natgillin/translations-raw huggingface dataset:
a) jäsenvaltioiden täydellinen etukäteinen kuuleminen myytäessä aseita alueille, joilla kriisien todennäköisyys on suuri, ja lisäksi sellaisen ennalta varoittavien osoittimien eurooppalaisen tarkastusluettelon laatiminen, joka ilmoittaisi asevientilupiin mahdollisesti vaikuttavista tiettyjä loppukäyttäjiä koskevista vakavista ongelmista;
(a) full pre-consultation between the Member States with regard to transfers to regions susceptible to crises, together with the development of an EU checklist of “red flag” early warning indicators to indicate when there are serious concerns with regard to a particular end-user which could impact upon the licensing of arms exports;
b) täydellinen monenkeskinen menettely kuulemisprosessissa liittyen päätökseen lupien myöntämisestä tai epäämisestä ja sen ensimmäisenä askeleena jäsenvaltioiden sitoumus välittää kaikille muille jäsenvaltioille kuulemisten tiedot ja tulokset kaikista kuulemisista, joihin ne osallistuvat etenkin tilanteissa, joissa jokin jäsenvaltio suostuu myöntämään luvan, vaikka jokin toinen jäsenvaltio onkin aiemmin evännyt sen;
(b) a full multilateral approach to the consultation process in connection with decisions to grant or refuse licences, with, as a first step, a commitment by Member States to circulate to all other Member States the substance and result of any consultation to which they are party, particularly in the case of undercutting;
c) kehottaa sisällyttämään kansalliseen lainsäädäntöön kaikki käytännesääntöjen periaatteet, kriteerit ja toimintaohjeet niin, että tämä ei kuitenkaan vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen soveltaa tiukempaa kansallista politiikkaa;
(c) incorporation into national law of all the principles, criteria and operative provisions of the Code of Conduct, on the understanding that this does not affect the right of Member States to operate more restrictive national policies;
d) kaikki EU:n tulevat vientikiellot koskevat sellaisia EU:n yhteisen puolustustarvikeluetteloon tai kaksikäyttöisiä tarvikkeita koskevan asetuksen liitteisiin sisältyviä tarvikeryhmiä, joihin sovelletaan vientikieltoa;
(d) all future EU embargoes to refer to those categories of equipment on the Common Military List or in the Annexes to the Dual-Use Regulation to which an embargo is to apply;
30. jakaa COARMin huolenaiheen säänneltyjen tuotteiden viennin sallimisesta humanitaariseen tarkoitukseen silloin, kun vientilupa normaalisti evättäisiin; hyväksyy sen, että tietynlaiset säännellyt tuotteet voivat edistää konfliktialueiden siviiliväestön turvallisuutta ja hyvinvointia, mutta korostaa, että tätä on tarkasteltava erittäin tiukasti tapauskohtaisesti ja että jäsenvaltiolla on oltava riittävät takeet väärinkäytösten torjumisesta;
Shares the concerns of COARM on the desirability of permitting the export of regulated goods for humanitarian ends in circumstances where an export permit would otherwise be refused; accepts that in conflict regions certain types of regulated goods may contribute to the security and welfare of the civilian population, but stresses that this must be investigated very strictly on a case by case basis, with the Member States being given sufficient guarantees against abuses;
39. kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita valvomaan tiukasti loppukäyttäjätodistusten noudattamista ja erityisesti ilmoituksia lopullisesta määrämaasta, uudelleenvientikieltoa ja vakuutusta siitä, että tuotteita käytetään ainoastaan ilmoitettuun tarkoitukseen;
Calls on the Council and the Member States to strictly monitor compliance with end user certificates, and in particular with notifications concerning the country of final destination, the ban on re-export and the declaration that the goods will not be used for purposes other than the stated use;
41. kehottaa jäsenvaltioiden hallituksia suorittamaan käytännesääntöjen perinpohjaisen tarkastelun ottaen huomioon edellä mainitut vaatimukset ja suositukset ja kuullen eri osapuolia, kuten parlamentteja ja kansalaisjärjestöjä;
Calls on the governments of Member States to conduct a thorough review of the Code of Conduct, taking into account the demands and recommendations mentioned above and consulting relevant parties such as parliaments and non-governmental organisations;
Kesäkuun 8. päivänä 1998 hyväksytyt aseiden vientiä koskevat Euroopan unionin käytännesäännöt määrittivät vähimmäisnormit, joita noudatetaan jäsenvaltioiden myöntäessä tavanomaisten aseiden vientilupia.
