natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tiedonannossa korostetaan oikeutetusti tarvetta ottaa mukaan myös alat, jotka eivät kuulu Kioton pöytäkirjan piiriin, eli erityisesti ilmailu ja meriliikenne, sekä analysoida yksityiskohtaisemmin sitä, miten erilaiset maankäyttöjärjestelmät vaikuttavat ilmastojärjestelmään.
The Communication rightly stresses the need to include sectors that are not part of the Kyoto framework, notably aviation and maritime transport, as well as analyzing in more detail how different forms of land-use regimes influence the climate system.
Myös uuden tekniikan hyödyntämisen ja energiatehokkuuden lisäämisen puolesta vedotaan voimakkaasti.
A strong plea is also made for the deployment of new technologies, including efforts to boost energy efficiency.
Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen "perimmäisenä tavoitteena" on ekologisissa rajoissa pysyminen eli kasvihuonekaasujen pitoisuuksien vakiinnuttaminen "sellaiselle tasolle, ettei ihmisen toiminnasta aiheudu vaarallista häiriötä ilmastojärjestelmässä".
The UN Framework Convention on Climate Change makes staying within ecological limits its "ultimate objective", with GHG concentrations to be stabilized "at a level that would prevent dangerous anthropogenic [human made] interference with the climate system".
EU on tulkinnut tavoitteen tarkoittavan sitä, että ilmastonmuutosta koskevana EU:n kestävänä tavoitteena on rajoittaa maapallon keskilämpötilan nousu enintään kahteen asteeseen suhteessa esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon.
The EU has interpreted this objective to mean that "a sustainable EU climate change target should limit global temperature increase to no more than 2 degrees Celsius above pre-industrial levels".
Jos tämä tavoite muunnetaan täsmälliseksi kasvihuonekaasupitoisuudeksi ilmakehässä, asiantuntijoiden neuvo on, että tavoitteeksi on asetettava pitoisuuden vakiinnuttaminen tasolle, joka on alle 500 ppm hiilidioksidiekvivalentteina.
When this target is translated into a specific level of GHG concentration in the atmosphere, the advice from experts is that a stabilization at a level below 500 ppm CO2 eqv, ought to be the aim.
Tähän tasoon ei ole pitkä matka nykyisistä arvoista, joten tilanne on kiireellinen.
Such a level is not far from the present value, which shows the urgency of the situation.
Komissio on ilmoittanut, että päästöjä olisi vähennettävä maailmanlaajuisesti ainakin 15 prosenttia vuoteen 2050 mennessä vuoden 1990 tasosta.
The Commission has indicated that reductions of at least 15% in global emissions by 2050, compared to 1990 levels, will be needed.
Tämä tavoite vaikuttaa liian vaatimattomalta.
This level of ambition appears too low.
Todennäköisesti tarvitaan 25–30 prosentin vähennys, jos päämääränä on vaarallisen ilmastonmuutoksen välttäminen.
A reduction in the range of 25-30% is most probably needed if the goal is to avoid dangerous climate change.
Maaliskuussa 2005 EU:n valtion- ja hallitusten päämiehet sopivat, että muiden maiden kanssa harkitaan "kehittyneiden maiden ryhmän osalta suuruusluokaltaan 15–30 prosentin päästövähennyspolkuja vuoteen 2020 mennessä Kioton pöytäkirjan mukaiseen lähtötasoon verrattuna" aiemmin pidetyn ympäristöneuvoston tekemien päätelmien hengessä.
EU heads of State and government agreed in March 2005 that "reduction pathways for the group of developed countries in the order of 15-30% by 2020 compared to the baseline envisaged in the Kyoto Protocol and beyond” in the spirit of the conclusions of the previously held Environment Council should be explored with other countries.
Tämän perusteella EU:n pitäisi harkita vähennystavoitetta, joka olisi 60–80 prosenttia vuoteen 2050 mennessä.
Building on that the EU should consider a reduction target for 2050 in the range of 60-80%.
Ilmastonmuutoksen hillitsemisessä on pitkälti kyse energiasta.
Climate change mitigation is largely an energy issue.
Se on kuitenkin vain yksi monista tekijöistä, joiden vuoksi energiajärjestelmän uudelleensuuntaaminen on välttämätöntä.
