natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Yhdysvaltain energiatiedotusvirasto EIA (Energy Information Administration) laskee, että vuonna 2030 kysyntä on yli kolmanneksen suurempi kuin vuonna 2006.
The US Energy Information Administration estimates that demand in 2030 will be more than a third higher than the 2006 level.
Koska tarjonta ja jalostuskapasiteetti eivät pysty pysymään kysynnän kasvun tahdissa, markkinatilanne pysyy myös lähitulevaisuudessa jännittyneenä.
Given that supply and refinery capacities are currently unable to keep pace with the rise in demand, the market situation will remain tense for the foreseeable future.
IEA:n tuoreimmassa raportissa pitkälle aikavälille odotettu öljyn hinnan nousu vaikuttaa kuitenkin samalla hidastavasti kysynnän kasvuun.
However, the long-term oil price rise anticipated by the IEA in its most recent report will at the same time have the effect of slowing down the rise in demand.
Öljyn aikakauden loppua on jo ennustettu moneen kertaan.
The end of the age of oil has already been predicted on many occasions.
Tässä yhteydessä on toistuvasti käytetty käsitettä "öljyhuippu" (peak oil).
Reference is repeatedly made to the concept of ‘peak oil’ in this context.
On kuitenkin otettava huomioon, että tällä hetkellä öljyvaroja on käytettävissä enemmän kuin koskaan.
It must be borne in mind that more reserves are available now than ever before.
Vaikka öljy on luonnonvara, joka joskus loppuu, menneisyys on opettanut meille, että on mahdotonta tarkkaan ennustaa, milloin luonnonvaran luonnollisesta ehtymisestä aiheutuva tuotannon väheneminen alkaa, ja tapahtuuko se hitaasti vai nopeasti vai onko odotettavissa välihuippuja.
Even though oil is a finite resource, past developments show that no one can accurately predict when a cut in production caused by the natural depletion of resources will occur and whether this will happen gradually, abruptly or with intermediate peaks.
Tuotantoa rajoittavat yhtäältä geologiset ja teknologiset seikat.
Constraints on extraction arise partly for geological and technological reasons.
Toiseksi on kuitenkin niin, että suurimmat tuotannon laajentamisen esteet ovat maan pinnan yläpuolella – monien valtioiden poliittinen epävakaus, pakotteet, riittämätön oikeusturva, ympäristöpoliittiset toimenpiteet ja tarkoituksellinen luonnonvarojen hallinta rajoittavat tuotantopotentiaalia.
However, most obstacles to the expansion of production are to be found above ground - political instability in some countries, sanctions, insufficient legal protection, environmental measures and targeted resource management restrict production potential.
Tästä jännittyneestä markkinatilanteesta huolimatta ei voida jättää huomiotta, että tämänhetkiset 1,2 biljoonan barrelin öljyvarannot ovat noin kaksi kertaa niin suuret kuin vuonna 1980.
Despite this tense market situation, it must not be forgotten that, at 1200 billion barrels, oil reserves are now around twice as high as in 1980.
Kysyntä sitä vastoin on samana aikana noussut vajaasta 62 miljoonasta barrelista päivässä noin 85 miljoonaan barreliin päivässä.
By contrast, demand has only risen from almost 62 million barrels per day to around 85 million barrels per day over the same period.
Tästä tulokseksi saatavat 41,6 vuotta merkitsevät jopa pitempää varantojen kestävyyttä kuin vuonna 1980.
On this basis, the calculation for the ‘life’ of reserves gives a figure of 41.6 years, which is longer than that forecast in 1980.
Samalla on tunnustettava, että varantojen käsite on dynaaminen: se ei riipu yksinomaan uusien öljyvarojen löytymisestä vaan myös täysin ratkaisevasti teknologisista innovaatioista ja öljyn hinnasta, koska varannot kuvaavat luonnonvaran taloudellisesti hyödynnettävissä olevaa osaa.
At the same time, it must be recognised that the concept of reserves is dynamic: it depends not only on new discoveries but also and quite decisively on technological innovations and the oil price, since reserves denote the economically exploitable portion of resources.
