natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jäsenvaltioiden on vaadittava, että vakuutusyritykset, joiden kotipaikka on niiden alueella, toimittavat määräajoin asiakirjat, jotka ovat tarpeellisia valvontaa varten samoin kuin tilastolliset asiakirjat.
Member States shall require assurance undertakings with head offices within their territories to render periodically the returns, together with statistical documents, which are necessary for the purposes of supervision.
Toimivaltaisten viranomaisten on annettava toisilleen tiedoksi kaikki valvontaa varten tarvittavat asiakirjat ja tiedot.
The competent authorities shall provide each other with any documents and information that are useful for the purposes of supervision.
Kunkin jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet, sen varmistamiseksi, että toimivaltaisilla viranomaisilla on tarvittava toimivalta ja keinot niiden vakuutusyritysten liiketoiminnan valvomiseksi, joiden kotipaikka on niiden alueella, mukaan lukien tämän alueen ulkopuolella harjoitettava liiketoiminta tätä liiketoimintaa koskevien neuvoston direktiivien mukaisesti ja niiden soveltamiseksi.
Every Member State shall take all steps necessary to ensure that the competent authorities have the powers and means necessary for the supervision of the business of assurance undertakings with head offices within their territories, including business carried on outside those territories, in accordance with the Council directives governing those activities and for the purpose of seeing that they are implemented.
Tämän toimivallan ja keinojen on erityisesti annettava toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus:
These powers and means must, in particular, enable the competent authorities to:
a) perehtyä yksityiskohtaisesti yrityksen tilaan ja koko liiketoimintaan, erityisesti:
(a) make detailed enquiries regarding the undertaking's situation and the whole of its business, inter alia by:
– keräämällä tietoja tai vaatimalla vakuutusliikettä koskevien asiakirjojen esittämistä, ja
- gathering information or requiring the submission of documents concerning its assurance business,
– suorittamalla tarkastuksia paikalla yrityksen toimitiloissa,
- carrying out on-the-spot investigations at the undertaking's premises;
b) toteuttaa yrityksen, sen hallituksen jäsenten tai johtajien tai yrityksessä määräämisvaltaa käyttävien henkilöiden osalta kaikki asianmukaiset ja tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yrityksen liiketoiminta on niiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaista, joita yrityksen on noudatettava kussakin jäsenvaltiossa, ja erityisesti toimintasuunnitelman mukaista, jos se on sekä vakuutettujen etuja vaarantavien epäkohtien välttämiseksi tai poistamiseksi pakollinen, ja
(b) take any measures, with regard to the undertaking, its directors or managers or the persons who control it, that are appropriate and necessary to ensure that the undertaking's business continues to comply with the laws, regulations and administrative provisions with which the undertaking must comply in each Member State and in particular with the scheme of operations in so far as it remains mandatory, and to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons;
c) turvata näiden toimenpiteiden toteuttaminen, jos tarpeellista pakkotoimin ja tarvittaessa oikeusteitse.
(c) ensure that those measures are carried out, if need be by enforcement, where appropriate through judicial channels.
Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että toimivaltaisilla viranomaisilla on mahdollisuus saada kaikkia edustajien hallussa olevia sopimuksia koskevat tiedot.”
Member States may also make provision for the competent authorities to obtain any information regarding contracts which are held by intermediaries.'
Huomiot siitä, kuinka Yhdistynyt kuningaskunta on siirtänyt tämän artiklan osaksi kansallista lainsäädäntöään
Comments on UK transposition
Velvollisuudesta laatia vuosikertomuksia ja hoitaa kirjanpitoa säädetään vuoden 1985 Companies Act -yhtiölaissa (lakisääteiset toimintakertomukset).
The obligation to produce annual reports and accounts is required by the Companies Act 1985 (statutory returns).
Velvollisuudesta esittää vakavaraisuusraportteja säädetään vuoden 1982 vakuutusyhtiölaissa, jonka mukaan jokaisen vakuutusyhtiön on toimitettava joka vuosi vakavaraisuuden valvojille paitsi lakisääteiset toimintakertomukset myös vakavaraisuusraportit.
