natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Näyttää siltä, että Equitable Life ei reagoinut markkinoiden kehitykseen, sillä se ei toteuttanut mitään johdonmukaisia suojaustoimenpiteitä tai muodostanut katetta sen riskin varalta, että takuutuotto-optioita käytettäisiin tai Hyman-oikeudenkäynti hävittäisiin.
It appears that EL failed to react to market developments by not providing any consistent hedging or cover against the risk of GAR optioned being taken or against defeat in the Hyman litigation.
Vuonna 1999 Equitable Life otti yli 700 miljoonan punnan rahoituksen jälleenvakuutuksen kattaakseen takuutuotto-optioiden käyttämisen aiheuttamat välittömät maksut, "mutta tätä jälleenvakuutusta ei ollut koskaan tarkoitus käyttää.
In 1999 EL took out a financial reinsurance over £700 million to cover immediate payments required on the exercise of GAR options, "but this reinsurance was never intended to be claimed on.
Sopimusehtojen mukaan jälleenvakuutus toimisi vain, jos yrityksen etujärjestelmä säilyisi muuttumattomana.
By its terms the reinsurance could only respond if the Society's bonus policy remained unchanged.
Kun eriytetty etujärjestely (DBP) tuomittaisiin lainvastaiseksi, vakuutus mitätöityisi.
Once the differential bonus policy (DBP) was ruled to be unlawful, the policy would be void.
Toisin sanoen jälleenvakuutus ei koskenut kysymystä takuutuottoisten vakuutusten ottajille maksettavien etujen Equitable Lifelle aiheuttamista kustannuksista, mikäli eriytetty etujärjestelmä julistettaisiin laittomaksi."
In other words, the reinsurance did not touch the question of the cost to the Society of providing benefits for GAR policyholders in the event the DBP being held unlawful. "
2c) Väitteet sääntelijöiden epäpätevyydestä takuutuottoisiin vakuutuksiin liittyvien riskien havaitsemisessa
2c) Claims of Regulators' incompetence in failing to recognize the GAR risk
Lausunnossa WE58 esitetään tekninen analyysi takuutuottoisten vakuutuksien kysymyksestä ja korostetaan, että "vuoden 1997 ja vuoden 1998 lopun välillä pitkäaikaisten obligaatioiden tuotto laski hyvin jyrkästi, mikä lisäsi jyrkästi vakuutuksenottajien 'saamisia' (ja henkivakuutusyhtiöiden ongelmia) takuutuottoisten vakuutusten suhteen.
Delivering a technical analysis of the GAR issue, WE58 highlighted how " between 1997 and end 1998, long gilt yields fell very sharply indeed, causing there to be a sharp increase in the extent to which policyholders were "in the money" (and life offices were in trouble) with regard to GARs.
Yksinkertaisesti sanottuna yritys tiesi, ettei sillä ollut varaa maksaa luvattuja takuutuottoja, ja sen mukaisesti se pyrki muuttamaan etujärjestelmäänsä niin, että takuut olisivat arvottomia."
Quite simply, the Society knew it could not afford to honour its guaranteed annuity promises and, accordingly, sought to construct its bonus rate regime so that the guarantees would be worthless."
Kuten lausunnossa WE58 selostettiin, Equitable Life oli suunnitellut mahdollisena ratkaisuna periä takuutuoton myöntämisen kustannukset vakuutuksenottajilta vähentämällä ne piilotetusti vakuutuskauden lopussa maksettavasta (harkinnanvaraisesta) edusta: "Vaikuttaa mahdolliselta – mutta tämä riippui kunkin sopimuksen erityisistä ehdoista – että erääntymisajankohtana maksettava etu olisi voinut olla jonkin verran pienempi kuin sopimuksissa, joihin ei sisälly tällaisia optioita tai takuita, ja että tämä loppuetu olisi voitu joissain tapauksissa maksaa käyvän annuiteettitason mukaisena. … Equitable Lifen koston jumalatar saapui riippumattoman rahoitusneuvojan Baylissin muodossa.
As reported in WE58, EL had devised as possible solution to charge policyholders for the cost of providing them a GAR, implicitly deducting it from the (discretionary) final bonus: " it would appear possible, depending on the particular circumstances relating to the contract, that any terminal bonus added at maturity could be somewhat lower than for contracts without such options or guarantees, and that this terminal bonus could in some cases be applied at current annuity rates ...
