natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Yhteinen maatalouspolitiikka on intensiivisin politiikanala, johon liittyy koko unionin kattava sääntely- ja rahoitusjärjestelmä.
The common agricultural policy is the most intensive policy with a Union‑wide regulatory and financing system.
Se edistää merkittävällä tavalla myös yhteenkuuluvuutta.
It also contributes significantly to cohesion.
Euroopan unionin maaseutualueilla, joita leimaa olennaisesti maa- ja metsätalous, on merkittävää viljelymaata koskevaa pätevyyttä.
Rural areas in the European Union that are fundamentally shaped by agriculture and forestry are multidimensional.
Nämä alueet muodostavat elinympäristön ja talousalueen, joka on verkottunut monin tavoin taloudellisesti, sosiaalisesti ja kulttuurillisesti.
These areas are inhabited, economic regions with diverse economic, social and cultural links.
Maatalouden ja maaseutualueiden olemassaololla on keskinäinen riippuvuussuhde, joka on otettava huomioon eri politiikanaloilla kattavan synergian tavoitteen vuoksi.
Agriculture and rural areas are mutually dependent, and this should be taken into account in the various policies aimed at achieving overall synergy.
Maaseutualueiden alueellisen kehityksen tilasta riippumatta maa- ja metsätalous ovat alueiden kannalta tärkeitä tekijöitä, joilla on perustavanlaatuinen merkitys.
Irrespective of the stage reached in the regional development of rural areas, agriculture and forestry have a basic function with great relevance for the surrounding area.
Tuotanto on välttämätön perusedellytys monimuotoiselle toiminnalle EU:n maatalousmallin mukaisesti.
The production function is a vital prerequisite for the various challenges facing the European agricultural model.
Maaseutualueiden houkuttelevuus on hyvin tärkeää sekä asukkaiden että koko yhteiskunnan kannalta.
Attractive rural areas are of fundamental importance for both the local population and society as a whole.
Tarvitaan eri politiikanalojen koordinoitua yhteisvaikutusta, jotta voidaan luoda yhteiskunnan kannalta tärkeiden palveluiden tehokkaat tulevat perusrakenteet niin, että keskeisellä sijalla ovat etenkin tekniset ja sosiaaliset infrastruktuurit.
Agreement between the different policies is required so that the fundamental structures of socially relevant services may be shaped efficiently, and this confers, above all, a central role on technical and social infrastructure.
Kun yhteistä maatalouspolitiikkaa uudistettiin vuonna 2003, pantiin alulle pysyviä uudistuksia, joilla on keskipitkän ja pitkän aikavälin vaikutuksia maatalouden rakenteisiin.
The reform of the CAP in 2003 was the start of permanent changes that will have drastic repercussions on agricultural structures in the medium to long term.
Tuotannon säilyttäminen epäsuotuisilla alueilla maa- ja metsätalouteen liittyvän yrittämisen tukemiseksi on tässä yhteydessä strategisesti hyvin tärkeää.
The maintenance of production in less-favoured areas will be of great strategic importance for an entrepreneurial farming and forestry industry.
Erityisillä maaseudun kehittämiseen liittyvillä välineillä (2. pilari) tulee pyrkiä nimenomaan tähän tavoitteeseen, ja niissä tulee ottaa huomioon myös maatalouden maaseutukulttuuriin liittyvien tehtävien korvaaminen.
Specific instruments in the area of rural development (second pillar) must in particular serve this objective and take into account the key role in the management of natural resources in rural areas.
Keskustelua jatkettiin Salzburgissa 12.–14. marraskuuta 2003 pidetyssä konferenssissa, jossa käsiteltiin maatalouspolitiikan toisen pilarin kehittämistä jatkossa.
As a continuation of the discussion, the conference held on 12–14 November 2003 in Salzburg, Austria, referred to the steps to be taken to develop the second pillar of the CAP.