The obligation to submit the regulatory returns is required by the ICA 1982, which establishes that every insurance company must submit every year to the prudential regulator, in addition to the statutory returns, the regulatory returns.
Niitä laadittaessa on otettava huomioon varojen ja velkojen arvostusta koskevat säädökset, ja näin ollen on hyvin todennäköistä, että raportissa laskettu nettovarallisuus on sama kuin yhtiön julkaisemissa tilinpäätöksissä ilmoitettu nettovarallisuus.
They are prepared taking into account the valuation of assets and liabilities regulations and thus the net asset figure calculated in the return is very unlikely to be the same as the net asset figure appearing in the company’s published financial statements.
Vakavaraisuusraporttien tarkoituksena on antaa sääntelijälle mahdollisuus valvoa vakuutusyhtiön vakavaraisuutta.
The regulatory returns are designed to allow the regulator to monitor the solvency of the insurer.
Vakavaraisuusraporttien muodosta ja sisällöstä säädettiin alun perin vakuutusyhtiöistä vuonna 1983 annetuissa säädöksissä (kirjanpito ja tilinpäätös).
The forms and contents of the regulatory returns were originally regulated by the Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations 1983.
Näitä säädöksiä muutettiin moneen kertaan, myös vakuutusyhtiöistä vuonna 1994 annetuilla säädöksillä (kirjanpito ja tilinpäätös) (tarkistus), joilla pantiin täytäntöön kolmas henkivakuutusdirektiivi ja muita vakuutuksia koskevat direktiivit siltä osin kuin ne vaikuttavat vuosikertomusten muotoon ja sisältöön.
Such Regulations were amended on various occasions, including by the Insurance Companies (Accounts and Statements) (Amendment) Regulations 1994 to implement the Third Life and Non-Life Directives to the extent that they affect the form and contents of the annual returns.
Vuoden 1983 säädökset, sellaisina kuin ne olivat muutettuina, konsolidoitiin vuonna 1996 ja niitä muutettiin vakuutusyhtiöistä vuonna 1996 annetuilla säädöksillä (kirjanpito ja tilinpäätös).
In 1996, the 1983 Regulations, as amended, were consolidated with modifications by the Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations 1996.
Raportit muodostuvat taseesta ja tuloslaskelmasta, tulostilistä, aktuaarin vuotuisen arvostuskertomuksen tiivistelmästä sekä yleisistä liiketoimintaa ja pitkän aikavälin liiketoimintaa koskevista lisätiedoista.
The returns are made up of a balance sheet, a profit and loss account, a revenue account, an abstract of the actuary’s annual valuation report and additional information on general business and on long-term business.
Vuoden 1982 vakuutusyhtiölaissa säädetään kolmesta mekanismista, jolla lisätään vakavaraisuusraporttien luotettavuutta: a) lain mukaan on rikos aiheuttaa tai sallia tietoisesti tai huolimattomuuttaan se, että raporttiin liitetään lausunto, jonka jokin merkittävä yksityiskohta on valheellinen; b) yhtiön johtajien on todistettava, että raportti on laadittu asianmukaisesti ja että vakavaraisuusvaatimukset täyttyvät; c) mikäli yhtiö harjoittaa pitkän aikavälin liiketoimintaa, johtavan aktuaarin on myös annettava todistus siitä, ovatko varaukset hänen mielestään asianmukaiset velkoihin nähden; d) tilintarkastajan on tarkastettava raportit.
The ICA 1982 establishes three mechanisms to enhance the reliability of the regulatory returns: a) the Act makes it an offence knowingly or recklessly to cause or permit a statement which is false in a material particular to be included in a return; b) the directors of a company are required to certify that the return has been properly prepared and that the solvency requirements have been complied with; c) in the case of a company carrying on long-term business, the appointed actuary must also certify whether, in his opinion, proper provision has been made with respect to its liabilities; d) returns must be audited.
Vaikka vuosikertomuksen ensisijainen tarkoitus on antaa sääntelijälle mahdollisuus valvoa vakuutusyhtiöiden vakavaraisuutta, myös vakuutuksenottajat ja osakkeenomistajat saavat halutessaan tutustua siihen.
