natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tänä aikana vastuualueisiini ovat kuuluneet myös alueet "markkinat" ja "Controlling".
Meanwhile my responsibilities also embraced the fields of ‘markets’ and ‘controls’.
Keskeinen osa toimintaani viime vuosina Saksan keskuspankin pääjohtajan neuvonnan ohella on ollut Euroopan tasolla vakaussopimuksen täytäntöönpano ja kansainvälisellä tasolla IMF:n uudistus ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvät näkökohdat.
As well as providing the President of the Bundesbank with advice on monetary policy my work in the past has been determined at European level by the implementation of the Stability Pact, and at international level by the reform of the IMF and aspects of stability in the financial system.
Osallistuin lukuisten poliittisten päätösten tekoon tai tein hallitukseni toimeksiannosta itsenäisiä päätöksiä osana eurooppalaista ja kansainvälistä yhteistyötä.
I have been involved in a large number of policy decisions or made decisions myself in the context of European and international cooperation on behalf of my government.
Kuitenkin harvan hallituksen palveluksessa olevan työntekijän osaksi tulee saada osallistua työuransa aikana historiallisiin päätöksentekoprosesseihin.
But not every government employee is offered the chance to become involved in historic decision-making processes during their professional career.
Haluaisin korostaa tässä kahta tällaista merkittävää ja kauaskantoista päätöstä.
In this connection I should like to draw particular attention to two significant and far-reaching decisions.
Saksan jälleenyhdistyminen yli 40 vuotta kestäneen kahden Saksan kauden jälkeen.
The reunification of Germany after 40 years of division.
Otin osaa neuvotteluihin Saksojen välisestä valuutta-, talous- ja sosiaaliunionista, joka johti D-markan käyttöönottoon silloisessa DDR:ssä.
I took part in the talks on German-German monetary, economic and social union, which resulted in the introduction of the deutschmark in what was then the GDR.
Yhteisen eurooppalaisen valuutan luominen.
The creation of a common European currency.
Tässä mainittakoon erityisesti osallistumiseni ja vaikuttamiseni neuvotteluihin ja ratkaisuihin
In this connection I would refer in particular to my involvement in the talks and decisions on
– Maastrichtin sopimuksesta
- the Maastricht Treaty,
– vakaus- ja kasvusopimuksesta
- the Stability and Growth Pact,
– talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen osallistuvista valtioista.
- the participating nations at the launch of the third stage of economic and monetary union.
Keskeiset tavoitteeni seuraaville kahdeksalle vuodelle siinä tapauksessa, että tulen nimitetyksi EKP:n johtokuntaan, olisivat
If I were made a Member of the Executive Board of the European Central Bank my guiding objectives for the next eight years would be:
1. käyttää Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja EKPJ:n ja EKP:n perussäännön mukaisesti minulle siirrettyjä valtuuksia, hoitaa tehtäviä ja velvollisuuksia kaikin käytettävissä olevin voimin, parhaan tietämykseni ja omantuntoni mukaan ja riippumatta poliittisista tai muista instansseista sekä toimia koko euroalueen yleisen edun mukaisesti
1. to carry out the authorities, responsibilities and duties conferred by the EC Treaty and the Statute of the ESCB and of the ECB with all the powers at my disposal, to the best of my knowledge and belief and independently of political and other bodies and to act in the general interests of the euro area as a whole;
2. käyttää kaikkia kykyjäni ja kaikkea kokemustani niin, että voin vaikuttaa rahaliiton menestymiseen ja yhteisen valuutan turvaamiseen
2. to deploy all my ability and experience to contribute to the success of monetary union and the common currency;
3. edistää euron hyväksyntää Euroopan kansalaisten keskuudessa vahvistamalla luottamusta eurojärjestelmän kykyihin ja politiikkaan ja vaikuttaa näin vakauskulttuurin lujittumiseen Euroopassa.
3. to contribute to the acceptance of the euro by the citizens of Europe by promoting the reinforcement of confidence in the capabilities and policies of the Eurosystem, with a view to contributing thereby to the establishment of a culture of stability in Europe.
