natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Viinialan nykyiset pääpiirteet ovat seuraavat:
The principal characteristics of the wine sector today are as follows:
(a) Nykyinen yhteinen markkinajärjestely on äärimmäisen monimutkainen verrattuna muihin markkinajärjestelyihin, ja tilannetta pahentavat kansallisten täytäntöönpanotoimien erot, jotka koskevat tarjonnan ja kysynnän sääntelyä, rakenneuudistuksia, raivausta, menekinedistämistoimia, tislausta, laillisia viljelmiä tai niiden puuttumista, tuottajajärjestöjen ja toimialakohtaisten järjestöjen asemaa, merkintöjä, luokittelua ja viinien valvontaa.
(a) The existing CMO is extremely complex compared to other market organisations, a situation exacerbated by differences in implementation at national level as regards the regulation of supply and demand, restructuring, grubbing-up, promotion policy, distillation, the existence or non-existence of legalised plantings, the role of producer and interprofessional organisations, labelling, classification and controls on wines.
(b) Merkinnät, laadunvarmistus ja kaupan pitämistä koskevat EU:n säännöt ovat sekavat, ja EU:n on vastattava joustavampia sääntöjä noudattavien uuden maailman tuottajamaiden aggressiivisiin markkinastrategioihin.
(b) The complexity of the labelling, quality certification and marketing rules of the EU which has to counter aggressive commercial strategies pursued by ‘New World’ producer countries which have more flexible rules.
(c) Pääasiassa pöytäviinien kulutus on laskenut vähitellen maailmanlaajuisesti, keskimäärin 0,65 prosenttia vuodessa.
(c) The gradual decline in consumption, chiefly of table wines, by approximately 0.65 % annually worldwide.
(d) Kiihtyvä globaalistuminen ja EU:n tekemät kahdenväliset kauppasopimukset aiheuttavat sisämarkkinoilla kilpailua tuontiviinien kanssa.
(d) Competition from imported wines in the internal market as a result of increased globalisation and the bilateral commercial agreements concluded by the EU.
Viinien tuonti on vuodesta 1996 kasvanut 10 prosenttia vuodessa, eli selvästi niiden vientiä nopeammin, ja vuonna 2005 tuonnin määrä oli 11,8 miljoonaa hehtolitraa.
Since 1996, wine imports have increased at a rate of 10 % annually, i.e. markedly more rapidly than its exports, and amounted to 11.8 million hectolitres in 2005.
Luonnollisesti tuonnin osuus on vain noin 5–6 prosenttia yhteisön kokonaistuotannosta.
Of course, imports represent only between 5 and 6 % of total Community output.
(f) Suhdannevaihteluiden aiheuttamat ylijäämät muuttuvat yleensä rakenteellisiksi, ja niiden määrä on jo 15 miljoonaa hehtolitraa, eli 8,4 prosenttia tarjonnasta, kun ei oteta huomioon alkoholijuomien tuotantoon tarkoitettuja määriä.
(f) The appearance of cyclical surpluses which tend to become structural and already amount to 15 million hectolitres, i.e. 8.4 % of supply, without taking into account volumes intended for the production of potable alcohol.
(h) Viinitilojen kannalta epäsuotuisasta hinta- ja tulokehitys on aiheuttanut markkinakriisin; huolimatta suurista eroista alueiden ja tuotettujen viinien välillä kyseiset tulot vähenivät keskimäärin 12 prosenttia vuodesta 1999, jolloin tuottajahinnat olivat erityisen korkeat, vuoteen 2003, joka oli hyvin tuottoisa satovuosi.
(h) Market crises resulting in adverse trends in prices and incomes for vineyards; despite great divergences between regions and the wines produced, these incomes fell on average by 12 % from 1999, a year characterised by particularly high prices for producers, to 2003, a year with high production yields.
II. Viinialan kestävän ja kilpailukykyisen kehityksen perusedellytykset
Basic issues to be taken into account if the wine sector is to develop in a viable and competitive manner
Komission ehdotuksilla viinin yhteisen markkinajärjestelyn tukitoimet muutetaan pohjimmiltaan vapaavalintaisista rakennetukitoimista ja markkinamekanismeista koostuvaksi kokonaisuudeksi, joka nivoutuu kansallisiin ohjelmiin ja yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) toiseen pilariin eli maaseudun kehittämiseen.