Kokonaisöljyvarat riittävät siis useita vuosisatoja, mutta helposti hyödynnettävissä olevan öljyn määrä ei enää viime vuosina ole noussut niin voimakkaasti kuin ennen.
Total oil resources are sufficient for several centuries, and it is only the volume of easily extracted oil that has not risen as strongly in recent years as had previously been the case.
Toisen realiteetin muodostaa se, että helposti hyödynnettävissä olevat varannot ovat yhä suuremmassa määrin keskittyneet muutamaan harvaan "strategisen ellipsin" maahan.
A further factor is the growing concentration of easily extractable reserves in a small number of countries in the ‘strategic ellipse’.
Tämä käy selkeästi ilmi tuotannon ja varantojen suuruuden suhteesta.
This is clearly demonstrated by the ratio between production and the level of reserves.
Myös tässä on kuitenkin otettava huomioon, että tämä suhde kuvaa aina tiettynä hetkenä vallitsevaa tilannetta.
It should also be borne in mind, however, that this ratio can never be more than a snapshot.
Siten muualla maailmassa, kuten arktisilla alueilla tai Grönlannin rannikolla, tehtävät uudet löydöt tai teknologiset edistysaskeleet, jotka johtavat siihen, että muiden kuin tavanomaisten öljyvarojen hyödyntäminen tulee taloudellisesti kannattavaksi, saattavat kuitenkin kääntää tämän suhteen muiden alueiden eduksi – vaikka vain rajallisesti.
New discoveries in other parts of the world, for example in the Arctic or off the coast of Greenland, or technological progress that would allow the economic extraction of non-conventional reserves, would alter the ratio in favour of other regions - if only to a limited extent.
Samanaikaisesti EU:n alueella tapahtuva tuotanto laskee.
At the same time, extraction within the EU is declining.
Norja ja EU-maat pystyvät tosin vielä itse kattamaan noin 30 prosenttia kysynnästä, mutta tämänhetkisestä näkökulmasta voidaan olettaa tuotannon laskevan huomattavasti vuoteen 2030 mennessä.
Even though Norway and the EU Member States currently still cover around 30% of demand themselves, as things stand production must be expected to decline significantly by 2030.
Tämä merkitsee sitä, että EU:n tuontiriippuvaisuus saavuttaa komission tietojen mukaan tulevina vuosikymmeninä noin 95 prosenttia.
The consequence is that the EU’s dependence on imports will reach around 95% in the coming decades, according to the Commission’s data.
Nämä realiteetit on otettava huomioon energiapolitiikassa.
These factors must be reflected in energy policy.
Yhtäältä tarvitaan nopeita reaktiomekanismeja, jollaiset EU:lla on ollut jo 1960-luvun lopulta lähtien öljyn ja öljytuotteiden strategisten varastojen muodossa.
On the one hand, short-term response mechanisms are required, which the EU has had at its disposal since the end of the 1960s in the form of strategic reserves of oil and oil products.
Euroopan parlamentti aikoo tarkastella kriittisesti komission nyt ehdottamaa kyseisen direktiivin muuttamista.
The revision of the corresponding directive that has now been proposed by the Commission will be critically scrutinised in the European Parliament.
Toiseksi toimitusvarmuus voidaan pitkällä aikavälillä turvata vain tekemällä vastaavia suunnitelmia.
On the other hand, security of supply can be guaranteed in the long term only if corresponding plans are made.
Infrastruktuuri-investointien ajallinen horisontti on usein 40 vuotta tai enemmän.
The time frame for investments in infrastructure frequently runs to 40 years or more.
Näin pitkälle jaksolle ulottuva suunnittelu ei ole helppoa.
It is by no means easy to think on such a scale.
Tällaisia strategisia suunnitelmia on kuitenkin tehtävä myös yhteisön tasolla.
However, strategic plans of this nature must also be produced at European level.
Keskeisimmäksi haasteeksi muodostunee tarjonnan nostaminen ja samanaikaisesti kysynnän merkittävä supistaminen.
The crucial challenge will perhaps be to increase supply and at the same time significantly to reduce the growth in demand.
Mietinnössä tiedostetaan tämä.
This report supports this realisation.