Miten arvioitte rahapolitiikkaa, jota EKPJ on toteuttanut seitsemän vuoden ajan?
What is your assessment of the monetary policy as it has been implemented by the ESCB for 7 years?
Millaisia muutoksia haluaisitte mahdollisesti tehdä, jos teistä tulisi johtokunnan jäsen?
What changes, if any, would you promote when becoming a member of the executive board?
Erityisesti miten arvioitte joulukuussa 2005 ja maaliskuussa 2006 tapahtunutta koron nostoa?
Notably what is your assessment of the rise in interest rate implemented in December 2005 and March 2006?
Eurojärjestelmän rahapolitiikkaan kohdistui alusta lähtien haasteita, jotka erosivat täysin muiden keskuspankkien haasteista.
From the start the monetary policy of the Eurosystem was faced with challenges which differed greatly from those facing other central banks.
– Uuden instituution oli tärkeää saavuttaa nopeasti uskottavuutta ja rakentaa luottamusta täysin uuteen poliittiseen hallintojärjestelmään, johon kuuluu keskitetty rahapolitiikka ja hajautettu, jäsenvaltioille kuuluva talous- ja budjettipolitiikka.
- It was important that the new institution should acquire credibility and build confidence quickly in a completely new political regime with a centralised monetary policy and decentralised economic and budgetary policies in Member States.
– Lisäksi oli tärkeää laatia ja toteuttaa soveltuva ja ymmärrettävä rahapoliittinen strategia sekä määritellä tavoite "hintavakauden turvaaminen keskipitkällä aikavälillä".
- It was also necessary to develop and implement an appropriate and comprehensible monetary policy strategy and define the goal of ‘securing price stability in the medium term’.
Eurojärjestelmässä oli lisäksi otettava huomioon lukuisia teknisiä, vaikutuksiltaan tuntemattomia näkökohtia ja selviydyttävä monenlaisista sokeista, jotka johtivat epävarmuuteen ja vaikuttivat inflaatiovauhtiin.
The Eurosystem also had to take account of a number of technical factors with unknown effects and survive many and diverse shocks which resulted in uncertainties and influenced the inflation rate.
Eurojärjestelmä on olemassaolonsa aikana saavuttanut paljon uskottavuutta ja luottamusta kuluttajissa, säästäjissä ja sijoittajissa.
Since its creation the Eurosystem has acquired a considerable level of credibility and confidence among consumers, savers and investors.
Tämä ei ollut missään tapauksessa itsestään selvää uuden instituution ollessa kyseessä.
This was not in any way inevitable for a young institution.
Lisäksi euroalueelle on onnistuttu luomaan ja toteuttamaan itsenäinen ja asianmukainen rahapoliittinen strategia, jossa otetaan huomioon euroalueen erityispiirteet.
An independent and monetary policy strategy has also been successfully developed and implemented for the euro area, which takes account of its special features.
Se ei ole verrattavissa muiden keskuspankkien strategioihin.
It cannot be compared with the strategies of other central banks.
Alun perinkään yhtenäisen rahapolitiikan täytäntöönpanossa ei ollut jännitteitä tai vaikeita ongelmia.
From the beginning there were no tensions or serious problems with the implementation of the uniform monetary policy.
Keskipitkän aikavälin suuntauksen tarkastelu osoittaa, rahapolitiikalla ei ole välineitä suhdannekierron hienosäätöön.
The medium-term orientation makes it clear that the monetary policy does not possess the tools to fine-tune the trade cycle.
Aktiivisella politiikalla, joka käyttää hyväkseen lyhytaikaista hintojen ja taloudellisen aktiviteetin välistä epäsuhtaa, ei ole todellisia vaikutuksia pitkällä aikavälillä, siihen liittyy suuria kustannuksia ja se voi lisätä epävakautta.
An activist policy which takes advantage of short-term trade-offs between prices and economic activity has no real impact in the long term, is associated with high prices and can contribute to instability.
Pidän asianmukaisena hintavakauden määritelmää, jonka mukaan yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin (YKHI) vuotuisen nousun tulisi keskipitkällä aikavälillä olla alle kahden prosentin tuntumassa.
