natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hän uskoo, että takuukorkoisten vakuutusten olemassaolo heikensi muiden kuin takuukorkoisten vakuutusten tulosta.
He believes that the existence of policies with GIRs has had an adverse impact on the performance of non-GIR policies.
Hän katsoo näin ollen, että muita kuin takuukorkoisia vakuutuksia omistaneet asiakkaat ovat " ristiintukeneet takuukorkoisten vakuutusten haltijoita ".
He thus considers that non-GIR policyholders have " cross-subsidised GIR policyholders ".
Schäfer vertaa ongelmaa takuutuottoisiin vakuutuksiin liittyvien vastuiden ongelmaan ja uskoo, että muita kuin takuukorkoisia vakuutuksia ostaneet voivat perustellusti vedota vilpilliseen myyntiin.
Mr SCHÄFER compares the problem with that of GAR-liabilities and believes that non-GIR policyholders have a strong case for mis-selling.
Hän viittasi tässä yhteydessä erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan eläkelaitoksen tutkimukseen (WE 29), joka näyttää tukevan hänen näkemystään.
In this respect, he referred in particular to a study carried out by the UK Pensions Institute (WE 29), which appears to corroborate his views.
Valiokunta kysyi Thomsonilta, olivatko syytökset paikkansapitäviä, mutta sai välttelevän vastauksen (H8
The committee asked Mr THOMSON whether the allegations were true but only received an evasive answer (H8
" Minulta kysyttiin, vaikuttiko Equitable Lifen vuoteen 1996 asti myymien takuukorkoisten vakuutusten olemassaolo sellaisten vakuutusten tuloksiin, joilla ei ollut takuukorkoa; ja myös tiesivätkö muiden kuin takuukorkoisten vakuutusten hankkijat vakuutuksen ostohetkellä takuukorkoisten vakuutusten vaikutuksesta heidän sijoitukseensa.
" I was asked if the existence of policies with guaranteed interest rates – GIRs – sold by Equitable Life until 1996 had an impact on the performance of policies without such guaranteed rates; also whether non-GIR policyholders were informed of the possible impact of GIR policies on their investment when they purchased their policies.
Yhtiöllä on vain yksi voittoa tuottava rahasto, jota hoidetaan yhtenä kokonaisuutena ja josta myönnetään kaikkien erilaisten vakuutusten kaikki takuut.
The Society has a single with-profits fund and it is managed as a whole, allowing for all of the guarantees on all of the different types of policy.
Voin vakuuttaa, että kaikkia takuita on noudatettu.
I can confirm that all guarantees have been met.
Loppuetu, kun se myönnetään, muodostaa takuukorkoisten vakuutussopimusten takuukoron " (Thomson, H8). ).
Further, the terminal bonus, when it is allocated, allows for the GIRs in GIR contracts " (Mr THOMSON, H8). ).
Ongelma ei kuitenkaan liity nimenomaan saksalaisiin tai muihin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella asuviin vakuutuksenottajiin, joten sitä ei tutkita tarkemmin tässä kohdassa.
Since this problem is not, however, specific to German or other non-UK policyholders, it is not further explored at this point.
Jotkut vakuutuksenottajat viittasivat siihen, että Equitable Life olisi kohdellut Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella asuvia vakuutuksenottajia syrjivästi.
Some policyholders alluded to supposedly discriminatory treatment by Equitable Life of non-UK policyholders.
Esimerkiksi WE-CONF 19:ssa ilmaistaan näkemys, jonka mukaan Irlannin ja Saksan vakuutuksenottajia syrjitään jo pelkästään siten, että he eivät ole oikeutettuja takuukorkoiseen annuiteettiin (koska ELAS lopetti kyseisten vakuutusten tarjoamisen ennen kahden haaratoimiston avaamista).
In WE-CONF 19, for instance, a view is expressed that policyholders in Ireland and Germany were discriminated against by the sheer fact that non of them was entitled to the guaranteed annuity rate (because ELAS had stopped offering such policies before the two branches were opened).
Tässä yhteydessä on väitetty, että ELAS " aloitti toimintansa molemmissa maissa, kun (Penrosen raportin mukaan) Equitable oli mahdollisesti kaikkein heikoimmassa tilanteessaan " (WE-CONF 19).
