natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Väitöksen muualla kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa tapahtuneesta vilpillisestä myynnistä esitti muun muassa vakuutuksenottaja Seymour (H7), joka oli ottanut vakuutuksensa Belgiassa ja kertoi, että ELASin myyntihenkilöstö oli lähestynyt mahdollisia asiakkaita eri puolilla Euroopan yhteisöä väittämällä, että lakimuutosten vuoksi sijoittaminen ELASin eläkevakuutuksiin oli mahdollista.
Reporting further mis-selling allegations outside of the UK, Mr. SEYMOUR (H7), a policyholder who took out his policy in Belgium, related that "ELAS sales personnel approached potential customers throughout the Community stating that it was possible to invest in ELAS pension policies due to changes in the law.
"Myyntihenkilöstö vakuutteli, että vakuutuksia kutsuttiin “kansainvälisiksi” ja että niitä hallinnoitiin erillään Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella toimivasta sivuliikkeestä käsin."
It stated that these policies were called “international” policies and were separately administered by a branch office outside the UK ..."
Eräs toinen esite
Another document
Toimitetut myyntiesitteet, ks. WE53. osoitti, että ELAS oli väittänyt tarjoavansa jonkinlaisen " tasoittavan rahaston ", jonka toiminta perustui varojen keräämiseen: " ELAS väitti eläkevakuutusrahastonsa olevan jonkinlainen tasoittava rahasto, joka pitää varantotalletuksia.
Sales documents were submitted, see WE53. proved that ELAS had been claiming to provide something of a "smoothing fund" based on the build up of reserves: " ELAS claimed it was running its pension fund as a smoothing fund by holding reserves.
Voitto-osuudet jaettiin vuosittain ja niiden sanottiin olevan taattuja.
The bonuses were declared annually and were specified as being 'guaranteed'.
Kaikkien esitteiden takakannessa korostettiin sääntelyn perustuvan Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöön.
All documents stressed regulation in the UK in the back page ...
Minulle vakuutettiin lisäksi, että eläkerahaston sääntely perustui yksinomaisesti Yhdistyneessä kuningaskunnan lainsäädäntöön, joten olin varma näkemieni ja kuulemieni seikkojen paikkansapitävyydestä.
I was also assured that it was exclusively regulated in the UK so I felt sure that what I had seen and been told was correct.
Myyntihetkellä yhtiö vakuutti mahdollisille ostajille, että kansainvälisiä vakuutuksia hallinnoitiin erillään Yhdistyneen kuningaskunnan tuottorahastosta."
At the point of sale the company had assured potential purchasers that the 'international' policies were separate from the UK with-profit fund."
Vakuutuksenottaja Seymour lisäsi, että myyntikäynneillään Belgiaan vuonna 1994 ELASin edustajat kertoivat hänelle, että heillä oli valtuudet harjoittaa tämänkaltaisia myyntitoimintaa Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella.
Mr. SEYMOUR added that during an ELAS sales visit to Belgium in 1994, ELAS representatives informed him that " they were authorized to make such sales outside the UK .
"Lisäksi he (ELASin edustajat) painottivat, että myyntimateriaalin tiedot olivat oikein ja liiketoiminta vakaata, koska heidän sijoitustoimintaansa säänteli "luotettava Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelyviranomainen"."
They also stressed that the content of their sales material was accurate, that the conduct of their business (was) sound, because their investment activity was regulated by the 'reliable UK regulator' (words of the ELAS representatives)."
Joukko muita kuin Yhdistyneen kuningaskunnan vakuutuksenottajia esitti väitteitä vilpillisestä myynnistä tai virheellisten tietojen antamisesta.
A number of other non-UK policyholders reported allegations of mis-selling or mis-representation of facts.
Vakuutuksenottaja Patrick McCarthy (WE-FILE16) kertoi, että hänen päätökseensä liittyä Equitable Lifeen vaikutti Equitablen väitös, että se oli Irlannin vakuutusasioista vastaavan asiamiehen (IOI) jäsen .
Policyholder Mr. McCARTHY (WE-FILE16) reported that his decision to join Equitable Life was influenced by the Equitable's claim that it was a member of the "Insurance Ombudsman of Ireland Scheme".