I consider the definition of price stability as an annual increase in the Harmonised Index of Consumer Prices of just below 2% in the medium term to be reasonable.
Valitettavaa kuitenkin on, että tämä arvo on hieman ylittynyt kuutena kuluneena vuonna.
However, it is regrettable that in the last six years this figure has easily been exceeded.
Euroalueen suhteellisen heikon talouskehityksen huomioon ottaen tilanne on toistaiseksi epätyydyttävä.
In view of the relatively weak economic development of the euro area during that period this is in the first place unsatisfactory.
Tärkeä selittävä tekijä on se, että kuluttajahintainflaatioon vaikuttivat epäedullisesti muun muassa euroalueen kansantalouksien korkeammat hallinnolliset hinnat ja epäsuorat verot.
One significant contributory factor, however, is the fact that inflation in consumer prices has been adversely affected by, amongst other things, higher administered prices and indirect taxation in the national economies in the euro area.
Molemmat seikat – omaksuttu strategia ja hintavakauden numeerinen määritelmä – edistävät EKP:n neuvoston mandaatin toteuttamista.
With both strategy and the quantification of price stability the ECB Council is taking account of its terms of reference.
– EKP:n neuvoston rahapolitiikasta tulee avoimempaa, koska analysointimenetelmä ja poliittinen päämäärä on muotoiltu selvästi.
- The ECB Council’s monetary policy is becoming more transparent because the analytical path and the political objective have been formulated clearly.
– Rahapolitiikan onnistumista voidaan mitata objektiivisesti tarkistettavan numeerisen suureen avulla.
- The public can judge the success of monetary policy by means of a quantifiable value.
– Hintavakauden määritelmä auttaa väestöä ennakoimaan inflaatio-odotusten suuntaa.
- The definition of price stability serves as a benchmark for the public’s expectations for inflation.
Mielestäni nykytilanteen perusteella ei ole tarvetta muuttaa strategiaa tai hintavakauden määritelmää.
In my opinion, viewed from current perspectives, there is no need to make any changes to strategy or the definition of price stability.
Sellaiset muutokset voisivat vain johtaa epävarmuuteen ja vahingoittaa luottamusta keskuspankin uskottavuuteen.
Changes of that kind might only result in a sense of insecurity and damage confidence in the credibility of the Central Bank.
Erityisesti akateemisten piirien alussa esittämä kritiikki, joka kohdistui kahden pilarin strategiaan ja osaksi myös EKP:n tiedotuspolitiikkaan, on nyt suurelta osin väistynyt, ja sen tilalle on tullut järkevää arviointia ja yhä parempaa ymmärtämystä.
Initial criticism, in particular from academic circles, of the two-pillar strategy and sometimes also of the ECB communications policy, is now largely a sober judgement and has to a considerable degree given way to understanding.
EKP:n neuvoston joulukuussa 2005 ja maaliskuussa 2006 toteuttamista ohjauskorkojen nostoista huolimatta korot euroalueella pysyivät lähellä historiallisesti katsottua matalinta tasoaan.
Despite increases in the base rate by the ECB Council in December 2005 and March 2006 interest rates in the euro area remain close to their historical minimum.
Tämä koskee koko korkokäyrää, sekä nimelliskorkoja että reaalikorkoja.
This is true of the structure curve of interest as a whole, both nominal and actual.
Euroalueella on edelleenkin runsaasti likviditeettiä, joka tapauksessa enemmän kuin kestävän, ei-inflatorisen kasvun rahoittamiseksi on tarpeen.
There is still an abundance of liquidity in the euro area, at any rate more than is needed to fund lasting, inflation-free growth.
Kaikki rahataloudelliset ja rahoitusindikaattorit – rahan tarjonta, luotonanto, varallisuushinnat – osoittavat kasvusuuntausta ja siten inflaatioriskin kasvua.
All of the monetary and financial indicators show expansionary trends and thus increasing risks of inflation: money supply, lending, asset prices.
Välttämättömän koronmuutoksen viivästyminen olisi keskipitkällä ja pidemmällä aikavälillä johtanut epävakauteen ja lopulta suuriin sopeuttamiskustannuksiin.
