natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Osa XIII, Muita määräyksiä, 202 a artikla (uusi)
Title XIII - Miscellaneous Provisions - Rule 202 a (new)
202 a artikla
Rule 202a
Euroopan u nionin tunnukset
The symbols of the Union
Parlamentti tunnustaa ja omaksuu seuraavat unionin tunnukset :
Parliament shall recognise and espouse the following symbols of the Union :
– lippu, jossa on kahdentoista kultaisen tähden muodostama ympyrä sinisellä pohjalla,
– the flag showing a circle of twelve golden stars on a blue background;
– hymni, jonka perustana on "Oodi ilolle" Ludwig van Beethovenin yhdeksännestä sinfoniasta,
– the anthem based on the ‘Ode to Joy’ from the Ninth Symphony by Ludwig van Beethoven;
– tunnuslause, joka on " Moninaisuudessaan yhtenäinen".
– the motto 'United in diversity'.
Parlamentti viettää Eurooppa-päivää yhdeksäntenä päivänä toukokuuta.
Parliament shall celebrate Europe Day on 9 May.
Lippua käytetään kussakin parlamentin kokoushuoneessa.
The flag shall be used in each meeting room of the Parliament.
Hymni esitetään kunkin järjestäytymisistunnon ja muiden juhlaistuntojen alussa, erityisesti toivottamaan tervetulleiksi valtionpäämiehiä tai pääministereitä tai tervehtimään uusia jäseniä laajentumis t en jälkeen.
The anthem shall be performed at the opening of each constitutive session and at other solemn sittings, notably to welcome heads of State or government or to greet new Members following enlargements.
Puhemiehistö antaa tämän määräyksen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt .
The Bureau shall lay down detailed provisions for the implementation of this Rule.
Tunnukset sosiaalisessa ja poliittises sa viestintäprosessissa
Symbols in the social and political communication process
Tunnukset ovat tärkeitä tekijöitä kaikissa viestintäprosesseissa ja erityisesti prosessissa, jonka avulla yleisö tunnistaa yhteiskunnallisen ryhmittymän tai järjestön ja samaistuu siihen, poliittiset elimet mukaan luettuina.
Symbols are vital elements of any communication process, particularly in relation to the process of the public's identification of or with any social grouping or organisation, including political bodies.
Itse asiassa tunnukset ovat usein ratkaiseva tekijä, jonka perusteella yleisö sitoutuu tunnetasolla kyseisiin organisaatioihin.
Indeed, symbols may be a decisive element for the public's emotional attachment to these organisations.
Liput, tunnusmerkit, hymnit, tunnuslauseet, värit ja muunlaiset tunnukset ovat myös olennaisia, jotta yleisö tunnistaa minkä hyvänsä ihmisten muodostaman organisaation, joka on luonteeltaan poliittinen, etninen, kulttuuriin, urheiluun jne. liittyvä, ja niillä on olennainen tehtävä sen suhteen, miten yleisö tuntee kyseiset organisaatiot omakseen.
Flags, emblems, anthems, slogans, colours and other types of symbol are therefore essential in ensuring that any type of human organisation, whether political, ethnic, cultural, sporting, etc., is recognised by the public, and they play a crucial role in the public's identification with these organisations.
Tunnukset välittävät tunteisiin vetoavan kuvan arvoista, jotka ovat tunnusten edustamien organisaatioiden taustalla, niiden tehtävänä on saattaa ymmärrettävään muotoon abstraktit ideat, helpottaa yhteydenpitoa ja osallistumista, ne edistävät edustamiensa organisaatioiden lähentämistä kansalaisiin ja tämän kautta niiden legitiimiyttä.
Symbols convey an emotional image of the underlying values of the organisations they represent, they play a part in making abstract ideas intelligible, they facilitate communication and participation and they help to bring the organisations that they symbolise closer to the citizens, thereby contributing to their legitimacy.
Meidän kaikkien maistamme, alueiltamme, kirkoistamme, puolueistamme, kansalaisryhmittymistämme, ammattiyhdistyksistämme, jalkapalloseuroistamme jne. saamamme kokemus on myös arvokasta myös EU:n tasolla.
This experience, which is shared by all our countries, regions, churches, parties, civic organisations, trade unions, football clubs, etc., is also valid at EU level.