Hän oli eläkevakuutusten asiantuntija, ja hänellä oli keskeinen rooli levittäessään sanaa siitä, että Equitable Life oli hänen mielestään kohdellut eläkevakuutuksia tehneitä vakuutuksenottajiaan epäoikeudenmukaisesti ja järjestellyt eläkkeiden maturiteettiarvoja ja annuiteettitasoja estääkseen vakuutuksenottajia saamasta heille taattujen annuiteettien todellista arvoa.
Equitable's Nemesis came in the form of an independent financial adviser, Mr Bayliss, who, being a specialist in the retirement annuity sector, was instrumental in spreading the word that Equitable, in his opinion, had been treating its pension policyholders unfairly by juggling pension maturity values and annuity rates so as to deprive policyholders of the true value of their guaranteed annuity options.
Baylissin ja muiden aktivismi johti tuomioistuinkäsittelyyn, jonka Equitable Life lopulta hävisi ylähuoneessa.
The agitation of Mr Bayliss and others led to the litigation that eventually saw the Society defeated in the House of Lords.
Siten Equitable Lifen päällisin puolin näppärä toimintatapa ja takuutuottoisten vakuutusten ongelman vähättely suhteellisen vähäpätöisenä ja korkeintaan 50 miljoonaa puntaa maksavana … aiheutti sen, että [vakuutuksenottajat] huolestuivat pahan kerran saadessaan tietää, että '50 miljoonan punnan pikkujuttu' oli itse asiassa 1,5 miljardin punnan lopullinen katastrofi."
Thus, EL's seemingly sophisticated approach and its dismissal of the GAR issue as being relatively trivial and having an impact of no more than £50 million ... caused (policyholders) to be mightily concerned to learn that a "£50m bagatelle" was, in fact, a £1.5 billion terminal disaster. "
Nassim esitteli lausunnossa WE7 useita tilanteita, joissa sääntelijöiden väitetään lyöneen laimin "Equitable Life toimintaan liittyvien riskien kattavan arvioinnin ja asianmukaisen puuttumisen niihin:
Mr. NASSIM specified in WE7 several alleged failures of regulators " to fully assess the risks inherent in Equitable Life's policies and to intervene accordingly :
– Vuodesta 1973 lähtien sääntelijät eivät reagoineet siihen, että ELAS ei tehnyt nimenomaista varausta yhä hallitsevammaksi käyvää etumuotoaan (vakuutuskauden lopussa maksettavat edut) varten, eivätkä tarkastelleet tilannetta sen edellyttämästä realistisesta näkökulmasta soveltaen asianmukaista tai kohtuullista tulkintaa vakuutuksenottajien perustelluista odotuksista.
- From 1973 onwards the regulators failed to react to ELAS making no explicit reservation for its increasingly dominant bonus form (terminal bonus), and did not examine the position from the realistic aspect required under a proper or reasonable interpretation of PRE;
– Huolimatta tuolloin esitetyistä asiantuntevista vakuutusmatemaattisista huomioista sääntelijät eivät tutkineet tarkoin 'With Profits Without Mystery (WPWM)' ‑asiakirjassa esitettyä vakuutusmatemaattista ja vakuutustoimintaa yleensä koskevaa ajattelutapaa.
- Despite contemporary informed actuarial comment the regulators failed to scrutinise the “With Profits Without Mystery (WPWM)” actuarial and insurance paradigm.
Jos ne olisivat tehneet niin, ne olisivat väistämättä huomanneet, että kyseessä oli lähinnä yritys perustella omaisuuden hävittäminen ja voittoa tuottavan rahaston ajoittain negatiivinen tekninen solvenssi.
Had they done so, they would necessarily have discovered that it was in essence a rationalisation for dispersal of its assets, and running a with-profits fund on an intermittently negative technical solvency gap.
WPWM-ajattelutavan mukaisesti ei ollut olemassa järkeviä ja kohtuullisia takeita tai todellisia mahdollisuuksia täyttää vakuutuksenottajien perustellut odotukset.
Under the WPWM paradigm there was no prudently equitable assurance, or real prospect of fulfilling policyholders’ reasonable expectations;
– Vuodesta 1987 lähtien sääntelijät sallivat voittoa tuottavan rahaston toimia, vaikka sen tekninen solvenssi oli useimmiten negatiivinen, mikä enteili silloisille ja tuleville vakuutuksenottajille pikemmin velkaa kuin voittoja.