The EU Code of Conduct on Arms Exports adopted on 8 June 1998 laid down minimum standards for the issuing of export licences for conventional armaments by the Member States.
Käytännesäännöt käsittävät kahdeksan määritysperustetta ja 12 toiminnallista määräystä.
It consists of 8 determination criteria and 12 operative provisions.
Ne ovat toistaiseksi laajimmat kansainväliset asevientiä koskevat määräykset.
Up to the present day, it is the most comprehensive international arms export control regime.
Neuvosto ja etenkin sen COARM-työryhmä sekä jäsenvaltiot yrittävät jatkuvasti löytää keinoja parantaa tavanomaisten aseiden viennin valvontaan liittyvää avoimuutta, vuoropuhelua ja yhdenmukaisuutta.
The Council, in particular its COARM Working Party, and the Member States try continuously to find ways to strengthen transparency, dialogue and convergence in the area of the export control of conventional arms.
Tärkeimmät saavutukset, jotka mainitaan viidennessä vuosittaisessa kertomuksessa ja liitteenä olevassa kokoelmassa, ovat käytännesääntöjen käyttäjän opas, epäysilmoitusten keskustietokannan perustaminen, asekauppaa koskeva yhteinen kanta, tarkistettu puolustustarvikeluettelo sekä pyrkimys panna alulle käytännesääntöjen tarkistus vuonna 2004.
The major achievements mentioned in the Fifth Annual Report and the attached Compendium are a User's Guide to the Code of Conduct, the establishment of a central database for denial notifications, the Common Position on arms brokering, a revised list of military equipment and the intention to initiate a review of the Code in 2004.
Euroopan parlamentti pitää käytännesääntöjen parannuksia myönteisinä kuten edellisinäkin vuosina.
As in previous years, the European Parliament welcomes the improvements of the Code.
Se on kuitenkin huolissaan, koska sen suosituksia ei edelleenkään panna toimeen.
It is concerned, however, about the continuous lack of implementation of its recommendations.
Erityisesti Euroopan parlamentin kehotus tehdä käytännesäännöistä oikeudellisesti sitovat on edelleenkin hyvin tärkeä.
In particular, the European Parliament's call for the Code to be legally binding still remains relevant.
Lisäksi 22. huhtikuuta 2004 annetussa vuotuisessa ihmisoikeuksia koskevassa mietinnössä korostetaan, että "EU:n ihmisoikeustoimia on monesti heikentänyt se ( ... ) että jäsenvaltiot jättävät järjestelmällisesti noudattamatta aseiden vientiä koskevia EU:n käytännesääntöjä."
Moreover, the Annual Report on human rights of 22 April 2004 stresses that “EU human rights policies have been undermined by (…) Member States systematically not maintaining a restrictive application of the EU Code of Conduct on Arms Exports”
P5_TA(2004)0376 , 30 kohta.
P5_TA(2004)0376 , paragraph 30. .
Joulukuussa 2003 määritetyssä Euroopan turvallisuusstrategiassa todetaan, että suurimmat EU:hun kohdistuvat uhat ovat alueellinen epävakaus, hajoavat valtiot, järjestäytynyt rikollisuus ja kansainvälinen terrorismi.
The European Security Strategy of December 2003 identifies regional instability, failing states, organised crime and international terrorism as key threats for the EU.
Vaikka strategia-asiakirjassa ei sitä nimenuomaisesti mainitakaan, valvomaton asevienti EU:n ulkopuolelle voi pahentaa näitä uhkia merkittävästi.
Although the strategy paper does not mention it specifically, uncontrolled arms exports to recipients outside of the EU can increase significantly these threats.
Tässä yhteydessä on syytä ottaa huomioon, että 80 % EU:n aseviennistä suuntautuu Euroopan ulkopuolisiin maihin.