The Commission proposals essentially convert the financial interventions of the CMO in wine into a package of à la carte structural interventions and market mechanisms within the framework of national dossiers and the second pillar of the CAP i.e. agricultural development.
Lisäksi varojen siirtäminen YMP:n ensimmäisestä pilarista sen toiseen pilariin, toimien rahoittaminen osittain kansallisista varoista maaseudun kehittämisohjelmien kautta sekä markkinoita tasapainottavat ja viinialan tuotantokykyä vähentävät toimenpiteet ovat ristiriidassa kaikkien sellaisten menettelytapojen kanssa, joiden tavoitteena on säilyttää alan elinkelpoisuus tulevaisuudessa ja vahvistaa yhteisön oikeuden perusperiaatteiden mukaiset kilpailusäännöt.
Furthermore, the transfer of resources from pillar I to pillar II of the CAP and co-funding with national resources through the rural development programmes, measures to stabilise the market and to reduce the productive potential in the wine sector are contrary to any approach which seeks to ensure a viable future for the sector and to establish rules of competition which respect the basic principles of Community law itself.
Komission ehdotuksen varsinaisena tarkoituksena on heikentää vähitellen ensimmäistä pilaria ja hajottaa yhdenmukaisia toimintalinjoja sekä siten heikentää ja purkaa koko viinialan sääntelyä.
The Commission proposal seeks essentially gradually to weaken pillar I and to dismantle the uniform policies, thereby weakening and deregulating the entire wine sector.
Vaarana ovat myös kansalliset ongelmat, kun varoja jaetaan yksittäisille aloille maaseudun kehittämisohjelmissa, sillä muut maatalouden alat jätetään ilman varoja, jotta osa viinialan rakennetukitoimista saadaan katettua.
Furthermore, there is a risk that problems will arise at national level when resources are distributed to individual sectors in the rural development programmes, because other agricultural sectors will be deprived of funds so as to enable part of the structural interventions in the wine sector to be covered.
On tuotava selvästi esiin, että alan heikentäminen yhdellä viinintuotantoalueella vaikeuttaa välillisesti tarjonnan ja kysynnän tasapainottamista ja viinin menekinedistämistä muilla viinintuotantoalueilla.
It should be made clear that a destabilisation of the sector in one wine-producing region will indirectly create problems for the balance between supply and demand and the promotion of wine in other wine-producing regions.
Viinialalle ovat tyypillisiä silmiinpistävät erot yhteisön toimintalinjojen täytäntöönpanossa, etenkin kun täytäntöönpano koskee tarjonnan ja kysynnän sääntelyä, rakenneuudistuksia, raivausta, viinien luokittelua ja merkitsemistä, menekinedistämistoimia, tislausta, laittomia viljelmiä sekä tuottajien ja toimialakohtaisten järjestöjen asemaa.
The wine sector is characterised by glaring divergences in the implementation of Community policies, notably as regards the regulation of supply and demand, restructuring, grubbing-up, the classification and labelling of wines, promotion policy, distillation, the existence of ‘non-legalised’ plantings and the role of producers and interprofessional organisations.
Ellei tarjontaa ja kysyntää saada yhteisössä tasapainoon heti alusta lähtien, markkinaongelmat jatkuvat, ja markkinatilanteeseen vaikuttaa jatkossakin kaikkien alueiden viinintuotanto.
Unless a balance is struck between supply and demand at Community level in the first phase, problems will continue in the market which will continue to be affected by the production of wine in all regions.
Väheksymättä kansallisia ja alueellista erityispiirteitä, joista eurooppalaiset viinit saavat kulttuurisen omaleimaisuutensa, edellä mainittujen horisontaalisten toimintalinjojen tavoitteet on määriteltävä heti alussa, ettei viininviljelyalueiden tasapainoa horjuteta ja jotta tarjonta ja kysyntä saadaan tasapainoon niin, ettei yhteistä markkinajärjestelyä kansallisteta uudelleen turvautumalla suljettuun hallintomenettelyyn.