- From 1987 onwards the regulators allowed a with-profits fund to operate on a mostly negative technical solvency gap which betokened liability for present and future policyholders rather than profit;
– Yleisesti ottaen sääntelijät löivät laimin velvollisuutensa arvioida Equitable Lifen yksityisasiakkaiden ja institutionaalisten tai yritysasiakkaiden välisten eturistiriitojen vaikutuksia sekä GAD:n asemaa sen suositellessa Equitable Lifea valtion toimielimen viralliseksi eläkeyhtiöksi."
- The regulators generally failed to appreciate the effects of conflicts of interest between the Society’s private and corporate/institutional clients, and the GAD’s position in recommending the Society as a civil service institutional pension scheme provider".
Slater väitti lausunnossaan (WE34), että sääntelijät eivät yli vuosikymmenen ajan täysin ymmärtäneet mahdollista riskiä, joka sisältyi Equitable Lifen käytäntöön "maksaa etuja sijoitustoiminnasta saatua todellista tuottoa enemmän sekä yhtä pitkään velan vähättelyn perinteeseen."
In his statement, Mr. SLATER (WE34) claimed that over more than a decade, the Regulators failed to fully acknowledge the potential danger of Equitable Life's practice of " voting bonuses in excess of the investment returns actually achieved and the similarly long history of understating liabilities ."
Suullisessa todistajanlausunnossaan Seymour (H7) väitti, että jättämällä keräämättä varoja tulevien etujen katteeksi rahoitusmarkkinoiden hyvinä vuosina Equitable Life oli tosiasiallisesti kattanut velkansa toimimalla kuin pyramidimyyntijärjestelmä sääntelijän huomaamatta tätä.
In his oral testimony, Mr. SEYMOUR (H7) claimed that by not accumulating funds to cover for future bonuses during the years the financial markets performed well, Equitable Life had de facto been supporting its liabilities by functioning like a pyramid selling scheme without the regulator taking notice of it. "
"ELAS antoi etuja näyttääkseen kilpailijoitaan suorituskykyisemmältä ja saadakseen näin uusia varoja, joilla kattaa välittömät menonsa.
ELAS was declaring bonuses to show a higher level of performance than the competition in order to bring in new funds to cover its immediate outgoings.
Tämä oli olennaisen tärkeää, varsinkin kun ilmoitus vararahaston olemassaolosta oli keskeinen myyntivaltti koko unionin alueella."
This was essential, particularly as the declared presence of a reserve fund was a key selling point throughout the Community."
Myös lausunnossa WE-CONF23 syytettiin Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelijöitä takuutuottoisiin vakuutuksiin liittyvien riskien havaitsemisen ja niihin reagoimisen laiminlyönnistä ja todettiin, että "huolellinen tutkimus olisi paljastanut, että takuutuottoisia vakuutuksia varten ei ollut varausta.
WE-CONF23 also accused the UK Regulators of negligence in recognizing and failure to react to the GAR risk, stating that " any diligent investigation would have revealed the absence of a GAR provision.
Se, että sääntelijät eivät ryhtyneet toimiin lopettaakseen Equitable Lifen toiminnan tai pakottaakseen sen merkittäviin uudelleenjärjestelyihin, rohkaisi johtajia olemaan tekemättä mitään ja pahensi siten niiden vakuutuksenottajien kärsimiä tappioita, joilla 16. heinäkuuta 2001 oli vakuutuksia."
The fact that the regulators did not act to close down Equitable Life or enforce a substantial reconstruction encouraged the directors to do nothing and thus compounded the losses eventually suffered by those who held policies on 16 July 2001 ."
Lausunnossa H5 Bayliss totesi, että "on aivan selvää, että … FSA:n uudessa sääntelyjärjestelmässä vakavaraisuusraportit eivät olleet asianmukaisia sikäli, että niistä ei käynyt ilmi todellinen tilanne eivätkä kyseisissä rahastoissa piilleet mahdolliset vastuut. … Sääntelijät olivat uskoneet Equitable Lifen tarinan solvenssimarginaaleista hyvin pitkään: niin kauan kuin tapahtuu uutta myyntiä, jonka avulla tilanteesta selvitään, ollaan kuivilla.
In H5 Mr. BAYLISS stated that "there was no doubt that ... in the new regulatory regime of the FSA, the returns were not adequate in terms of explaining the true situation or potential liabilities that hid in those funds ...