In this context, it is necessary to take into consideration that 80 per cent of EU arms exports goes to non-European countries
Lisäksi laajentuminen on lisännyt EU:n osuutta kansainvälisestä asekaupasta yleensä ja erityisesti sen osuutta pienten ja kevyiden aseiden kaupasta.
Moreover, enlargement has increased the EU's share in the international arms trade in general and in the production of small and light weapons in particular.
Näin ollen yhteinen asevientiä koskeva politiikka on hyvin tärkeää.
Thus, a clear common arms export policy is very important.
EU:n asevientipolitiikan yhdenmukaistaminen kolmansien maiden kanssa vahvistaa myös yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehystä, johon se kuuluu.
The harmonisation of the EU’s arms export policy vis-à-vis third countries will also strengthen the Common Foreign and Security Policy (CFSP) framework, in which it takes place.
Asialla on erityinen merkitys, kun otetaan huomioon 1. toukokuuta 2004 tapahtunut laajentuminen, jolloin EU:hun liittyi 10 uutta jäsenvaltiota.
This is particularly relevant in regard to enlargement on 01 May 2004, when 10 new Member States joined the EU.
1) Kansallisten selvitysten yhdenmukaistaminen
1) Harmonisation of national reports
Jäsenvaltioiden kansalliset kertomukset muodostavat vuotuisen mietinnön perustan.
The Member States’ national reports form the basis of the annual report.
Näiden kertomusten yhdenmukaistamisessa ei ole kuitenkaan saavutettu juurikaan edistystä neljännen vuotuisen mietinnön esittämisen jälkeen.
However, little progress has been achieved in the harmonisation of these reports since the publication of the fourth annual report.
Vaikka kaikkien jäsenvaltioiden pitäisikin antaa kunkin vastaanottajamaan osalta tiedot myönnettyjen lupien määrästä, lupien arvosta euroina (jos tiedot ovat saatavissa), lupien epäämistapausten määrästä sekä epäysperusteista, SIPRIn vuoden 2004 vuosikirjassa korostetaan, että jotkin hallitukset eivät ole vieläkään halukkaita tai eivät pysty toimittamaan tarvittavia tietoja.
Although all Member States should provide data for each recipient country on the number of licences issued, on the value of licences issued in Euros (if available), on the value of arms exports in Euros (if available), on the number of licence refusals and on the criteria numbers on which refusals are based, the SIPRI Yearbook 2004 highlights that some governments are still unwilling or unable to submit the necessary data.
Liitteen taulukosta A ilmenee, että Tanska, Ranska, Saksa, Kreikka ja Irlanti eivät anna tietoja aseviennin arvosta, kun taas Alankomaat ja Portugali eivät anna tietoja myönnettyjen lupien arvosta.
Table A in the Annex shows that Denmark, France, Germany, Greece and Ireland do not provide data on the value of arms exports, whereas the Netherlands and Portugal do not submit data on the value of licences issued.
Tämä on selvästi EU:n aseviennin täydellisen avoimuuden ja parlamentaarisen valvonnan esteenä.
This is a clear obstacle to complete transparency and parliamentarian control of EU arms exports.
Toinen ongelma on eri jäsenvaltioiden antamien tietojen yhteensopivuuden puute.
Another problem is the lack of compatibility of the data provided by each Member State.
Esimerkiksi Itävalta antaa tietoja vain "sotatarvikkeista" mutta ei muista kuin sotatarvikkeista.
For example, Austria only provides data on ‘war material’, but not on ‘non-war material’
Epäysten jako maantieteellisten alueiden mukaan Italian, Portugalin, Espanjan, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan kertomuksissa on tervetullut uudistus.
The breakdown of the denials by geographical region in the national reports of Italy, Portugal, Spain, Sweden and the United Kingdom is a welcome development.
SIPRIn vuosikirjassa todetaan kuitenkin aivan oikein, että annettujen tietojen arvo muodostaa ongelman, koska joissakin tapauksissa aluekohtaisten epäysten summa ei vastaa epäysten kokonaismäärää.