Without overlooking national and regional particularities which, moreover, give European wine its cultural character, we should from the outset define the objectives of the abovementioned horizontal policies so that wine-growing regions are not destabilised and supply and demand are balanced without the re-nationalisation of the CMO through the adoption of a ‘closed’ management approach.
On myös välttämätöntä vapauttaa vähitellen uudet viljelmät, ja tämä on tietenkin kytkettävä laittomien viiniviljelmien tarkastusmenettelyyn, sillä vaarana on tarkastusten loppuminen näillä alueilla, mikä vaikuttaisi koko viinimarkkinoihin.
It is also indispensable to achieve the gradual liberalisation of new plantings which cannot of course be implemented independently of the procedure for examining illegal wine plantings, given the risk of controls on these areas disappearing, which would affect the wine market as a whole.
Luvat uusiin istutuksiin on annettava vähitellen samalla kun kriisinhallintamekanismia heikennetään asteittain ainakin uudistuksen ensimmäisessä vaiheessa (2008–2011).
The gradual authorisation of new plantations must be linked to the equally gradual weakening of the crisis management mechanism at least during the first phase of reform (2008 to 2011).
C. Viinin yhteisen markkinajärjestelyn perusteellinen uudistus – Yhteensopivuus uuden yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) kanssa
C. Profound reform of the CMO in the wine sector – Compatibility with the new common agricultural policy
Koska nykyinen viinin yhteinen markkinajärjestely tai sen täytäntöönpanomenetelmät jäsenvaltioissa ja alueilla eivät mahdollista viininviljelijöiden tukemista suoraan, on viljelijöiden tueksi suunniteltava uuden yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) mukainen toimintalinja, jotta viinin yhteinen markkinajärjestely vastaa YMP:n perusperiaatteita.
Since neither the existing CMO in wine nor the method of implementing it at national and regional level provide for any direct support for wine growers, a policy to support wine growers must be developed which is compatible with the new CAP so that the CMO in wine complies with its basic principles.
Komissio katsoo, että tuen irrottaminen kokonaan tuotannosta lisää viljelijöiden tuloja vasta keskipitkällä aikavälillä, sillä tuotantomäärä ja kaupalliset edut pienenevät vähitellen, eikä komissio toivo tällaista lopputulosta, kuten sen huomiot kolmannesta suunnitelmasta osoittavat.
The Commission considers that the increase in farmers’ incomes from complete decoupling will only occur in the medium term, since the volume of production and commercial interest will gradually decline, an outcome which it does not wish, as its comments on the third scenario indicate.
Jopa sokerialalla sokerijuurikkaan tuotannon vähentämistä koskevaa ehdotusta täydennettiin alentamalla vähitellen tukihintoja, rakenneuudistusaloitteilla ja perustamalla sokerialan rakenneuudistusrahasto.
Even in the case of sugar the proposal to reduce sugar beet production was accompanied by a gradual reduction in support prices and restructuring initiatives with the establishment of a sugar restructuring fund.
Alan kestävän kehityksen turvaamiseksi on tärkeää, että osalla niistä yhteisön varoista, joita on tähän saakka käytetty pääasiassa tislaukseen, rahoitetaan suoria toimia kuten tuotantomenetelmiä, täydentäviä ehtoja, viinin tarjonnan valvontaa ja viinin laadunparannusta.
If the sector is to develop in a viable manner, it is important that part of Community funds, which have so far been used mainly for distillation, be made available for funding direct actions, such as methods of production, cross-compliance, controls on wine supply and boosting wine quality.
Tuotannon pysyvään vähentämiseen tarkoitettu raivaus ei voi olla yhteisön ensisijainen tavoite, varsinkin kun se vie huomattavasti yhteisön varoja.
The funding of grubbing-up aimed at definitively reducing supply cannot be a Community priority, especially since it will use up significant Community resources.