However, there are other strong elements calling for a major re-orientation of the energy system.
Kukaan ei voi varmasti ennustaa, onko nopeasti nouseva öljyn hinta merkki luonnonvarojen ehtymisestä.
Nobody can tell with certainty whether or not the rapidly rising price of oil is an indication of the exhaustion of resources.
Monet riippumattomat analyysit ovat kuitenkin päätyneet tämänsuuntaiseen tulokseen ja ennakoivat, että tuotannon yläraja saattaa tulla vastaan hyvin pian.
Many independent analyses, however, point in this direction and predict that the maximum of production could be reached very shortly.
Maailman energiantarpeen odotetaan kasvavan tulevina vuosina.
World energy demand is expected to grow in the years ahead.
Yhä suurempien energiamäärien toimittaminen on suuri haaste, johon vastaamiseksi tarvitaan uusia tarjontaan ja kysyntään liittyviä tekniikoita.
Supplying ever increasing amounts of energy present a major challenge, requiring new supply and demand technologies.
Nykyinen energiajärjestelmä on osoittautunut riittämättömäksi monissa muissakin suhteissa.
The present energy system has proved inadequate also in other respects.
Se ei juurikaan ole auttanut köyhyyden torjumisessa.
It has done little for poverty alleviation.
Vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttaminen edellyttää uudenaikaisten energiamuotojen tarjoamista niille kahdelle miljardille ihmiselle, joilla ei tällä hetkellä ole käytettävissään puhtaita ja turvallisia polttoaineita eikä sähköä.
Fulfilling the Millennium Development Goals will require access to modern forms of energy for the 2 billion people who presently are lacking clean and safe fuels and have no electricity.
Paikalliset ja alueelliset ympäristöongelmat ovat toinen suuri syy, jonka vuoksi nykyinen energiajärjestelmä on tullut tiensä päähän.
Local and regional environmental problems are another major reason to replace the present energy system.
Tällaisilla ongelmilla on vakavia vaikutuksia terveyteen ja niistä aiheutuu yhteiskunnalle suoria kustannuksia: esimerkiksi Kiinassa niiden osuudeksi arvioidaan noin seitsemän prosenttia maan BKT:sta.
Such problems have serious impacts on health and impose direct economic costs for society; estimates for China are in the order of 7% of its GDP.
Tärkeimmät kestävän energiajärjestelmän luomiseen tarvittavat tekniikat on keksitty ja kehitetty.
The main technologies needed for a sustainable energy system have been identified and developed.
Niitä ovat erilaiset vaihtoehtoiset tekniikat kysynnän hallitsemiseksi ja energian toimittamiseksi.
They include a variety of alternatives for demand-side management and energy supply.
Princetonin tutkijat ovat nimenneet 15 olemassa olevaa tekniikkaa, joista jokainen voisi pitkällä tähtäimellä ehkäistä miljardi tonnia hiilidioksidipäästöjä vuodessa (päästöjen määrä on nykyisin noin 7 gigatonnia vuodessa), ja torjuvat näin väitteet, joiden mukaan huomattavia uusia tekniikoita on vielä kehitettävä, ennen kuin päästöjä voidaan hillitä merkittävällä tavalla.
Scientists at Princeton have identified fifteen existing technologies that, over the long-term, each could prevent 1 billion tons a year worth of carbon emissions (current emissions rate around 7 Gtons C/year), thereby countering the argument that major new technologies need to be developed before significant mitigation of emissions can begin.
Se, että vaihtoehtoisia tekniikoita on saatavilla runsaasti, ei välttämättä merkitse sitä, että ne yleistyisivät automaattisesti.
The fact that a large number of alternative technologies actually exist does not mean that they are diffusing spontaneously.
Tutkimusrahoitusta on lisättävä selvästi, jotta yhtäältä uusilla tekniikanaloilla saadaan aikaan läpimurtoja ja toisaalta kustannukset saadaan alenemaan.
A significant increase in research funding is needed - both to help to bring about breakthroughs in new technology areas and to help to bring down costs.
