating to the structure, operation and control of the regulatory agencies so that they integrate harmoniously within the framework of fundamental principles which derive from the Treaties.
Rakenteet ovat tosiaan moninaiset.
There is in fact a multiplicity of structures.
Vaikka johtokunta säännönmukaisesti muodostuu siten, että jokaisesta jäsenvaltiosta on vähintään yksi edustaja, viraston toimeenpanevan johtajan nimittämisestä vastaa useimmissa tapauksissa johtokunta komission ehdotuksesta, tai joissakin muissa tapauksissa komissio johtokunnan ehdotuksesta tai neuvosto ehdokasluettelon perusteella, jonka joko johtokunta tai komissio on laatinut.
While the management board usually consists of at least one representative of each Member State, the executive director of the agency is, in the majority of cases, appointed by the management board on a proposal from the Commission, in other cases by the Commission on a proposal by the management board, or by the Council on the basis of a list of candidates which is drawn up either by the management board or by the Commission.
Tässä asiassa olisi tarkoituksenmukaista laatia yhteinen toimielinten välinen ohje, joka mahdollistaisi EU:n toimielinten välisen yhteistyön samalla kun noudatettaisiin tiukasti kullekin annettujen tehtävien ja toimivaltuuksien asettamia rajoja.
In this respect, it would be useful to draw up common interinstitutional guidelines to enable the EU institutions to collaborate, while strictly respecting each other's tasks and competences.
Lisäksi olisi hyödyllistä, ettei säädettäisi vain kehystä Euroopan unionin sääntelyvirastojen toiminnan harmonisoimiselle, vaan myös niiden toiminnan harmonisoinnille demokraattisten periaatteiden kanssa.
It would also be useful not only to adopt a framework designed to harmonise the operation of the European regulatory agencies but also to effect that on the basis of democratic principles.
Tästä syystä Euroopan parlamentti on useaan otteeseen kehottanut neuvostoa myötävaikuttamaan luovalla tavalla EU:n institutionaalisten mekanismien ketjussa merkittävässä asemassa olevia Euroopan unionin sääntelyvirastoja koskevan yhteisen käsitteen ja yhdenmukaisen poliittisen lähestymistavan käyttöönottoon.
This is why Parliament has called on the Council on several occasions to make a constructive contribution to developing a common understanding and a congruent approach to policy by the European regulatory agencies, which occupy an important place in the chain of institutional mechanisms of the EU.
Euroopan unionin sääntelyvirastojen ainutlaatuinen oikeudellinen luonne
The sui generis legal nature of the European regulatory agencies
Sääntelyvirastojen oikeudellisen luonteen epätavallisuus syntyy siitä, että näille annetaan toimivaltuuksia, jotka muistuttavat sekä hallinnon sääntelevää toimintaa (erityisesti kolmansien henkilöiden suhteen tehtyjen laillisesti sitovien päätösten tapauksessa) että oikeusviranomaisten toimintaa sanktioiden määräämisessä.
The particular legal nature of the regulatory agencies consists in the fact that they are assigned competences which resemble not only the regulatory role played by the administration (particularly in the case of legally binding decisions in respect of third parties) but also the role of the judicial authorities in imposing penalties.
Edellä mainitut seikat vaikeuttavat virastojen liittämistä perinteisiin oikeudellisiin kategorioihin huolimatta siitä, että ne jo ovat hyväksyttyjä puoli-institutionaalisia EU:n parametreja.
The aforementioned points prevent the agencies being classified in the traditional legal categories despite the fact that they already constitute an accepted para-institutional component of the EU.
Tässä mielessä Euroopan unionin sääntelyvirastot, erityisesti ne, jotka kuuluvat EY:n perustamissopimuksen puitteisiin, ovat toimeenpanevia elimiä.
In the present case, the European regulatory agencies, in particular those governed by the EC Treaty, are ‘executive bodies’.
On tehtävä selväksi se, että käsitteen "sääntely" käyttö ei merkitse, että virastoilla olisi valtuudet toteuttaa yleisesti voimassa olevia sääntelytoimia, vaan ainoastaan valtuuksia julkaista osapäätöksiä selvästi määritellyn yhteisön lainsäädännön puitteissa, jotta turvataan EY:n perustamissopimuksen 7 artiklasta juontuva toimielinten välisen tasapainon periaate.
It should be clarified that the term ‘regulatory’ does not imply that the agencies have the authority to take regulatory measures with general effect; they only have the power to issue individual decisions within the framework of clearly defined Community legislation in order to safeguard the principle of institutional balance laid down by Article 7 of the EC Treaty.
Tästä EY:n tuomioistuin on tunnetusti tehnyt päätöksen (Meronin oppi, asia 98/80, Romano).
The Court of Justice has issued a judgment on this subject (the Meroni doctrine, Case 98/80, Romano).