The SIPRI Yearbook, however, points out correctly that the value of the data provided is problematic, as in some instances the sum of denials per region does not fit the total number of denials
Yhteisön sisäisen kaupan jälkeen tällaiset vientiluvat liittyvät edelleen useimmin Balkanin maihin, Venäjään, Ukrainaan sekä Kaukasuksen alueeseen.
After intra-Community trade, the second largest number of export licences concerned are still the Balkan countries, Russia, the Ukraine and the Caucasus region.
Aloitettujen neuvottelujen kokonaismäärä, 68, ja vastaanotettujen neuvottelupyyntöjen määrä, 48, vaikuttavat pieniltä suhteessa 411 epäykseen ja yli 36 000 myönnettyyn lupaan.
The total number of consultations initiated, at 68, and of consultations received, at 48, appear low in relation to the 411 denials and more than 36000 licences granted.
Lisäksi epäysten määrä väheni 54:llä, kun taas myönnettyjen lupien määrä kasvoi yli 11 000:lla.
Moreover, the number of denials decreased by 54, whereas the number of licences issued increased by more than 11000.
Ainoa merkille pantava edistysaskel oli se, että "tuotteiden loppukäytön osoittaminen" lisättiin vähimmäisperusteisiin, jotka loppukäyttäjää koskevassa todistuksessa on ilmoitettava.
The only noteworthy development is that the "indication of the end-use of the goods" was included into the minimal details to be set out in an end-user certificate.
Kuitenkaan kunnianhimoisempia tavoitteita, jotka sisältyivät Euroopan parlamentin edelliseen vuotuiseen kertomukseen, ei ole toteutettu.
However, the more ambitious recommendations of the previous annual report of the European Parliament have not been implemented.
Koska tällainen valvontajärjestelmä voi ylittää pienten valtioiden ja joidenkin uusien jäsenvaltioiden kapasiteetin, jäsenvaltioiden tulisi harkita jälleen vakavasti mahdollisuutta perustaa EU:n yhteinen valvontajärjestelmä.
As such a monitoring system may exceed the capacities of small states and of some of the new Member States, the Member States should again give serious consideration to the possibility of setting up a common EU monitoring system.
Euroopan aseviennin valvontavirasto voisi silti olla sopiva vastapuoli suunnitellulle Euroopan asehankintalaitokselle, kun kyse on tuotannosta ja hankinnoista.
A European arms export control agency could still be a suitable counterpart to the planned armaments agency in the area of production and procurement.
3) Aseiden välitys
3) Arms brokering
Asekaupan valvontaa koskeva yhteinen kanta, jonka neuvosto hyväksyi kesäkuussa 2003, on erinomainen saavutus.
The Common Position on the control of arms brokering, which was adopted by the Council in June 2003, is an outstanding achievement.
Se sisältää asekaupan määritelmän, velvoitteen hankkia toimivaltaisilta viranomaisilta lisenssi tai kirjallinen lupa kauppaa varten, asekauppaa koskevien tietojen vaihto sekä asianmukaisten pakotteiden käyttöönotto.
It includes a definition of brokering activities, the obligation to obtain a licence or written authorisation for brokering activities by the competent authorities, the exchange of information on arms brokering and the establishment of adequate sanctions.
Yhteisen kannan tehokkuuden lisäämiseksi luvan asekauppiaana toimimiseen ja asekauppiaiden rekisteröinnin tulisi olla pakollinen.
In order to improve the effectiveness of the Common Position, the authorisation to act as an arms broker and the registration of arms brokers should be compulsory.
Lisäksi yhteisen kannan määräyksiä tulisi Yhdysvaltain lainsäädännön esimerkin mukaisesti voida soveltaa myös EU:n alueen ulkopuolella oleviin EU:n kansalaisiin ja yrityksiin.
Moreover, the provisions of the Common Position, following the example of US legislation, should also be applicable to EU citizens and companies outside the territory of the EU.
Tässä suhteessa Itävallan, Belgian, Suomen, Ranskan, Saksan, Alankomaiden ja Ruotsin toimia voidaan pitää esimerkkeinä parhaista käytännöistä.
In this regard, the efforts of Austria, Belgium, Finland, France, Germany, the Netherlands and Sweden can serve as examples of best practice.