EU:n uutta tutkimuksen puiteohjelmaa koskevassa ehdotuksessa rahoitusta on lisätty, mutta vaihtoehtoisten energianlähteiden alalle ehdotetut resurssit ovat kaukana tyydyttävästä tasosta.
The proposed new Framework Program for Research within the EU represents an increase in funding, but the resources proposed for alternative energy are far from satisfactory.
Tarvitaan teho-ohjelma kestävää energiantuotantoa edistävän tutkimuksen ja innovaation tueksi.
A Crash Programme for research and innovation in sustainable energy is needed.
Kun teollisuusmaat ottavat ilmastonmuutoksen hillitsemisen puheeksi kehitysmaiden kanssa, niiden katsotaan usein yrittävän rajoittaa kehitysmaiden talouskehitystä.
When industrialised countries (IC) approach developing countries (DC) on climate change mitigation they are often perceived as trying to limit economic development in these countries.
Kehitysmaat korostavat oikeutetusti, ettei teollisuusmaiden tarvinnut välittää kasvihuonekaasupäästöistä modernisaationsa aikana.
DCs rightly stress that ICs never had to care about GHG emissions during their modernisation.
Tulevaisuudessa tarvitaankin aidosti kokonaisvaltainen lähestymistapa, joka mahdollistaa tarvittavan yhteistyön kehitysmaiden kanssa.
For the future a truly comprehensive approach is therefore needed to bring about the necessary cooperation with DCs.
Kehitysmaat on alustavasti otettu mukaan kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen tähtääviin ponnisteluihin puhtaan kehityksen mekanismin ja maailmanlaajuisen ympäristörahaston kautta.
DCs have initially been involved in efforts to limit GHG emissions through the Clean Development Mechanism (CDM) and the Global Environmental Facility.
Vaikka ne ovatkin hyödyllisiä välineitä, ne ovat aivan liian vaatimattomia haasteen laajuuteen nähden.
Although useful instruments, they represent a far too modest effort in relation to the magnitude of the challenge.
Tässä tekstissä ehdotetaankin strategisten kumppanuuksien luomista edistyneimpien kehitysmaiden kanssa (alkaen Kiinasta, Intiasta, Brasiliasta, Etelä-Afrikasta ja Indonesiasta).
What is proposed here is to develop a strategic partnership with the more advanced developing countries (to start with China, India, Brazil, South Africa and Indonesia).
Tätä varten ehdotetaan monenvälistä kestävän energian aloitetta, johon osallistuu myös Euroopan unioni sekä joitakin suuria energia-alan yrityksiä.
A Sustainable Energy Initiative in a multilateral context, involving as well the European Union and some major energy-related corporations is proposed.
Aloitteessa pitäisi käsitellä energiaongelmia siitä lähtökohdasta, että energiapalveluiden alalla on saavutettava vuosituhannen kehitystavoitteet ja niiden avulla on edistettävä talouskehitystä, mutta ympäristöä on samalla suojeltava (kunnianhimoiset ilmastonmuutoksen hillitsemistavoitteet mukaan luettuina).
This Initiative should address the energy problems starting from the needs for energy services to reach the Millennium Development Goals (MDG) as well as to fuel economic development, while at the same time protecting the environment (including ambitious climate change mitigation).
Yksi tarkasteltava tapaus on niin kutsuttu "teknologinen harppaus" eli se, että kehitysmaa omaksuu edistyksellisen tekniikan, joka ei aina ole vielä yleisesti käytössä teollisuusmaassakaan.
A special case is related to the so-called “leapfrogging”, i.e. the adoption in a DC of an advanced technology, sometimes not yet widely adopted in IC.
Tällaiset ratkaisut voivat olla kehitysmaiden yhteydessä parhaita monista eri syistä.
Such solutions may be the most appropriate in the context of DC´s for a number of reasons.
Yksi ilmeisen tehokas tapa varmistaa "teknologisen harppauksen" onnistuminen voisi olla se, että EU ja toivottavasti myös muut OECD-maat auttavat rahoittamaan uuden edistyksellisen tekniikan ja perinteisen tekniikan välisen hintaeron.
One seemingly effective way to make sure technology "leapfrogging" happens would be for the EU, and hopefully other OECD countries to help finance the cost differential between investing in a new, advanced technology and a conventional one.