Irlantilainen vakuutuksenottaja Jim Berry (WE-FILE13) kysyi, miten oli mahdollista, että Equitable oli saattanut näissä olosuhteissa tuottaa uutta liiketoimintaa (Irlannissa) niinkin myöhään kuin huhtikuussa 2000. "
Mr. BERRY (WE-FILE13), an Irish policyholder, asked how it was possible that " the Equitable, in its circumstances, could be allowed to write new business (in Ireland ) as late as April 2000.
Tämä oli mahdollista vain, koska sääntelyviranomainen oli jättänyt räikeästi noudattamatta velvollisuuksiaan ."
It could only do so because of gross dereliction of duty on the part of the Regulating Authority."
Vakuutuksenottaja Jack Duggan (WE-FILE14) väitti, että ostohetkellä hänelle oli vakuutettu, että Equitablen vakuutukseen sovellettiin Irlannin lainsäädäntöä .
Policyholder Mr. DUGGAN (WE-FILE14) claimed the Equitable policy had been sold to him as being " subject to the laws of Ireland ".
Vakuutuksenottaja Frank Troyn (WE-FILE4) mielestä vakuutus oli myyty hänelle vilpillisesti joulukuussa 1999, sillä yhtiö oli vaikeuksissa Yhdistyneen kuningaskunnan eläkerahastovelkojensa kanssa, eikä asiasta oltu kerrottu hänelle .
Policyholder Mr. TROY (WE-FILE4) considered he was mis-sold his policy in December 1999 as " the company had major difficulties with its liabilities to pension funds in the UK ... and I was not made aware or privy to this."
Vakuutuksenottaja Patrick O'Farrell (WE-FILE9) valitti, ettei hänelle kerrottu koskaan rahastoa väijyvästä mahdollisesta takuutuottoisten vakuutusten velasta tai siitä, että hänen eläkerahastonsa saattaisi joutua velan osarahoittajaksi .
Policyholder Mr. O'FARRELL (WE-FILE9) complained that he " was never informed of the potential GAR liability looming over the fund and the possible consequences to my pensions funds having to partly finance that liability."
EL-yhtiön entinen Irlannin myyntiedustaja Seamus Power antoi tähän liittyen mielenkiintoisen lausunnon (WE-FILE2), jossa hän kertoi lukeneensa takuutuottoisiin vakuutuksiin liittyvistä ongelmista Sunday Times -sanomalehdestä loppuvuodesta 1998. "
An interesting statement in this context was made by Mr. Seamus POWER, a former EL sales representative in Ireland (WE-FILE2), who said that he had heard " about the GAR issue through the Sunday Times in late 1998.
Tuolloin myyntihenkilöitä oli noin 12, eikä kukaan ollut kuullut takuutuottoisista eläkevakuutuksista, sillä niitä ei oltu koskaan myyty Irlannissa.
By then there were about 12 sales people and none of us had ever heard about the guaranteed annuities, as they were never sold in Ireland .
Kysyimme johdolta tilanteesta ja meille kerrottiin, ettei asia kuulunut meille, ja meitä kehotettiin jatkamaan myyntitoimintaamme."
We asked the management about the situation and were told it was nothing to do with us and to get on with the sales."
Kun Seamus Power oli kuullut tuomioistuimessa heinäkuussa 1999 käsiteltävästä asiasta, hänelle oli kerrottu, ettei asialla ollut mitään tekemistä ulkomaisten sivuliikkeiden kanssa, sillä vakuutuksia ei myyty Irlannissa, ja että heidän rahastonsa oli "suojattu" .
Hearing about the Court case coming up in July 1999, he was told " as not having anything to do with the International Branch as these policies were never sold here and our funds were 'ring-fenced'."
Kun yhtiö hävisi asian tuomioistuimessa, " meitä kehotettiin jatkamaan myyntiä, sillä meidät oli "suojattu", eikä epäedullisinkaan lopputulos vaikuttaisi meihin.
After the lost appeal case " we were told to keep selling as we re 'ring-fenced' and would not be affected by the outcome even in the worst case ...
Jatkoimme myyntiä, ja yhtiö palkkasi lisää myyntihenkilöstöä.
We continued to sell and more sales staff were recruited during this time ...
Kun EL-yhtiöltä kiellettiin uuden liiketoiminnan tuottaminen, meidät kaikki irtisanottiin.
When EL was closed to new business, we were all made redundant.
Sitten tulivat seuraamukset, joiden mukaisesti useat vakuutuksenottajat joutuivat valitsemaan joko 10 prosentin vakuutusarvon alennuksen tai sijoitustensa säilyttämisen välillä.