Siksi on tärkeää, että viljelykäytäntöjä ja maantieteellisillä merkinnöillä varustettuja viinejä koskevia rajoituksia sovelletaan myös pöytäviineihin, joiden merkintöjä muutetaan ja kaupallinen arvo nousee lisäten siten viininviljelijöiden tuloja.
It is therefore important that agricultural practices and restrictions on wines with a geographical indication should also apply to table wines whose labelling will change and whose commercial value will increase, leading to an increase in wine growers’ incomes.
Tuotanto-olosuhteiden valvonta on ratkaisu monien viinitarhojen ylituotantoon ja heikkolaatuisiin tuotteisiin.
Controlling the conditions of production constitutes a solution to the over-production of many vineyards and the low quality of their products.
Tieteellisten selvitysten mukaan suuret sadot ovat toisinaan kääntäen verrannollisia viinien laatuun, sillä yleensä sokeripitoisuus ja aromiominaisuudet sekä polyfenolien suhde laskevat.
Scientific analyses have shown that high yields in some cases are in inverse proportion to the quality of wines, since they tend to reduce sugar content and the aromatic characteristics and the ratio of polyphenols.
Tällä perusteella tilapäisiä luopumisohjelmia (ennenaikainen sadonkorjuu tai terttujen leikkaaminen ennen niiden kypsymistä) ja hehtaarisadon pienentämistä on käytettävä raivauksen vaihtoehtona.
In this context, temporary abandonment programmes (premature harvesting or cutting bunches before ripening) and reducing yields per hectare should be alternative solutions to grubbing-up.
Jälkimmäinen ohjelma voisi perustua enimmäismääriin tai satorajoihin, jotka määrätään palstakohtaisesti uuden viiniluokituksen perusteella.
This last programme could be based on thresholds or yield limits set in relation to individual plots on the basis of a new classification of wines.
Sadon vähentäminen tai rajoittaminen – ei kuitenkaan alle sellaisen vähimmäistuotantomäärän, joka vaarantaisi alan kilpailukyvyn – onnistuu tukemalla uusia viljelykäytäntöjä, muun muassa sallimalla kasvillisuuden leviäminen (viinintuottajat antavat kasvillisuuden lisääntyä viiniköynnösten joukossa, jolloin ne menettävät kasvuvoimansa), poistamalla osa versoista (poistetaan uudet hedelmää tuottavat versot) tai korjaamalla sato ennen rypäleiden kypsymistä (poistamalla jotkin tertut raakoina).
Reducing or controlling yields - not, of course, below a production threshold which would jeopardise the sector’s competitiveness - could be achieved by promoting new agricultural practices, including allowing vegetation to grow (wine producers let vegetation grow among the vines which are thus exhausted), the partial removal of shoots (consists of the removal of new shoots with fruit) or harvesting before the grapes are ripe (removal of some bunches before they are mature).
Näiden käytäntöjen ansiosta voidaan myös vähentää kasvinsuojelutoimia, lannoitusta ja kastelua, ja jopa parantaa rypälelajikevalikoimaa.
In addition these practices permit a reduction in plant health interventions, fertilisation and irrigation and may even improve the choice of varieties.
Tämän toimenpiteen rahoittamista voidaan helpottaa myös vahvistamalla kullakin alueella hyviä käytäntöjä koskevat säännöt yhdessä toimialakohtaisten järjestöjen ja tuottajajärjestöjen kanssa.
Funding of this measure could also be facilitated by codes of good practice established in each region in cooperation with the interprofessional organisations and producer organisations.
E. Tislaus – Kriisinhallinta-, markkinavakautus-, ympäristönsuojelu- ja laadunparannusmekanismi
E. Distillation - Mechanism for crisis management and market stabilisation, environmental protection and quality enhancement
Tislauksella on erityisen tärkeä asema nykyisessä yhteisessä markkinajärjestelyssä, sillä siihen käytetään vuosittain 10 prosenttia tuotetusta viinistä.
The distillation mechanism has so far basically played the role of public intervention in the wine market, like equivalent mechanisms which existed for other agricultural products until the recent review of the CAP.
Pöytäviinistä tislataan peräti 30 prosenttia tuottajaa kohti, kun taas laatuviinejä tislataan hyvin vähän.