Tällöin määritettiin useita ohjelman keskeisiä tekijöitä:
Several cornerstones of the programme were set:
– rahoituksen yhtenäistäminen luomalla maaseudun kehittämisrahasto
- standardisation of financing through the creation of a Rural Development Fund;
– yksinkertaistaminen yhtenäisten ohjelmasuunnittelusääntöjen ja yhtenäisen valvontajärjestelmän avulla
- simplification by means of uniform programming rules and a uniform monitoring system;
– kumppanuusperiaatteen vahvistaminen ja toissijaisuusperiaatteen kattava noudattaminen
- strengthening the partnership principle and consistent use of subsidiarity;
– maaseutualueita koskevan politiikan integroivan luonteen vahvistaminen.
- strengthening the integrational character of rural policy.
Komission ehdotus: tavoitteet, strategiat, menettelytavat
The Commission proposal: objectives, strategies and methods
Uutta perusasetusta (neuvoston asetusta) koskeva ehdotus tukeutuu ajatukseen markkinapolitiikan intensiivisten uudistusten tiiviistä tukemisesta toisen pilarin kehittämisen avulla.
The proposal for a new basic regulation (Council regulation) is founded on the decision to accompany the intensive market policy reforms through the development of the second pillar.
Se edellyttää poliittista ymmärtämystä siitä, että maaseudun kehittämistä ei pidä erottaa yhteisestä maatalouspolitiikasta, vaan näillä kahdella on yhteisiä rakenne-elementtejä, jotka on säilytettävä.
This implies a political acknowledgement that rural development may not be divorced from the common agricultural policy and that common building elements exist and should be maintained.
Siksi on olemassa myös nimenomaisia tavoitteita, jotka koskevat riittävän yhdenmukaisuuden luomista näiden molempien pilareiden välille.
The setting of explicit objectives therefore depends on the creation of sufficient coherence between the two pillars.
Maa- ja metsätaloutta koskevat taloudelliset puitteet edellyttävät pitkän aikavälin toimia maa- ja metsätalousyritysten kilpailukyvyn vahvistamiseksi sekä yhteiskunnan kannalta tärkeiden toimintojen kestävää korvaamista suorituspohjaisesti Euroopan maatalousmallin mukaisesti.
The economic framework conditions for agriculture and forestry require long‑term measures, which strengthen the competitiveness of agricultural and forestry holdings, as well as long‑term performance‑related compensation of socially relevant functions in line with the European agricultural model.
Lisäksi on otettava huomioon myös maatalouden ja maaseutualueen toiminnallinen yhteys niin, että saadaan synergiavaikutuksia asianmukaisten välineiden avulla.
In addition, the functional relationship between agriculture and rural areas must receive attention so as to ensure that synergy is achieved through the appropriate instruments.
Komissio esittää Salzburgissa vuonna 2003 pidetyn konferenssin tulosten pohjalta kolme tärkeää tavoitetta, jotka muodostavat maaseutualueiden kehittämistä koskevan tulevan politiikan suuntaviivat.
On the basis of the conclusions of the 2003 Salzburg conference, the Commission cites three fundamental objectives as ‘axes’ for future rural development policy:
· parannetaan maataloussektorin kilpailukykyä rakenneuudistustuen avulla
· increasing the competitiveness of the agricultural sector through support for restructuring;
· suojellaan ympäristöä ja maisemaa tukemalla kestävää maankäyttöä
· enhancing the environment and countryside through support for land management;
· parannetaan maaseudun asukkaiden elämänlaatua ja kannustetaan taloudellisen toiminnan monipuolistamista maanviljelijöille ja muille maaseudun toimijoille suunnatuilla toimenpiteillä.
· enhancing the quality of life in rural areas and promoting diversification of economic activities through measures targeting the farm sector and other rural actors;
Samalla komission valmistelemalla EU:n strategia-asiakirjalla pyritään varmistamaan, että maaseudun kehittämisen suunnittelussa keskitytään EU:n prioriteetteihin ja täydentävyyteen EU:n muiden politiikanalojen kanssa.
To this end, an EU strategy document for rural development, to be drawn up by the Commission, is intended to ensure that rural development programming focuses on EU priorities and that it complements EU policies.
Tämän strategia-asiakirjan on tarkoitus olla pohjana maaseudun kehittämistä koskeville kansallisille strategioille ja ohjelmille.