Then the penalties were introduced and locked many policyholders into the position of either taking a 10% reduction in policy value or staying invested.
Nähtävästi EL-yhtiön johto tiesi yhtiön merkittävistä sisäisistä ongelmista vuonna 1998, ja mielestäni kaikki tuon jälkeen myydyt vakuutukset pitäisi mitätöidä".
It appears that the management of EL knew there were significant problems within the Society in 1998 and I think all policies sold after this date should be void."
H4:ssa Mary O'Dea ilmoitti, että Equitable Lifen Irlannin sivuliike oli toiminnassa 1991–2001 ja siltä kiellettiin uusi liiketoiminta joulukuussa 2000 samanaikaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pääkonttorin kanssa.
In H4, Ms O'DEA stated that Equitable Life operated its Irish branch from 1991 to 2001 and closed to new business in December 2000 at the same time as the UK Head office.
Siten esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2001 toteutettua vakuutusarvon 16 prosentin leikkausta ei sovellettu irlantilaisiin vakuutuksiin.
So, for example, the 16% policy value reductions which applied in the UK in 2001 did not apply to Irish policies."
Charles Thomson vahvisti kuitenkin, että Irlannissa tapahtunut liiketoiminta oli osa yhtiön ainoaa tuottorahastoa.
He confirmed however that the Irish business was nonetheless part of the Society’s single with-profits fund.
WE-CONF28:ssa tuotiin kuitenkin esille, että vaikka irlantilaisten vakuutusten vakuutusarvoa ei leikattu 16 prosenttia heinäkuussa 2001, " vastineeksi irlantilaisten vakuutuksenottajien seuraamukset olivat korkeampia ja voitto-osuudet alhaisempia " .
But WE-CONF28 highlighted that, although it was correct that the Irish policies had not suffered the 16% policy value reduction in July 2001, " to compensate for this, higher penalties and lower bonuses were awarded to Irish policyholders."
Ks. lisätietoja WE-CONF28:n liitteissä.
see further details in the annexes to WE-CONF28.
WE-CONF21:ssa todettiin, että EL-yhtiön tuote-esitteissä ei todettu missään, että irlantilaiset sijoitukset pidettäisiin jotenkin erillään muista tuottorahastoista .
WE-CONF21 stated that "there existed nothing in EL's product literature which stated that Irish investments would somehow be kept separate from the rest of the with-profits funds."
WE80:ssa lausuntoon yhtyi Isfra väittäen, että " väitteiden, joiden mukaan EL olisi puhunut irlantilaisen suojatun rahaston olemassaolosta, tueksi ei oltu esitetty todisteita ".
This statement was supported by ISFRA in WE80 claiming that " no evidence has been presented to support the allegations that EL were representing that an Irish 'ring-fenced' fund existed".
WE-CONF28:ssa esitetyt todisteet puhuivat kuitenkin tätä lausuntoa vastaan ja osoittivat, että 14. maaliskuuta 2000 Dublinissa pidetyssä EL-yhtiön lehdistötilaisuudessa " Equitable Lifen Yhdistyneen kuningaskunnan kansainvälinen aktuaari Terry Curtis oli todennut, että muutoksenhakutuomioistuimen päätöksellä ei ollut vaikutusta irlantilaisiin vakuutuksenottajiin, jotka oli suojattu Yhdistyneen kuningaskunnan vakuutuksenottajista ".
This statement was however not supported by evidence in WE-CONF28, which proved that at an EL press conference in Dublin on 14 March 2000 " Terry Curtis, International Actuary of Equitable Life UK ... stated that the Court of Appeal ruling had no impact on Irish policyholders who are ring-fenced from their UK counterpoints."
Myös WE-CONF28:ssa korostettiin, että EL-yhtiö oli käynnistänyt tässä lehdistötilaisuudessa Eurooppalaisen rahastonsa Irlannissa vain 4 kuukautta ennen kuin kupla puhkesi ylähuoneen päätöksen muodossa.
WE-CONF28 also underlines the fact that this press conference, " just 4 months before the bubble burst in the form of the House of Lords ruling, had been used by EL to launch its 'European Fund' in Ireland...
Teko oli vastuuton ja häijy.
This was irresponsible and sinister.
Rahaston markkinoille tuonnin ajoitus osoittaa selvästi, että yhtiön tarkoituksena oli ansaita Irlannin markkinoilta mahdollisimman paljon rahaa.