Ei siis ole outoa, että perustamisestaan alkaen Euroopan yhteisöt, ja myöhemmin Euroopan unioni, ovat pyrkineet varustautumaan symbolein, jotka yleisö tunnistaa helposti.
It is therefore not surprising that, since their formation, the European Communities and subsequently the European Union have also sought to provide themselves with symbols that the public can identify.
Euroopan unionin lippu
The European flag
Euroopan unionin lippu on tummansininen lippu, jossa on kahdentoista kultaisen viisisakaraisen tähden muodostama ympyrä ja joka on vuodesta 1955 alkaen ollut maailmansodan jälkeen perustetun ensimmäisen poliittisen yhteystyöjärjestön Euroopan neuvoston tunnus.
The European Union flag is the dark blue flag with a circle of 12 five-pointed golden stars which has been the symbol of the Council of Europe, the first organisation for political cooperation set up in Europe after the world war, since 1955.
Välttääkseen tunnusten hajanaisuuden, mikä voisi lähentämisen sijaan sekoittaa ja loitontaa kansalaisia, Milanon Eurooppa-neuvosto päätti vuonna 1985
In order to avoid a scattering of different symbols, which might confuse and alienate citizens instead of bringing them closer, the 1985 Milan European Council
Eurooppa-neuvosto hyväksyi Milanossa kesäkuussa 1985 lipun, hymnin ja Eurooppa-päivän hyväksyen ehdotukset, jotka sisältyivät "kansalaisten Eurooppa" -tilapäiskomitean laatimaan Adonninon mietintöön ja joita koskeva päätös virallistettiin myöhemmin neuvoston päätöksellä huhtikuussa 1986.
The flag, the anthem and Europe day were adopted by the Milan European Council of June 1985, acting on the suggestion contained in the Adonnino report of the ad hoc committee on a Peoples' Europe, this decision being subsequently formalised by a Council decision of April 1986.
Toukokuun 29. päivänä 1986 Euroopan unionin lippu alkoi liehua yhteisön toimielinten rakennuksissa yhdessä silloisen Euroopan yhteisön 12 jäsenvaltion kansallisten lippujen kanssa. seurata esimerkkiä ja tehdä tästä lipusta, joka oli ollut miltei 30 vuotta olemassa, silloisen Euroopan yhteisön lipun.
Since 29 May 1986 the European flag has been flying at the buildings of the European institutions alongside the national flags of the then 12 Member States of the European Communities. decided to follow this example and make this flag, which had by then been in existence for almost 30 years, the flag of what was then the European Community.
Tällä tavoin pyrittiin esittämään täydellisyys, täydentävyys ja solidaarisuus ja symbolisoimaan Euroopan yhtenäisyyttä.
The flag was intended to represent perfection, complementarity and solidarity, thus symbolising Europe's unity.
Siispä vuodesta 1986 alkaen Euroopan kansalaiset tottuivat näkemään ja tunnistamaan tummansinisen lipun, jossa oli kaksitoista kultaista tähteä, omana Euroopan unionin lippunaan.
Since 1986, European citizens have become used to seeing and identifying the dark blue flag with 12 golden stars as the flag of their European Union.
Sen jälkeen lippua on käytetty vaihtelevalla mutta kasvavalla menestyksellä yhteisön julkisissa rakennuksissa sekä myös kansallisissa, alueellisissa tai paikallisissa rakennuksissa, julkisissa laitoksissa ja seremonioissa (joissakin jäsenvaltioissa se jopa nostetaan kansallisen lipun rinnalle kansallisissa parlamenteissa) yhteisön ohjelmien ja toimien tunnusomaisena symbolina (esimerkiksi jäsenvaltioiden sisärajoilla symbolisoimaan sisärajoilla tapahtuvien tarkastusten poistamista tai ilmoituksena yleisölle unionin yhteisrahoittamista julkisten töiden ohjelmista jne.).
Since then, the flag has been used, with varying but growing degrees of success, at both European and national, regional and local public buildings, at public institutions and ceremonies (in some Member States it is even unfurled alongside the national flag in the national parliaments), as a symbol identifying Community programmes and actions (for example, at internal borders between Member States, symbolising the abolition of controls at internal borders, or on information for the public on public works programmes co-financed by the Union, etc.).