Although the annual return is primarily intended to enable the regulator to monitor the solvency of insurers, it is also available on request to policyholders and shareholders and open to public inspection at the appropriate Companies House.
Henkivakuutusyhtiön johtavan aktuaarin on laadittava vuotuinen arvostuskertomus, jonka perusteella sääntelijä voi muodostaa käsityksen siitä, täyttävätkö vakuutusmatemaattiset varaukset asiaan sovellettavissa säännöissä asetetut vähimmäisvaatimukset.
For life assurers, the appointed actuary must produce an annual valuation report to enable the regulator to form an opinion as to whether the minimum standards set out in the appropriate rules are met by the actuarial reserves.
Johtavan aktuaarin on myös annettava lausunto pitkän aikavälin liiketoiminnasta vähintään joka viides vuosi.
The appointed actuary must also prepare a statement of its long-term business at least once every five years.
Kolmannessa henkivakuutusdirektiivissä ei vaadita Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön tavoin, että jokaisen vakuutusyhtiön on nimettävä yksi aktuaari yhtiön aktuaariksi.
The requirement in UK legislation that every insurance company appoint an actuary as the actuary of the company is not a requirement of the 3LD.
Aktuaarin on täytettävä tietyt pätevyysvaatimukset, eli hänen on oltava englantilaisen Institute of Actuaries ‑hallintoelimen tai skotlantilaisen Faculty of Actuaries ‑hallintoelimen jäsen.
The actuary must possess the prescribed qualifications, i.e. he/she must be a fellow of the Institute of Actuaries or of the Faculty of Actuaries.
Valtiosihteerille on ilmoitettava aktuaarin nimityksestä, ja hänelle on toimitettava lausunto aktuaarin intresseistä yhtiössä (esimerkiksi osakkeet tai velkasitoumukset yhtiössä, jossa aktuaarilla on intressejä, tiedot aktuaarin kaikista rahallisista intresseistä kaikessa aktuaarin ja yhtiön välisessä maksuliikenteessä, aktuaarin saamat palkkiot ja muut edut jne.).
The appointment of the Actuary must be notified to the Secretary of State and a statement with information on the actuary’s interests in the company (e.g. shares or debentures of the company in which the actuary had an interest, particulars of any pecuniary interest of the actuary in any transaction between the actuary and the company, remuneration and other benefits received by the Actuary, etc.).
Nämä tiedot on toimitettava valtiosihteerille joka vuosi.
This information must be provided to the Secretary of State on a yearly basis.
Velvollisuudesta toimittaa tilastotietoja säädetään vakuutusyhtiöistä vuonna 1994 annetuissa säädöksissä nro 79–83.
The obligation to provide statistical information is prescribed by Regulations 79 to 83 of the Insurance Companies Regulations 1994.
Käytettävät lomakkeet ilmoitetaan kyseisten säädösten liitteissä 15 ja 16.
The forms to be used are set out in Schedules 15 and 16 of those Regulations.
Tilastotiedot on toimitettava joka vuosi.
The statistical information must be submitted on a yearly basis.
Näiden velvoitteiden täyttämättä jättäminen katsotaan rikokseksi.
Default in complying with these obligations is an offence.
Toimivaltaisten viranomaisten valvontavalta : Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä valtiosihteerille myönnetään laaja-alaiset valtuudet hoitaa valvontatehtäviään, ja ne vastaavat kolmannen henkivakuutusdirektiivin 10 artiklan vaatimuksia.
Supervisory powers of competent authorities : UK legislation attributes to the Secretary of State a wide range of powers to perform his supervisory duties, equivalent to those required by Article 10 of the 3LD.
Vuoden 1982 vakuutusyhtiölain 37–47 jaksossa, sellaisena kuin laki on muutettuna, luetellaan nämä valtuudet ja säädetään siitä, millä perusteilla niitä voidaan käyttää ja mitä muotovaatimuksia on noudatettava niitä käytettäessä.
Sections 37 to 47 of the ICA 1982, as amended, list those powers and stipulate the grounds on which they can be exercised and the formalities that must be observed when exercising them.