The timing of the launch indicates clearly that the Society was intent on extracting the maximum amount of money from the Irish market ..."
Molemmat lausunnot osoittavat selkeästi, että EL viittasi julkisesti erilliseen irlantilaiseen rahastoon ja antoi irlantilaisten vakuutuksenottajien uskoa virheellisesti, että he olivat ostaneet osuuden EL-rahastosta, joka oli erillään Yhdistyneen kuningaskunnan päärahastosta.
Both statements clearly indicate that EL was publicly referring to a separate Irish fund, and making Irish policyholders falsely believe that they were - or had been - buying into an EL fund which was separate from the main UK fund.
Viitaten EL-yhtiön väitettyihin kansainvälisiin vakuutuksiin vakuutuksenottaja Seymour (H7) kertoi myös, että kun lehdistö raportoi laajasti Equitable Lifen ongelmista vuoden 1999 lopulla, Equitable kirjoitti kaikille "kansainvälisille" vakuutuksenottajille tammikuussa 2000 vakuutellen, että heidän vakuutuksensa olivat todellakin erillisiä ja ettei mikään yhtiön Yhdistyneen kuningaskunnan rahastoa koskeva tuomioistuimen päätös vaikuttaisi niihin .
Referring to EL's alleged 'International Policies' Mr. SEYMOUR (H7) also reported that when problems at Equitable Life were being widely reported in the press in late 1999, Equitable wrote to all 'international' policyholders in January 2000 " reassuring them that their policies were indeed separate and would be unaffected by any court ruling on the company’s UK funds.
"Yhtiö myönsi vasta tuomioistuimen päätöksen jälkeen, ettei väite pitänyt paikkaansa.
It was only subsequent to the Court case that the company admitted that this was not true.
ELAS kertoi 14. elokuuta 2000 päivätyssä kirjeessä, että tuomioistuimessa hävityn asian johdosta kaikkien vakuutuksenottajien takuutuottoisten vakuutusten voitto-osuuksia leikattaisiin ja että yhtiö oli myytävänä."
On 14 August 2000 ELAS wrote to say that as a result of the loss of the Court case with profit bonuses would be reduced for 'all' types of policyholders and that the society was up for sale."
Jäljennös tutkintavaliokunnalle toimitetusta kirjeestä.
Copy of the letter submitted to the committee.
4c) Väitteet vakuutustenottajien sopimusten muuttamisesta
4c) Allegations of 'churning' policyholders' contracts
WE72:ssa Simon Bain väitti, että 1990-luvun puolivälissä Equitable Life oli laatinut strategian, jolla vastata korkokantojen jyrkkään pudotukseen, joka oli kasvattanut yhtiön velkoja dramaattisesti takuutuottoisten vakuutusten vuoksi ja uhannut yhtiön vähimmäisvarantojen marginaaleja.
In WE72 Mr. BAIN claimed that in the mid-1990s Equitable Life had devised a strategy to counter the sharp fall in interest rates which had increased dramatically its liabilities due to the GAR-policies on its books and threatened its minimum reserves margins.
Siten EL oli ehdottanut vakuutuksenottajille uudentyyppistä eläkesuunnitelmaa, jossa oli mahdollista lykätä annuiteettia 75 ikävuoteen saakka ja lunastaa välittömästi 25 prosenttia verottomana käteishyvityksenä ja nostaa tuottoja.
Thus, EL would have proposed to policyholders " a new-style pension plan which would enable deferring an annuity until age 75, but claiming the 25% tax-free cash immediately, and drawing down income in the meantime.
Hallinnoitavien eläkkeiden houkutukset olivat voimakkaita:
The attractions of ‘managed pensions’ were powerful:
1) hallinnoitavien eläkkeiden myyntiä voisi edistää toteamalla, että eläkevakuutusten korot saattavat lähteä uuteen nousuun
(1) they could be sold on the story that annuity rates might go up again
2) uuden eläketuotteen myynti loisi uutta liiketoimintaa
(2) they would create ‘new business’ from selling a new pension product
3) hallinnoitavat eläkkeet loisivat käteisvaroja verottomasta könttäsummasta ja tuloista, ja varat voitaisiin sijoittaa muihin EL-tuotteisiin
(3) they would generate cash from the tax-free lump sum, and the income, which could be invested in other EL products
4) takuutuottoisten vakuutusten ottajat menettäisivät takuunsa, mikä vähentäisi velkoja merkittävästi.