Sitä paitsi yhteisön lainsäätäjä säilyttää valtuudet harkita kussakin tapauksessa, komission tehtyä aloitteen ja tavanmukaisen yhteispäätösmenettelyn mukaisesti, onko tarkoituksenmukaista perustaa tiettyä sääntelyvirastoa antamalla erityinen säädös, joka sääntelee virastoa, sen toimintaa sekä sen suhteita toimielimiin ja sidosryhmiin.
Moreover, the Community legislator retains the power, on the Commission's initiative, to judge in each case during the normal codecision legislative procedure, whether it is appropriate to set up a specific regulatory agency by publishing a specific regulatory act to govern the organisation, operation and relations of that agency with the institutions and other bodies concerned.
Yhteisön lainsäädäntövallan käyttäjä säilyttää vastaavasti myös vallan päättää tietyn viraston säilyttämisen tarkoituksenmukaisuudesta.
The Community legislator likewise retains the power to decide whether it is appropriate to retain a particular agency or not.
Avoimuuden ja demokraattisen valvonnan kysymys
The question of transparency and democratic control
Kun otetaan huomioon, että Euroopan unionin sääntelyvirastot ovat suurelta osin hajautettuja tai itsenäisiä yksiköitä, niiden perustamisen ja toiminnan yhteydessä on erityisesti painotettava avoimuutta ja demokraattista valvontaa.
Given that the European regulatory agencies are in large measure decentralised or independent services, there must be particular emphasis on transparency and democratic control of their formation and operation.
Muussa tapauksessa yhteisön toiminnan tärkeiden alueiden sääntelyä koskevaa yksinoikeutta hallussaan pitävien tai sitä tavoittelevien sääntely- ja toimeenpanoelinten määrän kasvu tuo mukanaan vaaran, että EU:n edustuksellisten toimielinten merkitys vähenee ja ne syrjäytetään ja että byrokratia paisuu valtaviin mittasuhteisiin.
Otherwise, the proliferation of regulatory or executive formations which have or claim exclusive competence to regulate crucial areas of social activities is at risk of reducing the importance of and supplanting the representative institutions of the EU and hugely inflating bureaucracy.
Ehdotetulla kyseisten virastojen rakennetta ja toimintaa koskevalla yhteisellä – sikäli kuin mahdollista – lähestymistavalla pyritään rajoittamaan byrokraattista jäykkyyttä ja aikaansaamaan se, että nämä virastot toteuttavat oikeanlaisia ja tehokkaita sääntelytoimia ja että niitä valvotaan johdonmukaisesti, sekä tyydyttämään aikakautemme edellyttämä vastuu- ja tilintekovelvollisuuden vaatimus edes osittain.
The proposed approach – a common approach as far as possible – to the structure and operation of the agencies concerned seeks to restrict bureaucratic rigidity so that they can play their regulatory role correctly and effectively and can be supervised and so that the current requirements for auditing and accountability can, at least partially, be satisfied.
Parlamentaarisen valvonnan käyttöönotto, mitä tulee sääntelyvirastojen rakenteeseen ja työhön, vastaa klassista demokraattista periaatetta, jonka mukaan kaikkien toimeenpanovaltaa käyttävien elinten poliittista vastuuta lisätään.
The establishment of parliamentary control over the structure and the work of the regulatory agencies is consistent with the classic democratic principle requiring political responsibility of any body wielding executive power.
Euroopan parlamentin mahdollisuus pitää kyseisiä virastoja poliittisesti vastuussa liittyy edustuksellisen demokratian keskeiseen periaatteeseen, toimeenpanovallan tekemien valintojen tutkimiseen laillisuuden ja tarkoituksenmukaisuuden näkökulmasta.
The possibility of the European Parliament assigning political responsibility to the agencies concerned touches on a core principle of representative democracy, which consists in examining the legality and expediency of the choices made by the executive power.
Toimielinten välisen lähestymistavan yhteisessä kehyksessä on säädettävä institutionaalisesta kommunikoinnista Euroopan parlamentin ja sääntelyvirastojen välillä, joka käsittää pääasiassa kunkin viraston vuosikertomuksen toimittamisen Euroopan parlamentille, mahdollisuuden kutsua viraston johtaja hänen nimittämisensä yhteydessä Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan kuultavaksi ja sen, että parlamentti myöntää vastuuvapauden niiden virastojen talousarvioiden täytäntöönpanosta, jotka saavat yhteisön rahoitusta.
A common framework for an interinstitutional approach should provide for institutional communication between the European Parliament and the regulatory agencies, which should principally consist in the submission of an annual report by each agency to the European Parliament, the possibility of inviting the director of the agency to appear before the competent European Parliament committee during the appointment procedure and, finally, the granting of discharge by Parliament for the execution of the budgets of those agencies which receive Community funding.
Parlamentaarisen valvonnan alueet voisivat olla selkeämpiä ja tuloksellisempia.
The areas subject to parliamentary control could be defined more clearly and more effectively.
Voitaisiin säätää esimerkiksi, että Euroopan parlamentin täysistunnossa olisi käytävä pakollinen keskustelu Euroopan unionin sääntelyvirastojen vuosikertomuksista, jolloin tätä kautta hoidetaan myös kansalaisille tiedottaminen.