On ehkä yllättävää, että sinisestä lipusta, jossa on kaksitoista kultaista tähteä, on tullut tunnetuksi myös unionin rajojen ulkopuolella ja että se on tunnus, jonka humanitaarisissa kriisitilanteissa tai luonnonkatastrofien kourissa kamppaileva väestö oppii tunnistamaan rauhaa, turvallisuutta ja solidaarisuutta merkitsevänä suojana.
Perhaps surprisingly, the blue flag with the 12 golden stars has also become known beyond the Union's external borders, and it is a symbol which populations facing humanitarian crises or natural disasters have come to identify with a haven of peace, safety and solidarity.
Euroopan unionin hymni
The European anthem
Eurooppa-neuvosto oli myös ensimmäinen, joka valitsi vuonna 1972 viralliseksi hymnikseen "Oodin ilolle", joka on Ludwig van Beethovenin yhdeksänteen sinfoniaan sisältyvä versio Friedrich Schillerin vuonna 1785 kirjoittamasta samannimisestä runosta.
It was also the Council of Europe, in 1972, which was the first to adopt as its official anthem the 'Ode to Joy' from the Ninth Symphony by Ludwig van Beethoven, composed in 1823 and based on the poem with the same title written by Friedrich von Schiller in 1785.
Olisi vaikeata löytää yhtä tunnettua musiikillista/runollista katkelmaa, joka symbolisoisi paremmin Euroopan yhdentymistä kuin kyseinen oodi "subjektiksi korotetun ihmislajin yhteenkuuluvuudelle", jonka tuo esiin eurooppalaista neroutta parhaiten symbolisoivan säveltäjän loistelias ja ylevä musiikki.
It would be hard to find such a well-known piece of music and poetry that would better symbolise the idea of European integration than this ode 'to the unity of the human species transformed into the subject', heightened by the exultant and sublime music of a composer who is one of the best symbols of European genius.
Tämän vuoksi yhteisön toimielimet tekevät oikein seuratessaan Euroopan neuvoston esimerkkiä ja tehdessään "Oodista ilolle" Euroopan unionin hymnin.
The European institutions thus did well to follow the example of the Council of Europe and make the 'Ode to Joy' the anthem of the European Union.
Yhteisön toimielimet ymmärsivät myös nopeasti, että tarvitaan Euroopan yhdentymisen muistopäivä.
The European institutions were also quick to perceive the need for a day to commemorate European integration.
Kansallisen juhlapäivän, vapaapäivän jne. kahtena tarkoituksena on korostaa identiteettiä tai muisteltavia arvoja, mutta sillä on myös produktiivinen ja uudistava tehtävä vahvistaa samaa identiteettiä tai arvoa tulevaisuutta varten.
National and civic public holidays generally have a dual function of evoking an identity or value that is being remembered, but also of producing and renewing that same identity or value that is then reaffirmed for the future.
Vuonna 1962 yhteisön toimielimet valitsivat Schumanin julistuksen muistopäivän, 9. toukokuuta, viralliseksi mutta pelkästään yhteisön virkamiehiä koskevaksi viralliseksi vapaapäiväksi.
9 May, the day of the Schuman Declaration, was chosen by the Community institutions as their official holiday in 1962, but it applies only to their staff.
Euroopan neuvosto puolestaan on pitänyt vuodesta 1964 alkaen toukokuun 5. päivää, päivää jolloin se perustettiin vuonna 1949, Eurooppa-päivänä, mutta kyseinen päivämäärä ei koskaan saavuttanut todella Euroopan laajuista merkitystä.
For its part, in 1964 the Council of Europe chose 5 May, the date on which it was set up in 1949, as Europe Day, but it never had any genuine European impact.
Vähitellen toukokuun 9. päivää alettiin viettää toimielinten ulkopuolella järjestämällä tilaisuuksia, näyttelyitä tai tapahtumia kuten "avointen ovien päiviä", jolloin kansalaiset voivat vierailla yhteisön toimielimissä, sen edustustoissa jäsenvaltioissa, saada käyttöönsä informatiivista tai viihdyttävää aineistoa jne., joten siitä tuli hitaasti eurooppalaisten juhlapäivä.
9 May has gradually been emerging out of the institutions and into the outside world through the organisation of shows, exhibitions and events such as open days when citizens can visit the European institutions and their offices in the Member States, acquire material for information and entertainment, etc., so that bit by bit it is becoming a holiday for European citizens.