Jäsenvaltiot eivät ole kuitenkaan sisällyttäneet aseiden kuljetuksia ja aseiden rahoitusta asekauppaa koskevaan lainsäädäntöönsä, mikä on usein estänyt asetoimitusten estämisen tapauksissa, joissa käytännesääntöjä ei selvästikään ole noudatettu.
However, Member States have not included arms transporting and arms financing services into their arms brokering legislation, which has prevented in several cases the interception of arms exports to recipients, where the standards laid down in the Code are clearly not respected.
Vielä huolestuttavampaa on se, että yhteisessä kannassa ei nimenomaisesti kielletä kauppaa sellaisilla välineillä, joita käytetään kuolemanrangaistukseen, kidutukseen tai muuhun julmaan, epäinhimilliseen ja alentavaan kohteluun.
Even more worryingly, the Common Position does not prohibit explicitly the brokering of equipment for capital punishment, torture and other cruel, inhuman and degrading treating.
4) Epäämisilmoitusten antamisjärjestelmä
4) The Denial Circulation System
Käytännesääntöjen käyttäjän opas on parantanut huomattavasti epäämisilmoitus- ja kuulemisjärjestelmää, koska siinä tulkitaan ja selvennetään käytännesääntöjen toimintaohjeita.
The User's Guide to the Code of Conduct has significantly improved the system of denial notifications and consultations, as it interprets and clarifies the operative provisions of the Code of Conduct.
Siksi määräysten erilainen tulkinta eri jäsenvaltioissa on nyt vähemmän todennäköistä, ja porsaanreikiä on suljettu.
Diverging interpretations of the provisions by different Member States are, therefore, less likely and loopholes have been closed.
Oppaan neljä tärkeintä osaa ovat epäämisen määritteleminen, epäysilmoituksessa edellytettävät tiedot, epäämisilmoitusten peruuttaminen sekä epäämisilmoituksiin ja kuulemisiin liittyvien menettelyjen selventäminen.
The four major parts of the Guide are the definition of a denial, the necessary information for a denial notification, the revocation of denial notifications and the clarification of the procedures for denial notifications and consultations.
Lisäksi on päätetty perustaa keskitetty epäämistietokanta neuvoston sihteeristöön Brysseliin.
Furthermore, it has been decided to set up a central denial database at the Council Secretariat in Brussels.
Se on jäsenvaltioille tärkeä tietolähde ja ensimmäinen askel kohti entistä koordinoidumpaa EU:n asevientipolitiikkaa.
It represents a valuable information resource for Member States and is a first step towards more co-ordinated EU arms exports policies.
Seuraavan vaiheen tulisi olla kuulemisten sisällön ja tulosten automaattinen välittäminen kaikille jäsenvaltioille.
The next step should be the automatic circulation of the substance and outcomes of consultations to all Member States.
5) Vuoropuhelu ehdokasvaltioiden ja kolmansien maiden kanssa
5) Dialogue with candidate countries and third countries
Vaikka Euroopan unioniin liittyikin 1. toukokuuta 2004 kymmenen uutta jäsenvaltiota, jolloin ne tulivat samalla täysin käytännesääntöjen piiriin, vuoropuhelua EU:n ja jäljellä olevien ehdokasvaltioiden – Bulgarian, Romanian ja Turkin – välillä on jatkettava.
Although ten new Member States joined the European Union on 01 May 2004 and, thus, were fully incorporated into the system of the Code of Conduct, the dialogue between the EU and the remaining candidate countries - Bulgaria, Romania and Turkey - has to continue.
Sitä voitaisiin jatkaa esimerkiksi epävirallisissa vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välisissä COARM-kokouksissa, kuten Puolan ja Ruotsin hallitukset ovat esittäneet.
This could take, for example, the form of the informal COARM meetings between old and new Member States as initiated by the Polish and Swedish governments.
Epäysilmoitukset olisi välitettävä kyseisille maille, ja EU:n tulisi vaihtaa niiden kanssa asevientiä koskevia kansallisia raportteja.
Denial notifications should be forwarded to these countries, and the EU should exchange national reports on arms exports with them.