Provision could be made, for example, for mandatory debate of the annual reports of the European regulatory agencies in the plenary of the European Parliament, making the information available to the public through that procedure.
Toimielinten välisen valvonnan yhteistä kehystä kohti
Towards a common framework for interinstitutional control
Esittelijä katsoo, että komission ehdotus toimielinten välisen vuoropuhelun ”yhteisestä kehyksestä”, joka johtaa ”yhteiseen lähestymistapaan”, jää vajavaiseksi suhteessa Euroopan parlamentin toimielinten välisen sopimuksen tekemistä koskeviin odotuksiin.
Your rapporteur considers that the Commission’s proposal ‘Towards a common framework’ for interinstitutional dialogue, which will lead to a ‘common approach’, falls short of the European Parliament’s expectations of achieving an interinstitutional agreement.
Lisäksi parlamentti pitää yhteistä lähestymistapaa välivaiheena edettäessä kohti laillisesti sitovan asiakirjan hyväksymistä.
Furthermore, it considers the common approach to be an interim step towards the adoption of a legally binding text.
Parlamentti kuitenkin ymmärtää komission halun päästä ulos toimielinten välisestä pitkittyneestä toimettomuuden tilasta.
Nevertheless, it appreciates the Commission's wish to find a way out of a situation of protracted interinstitutional inertia.
Komission toimittama Euroopan unionin sääntelyvirastojen toimintakehys ( KOM(2008)0135 lopullinen) voisi epäilemättä olla perusteellisempi.
The operating framework for the European regulatory agencies submitted by the Commission ( COM(2008)0135 ) could undoubtedly be more complete.
Sitä voidaan kuitenkin pitää rakentavana lähtökohtana vuoropuhelulle.
However, it is possible to consider it as a constructive starting point for dialogue.
Edelleen esittelijä katsoo, että sellaisen toimielinten välisen työryhmän perustamista, joka ryhtyy laatimaan kollektiivista poliittista tilintekoa sääntelyvirastojen toiminnasta hankituista kokemuksista ja jonka tehtävänä tulee olemaan näiden virastojen aseman selkiyttäminen Euroopan unionin monitasoisessa hallinnossa, on pidettävä myönteisenä.
Furthermore, your rapporteur welcomes the setting up of an interinstitutional working group which will carry out a collective policy review of the experience gained from the activities of the regulatory agencies and whose mandate will be to clarify their position in the multilevel system of European governance.
Lisäksi esittelijä katsoo, että tavoitellun toimielinten välisen yhteisymmärryksen ja lähestymistavan "yhteisen kehyksen" yhteydessä olisi asetettava etusijalle sääntelyvirastojen lisäarvon maksimointi yleisissä Euroopan unionin hallintorakenteissa siten, että edellytetään suurempaa avoimuutta, näkyvää demokraattista valvontaa ja lisättyä tehokkuutta.
Moreover, your rapporteur believes that the priority of seeking a ‘common framework’ for an interinstitutional understanding and approach lies in maximising the added value of the regulatory agencies in the European structures of governance in general by creating greater transparency, visible democratic control and improved efficiency.
LIITE - LUETTELO EUROOPAN UNIONIN ERILLISVIRASTOISTA JA TIIVISTELMÄ EUROOPAN PARLAMENTIN VASTUISTA
ANNEX - LIST OF EUROPEAN UNION AGENCIES AND SUMMARY OF EUROPEAN PARLIAMENT'S RESPONSIBILITIES
(lähde: Sisäasioiden pääosasto, Lainsäädäntötyön koordinointi ja sovittelumenettely)
(source: Directorate General for Internal Policies, Legislative Coordination and Conciliation Unit)
Perustaminen/tarkistaminen yhteispäätösmenettelyllä
Codecision at the time of creation/
Asiasta vastaava valiokunta
Specialised committee responsible
Johtokuntaan nimitetyt ehdokkaat
Nominees on the Board
Kuuleminen ennen pääjohtajan nimittämis tä
Hearing before the nomination of the Executive Director
Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop)
European Centre for the Development of Vocational Training (Cedefop)
Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö (Eurofound)
European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions (EUROFOUND)
Euroopan ympäristökeskus (EEA)
European Environment Agency (EEA)
Euroopan koulutussäätiö (ETF)
European Training Foundation (ETF)
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA)
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA)
Euroopan lääkevirasto (EMEA)
European Medicines Agency (EMEA)
Sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit ja mallit) (OHIM)
Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM)
Euroopan työterveys- ja työturvallisuusvirasto (EU-OSHA)
European Agency for Safety and Health at Work (EU-OSHA)
Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO)
Community Plant Variety Office (CPVO)
Euroopan unionin elinten käännöskeskus (CdT)
Translation Centre for the Bodies of the European Union (CdT)
Euroopan jälleenrakennusvirasto (EAR)
European Agency for Reconstruction (EAR)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA)
European Food Safety Authority (EFSA)
EP:a kuultiin 14:sta neuvoston nimittämästä jäsenestä
Parliament consulted on the 14 members appointed by the Council