Tarjonnan lisäämisen alalla kolmella seikalla on strategista merkitystä: ensinnäkin tulevina vuosikymmeninä on IEA:n mukaan maailmanlaajuisesti investoitava yli 350 miljardia dollaria vuodessa uusien lähteiden etsimiseen sekä infrastruktuurien rakentamiseen (putket, laivat, satamat, jalostamot jne.).
Three elements are of strategic importance to boosting supply: first of all, according to the IEA, over $ 350 billion per year must be invested worldwide in the coming decades in the development of new oil wells and expansion of infrastructure (pipelines, ships, ports, refineries, etc.).
Tämä on mahdollista vain, jos yritysten investoinneille taataan investointivarmuus sekä EU:n sisällä että sen ulkopuolella.
This will be possible only if undertakings are guaranteed security for their investments both within and outside the EU.
Tähän sisältyy myös mahdollisuus saada kohtuullisia tuottoja.
This also includes the possibility of obtaining an adequate return on investment.
Toimitusvarmuuden turvaamisen kannalta keskeinen väline on toimituslähteiden monipuolistaminen.
The key instrument for safeguarding supply is the diversification of sources.
Toimitusvarmuuden näkökulmasta muut kuin tavanomaiset öljyn lähteet, kuten öljyliuske tai öljyhiekka ja erittäin raskas öljy tarjoavat suuria etuja, koska ne jakautuvat useiden eri valtioiden kesken.
Non-conventional sources of oil such as oil shale or oil sands and extra-heavy oil also offer great advantages from the point of view of security of supplies, since they are distributed among a large number of countries.
Toiseksi on samalla tehostettava tutkimusta.
Secondly, research must be intensified at the same time.
Esimerkiksi uusien materiaalien käyttö voi laskea tuotantokustannuksia huomattavasti tai mahdollistaa ympäristöä säästävän poraamisen.
The use of new materials, for example, can significantly reduce operating costs or make less environmentally damaging drilling possible.
Uudet hyödyntämistekniikat vaikuttavat tulevaisuudessa vielä nykyistä suuremmassa määrin varantojen kasvuun.
New extraction techniques will lead to an increase in reserves to a much greater extent in the future than is currently the case.
Noin 80 prosenttia muista kuin tavanomaisista lähteistä muodostuu öljyliuskeesta.
Around 80% of non-conventional resources are to be found in oil shale.
Tätä potentiaalia on tulevaisuudessa pystyttävä hyödyntämään taloudellisesti ja ekologisesti.
This potential needs to be unlocked both economically and ecologically.
Tärkeän alan muodostaa siten tulevaisuudessa myös insinöörien kouluttaminen sekä teollisuuden ja tutkimuslaitosten välisen yhteistyön edistäminen.
Training engineers and fostering cooperation between industry and research bodies will therefore remain a significant area of action in the future.
Kolmanneksi tulevina vuosina on ratkaistava lukuisia maailmanpolitiikan konflikteja.
Thirdly, several geopolitical conflicts need to be resolved in the coming years.
Irak alkaa turvallisuustilanteen vakiinnuttamisen jälkeen vain hitaasti tuottaa suuria määriä öljyä.
Iraq is now slowly beginning to produce oil in larger quantities following the stabilisation of the security situation.
Iranilla on valtavat öljyvarat, joita tällä hetkellä käytetään poliittista syistä vain hyvin vähäisessä määrin öljymarkkinoiden jännitteiden lieventämiseen.
Iran possesses huge reserves, but for political reasons they can currently make only a very small contribution to easing the tension on the oil markets.
Georgian ja Venäjän tuore konflikti sekä viime kuukausina yleistyneet merirosvojen hyökkäykset säiliöaluksia vastaan ovat selkeästi osoittaneet, miten haavoittuvia kuljetusreitit voivat olla.
The recent conflict between Georgia and Russia and the growing number of attacks by pirates on tankers in recent months have highlighted how vulnerable transport routes can be.
Jos ajatellaan, että myös terroristit voivat olla kiinnostuneita VLCC-luokan aluksen kaappaamisesta, käy yhä ilmeisemmäksi, että kansainvälisen yhteisön on kiireellisesti reagoitava asiaan.
Bearing in mind that terrorists could also have an interest in hijacking a VLCC, the urgent need for a response from the international community becomes even clearer.