Ehdokasvaltioiden pitäisi puolestaan panna käytännesäännöt täytäntöön asianmukaisella tavalla hyväksymällä asiaa koskevaa kansallista lainsäädäntöä.
The candidate countries should, for their part, adopt national legislation to duly transpose the Code.
Lisäksi käytännesääntöjen edistämistä assosioituneissa maissa ja uusissa naapurimaissa, kuten Ukrainassa, Valko-Venäjällä tai Serbiassa ja Montenegrossa, on tehostettava.
Furthermore, the promotion of the Code of Conduct in associated and the new neighbouring countries, e.g. Ukraine, Belarus or Serbia and Montenegro, has to be intensified.
Valitettavasti viides vuosikertomus ei tuo asiaan konkreettista parannusta.
Unfortunately, the Fifth Annual Report does not provide concrete improvements in this regard.
Jäsenvaltiot voivat esimerkiksi seurata Alankomaiden hallituksen esimerkkiä ja kertoa ehdokasvaltioille ja muille asiasta kiinnostuneille valtioille käytännesääntöjen käytännön toteutuksesta.
Member States can follow, for instance, the example of the government of the Netherlands, which has introduced candidate and other interested countries to the practical implementation of the Code of Conduct.
6) EU:n yhteinen puolustustarvikeluettelo
6) EU Common List of Military Equipment
EU:n yhteisen puolustustarvikeluettelon ensimmäinen päivitys kesäkuun 2000 jälkeen ja sen julkaisu virallisessa lehdessä ovat tärkeä askel kohti käytännesääntöjen yhdenmukaistamista ja vahvistamista.
The first update of the EU common military list since June 2000 and its publication in the Official Journal is an important contribution to the harmonisation and strengthening of the Code of Conduct.
Se perustuu Wassenaarin järjestelyn ampumatarvikeluettelon numerointijärjestelmään.
It will be based on the numbering system of the Wassenaar Arrangement Munitions List.
7) Käytännesääntöjen perusteen 8 täytäntöönpano
7) Implementation of Criterion 8 of the Code of Conduct
Peruste 8 koskee niin kutsuttua "kestävän kehityksen" vaatimusta, ja se määrittää aseviennin yhteensopivuuden vastaanottajamaan teknisen ja kapasiteetin kanssa.
Criterion 8 is the so-called "sustainable development" criterion and determines the compatibility of arms exports with the technical and economic capacity of the recipient country.
Koska tämä peruste on erityisen tärkeä kriisien estämisessä ja kestävässä kehityksessä sosiaalisesti vähemmän kehittyneissä maissa, tutkimus, joka pantiin alulle sen soveltamista koskevien suuntaviivojen kehittämiseksi, on tervetullut.
As this criterion is particularly important with regard to crisis prevention and sustainable development in socially less developed countries, the survey that was initiated to develop guidelines for its application is welcome.
Tavoitteena tulisi olla sen estäminen, että liiallinen asetuonti vaarantaisi jonkin maan sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen.
The objective should be to prevent too high a level of arms imports from jeopardising the social and economic development of a country.
8) Lähitulevaisuuden ensisijaiset suuntaviivat
8) Priority Guidelines for the Near Future
Viidennessä vuosikertomuksessa on esitetty yhteensä yhdeksän ensisijaisista suuntaviivoista, joista Euroopan parlamentille ovat erityisen tärkeitä seitsemäs (kehitetään vuoropuhelua Euroopan parlamentin kanssa) ja yhdeksäs (tarkistetaan käytännesääntöjä).
The Fifth Annual Report has identified in total 9 priority guidelines, of which guideline number 7 ("development of dialague [sic!] with the European Parliament") and number 9 ("Review of the Code of Conduct") are of particular importance for the European Parliament.
Parlamentin kanssa käytävän vuoropuhelun tehostaminen on merkittävä askel kohti EU:n aseviennin entistä parlamentaarisempaa valvontaa, ja se parantaa käytännesääntöjen demokraattista legitiimiyttä.
Increasing the dialogue with the Parliament will be a significant step towards more parliamentarian scrutiny of EU arms exports and will enhance the democratic legitimacy of the Code of Conduct.