This strategy paper is intended to serve as a basis for national rural development strategies and programmes.
Ensimmäinen toimintalinja, maa- ja metsätalouden kilpailukyky, painottuu (rakennemuutoksen yhteydessä) toimiin, jotka liittyvät inhimilliseen ja fyysiseen pääomaan ja jotka mahdollistavan tiettyjen sellaisten toimien purkamisen, joita voidaan parhaillaan soveltaa uusissa jäsenvaltioissa.
For axis 1, competitiveness of farming and forestry, the emphasis (with regard to restructuring) should be on measures relating to human and physical capital and would allow for certain measures currently applicable in the new Member States to be phased out.
Toinen toimintalinja, ympäristö ja maankäyttö, on välttämätön osa "maatalousympäristöä".
For the strategy for axis 2, environment and land management, ‘agri‑environment’ constitutes a compulsory component.
"Epäsuotuisien alueiden" osalta on laadittava uusia määritelmiä välimuotoalueiden (määrittely perustuu osittain sosiaalis-taloudellisiin tietoihin, jotka ovat usein vanhentuneita) erottamiseksi.
Regarding ‘less‑favoured areas’, new definitions of the delimitation of the intermediate zones (partly based on socioeconomic data which, in many cases, has become outdated) should be set.
Uuden määrittelyn on perustuttava maaperän tuottavuuteen ja ilmasto-oloihin sekä laajaperäisen maanviljelyn merkitykseen maankäytön kannalta.
The new delimitation is to be based on soil productivity and climatic conditions and the importance of extensive farming activities for land management.
Kolmas toimintalinja, elämänlaadun parantaminen maaseutualueilla ja taloudellisen toiminnan monipuolistaminen, toteutetaan ensisijaisesti paikallisten kehittämisstrategioiden ja alueellisen tason alapuolella toimivien yksiköiden avulla.
Axis 3 – improvement of the quality of life in rural areas and promotion of economic diversification – should be implemented mainly through local development strategies targeting sub‑regional entities.
Ne kehitetään kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten välisellä yhteistyöllä tai soveltamalla alhaalta ylös etenevää Leader-lähestymistapaa (valitaan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia edustavien paikallisten toimintaryhmien parhaat paikalliset kehittämissuunnitelmat).
These should be developed either in cooperation between national, regional and local authorities or through a bottom‑up approach using the LEADER approach (selection of the best local development plans of local action groups representing public‑private partnerships).
Komission suunnitelmien mukaan jokaiseen ohjelmaan sisältyy jatkossa Leader-toimintalinja.
The Commission also provides for each programme to contain a LEADER axis.
Suunniteltu rahoitus: rakenne, varat, jakautuminen
Planned financing: structure, economic resources and distribution
Maaseudun kehittämistä koskevaa komission ehdotusta tulee tarkastella yhdessä ehdotuksen KOM(2004)0489 kanssa, jolla pyritään maatalouspolitiikan rahoitusrakenteen uudistamiseen.
The Commission proposal on rural development should be read in conjunction with another proposal (COM (2004)0489), which seeks to restructure the financing of the common agricultural policy.
Maaseudun kehittämispolitiikan rahoitus on tähän saakka toteutettu EMOTR:n molemmista osista (ohjausosa ja tukiosa), ja siinä on sovellettu erilaisia rahoitusmalleja ja hallinnollisia menettelyjä.
Financing of rural development policy has, to date, been drawn from both sections of the EAGGF (Guarantee and Guidance Sections), together with various finance models and administrative procedures.
Toteuttamisen yksinkertaistamiseksi ja avoimuuden, yhdenmukaisuuden ja rahoituksen hallinnan parantamiseksi komissio ehdottaa nyt, että rahoitus hoidettaisiin yhden ainoan maaseudun kehittämisrahaston kautta.
In order to simplify implementation and to enhance transparency, coherence and financial management, the Commission now proposes that financing be provided through a single Rural Development Fund.