In relation to this it is alleged that ELAS " started its operations in both countries when (according to the Penrose report) the Equitable was possibly at its weakest " (WE-CONF 19).
Toinen todistaja viittaa "eurooppalaisen rahaston" avaamiseen Irlannissa vuonna 2000: " Rahasto oli ollut olemassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuodesta 1987.
Another witness referred to the launch of a 'European fund' in Ireland in the year 2000: " This fund had been available in the UK since 1987.
Equitable kävi kauppaa Irlannissa marraskuusta 1991 lähtien, mutta ei ilmeisesti katsonut tarpeelliseksi tämän tuotteen lanseeraamista Irlannin markkinoille ennen kuin maaliskuussa 2000, vain neljä kuukautta ennen kuplan puhkeamista. ...
Equitable had been trading in Ireland since November 1991 but apparently had never found it appropriate to launch this product on the Irish market until March 2000, just four months before the bubble burst. ...
Toiseksi irlantilainen vakuutuksenottaja Knowd (H2 ja WE-CONF 13) valitti siitä, että Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa asuville vakuutuksenottajille myönnettävät edut ovat erilaisia.
Secondly, Irish policyholder Ms KNOWD (H2) complained about different bonuses awarded to Irish and UK policyholders, respectively.
Kuten edellä c-kohdassa on todettu, Thomson selitti H2:ssa ja H8:ssa, että ELASin Irlannin liiketoiminta, Saksan liiketoiminta ja Yhdistyneen kuningaskunnan liiketoiminta olivat irrallaan toisistaan sikäli, että edut olivat erilaisia ja nimellisesti merkityt sijoitukset erilaisia.
As outlined above under point c.), Mr THOMSON explained in both H2 and H8 that there was a separation between ELAS' Irish business, German business and UK business in terms of different series of bonus and notionally earmarked different investments.
ELASin mukaan " etuosuudet ovat vaihdelleet Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin vakuutusten välillä aika ajoin johtuen nimelliseen Irlannin rahastoon osoitettujen varojen arvon vaihtelusta " (WE-CONF 5).
According to ELAS, " bonus rates have differed between UK and Irish policies from time to time due to the different performance of assets hypothecated to the notional Irish fund " (WE-CONF 5).
Ks. myös Knowdin WE-CONF 1 ja WE-CONF 13. väittivät myös, että irlantilaisille vakuutuksenottajille " määrättiin " korkeammat " uhkasakot ": " Huhtikuussa 2003 taloudellinen mukautus oli Irlannissa 13,6 prosentia ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa asuvien vakuutuksenottajien osalta 11 prosenttia.
See also WE-CONF 1 and WE-CONF 13. claimed furthermore that higher " penalties " were " imposed " on Irish policyholders: " In April 2003, the financial adjustment in Ireland was 13.6% and for UK policyholders 11%.
Maturiteettimukautus oli 15 prosenttia Irlannissa ja 9 prosenttia Yhdistyneessä kuningaskunnassa. "
The maturity adjustment was 15% in Ireland and 9% in the UK . "
Tässä yhteydessä ELAS huomauttaa WE-CONF 5:ssä, että heinäkuussa 2001, kun Yhdistyneen kuningaskunnan voittoa tuottavat eläkevakuutukset laskivat 16 prosenttia, irlantilaisten vakuutusten arvoa ei laskettu.
In this context, ELAS points out in WE-CONF 5 that in July 2001, when UK with-profits pension policies were reduced by 16%, Irish policy values were not reduced.
Knowd (H2) valitti myös, että ELAS harjoitti epätasa-arvoista lähestymistapaa antaessaan tietoja vakuutuksenottajille.
Ms KNOWD (H2) furthermore complained about ELAS' allegedly discriminatory practices in terms of providing information to policyholders.
Hän väittää, että " irlantilaisia vakuutuksenottajia koskevia tietoja ei sisälly vuosikertomukseen eikä kirjanpitoon ", että hän " ei saanut ilmoitusta vuosikokouksesta " eikä siksi " voinut käyttää äänioikeuttaan ".