Toinen kysymys oli, pitäisikö asiaan puuttua ja jos, niin milloin.
The problem was that the regulators realised there was a problem with GARs in 1998 and they did not know what to do about it.
Vuosina 1997 ja 1998 sääntelijät varmasti olivat saaneet tietää oikeusasiamiehen kautta, että tämä oli tärkeä seikka.
As to the other question of intervention and when, the regulators were aware through the Ombudsman, certainly in 1997 and 1998, that this was an issue.
Sääntelijöillä oli käytettävissään meidän lehdistön kautta levittämämme aineisto viimeistään kesällä 1998, elleivät ne olleet saaneet sitä jo aikaisemmin yksittäisten asiakkaiden lähettämänä. … Luulen, että niillä oli tässäkin sama ongelma: ne sekä halusivat että eivät halunneet puuttua asioihin."
They had the documentation that we circulated to the press, certainly in the summer of 1998, if they had not had it earlier through individual clients sending it in ...
Lausunnossa WE46 ei-takuutuottoisen vakuutuksen tehnyt vakuutuksenottaja Stonebanks kuitenkin osittain kyseenalaisti Baylissin todistuksen.
I think they had the same problem of wanting or not wanting to intervene."
Hän totesi, että yhtäältä takuutuottoisia vakuutuksia tehneiden ja toisaalta muunlaisia vakuutuksia tehneiden vakuutuksenottajaryhmien edut olivat selvästi erilaiset, ja väitti, että Bayliss oli puolustanut vain edellisen ryhmän oikeuksia viemällä takuutuottoasian oikeuteen, mikä viime kädessä johti Equitable Lifen romahdukseen.
However, in WE46, non-GAR policyholder Mr. STONEBANKS challenged some of Mr. BAYLISS' evidence, asserting a clear divergence of interests between GAR and non-GAR policyholder groups and claiming that Mr. BAYLISS had been championing only for the rights of the former group, bringing the GAR issue to court and by doing so eventually leading to EL's downfall.
Hänen on täytynyt tietää, että jos Equitable Life suostuu hänen vaatimuksiinsa, sen liiketoiminta loppuu.
He must have known that if Equitable Life met his demands then they would be put out of business.
Ja koska Equitable Lifen tärkeintä tuotetta ei voitu markkinoida, mitkään muut yhtiöt eivät pitäneet mielekkäänä ostaa yritystä.
And as Equitable's main product was unmarketable, there was no point in any other company taking them over.
Olivatko muut suuret henkivakuutusyhtiöt panneet Stuart Baylissin asialleen kaatamaan Equitable Lifen?
Was Stuart Bayliss set up by other major LifeCos to put Equitable Life out of business?
En usko, että saamme koskaan tietää sitä, mutta minusta se on ainoa looginen selitys Baylissin toimille.
I doubt if we will ever know, but this seems to me the only logical explanation for Mr. Bayliss' actions.
Equitable Life oli merkittävä ja menestyksekäs toimija Yhdistyneen kuningaskunnan eläkevakuutusalalla, ja voin hyvin ymmärtää, että muut henkivakuutusyhtiöt halusivat sen kaatuvan."
Equitable was a major and successful player in the UK pensions industry and I can well understand that other LifeCos would like to see them go ."
Kun "kompromissijärjestelmä" oli saanut Yhdistyneen kuningaskunnan ylioikeuden hyväksynnän ja tullut siten voimaan (8. helmikuuta 2002), "lähes miljoonalla henkilöllä oli vielä etuja voittoa tuottavassa rahastossa."
When the 'Compromise Scheme' took legal effect (8 February 2002) after approval by the UK High Court "there were still close to a million people with an interest in the with-profits fund."
Lausunnon WE29 liitteessä A.2 täsmennetään: "30. kesäkuuta 2001 tuottotakuun sisältävien voittoa tuottavien yksilöllisten vakuutusten ottajia oli 70 000 ja ei-takuutuottoisten yksilöllisten vakuutusten ottajia 415 000; ryhmäeläkejärjestelmissä oli 105 000 takuutuottoisten ja 510 000 ei-takuutuottoisten vakuutusten ottajaa." .
WE29, annex A.2 details: " as of 30 June 2001 there were 70.000 individual with-profits policyholders with GARs, 415.000 individual policyholders without GARs, 105.000 GAR and 510.000 non-GAR policyholders in group pension schemes ". .