Komissio antaa 27:n jäsenvaltion EU:n (Romanian ja Bulgarian liityttyä) vuosina 2007–2013 käyttöön 88,75 miljardia euroa EU:n varoja vuoden 2004 hinnoin, mistä 31,3 miljardia osoitetaan "lähentymistavoitteen" alueille.
To this end, the Commission intends to make available EUR 88.75 billion in EU funding for the 27‑Member State EU (i.e. including Romania and Bulgaria) for the period 2007‑2013 at 2004 prices, of which EUR 31.3 billion will be earmarked for ‘convergence objective’ regions.
Lisäksi 15 jäsenvaltion EU:n maat saavat vielä 6,69 miljardia euroa vuoden 2004 hinnoin pakollisesta "ensimmäisestä pilarista" tehtävästä mukauttamisesta.
Compulsory modulation from the ‘first pillar’ will provide a further EUR 6.69 billion at 2004 prices for the 15-Member State EU.
Maatalousmenojen uusi rahoituskehys vuosina 2007–2013 (milj. € vuoden 2004 hinnoin)
New financial framework 2007-2013 for agricultural spending (in millions of euro at 2004 prices)
Markkinaperusteiset menot ja suorat maksut
Market‑related expenditure and direct payments
Ilman hallintomenoja, lähde: KOM(2004)0101 .
Not including administrative costs; source: COM (2004)101
Määrärahojen kasvu tapahtuu etupäässä uusien jäsenvaltioiden hyväksi.
The increase in appropriations essentially benefits the new Member States.
Maaseudun kehittämisvälinen tämänhetkiset puitteet edellyttävät tulevien painopisteiden tarkkaa analysointia, koska rahoitusnäkymätkään eivät tarjoa riittävää perustaa.
The current framework conditions for the rural development instrument require intensive discussion with regard to future priorities, since even the financial perspective does not provide an adequate basis.
Komission ehdotuksen kommentointi
Assessment of the Commission proposal
Esittelijä tukee komission ehdotusta kokonaisuudessaan tärkeänä panoksena EU:n maaseutua koskevan politiikan kehittämisessä.
Your rapporteur supports the Commission proposal overall as an important contribution to the further development of rural policy in the EU.
Maatalouspolitiikan toisessa pilarissa pitäisi ottaa entistä paremmin huomioon maa- ja metsätalouden kestävä kehitys, ja sitä tulisi laajentaa tässä mielessä.
The second pillar of the common agricultural policy should provide a greater contribution to a form of development of agriculture and forestry compatible with nature and the environment, as well as of rural areas, and it should be developed along these lines.
On korostettava erityisesti seuraavia ehdotukseen sisältyviä seikkoja:
The following aspects related to the proposal are of particular importance:
Rahoituksen ja suunnittelun yhdistäminen
Creating a single financing and planning framework
Tähänastisten rahoitusvälineiden yhdistäminen yhdeksi rahastoksi on hyvin myönteistä.
Combining the previous financial instruments into one single fund is very much to be welcomed.
On odotettavissa, että se yksinkertaistaa huomattavasti maaseudun kehityspolitiikan toteuttamista.
The implementation of rural development policy will probably be considerably simplified.
Samalla avoimuus ja yhdenmukaisuus paranevat.
At the same time, transparency and coherence will be increased.
Lisäksi on odotettavissa rahoituksen hallinnan ja valvonnan paraneminen.
In addition, improvements in financial management and in terms of monitoring are to be expected.
Myönteistä on myös maaseudun kehittämispolitiikan entistä selvempi strateginen suuntaaminen.
Also to be welcomed is the stronger strategic orientation of rural development policy.
Maaseudun kehittämisen määrärahat riippuvat siitä, miten neuvosto ja parlamentti mahdollisesti pääsevät sopimukseen vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymistä.
The amount of the appropriations allocated to rural development depends on whether and how the Council and Parliament agree on the financial perspective 2007-2013.
Maaseudun kehittämistä koskeva komission ehdotus vastaa rahoitusnäkymiä koskevaa ehdotusta.
The Commission proposal on rural development is consistent with the draft financial perspective.