Monille ihmisille ilmastopolitiikka on ennen kaikkea kustannuskysymys ja kasvua rajoittava tekijä.
For many people climate policy is seen primarily as a cost issue and a constraint on growth.
Näin ajateltuna vuoden 2012 jälkeistä kautta koskevista neuvotteluista tulee hyvin vaikeat.
Seen this way, the post-2012 discussions will become very difficult.
Joistakin tämä saattaa kuulostaa naiivilta, mutta maapallon lämpenemistä koskevaa keskustelua pitäisi voida rajata tarkemmin ja pitää sitä enemmän Euroopalle avautuvana tilaisuutena kuin ongelmana.
It may sound naive to some, but it ought to be possible to reframe the debate on global warming and see it more as an opportunity for Europe rather than a problem.
Yrityksistä, jotka ovat esimerkiksi vähentäneet päästöjä huomattavasti ja tehneet samalla valtavia säästöjä, on monia esimerkkejä.
There are, for instance, many examples of companies which have cut emissions substantially and at the same time made huge savings.
Haasteena on luoda toimintakehys, joka kannustaa yrityksiä hyödyntämään olemassa olevia mahdollisuuksia eli yhtäältä käyttämään energiaa tehokkaammin ja toisaalta investoimaan hiilettömiin tai vähän hiilidioksidia aiheuttaviin tekniikoihin.
The challenge will be to provide a policy framework to encourage companies to make use of the opportunities that do exist, both to use energy more efficiently and to invest in carbon-free or low-carbon technologies.
Tästä on ilmeinen yhteys Lissabonin strategiaan.
There is an obvious link to the Lisbon Strategy.
Ympäristötekniikka-ala kasvaa jo nyt 5 prosenttia vuodessa, ja sen arvoksi arvioitiin yli 500 miljardia euroa vuonna 2003.
The environmental technology sector is already growing annually by 5% - estimated at over €500 billion in 2003.
Energia- ja liikennejärjestelmän välttämätön muutos pitäisi hyödyntää Lissabonin strategiaa edistävänä voimana, joka tukee kasvua ja kilpailukykyä sekä EU:n viennin kasvua.
Why not let the necessary transformation of our energy and transportation systems be a strong lever in the Lisbon strategy, to boost growth and competitiveness as well as to export growth for the EU.
Yhdistyneen kuningaskunnan johtavat yritysjohtajat kehottivat äskettäin annetussa lausunnossaan hallituksia kehittämään kunnianhimoisempaa ilmastonmuutosta koskevaa politiikkaa.
In a recent statement leading British business leaders urged governments to develop a more ambitious policy on climate change.
Toiminnan viivästymisestä aiheutuu lausunnon mukaan todennäköisesti hillitsemiseen tarvittavien kustannusten huomattavaa kasvua.
To delay action is, the statement reads, likely to significantly increase the costs of mitigation.
Yritysjohtajat ehdottivat, että päästövähennys- ja päästökauppatavoitteet olisi nyt määriteltävä vuoteen 2025 asti.
The business leaders suggest that targets for emissions reductions and trading ought to be set now for the year 2025.
Lisäksi he kannustivat Euroopan maiden hallituksia poistamaan epäjohdonmukaisuudet ja vääristävät kannustimet, jotka heikentävät ilmastopolitiikkaa.
Moreover, they encourage governments in Europe to do away with inconsistencies and perverse incentives that undermine climate policy.
Hallituksia myös kehotetaan arvioimaan säännönmukaisesti uuden lainsäädännön vaikutusta hiilidioksidipäästöihin ja käyttämään julkisia hankintamenettelyjä keinona piristää uusien ja olemassa olevien vähän hiilidioksidia aiheuttavien tekniikoiden markkinoita.
Governments are also urged to assess the impact on carbon emissions of all new legislation and to use public procurement to stimulate markets for new and existing low-carbon technologies.
Tulevassa ilmastoa koskevassa toimintaohjelmassa on otettava huomioon kaikki tärkeimmät talouden alat.
A future climate action programme has to encompass all major sectors of the economy.
Ensimmäisenä tavoitteena tulee olla energiatehokkuuden lisääminen selvästi.