A delay in the necessary adjustment of interest would have resulted in instability in the medium- to long-term and ultimately made any adjustment an expensive matter.
Rahoitusolosuhteet ovat edelleen suotuisat.
Conditions for credit remain favourable.
Korkotaso ei muodosta edelleenkään estettä investointitoiminnalle tai euroalueen talouden toipumiskehityksen jatkumiselle.
Interest levels still do not inhibit investment activity or continuing economic recovery in the euro area.
Usein väitetään, että maailmantalouden rakenteellisten muutosten vuoksi kuluttajahintojen inflaatio on muuttunut varallisuushintojen inflaatioksi.
It is often asserted that due to structural changes in the world economy inflation has shifted from inflation in consumer prices to inflation in asset prices.
Mitä ajattelette tästä väitteestä ja millaisia vaikutuksia asialla on mielestänne rahapolitiikkaan?
What is your view on this assertion and which consequences for the monetary policy do you see?
Kuluttajahintojen nousuvauhti on viime vuosina hidastunut maailmanlaajuisesti.
In recent years the rate of increase in consumer prices has abated around the world.
Kuluttajahintainflaation hidastumiseen ovat vaikuttaneet pääasiassa seuraavat kaksi tekijää:
Two factors may be identified as critical to decreasing inflation in consumer prices:
Maailmantalouden rakenteelliset muutokset.
Structural changes in the world economy.
Globalisoituminen, toisin sanoen hyödyke- ja rahoitusmarkkinoiden lisääntyvä avautuminen, sääntelyn purkamisesta johtuva markkinoiden joustavuuden lisääntyminen ja suurien vasta teollistuneiden maiden integroituminen maailmantalouteen ovat johtaneet kilpailun voimistumiseen ja tuotantokapasiteetin kasvuun.
Globalisation, i.e. increasing access to goods and financial markets, more flexible markets because of progressive deregulation and the integration of major emerging nations into the world economy have strengthened competition and expanded manufacturing capacities.
Tämä on vähentänyt tuntuvasti kaupan pidettävien tuotteiden ja palveluiden tuottajien hinnoitteluvaraa.
This has noticeably reduced the freedom of commercial goods manufacturers and service providers to fix prices.
Keskuspankkien riippumattomuus ja siihen yhdistyvä lisääntyvä uskottavuus inflaation torjunnan suhteen.
The independence of central banks and the associated increase in the credibility of the war on inflation.
Tämä kehitys lienee osaltaan vaikuttanut inflaation pidemmän aikavälin laskusuuntaukseen.
This development must have been influenced by the longer-term downward trend in inflation rates.
Edellisestä, 1970-luvun hyperinflaatiokaudesta lähtien joka puolella maailmaa on yleistynyt käsitys, että hintavakauden voivat turvata paremmin poliittisesti riippumattomat keskuspankit.
Around the world the final phase of high inflation during the 1970s gave rise to the discovery that politically independent central banks could guarantee greater price stability.
Empiiriset tutkimukset todellakin osoittavat, että keskuspankin rahapoliittisen riippumattomuuden ja rahanarvon vakauden välillä on positiivinen yhteys.
Empirical studies actually demonstrate this positive relationship between the independence of a central bank in monetary policy and stability in the value of money.
Lisäksi useissa tapauksissa selvä ja hintatason vakautta tärkeimpänä tavoitteena pitävä strategia on osoittautunut järkeväksi ja hyödylliseksi.
In many cases a clear strategy oriented primarily towards stability in price levels has proved to be meaningful and helpful.
Toteuttaakseen useita vuosia kestänyttä inflaation torjuntaan pyrkivää prosessia, josta on ollut tuloksena alhainen inflaatio, monet keskuspankit ovat harjoittaneet melko kevyttä rahapolitiikkaa, johon ovat kuuluneet historiallisesti katsottuna matalat korot.
In view of the process of disinflation, protracted over a number of years, which has resulted in lower rates of price increases, many central banks have operated a somewhat relaxed monetary policy using historically low interest rates for a lengthy period.