She claims that " information specific to Irish policyholders is not contained in the annual report and accounts ", that she " did not get notification of the AGM " and that she was thus " deprived of her voting rights ".
Weyer (H3) arvosteli yhtiön tiedotuspolitiikkaa saksalaisiin vakuutuksenottajiin nähden: " Saksalaiset vakuutuksenottajat... kärsivät yhtiön heikosta tiedotuspolitiikasta...
Mr WEYER (H3) criticised the Society's information policy vis-à-vis German policyholders: " German policyholders ... suffer from the information policy of the Society...
Tekstit, joita yhtiö lähettää – ilmoituksen mukaan tiedoksi – ovat yleensä hyvin pitkiä ja jossain määrin täysin käsittämättömiä kuluttajan näkökulmasta.
Texts sent out – allegedly for information – are usually very long and to some extent completely unintelligible to the consumer.
Esimerkki tästä on "kompromissiratkaisuehdotus", joka lähetettiin kovalla kiireellä; kyse on nk. takuutuottoa koskevasta kompromissisuunnitelmasta.
An example of this is the ‘proposal for a compromise settlement’, sent out in great haste, the so-called GAR compromise plan.
Se oli yksinään 227 sivua pitkä.
It alone comprised 227 pages.
Asiakirja on rakenteeltaan erittäin raskas ja vaikeatajuinen, eikä siitä ole juurikaan apua saksalaiselle vakuutuksenottajalle, sillä asiakirjassa, jossa on tarkoitus määritellä sopimuspuolten oikeudet ja velvollisuudet pitkällä aikavälillä, viitataan Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöön ja erityisesti vuoden 1985 yhtiölain (Companies Act) 425 pykälään.
The document has a very cumbersome and impenetrable structure which is of little help to the German policyholder because the document, which sets out to settle the rights and obligations of the contracting parties in the long term, refers to English law and, in particular, to Section 425 of the Companies Act of 1985.
Saksalaiset vakuutuksenottajat eivät tästä ymmärrä juuri mitään, erityisesti koska sopimuksia solmittaessa ja maallikon vakuutuskirjoista saaman käsityksen mukaan ainoa tilanteessa sovellettava lainsäädäntö on Saksan lainsäädäntö.
German policyholders cannot make much sense of this, particularly as, when contracts were concluded and according to a layman’s reading of the policies, only German law was supposed to be applicable.
Erityisen kriittinen asia on takaisinostoarvojen määrittämistä koskeva tiedotuspolitiikka, mikäli sopimuksen mukaan takaisinosto on sallittua, ja tiedottaminen voitonjakojärjestelyn täsmällisistä osuuksista.
A particularly critical point is the information policy in relation to the quantification of surrender values, in so far as the contract allows surrender, and information on the exact composition of the profit-sharing arrangement.
Näistä asioista yhtiö ei tiedota saksalaisille vakuutuksenottajille käytännössä mitään muuta kuin pelkän luvun ."
Here the current policy of the Society from the point of view of German policyholders could be described in practice as no information at all, apart from a bare figure ."
Englanninkielisten asiakirjojen käyttäminen myös säästää kustannuksia".
The use of English documents will also save expense’.
Uskoakseni on selvää, että monet saksalaiset vakuutuksenottajat olivat harmissaan tästä menettelytavasta ja kokivat itsensä melko avuttomiksi, koska valtaosa vakuutuksenottajista ei pystynyt lukemaan englanninkielisiä asiakirjoja, kuten olemme saaneet tietää. "
I think it is clear that many of the German policyholders were very annoyed by this procedure and felt they were in a quite helpless situation because the great majority of policyholders, as we learned, could not make any use of the English documents. "
Seymour, joka on Equitablen jäsenten toimintaryhmän (EMAG) Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella asuvista vakuutuksenottajista vastaava johtaja, ilmoitti valiokunnalle, että hänkin on saanut saksalaisilta vakuutuksenottajilta kirjeitä, joissa valitetaan saksankielisten tilinpäätöstietojen puuttumisesta.
Mr SEYMOUR, who is a director of the Equitable Members Action Group (EMAG) with main responsibility for non-UK based policyholders, informed the committee that he too received letters from German policyholders who complained of a lack of financial reports in their language.