Sen, että toimitusvarmuus on turvattava jo kaukana EU:n rajojen ulkopuolella, osoittavat esimerkiksi Nigerian öljyntuotantoalueiden poliittiset levottomuudet.
The fact that guaranteeing the security of supply must start long before the EU’s borders is illustrated by the political unrest in the Nigerian oil-producing areas, for example.
Näiden haasteiden johdosta tarvitaan kiireellisesti EU:n ulkopolitiikan tiiviimpää yhteensovittamista.
In the face of these challenges, closer coordination in EU foreign policy is urgently necessary.
Kysyntäpuolella jäsenvaltiot ovat jo nyt saavuttaneet merkittävää edistystä.
The Member States have already achieved a great deal of progress on the demand side.
Öljylämmityksen osuus EU:ssa on noin 20 prosenttia.
The share of oil-fired heating in the EU stands at around 20%.
Ennen kaikkea molempien öljykriisien seurauksena monet lämmityslaitteet on jo korvattu uudenaikaisilla ja tehokkailla laitteilla.
Particularly in response to the two oil crises, many heating systems have already been replaced by efficient modern systems.
Myös viimeaikaiset ennätykselliset öljyn hinnat ovat, usein yhdessä kansallisten edistämisohjelmien ja paremman lämmönerityksen kanssa, johtaneet toiseen "tehokkuusaaltoon".
The recent record highs in the oil price, often backed up by national support programmes and improved insulation, have also led to a further ‘efficiency wave’.
Yhteensä tämän alan kulutus on jopa laskenut 1980-lukuun verrattuna.
Overall, consumption in this area has dropped since the 1980s.
Myös biopolttoaineiden käytön tukeminen tunnustettiin välineeksi, jolla voitaisiin rajoittaa öljyn kysynnän kasvua.
Support for biofuels was also identified as a means of curbing the growth in demand for oil.
Tällä voitaisiin vähentää erityisesti dieselöljyn tuontia.
This would make it possible to reduce imports of diesel in particular.
Tässä yhteydessä on kuitenkin myös huomattava, että tämänhetkiset pyrkimykset nostaa biopolttoaineiden osuutta maantieliikenteessä huomattavasti jopa 20 prosenttiin merkitsisivät myös rakennemuutosta ja työpaikkojen menetyksiä kyseisissä yrityksissä.
However, it must be borne in mind in this connection that the current efforts to bring about a clear increase in the share of biofuels in road transport by up to 20% will also lead to restructuring and job losses in the undertakings affected.
Maaliskuussa 2007 järjestetyssä huippukokouksessa EU:n valtionpäämiehet ja pääministerit asettivat tavoitteekseen kohottaa energiatehokkuutta 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä.
At the Spring Summit in March 2007 the EU Heads of State and Government set the target of achieving a 20% improvement in energy efficiency by 2020.
Tällä hetkellä vielä valmisteilla olevien lakiehdotusten myötä EU on oikealla tiellä.
Thanks to the proposed legislation, currently at the planning stage, the EU is moving in the right direction.
Tässä olisi kuitenkin suosittava markkinatalouden välineitä jäykkien prosentti- tai kulutussääntöjen sijasta, jotta ei vajota suunnitelmatalouteen.
Nevertheless, market economy instruments should be given priority over rigid rules on percentages or consumption if we are to avoid becoming a planned economy.
Lisäksi turvallisuusnäkökohdat, kuten renkaiden vierintävastus, eivät saa jäädä tehokkuuden jalkoihin.
Moreover, efficiency must not take precedence over safety aspects, for example in the case of the rolling resistance of tyres.
Tehokkuuden paranemisesta huolimatta liikenteen ala muodostaa suurimman osan kysynnän kasvusta.
The transport sector shows the largest increase in demand, despite the efficiency improvements made.
Tämän syitä ovat liikkuvuuden perustavalaatuinen merkitys kokonaistaloudelle sekä monien kansalaisten halu liikkua yksilöllisesti.
The reasons are to be found in the fundamental importance of mobility for the economy as a whole and the widespread desire for individual mobility among the public.
Myös lentoliikenne on viime vuosina selvästi lisääntynyt EU:ssa ja myös maailmanlaajuisesti.