The first priority should be to greatly enhance energy efficiency.
Mahdollisuuksia on valtavasti.
The potential is huge.
Energiatehokkuutta käsittelevässä komission vihreässä kirjassa on hyviä ehdotuksia, joita pitää kuitenkin täydentää ainakin liikenteen alalla.
The Commission green paper on energy efficiency includes good suggestions but must be complemented, not least in the area of transport.
Talouden kannustinrakenne on ratkaisevan tärkeä, mutta sama pätee myös yritysten ja kotitalouksien mahdollisuuksiin rahoittaa saatavilla olevia tekniikoita ja hankkia niistä paljon enemmän tietoa.
The incentives structure of the economy is crucial, but the same goes for access to finance and greatly enhanced knowledge among companies and households regarding available technologies.
Euroopan on muutettava sähkön tuottamistapaansa.
Europe has to change the way it generates electricity.
Fossiilisille polttoaineille maksettavat tuet on lakkautettava (nykyisin noin 25 miljardia euroa vuodessa), ja varat on käytettävä sen sijaan uusiutuviin energianlähteisiin.
Fossil fuels subsidies must be removed (presently in the range of 25 billion € per year) and invested instead in renewable energy sources.
Yhdistettyä sähkön- ja lämmöntuotantoa on tuettava.
Combined heat and power has to be enhanced.
Liikenne on edelleen päästöjen vähentämisen kannalta vaikea ala.
The transport sector remains a difficult area in which to reduce emissions.
Yhdistettyjä toimenpiteitä tulisi harkita.
A combination of measures should be considered.
Uusien ajoneuvojen polttoainetaloudellisuutta koskevat pakottavat tavoitteet on otettava käyttöön.
Mandatory targets for fuel efficiency for new vehicles have to be introduced.
Realistinen tavoite vuodeksi 2012 voisi olla enintään 120 g hiilidioksidia/km keskimääräistä myytyä ajoneuvoa kohden.
A realistic goal for 2012 should be a maximum of 120 g CO2/km for the average vehicle sold.
Vaihtoehtoisten polttoaineiden tuotantoa on tuettava.
The production of alternative fuels must be boosted.
Biopolttoaineiden tuotannossa viime aikoina otetut edistysaskeleet ovat lupaavia: niitä ovat esimerkiksi yhdistetty elintarvikkeiden ja biopolttoaineiden tuotanto ja biodieselin tuotanto tropiikissa (käyttämällä trooppisia kasviöljyjä).
Recent developments in the production of biofuels are promising, e.g. through combined food and bio-fuels production and bio-diesel production in the tropics (using tropical vegetable oils).
Sen lisäksi, että biopolttoaineiden tuotantoa pitäisi tukea huomattavasti suuntaamalla YMP:n puitteissa toteutettavia nykyisiä tukijärjestelmiä uudelleen, EU:n pitäisi myös olla valmis lisäämään tuontia kehitysmaista.
While bio-fuel production should be greatly encouraged through a reorientation of the present support systems within the CAP, the EU should also be open to increased imports from developing countries as well.
Esimerkiksi etanolia koskeva tuontimaksu on lakkautettava.
The import levy on ethanol for instance has to be abolished.
Euroopan unionin päästökauppajärjestelmä on erinomainen saavutus.
The European Emissions Trading Scheme (ETS) is a major achievement.
Se on poliittinen väline, jonka tärkein tavoite on kustannustehokkuus.
It provides a policy tool whose main aim is cost-effectiveness.
Järjestelmää tarkistetaan ensi vuonna.
The system will be reviewed next year.
Jo nyt voidaan esittää joitakin kommentteja.
Already at the present time a few comments are in place.
Yksi yleinen näkemys on se, että päästökauppajärjestelmää voitaisiin hyödyntää tehokkaammin, jos se ei rajoittuisi vain suuriin tehtaisiin, vaan kattaisi myös muita aloja, kuten ilmailun.
One common view is that to get the most out of the ETS, it should not be restricted to major plants but extended to other sectors such as aviation.
Nykyistä polttoaineketjun loppupäähän kohdistuvaa lähestymistapaa, jossa keskitytään yksittäisiin päästöjen lähteisiin, ei kuitenkaan voida laajentaa monillekaan muille aloille, kuten pk-yrityksiin tai kotitalouksiin.