Tämä on johtanut rahan määrän huomattavaan kasvuun ilman, että toistaiseksi olisi nähtävissä merkittävämpää inflaatiosuuntausta.
This has resulted in considerable monetary expansion, so far without any indication of an increased trend towards inflation.
Kuitenkin on tunnettua, että likviditeetti löytää väylänsä: inflaatio on pitkällä aikavälillä rahataloutta koskeva ilmiö.
But it is well known that liquidity finds its own way: in the long term inflation is a monetary phenomenon.
Vaikka likviditeetin ja varallisuushintojen kehityksen välistä yhteyttä syy-yhteyttä on hyvin vaikea osoittaa, lienee erittäin runsas saatavilla oleva likviditeetti yksi varallisuushintojen nähtävissä olevaan nousuun vaikuttavista tekijöistä.
Even if is not easy to demonstrate a causal relationship between liquidity and asset price trends, the availability of surplus liquidity must be one of the driving forces behind the obvious increase in asset prices.
Sekä EKP:n että BIS:n uudehkot selvitykset osoittavat, että rahan määrän voimakkaan kasvun ja varallisuushintojen nopean nousun yhdistelmä johtaa usein myöhemmin kalliiksi käyviin hintojen tarkistuksiin.
Recent work by both the ECB and the BIS shows that a combination of strong growth in the money supply and rapid increases in asset prices often result subsequently in expensive price corrections.
On erittäin kiistelty asia, pitäisikö keskuspankkien reagoida ja millä tavoin niiden pitäisi tarvittaessa reagoida tiettyihin varallisuushintojen kehityspiirteisiin.
Whether and, if so, how central banks are meant to react to specific trends in asset prices is highly contested.
Ennen toimimista on kuitenkin analysoitava ja kysyttävä, voidaanko varallisuusmarkkinoilla esiintyviä yliarvostuksia, toisin sanoen peruslähtökohdiltaan ei-oikeutettuja arvostuksia ylipäänsä ottaa sellaisinaan huomioon.
But before action there is analysis and the question of whether exaggerations in asset markets, i.e. evaluations which are fundamentally unjustified, can even be regarded as such.
Suhtaudun epäilevästi siihen, onko keskuspankeilla instrumentteja ja asiantuntemusta sellaisen arvioinnin tekemiseen.
I doubt if central banks have the analytical tools and expertise needed to undertake an assessment of this kind.
Myös poliittiset toimintamahdollisuudet ovat rajalliset.
There are also limits to the options for implementing policies.
Keskuspankeilla on käytettävissään vain yksi instrumentti, lyhytaikainen korko.
Central banks possess only one tool, to wit the short-term interest rate.
Korkopolitiikka on kuitenkin melko eriytymätön keino torjua, jarruttaa saatikka korjata kuplakehitystä.
But interest policy is rather an indiscriminate means of avoiding, slowing down or even correcting bubble trends.
Keskuspankit voivat kuitenkin tarkkailla huolellisesti markkinakehitystä ja toimia rahoitusjärjestelmän vakauden puolesta siten, että ne korostavat markkinaosapuolille ja suurelle yleisölle riskejä ja välttämättömyyttä tehostaa riskinhallintaa.
But central banks can monitor market trends carefully and make their contribution to the stability of the financial system by drawing the attention of market participants and the general public to the risks and the need for improved risk management.
EKP:n strategia antaa hyvän lähestymistavan rahan määrään kehityksen analysointiin ja tarkkailuun.
The ECB’s strategy offers an important point of departure for analysing and monitoring trends in the money supply.
Tässä suhteessa EKP:n strategian lähestymistapa on erittäin nykyaikainen, mikä tunnustetaan yhä enemmän myös euroalueen ulkopuolella.
To that extent the ECB’s strategy is an extremely modern approach, which is increasingly being recognised outside the euro area too.
Matala kuluttajahintainflaatio ei ole itsestään selvä asiaa vaan historiallisen, teoreettisen, taloudellisen ja poliittisen kokemuksen ja tietämyksen ja niiden pohjalta tehtyjen johtopäätösten tulosta.