(4) policyholders with guaranteed annuity rates would lose their guarantees, offering potential significant reduction of liabilities."
Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 1995 yleiset vaalit (jotka työväenpuolueen suosikki voittaisi) olivat vain kahden vuoden päässä, joten " EL-yhtiön myyntihenkilöstö lähestyi varakkaita asiakkaitaan, jotka olivat yli 50-vuotiaita tai lähestyivät tuota ikää, ja ehdotti heille " tuotonnostoa "
As in 1995 the UK general election - with Labour favourite to win - was only 2 years away, " EL’s salesforce was approaching its affluent clients who were over 50, or as soon as they turned 50, suggesting 'income drawdown
Tuotonnosto (income drawdown) viittaa mahdollisuuteen lykätä annuiteetin lunastusta, mikäli korot ovat eläkeiän lähestyessä alhaalla.
'income drawdown' is defined as a " facility which allows a delay in buying an annuity if rates should be low when retirement age is reached.
Nostamalla tuottoa eläkevakuutuksen lunastamista voidaan lykätä enintään 75 ikävuoteen saakka, johon saakka vakuutuksenottaja voi käyttää suoraan eläkerahaston tuottojaan (www.finance-glossary.com). huolimatta Yhdistyneen kuningaskunnan yksityishenkilöiden sijoitustoimintaa sääntelevän viranomaisen (PIA) yksityiskohtaisista ohjeista (G-60), joissa PIA totesi tuotonnoston soveltuvan vain harvoille eläkeikää lähestyville ihmisille.
Drawdown allows putting off buying an annuity to a maximum age of 75, giving an income directly from the pension fund in the meantime " (finance-glossary.com). '", in spite of detailed guidance by the PIA (G-60) which considered it suitable only for a minority of people approaching retirement.
"Ensin avuksi otettiin pelottelu: yhtiö pelotteli asiakkaitaan, että mikäli hallituksen muodostaisi työväenpuolue, se saattaisi hyvinkin poistaa oikeuden eläkevakuutuksesta saatavaan verottomaan käteishyvitykseen, joten tilaisuuteen kannatti tarttua nyt, vaikka könttäsummalle ei olisikaan nyt käyttöä.
"The first technique was a scare story: they worried clients that an incoming Labour government might easily scrap the entitlement to tax-free cash from pensions – 'better take it now, even if you don’t really need a lump sum, and draw down income, even if you don’t really need any income'.
"Kun asiakas oli hyväksynyt tuotonnoston, hänelle suositeltiin verottoman könttäsumman, ja yleensä myös tuottojen, sijoittamista EL-yhtiön muihin tuotteisiin.
Then, once the drawdown sale had been clinched, it was suggested that the tax-free lump sum, and usually the income too, should now be invested in other EL products.
Todellisuudessa vanhojen liiketoimien pohjalta lopputulokseksi saatiin käsittämättömät kolminkertainen myynti, kolminkertainen provisio ja "uuteen liiketoimintaan" liittyvä myynti, joissa pyörivät summat olivat usein varsin merkittäviä, hyvinkin kuusinumeroisia lukuja."
That miraculously created a triple sale, triple commission, and triple ‘new business’ sales, often of substantial sums well into six figures - from what was actually old business."
Väitteen tukena ovat WE72:n liitteessä luetellut tapaustutkimukset.
The appendix to WE72 lists a number of case studies supporting this claim.
WE72:ssa mainitussa raportissa
A report cited by WE72
Raportin on laatinut skotlantilainen itsenäisesti ammattiaan harjoittava rahoitusneuvoja Alan Steel Asset Management. annetaan 200 esimerkkiä EL-yhtiön tyytymättömistä vakuutuksenottajista, joista jokainen oli kokenut saaneensa myyntitilanteessa puutteellisia tai virheellisiä tietoja ja joista lähes kaikille oli parhaana neuvona kehotettu olemaan tekemättä mitään tai hyväksymään vaiheittainen eläkesuunnitelma .
Report by Alan Steel Asset Management, a Scottish IFA firm. listed 200 cases of dissatisfied EL policyholders where " every single one had featured lack of information and misrepresentation at point of sale and for virtually all of these clients, doing nothing or taking a phased retirement plan had been best advice ...
"Tuotonnosto oli monimutkainen, asianmukaisia neuvoja edellyttävä vaihtoehto, mutta suora myynti tarjosi merkittävän mahdollisuuden provision väärinkäyttöön.