Distillation has a particularly important role to play in the present CMO since it absorbs some 10 % of wine production annually, with distillation of table wines as high as 30 % per producer, unlike quality wines, very little of which is distilled.
Tislauksen vuotuinen talousarvio on noin 500 miljoonaa euroa, kun taas alkoholin varastoinnin kokonaiskustannukset ovat 237 miljoonaa euroa: näin ollen tislauksen hallinnoinnin osuus viinin yhteiselle markkinajärjestelylle varatuista yhteisön kokonaisvaroista on 45 prosenttia.
The annual budget for distillation is approximately EUR 500 million, while total costs for storing alcohol amount to EUR 237 million: the management of distillation therefore accounts for 45 % of total Community resources for the CMO in question.
Komission ehdotukset tislauksen jatkamisesta tai sivutuotteiden markkinoilta poistamisesta ilman tukea eivät ole järkeviä, sillä tislaus koskee viininviljelijöitä, mutta sitä harjoittavat tislaamot: tislaamoille suunnattujen taloudellisten kannustimien puute tekee tislauksesta tai sivutuotteiden markkinoilta poistamisesta tehotonta.
It should be stressed that the Commission proposal on maintaining distillation or withdrawing by-products without funding does not make sense, since distillation concerns wine producers, while it is distillers who carry it out: the lack of financial incentive for the latter will make distilling or withdrawal inoperative.
Komission ehdotus valvotusta markkinoilta poistamisesta tai tislauksesta aiheuttaisi vakavia ympäristöongelmia tärkeimmillä viinintuotantoalueilla.
The Commission’s proposal for the controlled withdrawal or distillation would create serious environmental problems in major wine-producing regions.
Ehdotus sekä viininvalmistukseen että muuhun käyttöön tarkoitettujen rypäleiden tislauksen lopettamisesta lisäisi kuitenkin huomattavasti viiniyttämistä, mikä häiritsisi vakavasti EU:n markkinoita ja aiheuttaisi ongelmia alueilla.
However, the proposal for the abolition of dual-purpose distillation would lead to the vinification of large quantities, which would greatly disrupt the European market and create problems within regions.
Mikäli ylituotantoa ei pystytä vähitellen hillitsemään – tähän mahdollisuuteen komission ehdotuksessa ei ilmeisestikään ole varauduttu – markkinaheilahtelut lisääntyvät huomattavasti ja vaikuttavat voimakkaasti viininviljelijöiden tuloihin.
A failure to absorb surpluses gradually - a contingency which is apparently not catered for in the Commission’s proposal - would create very significant market turbulence but also greatly affect wine growers’ income.
F. Rajoittamaton raivaus – Perusteltu raivaus
F. Unrestricted grubbing-up - grubbing-up based on criteria
Kyseinen malli aiheuttaa korvaamattomia vahinkoja EU:n kilpailukyvylle, tuhoaa maaseudun sosiaaliset ja taloudelliset rakenteet, aiheuttaa joillakin alueilla lukuisia peruuttamattomia ympäristöongelmia, mutta lisää myös niin kutsuttujen uuden maailman viinien tuotantoa, mikä estää keskipitkällä aikavälillä eurooppalaisia viinejä valtaamasta takaisin markkinaosuuksia.
This model will cause irreparable damage to European competitiveness, destroy the social and economic fabric of the countryside, create a series of environmental problems which in some regions will be irreversible, but it will also encourage an increase in ‘New World’ wine production, which in the medium term will prevent European wines recapturing markets.
Viinintuotantoa ei voida rajoittaa ja valvoa vakauttamalla tuotantoa kahdella komission tiedonannossa ehdotetulla tavalla, eli luopumalla tuotannosta pysyvästi ja jatkamalla uusien viljelmien istutuskieltoa vuoteen 2013.
Restrictions and controls on wine production, as proposed by the Commission in its communication, cannot be subject to two production ‘stabilisers’, such as permanent abandonment and a ban on new plantings until 2013.