WE 21-CONF:ssa vahvistetaan, että vuosikokoukseen liittyvät asiakirjat sekä kertomukset ja tilinpäätöstiedot jaetaan nyt englanniksi, "koska asiakirjojen käännättäminen aiheutti viivästyksiä" .
In WE 21-CONF it is confirmed that documents relating to the Annual General Meeting as well as reports and accounts are now issued in English " as the translations of documents was causing some delay ".
Kun häneltä kysyttiin, uskooko hän kyseisenlaisen käytännön olevan kolmannen henkivakuutusdirektiivin mukainen, Thomson vastasi H8:ssa, että " käsittääkseni se ei ole vaatimustemme vastaista ".
When asked whether he believes that such practice is in accordance with the Third Life Directive Mr THOMSON responded in H8 that " as I understand it, it does not breach our requirements ".
Hän korosti lisäksi, että " mikäli lausunnot on annettava asianomaisella kielellä, noudatamme kyllä vaatimuksia " (H8). "
He stressed furthermore that " where statements need to be provided in the appropriate language, then we comply with the requirements " (H8). "
Henkivakuutusdirektiivin liitteessä III asetettu vaatimus toimittaa vakuutuksenottajille tiedot asianomaisen jäsenvaltion kielellä (ks. jäljempänä kohta 3. a) koskeekin vain liitteessä lueteltuja tietoja, joiden joukossa eivät ole Weyerin ja Seymourin mainitsemat asiakirjat.
The requirement to communicate information to the policyholder in the language of the Member State of the commitment, laid down in Annex III of the consolidated Life Directive (see point 3. a.) below), indeed relates only to the information listed in the Annex, which does not include the documentation referred to by Mr WEYER and Mr SEYMOUR.
Valiokunnan saamat irlantilaisten ja saksalaisten vakuutuksenottajien kirjalliset ja suulliset todistajanlausunnot kertovat, että heillä on ollut suuria vaikeuksia saada korvauksia.
Written and oral evidence received by the committee from Irish and German policyholders suggests that they have faced particular difficulties in their efforts to obtain redress.
Koska useimmat muualla kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevat vahinkoja kärsineet vakuutuksenottajat kääntyivät ensin omien kansallisten viranomaistensa puoleen, tässä jaksossa käydään aluksi lyhyesti läpi isäntäjäsenvaltioiden kuluttajansuojaan liittyvät velvollisuudet, joista säädetään kolmannessa henkivakuutusdirektiivissä.
Since most of the aggrieved non-UK policyholders first turned to their respective national authorities, this section begins by briefly outlining the responsibilities of host Member States in terms of consumer protection as laid down in the Third Life Directive.
Sen jälkeen tarkastellaan Irlannin ja Saksan sääntelyviranomaisten rooleja sekä toimia, joihin ne ovat ryhtyneet Equitable Life –yhtiön suhteen; tässä kiinnitetään huomiota etenkin siihen, miten vahinkoa kärsineille vakuutuksenottajille voidaan järjestää apua.
Subsequently, the roles played, and actions undertaken, by Irish and German regulatory authorities in relation to Equitable Life are explored with particular reference to providing assistance to aggrieved policyholders.
Lopuksi käsitellään kysymystä, onko (tai oliko) muualla kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevilla vakuutuksenottajilla muutoksenhakukeinoja oman kotimaansa asiamiesjärjestelmän tai vakuusrahastojen kautta.
Finally, the question whether or not non-UK policyholders have (or had) access to redress through Ombudsman schemes or guarantee funds in their respective home countries is addressed.
Sitoumusjäsenvaltion valvontaviranomaiset
Supervisory authorities in the Member State of commitment
Isäntäjäsenvaltion viranomaisten rooli ja toimivalta kolmannen henkivakuutusdirektiivin (3HVD) nojalla
Role and powers of host Member State authorities under the 3rd Life Directive (3LD)
Komissio kuvaa WE 41:ssä koti- ja isäntäjäsenvaltioiden viranomaisten välistä toimivallan ja velvollisuuksien jakoa, josta säädetään 3HVD:ssä.