Extending the current downstream approach i.e. focussing on single emission sources, would however not be feasible for most other sectors such as SMEs or households.
Paremmin soveltuisi saksalaisten tiedemiesten ehdottama lähestymistapa, jossa keskitytään polttoaineketjun alkupäähän.
Rather, as suggested by German scientists, an up-stream approach focussing on the beginning of the fuel chain would be more suitable.
Tehokkain keino laajentaa päästökauppajärjestelmää tulevaisuudessa on taata, ettei päästöhyvityksiä jaeta perittyjä oikeuksia noudattaen, vaan käyttämällä esikuva-analyysia ja/tai huutokauppaamalla asteittain pienenevää EU:n "pottia".
In the future the most efficient way to expand the ETS is to ensure that the emission credits are not allocated via grandfathering but through benchmarking and/or auctioning on a gradually diminishing EU “bubble”.
Toinen tärkeä huomio liittyy kilpailuvaikeuksiin, joita monet kovassa kansainvälisessä kilpailutilanteessa toimivat energiatehokkaat teollisuudenalat saattavat kohdata.
Another important comment is related to the difficulties of competition that may be encountered by many energy-intensive industries that are subject to fierce international competition.
Tästä syystä onkin kiireellisesti taivuteltava muita tärkeitä toimijoita osallistumaan päästökauppajärjestelmään ja pohdittava keinoja, joiden avulla voidaan varmistaa mahdollisimman tasa-arvoiset toimintaedellytykset.
Hence the urgency to encourage other major actors to join the ETS and to consider ways of ensuring, as much as possible, a level-playing field.
Viimeinen huomio koskee nykyistä kansallisten kiintiöiden järjestelmää, joka on otettu käyttöön EU:n sisäisen taakanjakosopimuksen mukaisesti.
A final comment is pertaining to the present system of national quotas within the burding-sharing agreement within the EU.
On vaikea nähdä, miten tämä järjestelmä voidaan säilyttää tilanteessa, jossa rajat ylittävää kauppaa, erityisesti sähkökauppaa, käydään yhä enemmän.
It is difficult to see how this could be maintained in a situation where there is more and more cross-border trade, notably of electricity.
ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnalle
for the Committee on Environment, Public Health and Food Safety
maailmanlaajuisen ilmastonmuutoksen torjumisesta
on Winning the battle against global climate change
Kehitysyhteistyövaliokunta pyytää asiasta vastaavaa ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa sisällyttämään seuraavat ehdotukset päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Development calls on the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
2. kiinnittää huomiota siihen, että ilmastomuutoksen, väestömuutoksen ja globalisaation yhdistelmä ja niiden toisiaan vahvistava luonne tuovat tullessaan ennen kokemattoman epävakauden jakson ihmiskunnan historiassa; katsoo, että tämä korostaa tarvetta pienentää kuilua kehitysmaiden ja muun maailman välillä ja poistaa köyhyys;
Draws attention to the fact that the combination and mutually-reinforcing nature of climate change, demographic evolution and globalisation signal an unprecedented period of instability in the history of humanity; this underlines the need to reduce the cleavage between the developing world and the rest of the globe and to eradicate poverty;
7. tukee kansainvälistä yhteistyötä ja kehitysmaiden osallistumista ilmastonmuutoksen käsittelyyn; pyytää kuitenkin toteuttamaan asianmukaisesti teknologista yhteistyötä, uusiutuvan energian kehittämistä ja vesi- ja katastrofiohjelmia sekä antamaan riittävästi Euroopan unionin rahoitusapua; suosittelee, että yhteistä AKT–EU-edustajakokousta kuullaan säännöllisesti, ja pyytää sitä osallistumaan aktiivisesti tällaisten ehdotusten laadintaan;
Backs international cooperation and the involvement of developing countries in addressing climate change; asks, however, for appropriate implementation of technology cooperation, development of renewable energy, water and disaster facility programmes, as well as for the transfer of sufficient financial aid on the part of the EU; recommends regular consultation of the ACP-EU JPA and calls for its active participation in the drawing-up of such proposals;