Järjestelmällä oli tarkoitus vakauttaa voittoa tuottava rahasto vähentämällä takuutuottoisten vakuutusten aiheuttamaa rasitusta ja samalla torjua vaara, että vakuutuksenottajat nostaisivat Equitable Lifea vastaan kanteen vilpillisestä myynnistä sillä perusteella, että heille ei ollut kerrottu takuutuottovastuisiin liittyvistä riskeistä heidän ottaessaan vakuutuksensa.
The scheme was meant to stabilize the with-profits fund by reducing exposure to GARs, while at the same time eliminate the risk of legal action against EL for mis-selling, claiming the potential risks of GAR liabilities had not been disclosed to them when taking out their policies.
Kuten lausunnossa WE80 todetaan, Irlannin sääntelyviranomaiset eivät osallistuneet kompromissijärjestelmän hyväksymisprosessiin.
As stated in WE80, the Irish Regulatory authorities were not involved in the Compromise Scheme agreement process.
Kompromissijärjestelmän ehtojen mukaan "kaikki tuottotakuisiin liittyvät vaateet, joita järjestelmän vakuutuksenottajilla on ja/tai saattaa tulevaisuudessa olla takuutuottoista rahastoaan ja/tai ei-takuutuottoista rahastoaan kohtaan … raukeavat ja ne suoritetaan täydellisesti, lopullisesti ja peruuttamattomasti" ; niissä nimenomaisesti suljetaan pois mahdollisuus esittää "kanteluita tai vaateita millekään oikeusasiamiehelle (Yhdistyneen kuningaskunnan rahoitusasiamies mukaan luettuna)".
The terms of the Compromise were that “ all and any GAR-Related Claims that each Scheme Policyholder has and/or may have in relation to their GAR Fund and/or Non-GAR Fund ... shall be waived and settled fully, finally and irrevocably ”, excluding explicitly “ any complaint or claim to any ombudsman (including the Financial Ombudsman Service )”.
20. heinäkuuta 2000 : Ylähuoneen päätöksellä pidettiin voimassa vetoomustuomioistuimen päätös ja julistettiin erisuuruisten etujen maksaminen takuutuottoisista vakuutuksista lainvastaiseksi (ja pakotettiin näin Equitable Life laittamaan itsensä myyntiin).
20 July 2000 : House of Lords ruling , upholding the Appeal Court's ruling, declared unlawful the payout of differential bonus levels on GAR policies (thus forcing EL to put itself up for sale)
2000 : Useat yritykset harkitsivat Equitable Lifen ostamista, mutta tarjouksia ei tehty.
2000 : Several companies considered a take-over of Equitable Life, but no bids materialize
Lausunnossa WE58 selitetään, että "Equitable Lifen kustannusten hallintaa ja toiminnan tehokkuutta koskevan lähestymistavan vuoksi … se ei koskaan olisi ollut mahdollisista ostajista erityisen houkutteleva (vaikka ei otettaisi huomioon tuottotakuiden ongelmaa), koska siitä oli yksinkertaisesti tullut niin tehokas ja virtaviivainen, että mikäli yrityksen keskinäisen yhtiön muoto olisi purettu, osakkeidenomistajille syntyvät tuotot olisivat jääneet hyvin laihoiksi."
WE58 explains how "Equitable's approach to cost controls and operating efficiency... meant that it was always going to be peculiarly unattractive to a prospective purchaser (even leaving aside problems with guaranteed annuities) for the simple reason that it had become so efficient and lean that there would be only very slim profits to be generated for a shareholder were the Society ever to de-mutualise".
8. joulukuuta 2000 : Equitable Life lopetti uusien vakuutusten antamisen ja nosti varojen nostamisesta perittävän rangaistusmaksun 10 prosenttiin.
8 December 2000 : EL closed to new business and increases penalty fees for withdrawing funds to 10%
8. joulukuuta 2000 Equitable Life menetti luottoluokituksensa (joka oli vuodesta 1993 ollut AA/A+), kun S&P alensi sen luokitukseen BB/Watch negative (WE-FILE22).
On 8 Dec 2000 Equitable Life lost its investment grade credit rating (AA/A+ held since 1993), as S&P downgraded it to BB/Watch negative (WE-FILE22).
20. joulukuuta 2000: Equitable Lifen hallitus erosi.