There has also been a significant expansion in air transport in recent years, both in the EU and worldwide.
Liikenteen alan suuren riippuvuuden johdosta alalla on hankintalähteiden perinteisen monipuolistamisen lisäksi otettava nyt käyttöön uusi komponentti: käyttötekniikoiden monipuolistaminen, mukaan luettuna aloitteet sähkön käyttämisestä liikkuvuuden mahdollistamiseen.
Given the transport sector’s high degree of dependence, a new component needs to be introduced alongside the classical diversification of sources of supply: the diversification of engine technologies, including initiatives linked to electric vehicles.
Juuri maantieliikenteessä potentiaali on tulevina vuosikymmeninä valtava.
The potential in the coming decades is vast, particularly in urban transport.
Tätä koskevia ohjelmia tutkimuksen kehittämiseksi olisi myös tehostettava, samoin kuin valmistajien ja tutkimuslaitosten välistä yhteistyötä.
Corresponding programmes to promote research should also be intensified, such as cooperation between manufacturers and research bodies.
Esikuvana voidaan mainiosti pitää lämmöntuotannon alaa: tarjolla on maakaasulämmitystä sekä öljy- ja sähkölämmitystä, ja myös kauko- tai maalämmön sekä pellettien käyttö EU:ssa lisääntyy.
Heat production can serve as a model: natural gas heating systems are available alongside oil-fired or electric heating systems, and the use of district heating, ground-source heating and pellets is also rising in the EU.
Kysynnän ohjailua ei kuitenkaan pidä rajoittaa vain EU:hun.
However, action to steer demand must not be restricted to the EU.
EU:n prosentuaalinen osuus maailman öljyn kulutuksesta laskee tulevina vuosina jatkuvasti.
The EU’s percentage share in worldwide oil consumption will continue to fall in the coming years.
Tämä johtuu jo yksinomaan EU:n ulkopuolisen kysynnän voimakkaasta kasvusta.
This is already determined by the strong increase in demand outside the EU.
EU:n toimitusvarmuuden kannalta on siten ratkaisevan tärkeää, että kysynnän kasvua rajoitetaan myös maailmanlaajuisella tasolla siten, että tällä ei vaaranneta kolmansien maiden tai EU:n itsensä kasvutavoitteita.
It will therefore be crucial for the EU’s security of supply to curb the growth in demand at world level as well, without jeopardising the growth targets of either third countries or the EU itself.
Tässä yhteydessä merkittävä asia on myös markkinataloudellisten hinnanmuodostusmekanismien tukeminen kolmansissa maissa – esimerkiksi polttoaineiden valtiontukien poistamisen myötä.
An important aspect here is the promotion of market economy pricing mechanisms in third countries - for example through the abolition of state fuel subsidies.
Kaikki nämä toimenpiteet edellyttävät investointeja.
All these measures require investments.
Investoinnit ovat mahdollisia vain, jos käytössä on riittävästi pääomaa – ja odotettavissa on tuottoja.
Investments are possible only if sufficient capital is made available, and a return is to be expected.
Tältä kannalta tämänhetkinen luottokriisi, joka uhkaa laajentua talouskriisiksi, olisi ratkaistava mahdollisimman pian.
In this light, the current credit crisis - that is threatening to spread into an economic crisis - needs to be overcome as quickly as possible.
Samanaikaisesti herää kysymys, onko valtion kerättävä ilmastopoliittisilla välineillä vuodesta toiseen lisämiljardeja kuluttajilta, vai olisiko rahan jäätävä niille, joiden myös on tehtävä tarvittavat investoinnit.
At the same time the question arises as to whether the state should collect additional billions of euros each year from consumers thanks to climate policy instruments, or whether the money should not remain with those who are required to make the necessary investments.
EU:n tulevan öljyntoimitusvarmuuden haasteet ovat kasvaneet viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana.
The challenges for the EU’s future oil supply security have grown over the past decade.
Ne voidaan kuitenkin ratkaista vaikuttamalla kohdistetusti sekä tarjontaan että kysyntään, jos pystytään osoittamaan poliittista tahtoa, saadaan aikaan kansainvälistä koordinointia ja yhteistyötä sekä toimitaan innovatiivisesti.