In WE 41, the Commission outlines the division of powers and responsibilities between authorities of home and host Member States under the 3LD.
Siten direktiivin 10 artiklan 2 kohdan mukaan "vakuutusyrityksen talouden valvonta, mukaan lukien sellaisen liiketoiminnan valvonta, jota yritys harjoittaa joko sivukonttoreiden välityksellä tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella, kuuluu yksinomaan kotijäsenvaltion toimivaltaan".
Thus, according to Article 10(2) of the Directive, " the financial supervision of an insurance undertaking, including that of the business it carries on either through branches or under the freedom to provide services shall be the sole responsibility of the home Member Sates ."
Toisaalta isäntäjäsenvaltiolla on valtuudet valvoa liiketoiminnan harjoittamista alueellaan.
On the other hand, the host Member State retains powers for supervising the conduct of business on its territory.
Ensinnäkin, 3HVD:n 32 artiklassa annetaan perussääntö, jonka mukaan henkivakuutussopimuksiin sovelletaan yleisesti sitoumusjäsenvaltion lakia, toisin sanoen sen maan lakia, jossa vakuutuksenottajalla on tavanomainen asuinpaikkansa, jolloin voidaan varmistaa, että sopimusta säännellään lainsäädännöllä, johon vakuutuksenottaja on perehtynyt.
Firstly, Article 32 of the 3LD lays down the basic rule that the law applicable to Life assurance contracts must, in general, be that of the country of commitment, i.e. the country where the policyholder has his/her habitual residence in order to ensure that the contract is governed by law with which the policyholder is familiar.
Lisäksi, "kun yhteisön vakuutusyritys perustaa sivukonttorin toiseen jäsenvaltioon tai tarjoaa siellä palveluksiaan, kyseinen isäntäjäsenvaltio voi vaatia, että sen yleisellä edulla perusteltuja liiketoiminnan harjoittamista koskevia sääntöjä noudatetaan.
Furthermore, " when a Community insurer establishes a branch in, or provides services into, another Member State , that host Member State may require that its conduct of business rules that are justified by the general good should be respected.
Näistä säännöistä on tiedotettava vakuutusyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille (ks. 40 artiklan 4 kohta), jotta kotijäsenvaltion viranomainen voi ilmoittaa asiasta vakuutusyritykselle.
These rules must be notified to the competent authorities of the insurer's home State (see Article 40(4)), so that the home authority can inform the insurer accordingly.
Lisäksi isäntäjäsenvaltio voi 'vakuutussopimuksia koskevien kansallisten säännösten noudattamisen valvomiseksi' vaatia, että vakuutusyritys ilmoittaa jälkikäteen ja tavalla, joka ei ole järjestelmällinen, vakuutusyrityksen sen alueella käyttämistä vakuutusehdoista (45 artikla)" (WE 41
In addition the host Member State may ask for ex post and non-systematic notification of the policy conditions used by an insurer in its territory 'for the purpose of verifying compliance with national provisions concerning assurance contracts' (Article 45) " (WE 41
Sivu 3. ).
Page 3. ).
Komissio antaa tulkitsevalla tiedonannollaan
The Commission provides guidance on the application of the concept of the general good in the insurance sector through an interpretative Communication
Komission tulkitseva tiedonanto palvelujen tarjoamisen vapaudesta ja yleisestä edusta vakuutusalalla (2000/C 43/03). ohjeita yleisen edun käsitteestä vakuutusalalla.
Commission Interpretative Communication on the freedom to provide services and the general good in the insurance sector (2000/C 43/03). .
3HVD:ssä myös säädetään vaatimuksista niiden tietojen osalta, jotka vakuutuksenottajalle on vähintään annettava ennen sopimuksen tekemistä, tai jotka on annettava koko vakuutussopimuksen voimassaolon aikana (ks. 36 artikla ja siihen liittyvä liite III).
The 3LD also lays down requirements in terms of minimum information that must be provided to the policyholder before the contract is concluded and throughout the term of the contract (see Article 36 in connection with Annex III).
Näihin tietoihin kuuluu muun muassa järjestelmä, jonka mukaan kantelut käsitellään.