Vuoden 1982 vakuutusyhtiölain nojalla valtiosihteerillä on laajat valtuudet pyytää vakuutusyhtiöiltä tietoja ja tutkia vakuutusyhtiöiden toimintaa.
Under the ICA 1982 the Secretary of State has ample powers to obtain information from and to investigate insurance companies.
Näiden valtuuksiensa nojalla valtiosihteeri voi pyytää johtavaa aktuaaria tutkimaan yhtiön vakavaraisuutta tai nimittää jonkun henkilön tutkimaan sitä, täyttääkö yhtiö tervettä ja varovaista hoitoa koskevat vaatimukset.
Under those powers, the Secretary of State may request the appointed actuary to make an investigation into the company’s financial condition or he can appoint a person to investigate whether the criteria of sound and prudent management has been fulfilled.
Valtiosihteeri tai hänen nimittämänsä henkilö voi pyytää yhtiötä toimittamaan tietoja erityisistä asioista sekä esittämään tilikirjoja tai asiakirjoja.
The Secretary of State, or a person authorised by him, may require a company to furnish him with information about specific matters and to produce books, papers or other documents as may be specified.
Mikäli valtiosihteeri katsoo, että hänellä on syitä uskoa, että yhtiö säilyttää tiloissaan asiakirjoja, joita hän on pyytänyt nähtäväkseen ja joita yhtiö ei ole toimittanut, hän voi pyytää rauhantuomarilta etsintälupaa, jonka nojalla poliisi saa tutkia tilat.
If the Secretary of State considers there are reasonable grounds for believing that documents whose submission has been required and which have not been produced are held on any premises, he may request a justice of the peace to issue a warrant authorising a constable to enter and search the premises.
Valtuudet yhtiön varoihin nähden : Valtiosihteeri voi vaatia, että velkojen kattamiseen käytettävät yhtiön varat pidetään Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Powers over the company’s assets : The Secretary of State may require the assets of a company used to cover its liabilities to be maintained in the UK .
Hän voi myös vaatia, että henkilö, jonka hän on hyväksynyt yhtiön toimitsijaksi, pitää hallussaan kyseisiä varoja kokonaan tai tiettyä osuutta niistä.
He can also require the whole or a specified proportion of those assets to be held by a person approved by him as trustee for the company.
Lisäksi hän voi hakea tuomioistuimelta kieltomääräystä, jonka nojalla hän voi rajoittaa yhtiön vapautta myydä omaisuuttaan.
Finally, he can apply before a court for an injunction to restrict the company’s freedom to dispose of its assets.
Valtiosihteeri voi käyttää näitä valtuuksiaan vain hyvin tiukkojen perusteiden täytyttyä.
These powers can only be exercised on the basis of a narrower set of grounds.
Näiden valtuuksien käyttämiselle, erityisesti vallalle rajoittaa yhtiön vapautta myydä omaisuuttaan, on asetettu myös tiukkoja muotovaatimuksia.
The exercise of these powers, in particular the power to restrict a company’s freedom to dispose of its assets, is also subject to more stringent formalities.
Valtiosihteeri voi myös asettaa vaatimuksia investoinneille (sikäli kuin varallisuuden arvo ei ylitä velkojen määrää), rajoittaa vakuutusmaksuista saatavia tuloja ja edellyttää tarkempien tietojen antamista varhaisemmassa vaiheessa.
The Secretary of State may also impose requirements on investments (in so far as the value of its assets does not exceed the amount of its liabilities), limit premium income and require further and earlier information.
Laissa lueteltujen valtuuksien viimeisenä kohtana ovat laajat valtuudet, joiden nojalla valtiosihteeri voi vaatia yhtiötä ryhtymään tarpeellisiksi katsomiinsa toimiin, joilla vakuutuksenottajia suojellaan siltä riskiltä, ettei yhtiö kykene hoitamaan velkojaan tai täyttämään vakuutuksenottajien perusteltuja odotuksia, tai varmistetaan, että yhtiö noudattaa terveen ja varovaisen hoidon periaatteita.
The list of powers enumerated by the Act closes with a broad residual power which entitles the Secretary of State to require a company to take such action as appears appropriate to him for the purpose of protecting policyholders against the risk that the company may be unable to meet its liabilities or to fulfil the reasonable expectations of policyholders or potential policyholders and for the purpose of ensuring that the company observes sound and prudent management principles.