Income drawdown was a complex option requiring proper advice, but when sold directly there was substantial scope for commission abuse.
Mitä sääntelyviranomainen teki?
What was the regulator doing?
Helmikuussa 1999 julkisesti saatavilla olevien lukujen perusteella PIA:n varoituskellojen olisi pitänyt alkaa soida: EL-yhtiön myyntihenkilöstö oli myynyt jo 11 600 tuotonnostosuunnitelmaa, joiden arvo oli 1,35 miljardia puntaa eli summa lähes kaksinkertainen alan toiseksi suurimman toimijan 750 miljoonan punnan myyntiin ja nelinkertainen alan keskiarvoon verrattuna.
In February 1999 publicly available figures ought to have set alarm bells ringing in the PIA: EL’s sales force had already sold 11,600 income drawdown plans worth £1.35bn – almost twice the £750m sold by the next biggest player ... and four times the industry average.
Lisäksi EL oli sijoittanut 95 prosenttia nostetuista tuotoista tuottorahastoonsa, kun keskeiset kilpailijat Scottish Equitable (25 prosenttia tuottorahastossa) ja Winterthur (vain vähän) totesivat julkisesti, että useimmille sijoittajille tuottorahasto ei ollut sovelias vaihtoehto.
Moreover, EL had invested 95% of its drawdown money in its with-profits fund – whereas chief rivals Scottish Equitable (25% in with-profits) and Winterthur (very little) both said publicly that with-profits was not suitable for most investors.
Miksi EL poikkesi niin paljon muista saman alan toimijoista?
Why was EL so out of line with the rest of the industry?
Vihdoin toukokuussa 2002 FSA ilmaisi huolensa: se oli selvittänyt, että myydessään tuotonnostosuunnitelman myyntihenkilöstö saattoi ansaita 6 prosentin provision, joka eläkevakuutusten kohdalla oli 1,5 prosenttia, ja kertoi selvittävänsä, esiintyikö myynneissä vääristymiä."
At last in May 2002 the FSA announced its concerns: it had discovered that drawdown could earn salesmen commissions of 6% compared with 1.5% in annuities, and said it was reviewing evidence of bias in sales."
Simon Bain totesi, että kirjanpidosta oli pyyhitty tuhansia takuutuottoisia vakuutuksia, eikä asiakkaille yleensä edes kerrottu, että heillä oli takuutuotto, saati tarjottu perusteltua valinnanmahdollisuutta.
Mr. BAIN concluded: "Thousands of pensions carrying valuable guaranteed annuity rates were wiped off the books, with customers typically not even informed that they had a guaranteed rate, let alone being offered an informed choice.
"Miten EL onnistui pääsemään pälkähästä rikottuaan niin räikeästi liiketoimintasääntöjä sekä ensisijaisia luotettavuuden ja huolellisuuden periaatteita?
How did EL get away with these flagrant breaches of conduct of business rules, not to mention the overriding principles of integrity and diligence?
Uskon, että Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelyviranomaiset olivat ensinnäkin epäpäteviä, sillä he eivät huomanneet selkeitä varoitusmerkkejä yhtiön liiketoiminnan harjoittamisessa tai suojelleet kuluttajia tässä suhteessa mitenkään.
I believe the UK regulators firstly through incompetence failed to notice clear warning signals about this company’s conduct of business or give the consumer any protection from it.
Toiseksi sääntelyviranomaiset eivät ymmärtäneet, että tämänkaltaiset liiketoimintakäytännöt antoivat EL-yhtiölle mahdollisuuden ilmoittaa uuden liiketoimintansa arvon virheellisesti muun muassa tilinpäätöstiedoissaan.
Secondly they failed to understand how these business practices enabled EL to misrepresent the value of its new business, among other things, in its critical financial reporting.
Ja lopuksi sääntelyviranomainen laati salaa yhteistyössä Equitable Lifen uuden johtokunnan kanssa strategian yhtiön, toimialan ja hallituksen taloudellisen ja maineelle aiheutuvat vahingon minimoimiseksi.
Finally, they colluded with Equitable Life’s new board in a strategy to minimise financial and reputation damage to the company, the industry and the government.
Mutta näin voitiin toimia vain vakuutuksenottajien laillisten oikeuksien kustannuksella."
But this could only be done at the expense of policyholders’ proven legal rights."