However, they can be tackled with targeted supply and demand side intervention, provided that we can mobilise the political will, international coordination and cooperation, and the power to innovate.
öljyyn liittyvien haasteiden kohtaamisesta
on facing oil challenges
KOM(2008)0384 . sekä toisesta strategisesta energiakatsauksesta ja EU:n energiatoimitusvarmuutta ja yhteisvastuullisuutta koskevasta toimintasuunnitelmasta
COM(2008)0384 . and “Second Strategic Energy Review – an EU Energy Security and Solidarity Action Plan”
SEC(2008)2794 ja SEC(2008)2795 . ; huomauttaa, että vaikka maailmanlaajuinen rahoituskriisi on laskenut öljyn hintaa vuoden 2008 jälkipuoliskolla, siirtyminen kohti kestävämpiä polttoaineita etenee hitaasti, maailman öljykenttien tuotto vähenee ja kysynnän kasvu jatkuu pääasiassa kehittyvien talouksien vetämänä, mikä merkitsee väistämättä sitä, että kansainvälisen kriisin päätyttyä fossiilisten polttoaineiden markkinoilla on taas kireä tilanne ja öljyä kuluttavien maiden tuontiriippuvuus lisääntyy;
SEC(2008)2794 and SEC(2008)2795 . ; points out that, despite the drop in oil prices in the second half of 2008 as a result of the global financial crisis, the slow progress in switching to more sustainable fuels, declining output from the world’s oilfields and the continuing growth in demand, primarily driven by the emerging economies, inevitably mean a return, once the international crisis is over, to the tightening of the fossil fuel markets and increasing import dependency for the consuming countries;
öljyyn liittyvien haasteiden kohtaamisesta
on Facing oil challenges
A. ottaa huomioon, että öljyn hinta on noussut alle 50 dollarista (USD) tynnyriltä vuoden 2000 alussa yli 140 dollariin elokuussa 2008 ja laskenut sitten jyrkästi alle 60 dollariin tynnyriltä,
A. whereas the price of oil increased from less than USD 50 per barrel in early 2000, to more than USD 140 in August 2008, and then sharply fell to less than USD 60 dollars per barrel,
B. ottaa huomioon, että öljyn ja muiden perushyödykkeiden korkeat hinnat ovat nostaneet tuotantokustannuksia ja lisänneet yleistä hintapainetta, koska hinnat ovat tiukasti sidoksissa hyödykkeisiin,
B. whereas the higher prices of oil and other basic commodities have raised the costs of production and put upward pressure on overall prices, because of the strong links across commodities,
C. ottaa huomioon, että öljyn ja perushyödykkeiden hinnannousut ovat kiihdyttäneet inflaatiota, minkä seurauksena ostovoima on heikentynyt,
C. whereas the rise of inflation, triggered by hikes in the price of oil and basic commodities has provoked an erosion of purchasing power,
7. korostaa, että olisi kannustettava energiatehokkaisiin tekniikoihin ja tuotteisiin liittyvien laaja-alaisten kärkitason markkinoiden kehittämistä tehokkaalla päästökauppajärjestelmällä sekä erilaisilla muilla energiansäästötoimenpiteillä; korostaa myös, että "saastuttaja maksaa" –periaatteen soveltaminen on tärkeää; muistuttaa, että mitä useampi valtio soveltaa samankaltaisia toimenpiteitä, sitä rajoitetumpi vaikutus näillä toimenpiteillä on alakohtaiseen kilpailukykyyn;
Stresses that an effective emissions trading system and the adoption of a wide range of other energy saving measures should be important tools for stimulating the development of a wide-ranging, cutting-edge market for energy-efficient technologies and products; also underlines the importance of the application of the ‘polluter-pays’ principle; recalls that the greater the number of countries that put similar policies in place, the more limited the impact on sectoral competitiveness of those policies;
vastatoimista öljyn hinnannousulle
on facing oil challenges
Angelika Beer , Ulkoasiainvaliokunta
Angelika Beer , Committee on Foreign Affairs
(* Valiokuntien yhteistyömenettely – työjärjestyksen 47 artikla)
(* Associated committee – Rule 47 of the Rules of Procedure)