Low inflation in consumer prices is not inevitable, but the result of historical, theoretical, economic and political experience and knowledge, and the conclusions drawn therefrom.
Valppaus on tarpeen, jotta saavutettua tulosta ei vaaranneta.
Growth is essential to protect what has been achieved.
Tämä vaatii myös rahoitusmarkkinoita koskevien taloudellisten mekanismien ja näiden markkinoiden kehityksen syiden ja vaikutusten syvempää ymmärtämistä.
This also calls for a better understanding of the causes and effects of economic processes and trends in financial markets.
Olisi väärä johtopäätös olettaa, että rahan arvon suuren laskun vaara olisi poistunut ikuisiksi ajoiksi tai että varallisuushintainflaatio olisi rahapoliittisen siirtymismekanismin päätepiste.
It would be wrong to conclude that the risk of higher inflation had been banished forever, or that inflation in asset prices was at the end of the transmission mechanism for monetary policy.
Varallisuushintojen nousulla on muun muassa luottokanavan ja investointitoiminnan kautta vaikutus suhdannekiertoon, mistä voi lopulta olla tuloksena voimakkaampi kuluttajahintainflaatio.
Amongst other things, higher asset prices have an impact on the trade cycle via the credit channel and investments, which can ultimately result in a higher level of inflation in consumer prices.
Kaiken kaikkiaan voidaan kysyä, ovatko inflatoriset prosessit, joita ei ole juurikaan esiintynyt useaan vuoteen, vain yksinkertaisesti siirtyneet ajallisesti eteenpäin.
Generally speaking it remains to be seen whether inflationary processes of the kind we have been seeing for a number of years have not simply been postponed.
Miten arvioitte öljynhinnan nousun vaikutuksia rahapolitiikkaan?
How do you assess the consequences of rising oil prices for the monetary policy?
Öljyn hinnan nousun rahapoliittiset seuraukset riippuvat nousun välittymisestä kuluttajahintoihin.
The consequences of rising oil prices for monetary policy depend on the impact they have on consumer prices.
Jos öljyn hinnannousulla on vain ohimenevä vaikutus kuluttajahintoihin, rahapoliittisiin toimiin ei ole aihetta.
If rising oil prices have only a passing impact on consumer prices, there is no need to take action in respect of monetary policy.
Mikäli kuitenkin on olemassa vaara, että öljyn hinnan nousu johtaa pysyvään inflaatiopaineeseen, rahapolitiikan keinot on otettava käyttöön.
But if there is a danger that rising oil prices will result in permanent pressure on prices, the monetary policy must react.
Asianmukainen rahapoliittinen reaktio öljynhinnan aiheuttamaan sokkiin edellyttää siten, että huolellisesti analysoidaan ne mekanismit, joilla energian hinnan nousu siirtyy kuluttajahintoihin.
An adequate response by monetary policy to an oil price shock thus requires the careful analysis of the avenues by which an increase in energy prices will be transferred to consumer prices.
Tällöin on erotettava ensisijaiset vaikutukset kerrannaisvaikutuksista ja ensisijaisissa vaikutuksissa puolestaan suorat vaikutukset epäsuorista vaikutuksista.
Here first-round effects must be distinguished from second-round effects, and in the case of first-round effects, direct effects from indirect effects.
Kallistunut energia johtaa kuluttajahintojen välittömään nousuun.
An increase in the price of energy will result in an immediate increase in consumer prices.
Lisäksi tuottajahintojen kehittymisellä on kuluttajahintoihin epäsuoria vaikutuksia, sillä energia on monien hyödykkeiden ja palvelujen tuotannossa tärkeä tuotantopanos.
On the other hand, an indirect impact on consumer prices is produced via trends in manufacturers’ prices, as energy is a significant input factor in the manufacture of a considerable number of products and services.
Mikäli öljynhinnan nousun vaikutukset näihin suoriin ja epäsuoriin ensisijaisiin vaikutuksiin pysyvät maltillisina, akuuttia tarvetta rahapoliittisiin toimiin ei ole.
If the impact of rising oil prices on those direct and indirect first-round effects remains limited, there is no acute need for action via monetary policy.