Edellä mainittujen valtuuksien käytön yhteydessä esitettyjen vaatimusten täyttämättä jättäminen katsotaan rikokseksi.
Failure to comply with a requirement imposed in the exercise of any of the powers mentioned above is an offence.
Vuoden 1982 vakuutusyhtiölain mukaisesti valtiosihteerillä on laajat valtuudet hoitaa tehtäviään, eivätkä muodollisuudet, joita hänen on noudatettava, tai perusteet, joihin hänen on vedottava, rajoita merkittävästi hänen mahdollisuuksiaan käyttää näitä valtuuksiaan.
According to the ICA 1982, the Secretary of State is equipped with comprehensive powers to discharge his duties and neither the formalities he has to observe nor the set of grounds that he must invoke may impose severe restrictions on him in exercising those powers.
Päinvastoin useimpien valtuuksien käyttäminen (lukuun ottamatta valtaa rajoittaa yhtiön vapautta myydä omaisuuttaan) edellyttää joustavan ja ympäripyöreästi määritellyn kynnyksen ylittymistä eli tarvetta suojella vakuutuksenottajien tai potentiaalisten vakuutuksenottajien perusteltuja odotuksia.
On the contrary, the exercise of most powers (other than the restriction of a company’s freedom to dispose of its assets) is subject to a flexible and vaguely defined threshold, i.e. the protection of the reasonable expectations of policyholders or potential policyholders.
Valtiosihteeri voi puuttua viime kädessä lähes kaikkiin tilanteisiin, joissa hän katsoo sen olevan suotavaa (pikemminkin suotavaa kuin tarpeellista) vakuutuksenottajien suojelemiseksi, eikä siis ainoastaan tilanteisiin, joissa on havaittu erityisiä rikkomuksia tai puutteita.
Ultimately, the Secretary of State may intervene on almost any occasion he considers desirable (rather than necessary) for the protection of policyholders and not just when specific infringements or shortcomings have been identified.
Tässä artiklassa mainitaan kolme seikkaa, jotka liittävät sen ELAS-yhtiön tapaukseen.
Three elements of this article link it to the ELAS case.
Niistä ensimmäinen koskee viranomaisten ”valtuuksia ja keinoja”, toinen kysymystä ”liian kunnioittavasta kohtelusta” ja kolmas puolestaan sääntelijöiden velvollisuutta varmistaa, että ELAS-yhtiö noudatti kansallista lainsäädäntöä, mihin liittyy, kuten edellä on jo todettu, vakuutuksenottajien perusteltujen odotusten käsite.
First, the issue of the "powers and means” of the regulators; secondly, the question of ‘excessive respectful treatment’; thirdly, the obligation of regulators to ensure that ELAS complied with national law, which, as explained previously, includes the concept of PRE.
Valtuudet ja keinot
Powers and means
Aivan ensimmäiseksi on selvitettävä, oliko Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelijällä kyseisenä ajankohtana ”tarvittava toimivalta ja keinot” tehtäviensä hoitamiseksi.
It is necessary to ask, first of all, whether the UK regulator had the "powers and means necessary" to perform its functions at the time.
Ensimmäisessä tutkintavaliokunnan kuulemisessa antamassaan suullisessa todistuksessa Tom Lake kertoo, että ” vakuutusalan sääntelijät kärsivät vakavasta resurssipulasta koko 1990-luvun ajan ”.
According to Mr. LAKE in H1, the " insurance regulators were seriously under-resourced throughout the 1990s ".
Väitteensä tueksi hän lainaa Bairdin raporttia (tutkintavaliokunnan kotisivuille lähetetty kirjallinen todiste WE17), jota myös Josh Holmes lainasi (kotisivuille lähetetty kirjallinen todiste WE84 ) kertoessaan vakuutusalan sääntelyyn 1. tammikuuta 1999 osallistuneen henkilökunnan jakautumisesta: ” – – noin kahdensadan vakuutusyhtiön vakavaraisuuden valvontaan osallistui yhteensä alle 135 työntekijää.