20 December 2000: EL Board offered their resignation
5. helmikuuta 2001 : Halifax suostui maksamaan miljardi puntaa Equitable Lifen "käyttöomaisuudesta" (myyntihenkilöstö ja muut kuin voittoa tuottavat vakuutukset) ja lupasi lisää rahoitusta, mikäli voittoa tuottavista vakuutuksista päästäisiin sovitteluratkaisuun.
5 February 2001 : Halifax agreed to pay £1 billion to buy EL's 'operating assets' (sales force and non-with-profits policies), promising additional funds in case a compromise is found over with-profits policies
"Halifax plc. ei todellakaan ole 'ostanut' Equitable Lifea.
" Equitable Life certainly has not been "bought" by Halifax plc.
Järjestelyt, joihin Halifax osallistui, koskivat tiettyjä Equitable Lifen toimintoja, eikä niihin sisältynyt Equitable Lifen keskinäisen yhtiön yhtiömuodon purkaminen eikä sen pitkän aikavälin liiketoiminnan siirtäminen millekään muulle taholle.
The arrangements entered into with Halifax were in respect of certain operations of the Society and did not involve the demutualisation of Equitable and/or the transfer of its long term business to any person.
Näin ollen Equitable Life säilyi edelleen osakkaidensa omistamana keskinäisenä henkivakuutusyhtiönä."
Accordingly, Equitable remained a mutual life office owned by its members ."
14. helmikuuta 2001 : Equitable Life antoi asianajajaneuvos (QC) Nicholas Warrenille tehtäväksi tutkia tuottotakuutapauksen esiin nostamia kysymyksiä.
14 February 2001 : EL instructed Nicholas Warren, QC to examine issues arising from GAR case
10. toukokuuta 2001 : Warrenin raporttiluonnoksessa annettiin ymmärtää, että ei-takuutuottoisten vakuutusten ottajien väitteet vilpillisestä myynnistä olivat perusteltuja .
10 May 2001 : The ' Warren draft report' suggested non-GAR policyholders have valid rights for mis-selling
16. heinäkuuta 2001: Equitable Life alensi vakuutusarvoja 16 prosenttia (suhteessa vuoden 2000 lopun tasoon).
16 July 2001: EL reduced policy values by 16% ( of end-2000 level)
Lausunnon WE-CONF16 mukaan Equitable Life päätti leikata kaikkien vakuutusten arvoja saman verran riippumatta niiden kestosta sen sijaan, että se olisi uuden johtavan aktuaarin Nowellin suosituksen mukaisesti leikannut vakuutuskauden lopussa maksettavia etuja
WE-CONF16 claimed EL decided for a flat rate cut in policy value, irrespective of their duration, instead of a cut to final bonuses
Equitable Lifen toimitusjohtaja Thomson (H8) väitti, että tällä päätöksellä pyrittiin "suurempaan tasapuolisuuteen kaikkia vakuutuksenottajia kohtaan" (ei tarkempia perusteluja, esittelijän huomautus) ja sitä edelsi "monien eri vaihtoehtojen harkinta johtavan aktuaarin kanssa." , ja syytti tästä osakemarkkinoiden epäsuotuisaa tilannetta
EL CEO Mr. Thomson (H8) claimed this decision was taken " to achieve greater fairness for all policyholders " (no specifications given, ndr) " after having considered a range of options with the AA ." as recommended by the new Appointed Actuary Mr. Nowell, blaming adverse stock market conditions.
Siitä huolimatta, että FTSE-100-osakeindeksi oli laskenut vain 6 prosenttia heinäkuusta 2001 huhtikuuhun 2002 ja että Equitable Lifen oman pääoman ehtoiset sijoitukset olivat suhteellisen vähäiset (46 prosenttia).
This in spite of the FTSE-100 stock index declining only 6% between July 2001-April 2002 and EL's relatively low equity exposure (46%).
Ks. yksityiskohtaisemmin WE-CONF16 (s. 3–4), jonka mukaan "puolet vakuutusarvojen leikkauksesta johtui siitä, että Equitable Life oli maksanut liikaa etuja yli kymmenen vuoden ajan". .
For further details, see WE-CONF16 (pages 3-4) claiming that " half of the policy value cut derived from EL paying excessive bonuses for more than a decade".
Elokuu 2001 Equitable Life ei julkistanut tietoja taloudellisesta asemasta
August 2001 EL denied access to the Financial Review