Kun otetaan huomioon vuoden 2003 maatalousuudistuksen Euroopan maataloudelle asettamat suuret haasteet sekä Maailman kauppajärjestön kohdistama huomattava paine, komission ehdottama summa on varsin kitsas, vaikka huomioon otettaisiinkin prosentuaalinen kasvu.
In view of the considerable challenges for European agriculture arising from the 2003 CAP reform and the enormous pressure applied by the WTO, the amount proposed by the Commission is very low, even taking into account the percentage increase, because the increase is, above all, related to enlargement.
Valitettavasti tällä hetkellä kaavaillaan maaseudun kehittämisen määrärahojen vähentämistä niiden lisäämisen asemesta.
Unfortunately, instead of an increase, reductions in the amount earmarked for rural development are being considered.
Vähentäminen haittaisi kuitenkin juuri aloitettua maatalousuudistusta ja viime kädessä myös Lissabonin strategiaa.
However, a reduction would contradict the spirit of the CAP reform and even the Lisbon Strategy.
Tätä parlamentin on vastustettava selvästi.
Parliament should unequivocally oppose this.
Mukauttamisesta saatavat varat tulee periaatteessa ohjata vain toimintalinjoille 1 ja 2, koska ne ovat peräisin suorista maksuista perityistä vähennyksistä, jotka perustellaan täydentävillä ehdoilla, ja ne tulisi sen vuoksi osoittaa uudelleen käytettäviin etenkin maanviljelijöille vastaaviin toimiin.
The appropriations generated by modulation should, in principle, be allocated only to priority axes 1 and 2, as these resources originate from deductions from the direct payments that are justified by cross‑compliance, and they should, therefore, mainly be reallocated to farmers for appropriate actions.
Tukikelpoisten toimien jakautuminen eri toimintalinjoille
Division of eligible measures into ‘priority axes’
Tukikelpoisten toimien jakautuminen toimintalinjoille on periaatteessa myönteistä, mutta se ei saa kuitenkaan johtaa siihen, että varojen uudelleenjakamista eri toimintalinjojen välillä vaikeutetaan.
The division of eligible measures into priority axes is to be welcomed in principle, but it should not lead to complications in the use of funds within, and the transfer of funds between, the priority axes.
Ehdotuksen mukaan toimintalinjojen sisällä voidaan tehdä toimia koskevia muutoksia ilman komission hyväksyntää.
According to the proposal, changes to measures within the priority axes are possible without Commission approval.
Tämä on myönteistä, ja se helpottaa ohjelmien toteuttamista.
This is a positive step, one which will facilitate the implementation of programmes.
Joustava toteutus edellyttää kuitenkin myös, että jätetään riittävästi vapautta toimintalinjojen välisten siirtojen tekemiseen.
However, in order to ensure flexible implementation, sufficient freedom for transfers between the axes is required.
Ehdotus, jonka mukaan kullekin kolmesta toimintalinjasta pitäisi varata vähimmäisbudjetti, on ongelmallinen: esittelijän mielestä esimerkiksi toimintalinjoille 1 ja 3 ehdotetut vähimmäismäärärahat ovat selvästi liian suuret.
The proposal to provide each of the three priority axes with a minimum budget causes problems: in the opinion of your rapporteur, the proposed minimum amounts for axes I and III, for example, are set too high.
Maat, jotka ovat tähän saakka esimerkiksi käyttäneet yli 70 % varoista toisen toimintalinjan toimiin, joutuisivat pienentämään summia.
Countries that, for example, previously spent over 70 % on actions under axis II would have to reduce this expenditure.
Tällaiset vähimmäismäärät eivät vaikuta toteuttamiskelpoisilta, kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaatteen mielekäs soveltaminen sekä toimien tietyn jatkuvuuden tarve.
Neither from the point of view of meaningful subsidiarity nor of the need for a certain level of continuity of measures do these minimum percentages seem practicable.
Komission ehdotus maaseudun kehittämisen tulevasta tuesta kattaa – kuten nykyinenkin tukikausi – myös maatalouden koko ydinalueen.
The Commission proposal on future support for rural development – as in the current support period – covers the whole core area of agriculture.