Tasaisesti laskevan tuotannon takia EU:n viiniala joutuisi epäedulliseen asemaan niin kutsuttuihin uuden maailman tuontiviineihin verrattuna, etenkin kun otetaan huomioon, että uudet viljelmät tuottavat satoa korkeintaan neljän vuoden kuluttua, jolloin ensimmäiset niistä tuottaisivat satoa vuosina 2014–2017.
Owing to steadily declining production, the European wine sector would find itself in a disadvantageous position compared to imported ‘New World’ wines, particularly in view of the fact that at least four years are needed for new plantings to produce a yield, which means that the first generation of new plantings will only produce a yield in 2014-2017.
Uudet viljelmät on näin ollen vapautettava vaiheittain uuden järjestelmän alusta eli vuodesta 2008 lähtien, mutta siten, ettei viinin kokonaistuotanto EU:ssa laske sekä täydentämällä järjestelmää raivauksella ja rakenneuudistusohjelmilla.
New plantings should therefore gradually be liberalised from the beginning of the new regime, i.e. from 2008, but in such a way as to prevent an overall reduction in wine production at European level, in combination with grubbing-up and restructuring programmes.
Jäsenvaltioiden viinitilarekisteriä on täydennettävä tai mukautettava niin, että siitä ilmenee palstojen ja tuotetun viinin välinen vastaavuussuhde ja että valvotaan uuden viiniluokituksen perusteella laadittuja merkintöjä.
The vineyard register of Member States must be completed or adapted so that a correlation is established between plots and the wine produced and that the labels created by the new classification of wines are controlled.
Tällä horisontaalisella yhteisön toimenpiteellä edistetään: (a) kaikkiin laatuluokkiin kuuluvien viinien/rypäleiden kehittämisen ja tuotannon valvontaa; (b) viinin maantieteellisten alkuperämerkintöjen suurempaa avoimuutta ja viinin paikallista ominaislaatua; (c) jäljitettävyyttä eli mahdollisuutta toteuttaa elintarvikeketjun seurantatarkastuksia; (d) viiniluokkien tehokasta ja avointa yhdistämistä ja erityisen tislaustoimenpiteen järkevää hallinnointia; (e) monipuolista kuluttajavalistusta.
This horizontal Community measure will contribute: (a) to monitoring the progress and production of grapes/wine of all quality categories; (b) increasing the transparency of the indications of place of geographical origin of wine and its local character; (c) the possibility of carrying out controls monitoring the food chain, i.e. traceability etc.; (d) the effective and transparent unification of wine categories and the sound management of crisis distillation; (e) comprehensive consumer information.
Viinirekisteriin tehtävistä uusista muutoksista vastaavat jäsenvaltiot, niiden rahoittamisesta Euroopan maatalouden tukirahasto (maataloustukirahasto) ja seurannasta komissio.
Fresh adjustments of the wine register will be drawn up by Member States and funded by the European Agricultural Guarantee Fund (EAGF) and monitored by the Commission.
Väkevöintiin käytettävän rypäleen puristemehun tukeminen on pitkittänyt kyseistä toimenpidettä keinotekoisesti ja voimaperäistänyt maataloutta joillakin viinitiloilla.
The subsidisation of must used for enrichment has led to an artificial extension of the measure and resulted in the intensification of farming in some vineyards.
Sokerin hinnanlasku lisää vääjäämättä rypäleen puristemehulle myönnettävää tukea, jotta säilytetään tasapaino lukuisien alkoholipitoisuuden nostamiseen tarkoitettujen menetelmien välillä.
A fall in sugar prices leads inevitably to an increase in subsidies for must so that the balance between the various techniques for increasing alcohol content can be maintained.
Komission ehdotus sakkaroosin käytön ja rypäleen puristemehulle myönnettävän tuen – joiden osuus viinialan talousarviosta on 13 prosenttia – samanaikaisesta lakkauttamisesta on oikeansuuntainen.
The Commission’s proposal for the simultaneous abolition of the use of saccharose and must subsidies - which account for 13 % of the wine budget - is a step in the right direction.
Sakkaroosin käyttökielto myös edistäisi markkinatasapainoa ja yksinkertaistaisi valvontaa.
Banning the use of saccharose would also contribute to market equilibrium and simplify controls.