The information includes inter alia the arrangements for handling complaints.
Direktiivin 36 artiklan 3 kohdan mukaan isäntäjäsenvaltio voi vaatia liitteessä III lueteltujen tietojen lisäksi lisätietoja, jos nämä tiedot ovat tarpeellisia sitoumuksen olennaisten seikkojen ymmärtämiseksi.
According to Article 36(3), information in addition to that listed in Annex III may be required by the host Member State if it is necessary for a proper understanding of the essential elements of the contract.
Siten 36 artiklassa ja siihen liittyvässä liitteessä III säädettyjen vaatimusten täytäntöönpano kuuluu sitoumusjäsenvaltion toimivaltaan ja velvollisuuksiin.
The implementation of the requirements laid down in Article 36 in connection with Annex III of Directive therefore falls within the competence and responsibility of the Member State of the commitment. "
Liitteessä III määrätään, että tiedot on annettava kirjallisena ja (normaalisti) sen jäsenvaltion jollain virallisella kielellä, jossa vakuutuksenottajan asuinpaikka on.
Annex III stipulates that the information must be provided in writing and (normally) in an official language of the Member State where the policyholder has his/her residence.
Komission edustaja Beverly mainitsi H7:ssä erityisesti, että direktiivissä on "hyvin yksityiskohtaisia säännöksiä tiedoista, joita vakuutuksenottajille on annettava heidän omalla kielellään".
In H7 Mr BEVERLY from the Commission specified that there are " very detailed provisions in the directive about the information that must be provided to policyholders in their own language ". "
"Tämä juuri on isäntäjäsenvaltion tehtävä – varmistaa, että sen yleistä etua koskevia sääntöjä noudatetaan.
This is precisely the role of the host Member State – to make sure that its general good rules are being enforced.
Mielestäni on koti- ja isäntämaan yhteinen velvollisuus huolehtia siitä, että liiketoimintaa harjoitetaan asianmukaisesti.
This, I would argue, is a joint responsibility of the home and the host to make sure that the business is being carried on properly.
Mutta kuten direktiivissä säädetään, vakuutuksenottajalla on tietenkin oikeus saada tietoja omalla kielellään" (Beverly, H7).
But certainly, the policyholder is entitled to information in his own language, in accordance with the terms of the directive " (Mr BEVERLY, H7).
Komissio korostaa, että vaikka "isäntäjäsenvaltio voi vaatia, että sen tiettyjä sääntöjä noudatetaan, … kotijäsenvaltiolla … on viime kädessä vastuu huolehtia siitä, että vakuutusyritys noudattaa niissä eri isäntäjäsenvaltioissa, joissa se toimii, voimassa olevia yleistä etua koskevia säännöksiä (ks. 13 artiklan 3 kohdan b alakohta ja 46 artiklan 3 kohta)" (WE 41
The Commission emphasises, that while the " host Member State can require that certain of its rules be respected, ... the home Member State ... is ultimately responsible for ensuring compliance by the insurer with the provisions relating to the general good existing in the various host Member States in which it carries on its business (see Articles 13(3)(b) and 46(3)) " (WE 41
Kun isäntäjäsenvaltio toteaa, että vakuutusyritys ei noudata sovellettavaa lainsäädäntöä, sen olisi ensin vaadittava yritystä korjaamaan menettelytapaansa.
When the host Member State establishes that an insurance undertaking is not complying with the legal provisions applicable, it should first call on the undertaking to correct its behaviour.
Jos tässä ei onnistuta, sen on otettava yhteyttä kotivaltion viranomaiseen ratkaisun löytämiseksi.
If this fails, it must contact the home authority to seek a solution. "
"Kuitenkin hätätapauksissa isäntäjäsenvaltio voi kotijäsenvaltiota kuulematta ryhtyä kaikkiin tarpeellisiin toimiin estääkseen rikkomukset tai rangaistakseen niistä, myös kieltää kyseistä yritystä solmimasta uusia sopimuksia sen alueella" (WE 41
However, in emergency situations, the host State may without prior consultation of the home State authorities, take all necessary measures to prevent or penalise infringements, including prohibiting the undertaking in question from concluding new contracts within its territory " (WE 41