Tämän on tärkeää, sillä yhteisen maatalouspolitiikan toisen pilarin toimet ovat tarpeen, jotta voitaisiin vastata mukauttamistarpeeseen, joka aiheutuu vuoden 2003 yhteisen maatalouspolitiikan toteuttamisesta sekä odotettavissa olevista Maailman kauppajärjestön maatalouspäätöksistä.
This is important because measures under the second pillar of the CAP are needed to support the adaptation required as a result of the implementation of the 2003 CAP and the imminent WTO decisions on agriculture.
Maaseudun kehitysohjelmaa yhteistä maatalouspolitiikkaa tukevana toimena on kehitettävä tulevaisuudessa paitsi ohjelmasuunnittelun osalta myös konkreettisten toimien suhteen niin, että siitä saadaan tehokas politiikan väline.
The rural development programme, as a supporting element of the common agricultural policy, must in future be developed further into an effective policy instrument, not only in terms of programming but also of specific measures.
Tämä välttämättömyys ei saa kuitenkaan johtaa siihen, että maaseutua ei oteta tarvittavassa määrin huomioon muilla politiikanaloilla ja erityisesti aluepolitiikassa.
However, this requirement should not lead to a situation in which other policies, particularly regional policy, for example, are not sufficiently committed to rural areas.
Pikemminkin on saatava aikaan johdonmukainen ohjelmasuunnittelu, jossa otetaan huomioon maaseudun rakenteelliset erityispiirteet ja joka mahdollistaa kestävät taloudelliset ja sosiaaliset näkymät.
Rather, a concerted programme is required, one which takes into account the structural characteristics of rural areas and provides for a sustainable economic and social future.
Asetusehdotus sisältää myös joukon muita seurantavälineitä sekä itse ohjelmasuunnittelussa entistä enemmän prosessivaiheita.
The draft regulation also includes a range of accompanying instruments and, in the area of the actual programming, more stages in the process than was previously the case.
Kiistämättä tarvitaan tehokasta arviointia, koska näin voidaan havaita ja panna alulle tarvittavat korjaukset.
It is accepted that efficient evaluation is required, so that any shortcomings may be identified and corrected in this way.
Asetusehdotuksessa tuntuu kuitenkin olevan selvästi liikaa tiedottamiseen liittyviä toimeenpanovälineitä, joiden tehokkuus ja informatiivisuus ovat kyseenalaisia.
However, the draft regulation seems to be overloaded with enforcement instruments involving the production of reports, the efficiency and meaningfulness of which are doubtful.
Tukikelpoiset toimet on määritelty komission asetusehdotuksessa huomattavasti väljemmin kuin nykyisessä oikeudessa.
The description of eligible measures in the Commission proposal for a regulation is clearly formulated more freely than is the currently the case.
Kaiken kaikkiaan jäsenvaltiot ja alueet saavat näin enemmän pelivaraa kehitysohjelmien laatimiseen.
All in all, this will lead to the Member States and regions being afforded greater leeway in devising development programmes.
Tässä yhteydessä on kuitenkin tärkeää, että komissio myös hyödyntää täysin asetuksen pelivaran, kun kehitysohjelmia tulevaisuudessa hyväksytään ja toteutetaan.
Nevertheless, the Commission must make full use of the room for manoeuvre provided by the regulation when subsequently approving and implementing development programmes.
Ongelmia ja parantamismahdollisuuksia
Problems and possible improvements
Varojen jakautuminen toimintalinjojen välillä
Allocation of resources between the priority axes
Komission ehdottamassa toimintalinjojen vähimmäisprosenttien soveltamisessa ei oteta tarpeeksi huomioon saatuja kokemuksia.
The minimum percentages proposed by the Commission for the priority axes do not adequately reflect real figures.
Tämä rahoittaa jäsenvaltioita liikaa niiden päättäessä prioriteeteistaan.
The Member States will be too restricted in their choice of priorities.
Merkittävän ongelman aiheuttaa Natura 2000:n ottaminen mukaan asetukseen ilman lisävarojen myöntämistä.
A considerable problem is posed by the integration of Natura 2000 into the regulation without any additional funds being made available.