He supports his claim by citing the Baird report (WE 17), likewise cited by Mr. HOLMES (WE 84 ) when referring to the breakdown of staff involved in insurance regulation on 1 January 1999: “... the total number of staff involved in the prudential regulation of approximately 200 insurance companies (…) was less than 135.
Vertailun vuoksi todettakoon, että brittiläisiä pankkeja, asuntolainarahastoja ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivia muita kuin EU:n toimielinten jaostoja valvoi noin 135 henkilöä ” (kotisivuille lähetetty kirjallinen todiste nro 17, 2.23.5 kappale).
By way of comparison, there were approximately 135 staff involved in the regulation of 400 authorised UK banks, building societies and UK branches of non-EU institutions” (WE 17, paragraph 2.23.5).
Michael Nassim (kotisivuille lähetetty kirjallinen todiste nro 7) toteaa samaan tapaan, että ” sääntelijöillä ei ollut aina riittävästi resursseja eikä niiden kaikkien henkilöstöllä ollut tarvittavaa osaamista, jotta ne olisivat voineet osallistua tehokkaalla tavalla valvontaprosessiin ja käyttää velvollisuutensa mukaisesti harkinnanvaraisia valtuuksiaan parlamentin tarkoittamalla, vuodesta 1973 lähtien voimassa olleella tavalla.
Mr. NASSIM (WE7) similarly claims that "the regulators were not always sufficiently resourced and did not all possess the necessary skills to make an effective contribution to the regulatory process and responsibly exercise discretionary powers as intended by Parliament from 1973 onwards.
Tämän seurauksena ne eivät hoitaneet tehtäviään kunnolla. ”
As a consequence, they did not properly undertake their functions."
Sillä ei ollut tarpeeksi henkilökuntaa, ja erityisesti ne, jotka osallistuivat valvontatason työhön, eivät olleet riittävän päteviä vaikuttaakseen prosessiin merkittävällä tavalla.
It had inadequate staff and those involved at line supervisor level in particular were not qualified to make any significant contribution to the process.
Vakuutusjaoston sääntelijät olivat täysin riippuvaisia vakuutusmaksuvastuuta, taseen ulkopuolisia eriä, yleisiä teknisiä asioita ja vakuutuksenottajien perusteltuja odotuksia koskevista valtion aktuaariyksikön (GAD) neuvoista, eikä yksittäisillä työntekijöillä ollut tarpeellisia erikoisosaamista tai -kokemusta, jonka turvin he olisivat voineet arvioida riippumattomasti yhtiön tilannetta näiltä osin – –.
Insurance division regulators were fundamentally dependent on GAD for advice on the mathematical reserves, implicit items, technical matters generally and PRE and were not individually equipped with specific relevant skills or experience to assess independently the Society's position in these respects (…).
Henkivakuutusyhtiöiden vakuutusmatemaattisen toiminnan tarkastus oli kaikista käytännön näkökulmista katsottuna GAD:n käsissä, kunnes FSA:n uudelleenjärjestely toteutettiin. ”
For all practical purposes, scrutiny of the actuarial functioning of life offices was in the hands of GAD until the reorganisation under FSA was in place".
Lopuksi Josh Holmes (kotisivuille lähetetty kirjallinen todiste WE84) toteaa, että ” vaikka jäsenvaltioiden annettaisiinkin päättää itse sääntelyresurssien sopivasta määrästä, on kysyttävä, saivatko Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltaiset viranomaiset käyttöönsä riittävät keinot tehdä valvontatyötään, johon sovellettavat vaatimukset määritetään nimenomaan yhteisön lainsäädännössä, joka on ollut voimassa marraskuusta 1992 lähtien.
Finally, Mr. HOLMES (WE 84) concludes by stating that “ even allowing for the discretion which Member States possess in deciding upon an appropriate level of regulatory resources, it must be open to doubt whether the UK provided its competent authorities with the means necessary for supervision, the standard explicitly laid down in the Community legislation since November 1992.
Yhtäältä on kysyttävä, oliko tehtävään varattu riittävä määrä henkilökuntaa.
On the one hand, it must be asked whether in numerical terms sufficient staff were devoted to the task.