Kuitenkin sen merkityksen todellinen juurtuminen eurooppalaisten tunnemuistiin saavutetaan vain, jos jäsenvaltiot itse toteuttavat tämänsuuntaisia ponnisteluita ja tunnustavat Eurooppa-päivän todelliseksi eurooppalaiseksi juhlapäiväksi.
However, its deeper significance will only truly take root in the emotional memory of European citizens if the Member States themselves join efforts to this end, recognising Europe Day as a real European public holiday.
E uro
The e uro
On luonnollista, että siitä lähtien, kun yhteisvaluutta otettiin käyttöön – vaikka se ei vielä katakaan kaikkia jäsenvaltioita – se ei voinut olla muuttumatta rakenteilla olevan Euroopan tunnukseksi väestön keskuudessa niissä jäsenvaltioissa, joissa se on käytössä, vaan myös mitä ilmeisimmin väestön keskuudessa kolmansissa maissa, jotka alkavat samaistaa EU:n euroon samalla tavoin kuin USA samaistetaan dollariin.
Evidently, even though it does not yet cover all the Member States, the single currency could not fail to become a symbol of the European project when it came into circulation, not only for the populations of the Member States where it has been introduced, but quite clearly also among the populations of third countries, who are starting to identify the EU with the euro in the same way as they identify the US with the dollar.
Joulukuussa 1995 Madridissa pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa termi "euro" korvasi Maastrichin sopimuksessa käytetyn termin "ECU".
Adopted by the Madrid European Council of December 1995, the term ‘euro’ replaced the ‘ecu’ referred to in the Maastricht Treaty.
Rahoitusmarkkinoiden käytössä tammikuusta 1999 ja yleisessä käytössä 1. tammikuuta 2002 alkaen ollut euro on tällä hetkellä virallinen raha 15 jäsenvaltiossa, kun Slovenia – ja 1. tammikuuta 2008 alkaen – Malta ja Kypros liittyivät siihen.
The euro has been in use in the financial markets since January 1999 and has been in circulation since 1 January 2002; after Slovenia joined the eurozone, followed by Malta and Cyprus on 1 January 2008, it became the official currency of 15 Member States.
Tämän lisäksi euro on virallinen raha Monacossa, Vatikaanissa ja San Marinossa sekä käytössä oleva valuutta Andorrassa, Montenegrossa ja myös Kosovossa.
In addition, the euro is the official currency of States such as Monaco, the Vatican and San Marino and the de facto currency in Andorra, Montenegro and Kosovo.
Euron symboli on €, jonka innoittajana on ollut kreikan vanhan aakkoston epsilon ja joka viittaa Euroopan sivistyksen alkuun ja on Eurooppa-nimen ensimmäinen kirjain, johon lisättiin kaksi samansuuntaista vaakasuoraa viivaa pyrkimyksenä symbolisoida Euroopan talouden vakautta ja uutta rahaa.
The symbol for the euro is €, inspired by the letter epsilon in the ancient Greek alphabet, evoking the origins of European civilisation and the first letter in the name ‘Europe’, to which were added two parallel horizontal bars which are intended to symbolise the stability of the European economy and of the new currency.
Tunnuslause : " Moninaisuudessaan yhtenäinen "
The motto: ‘United in diversity’
Uusin yhteisön tunnuksista on tunnuslause, joka on tulos Euroopan parlamentin tekemästä aloitteesta.
The most recent of the European symbols, the motto, stems from an initiative by the European Parliament.
Toukokuun 4. päivänä 2000 Brysselin istuntosalin juhlaistunnossa silloinen puhemies Nicole Fontaine ilmoitti lopullisen tuloksen kilpailussa, johon osallistui 2 200 koulua 15 jäsenvaltioista, jotka silloin muodostivat Euroopan unionin: "Erilaisuudessaan yhdistynyt".
On 4 May 2000, at a formal sitting in the Brussels Chamber, the then President Nicole Fontaine announced the final result of a competition in which 2 200 schools in the 15 Member States that then comprised the European Union had taken part: ‘Union in diversity’.
Euroopan perustuslaki ja Lissabonin sopimus
The European Constitution and the Treaty of Lisbon
Euroopan valmistelukunnan ehdotuksesta kesäkuussa 2004 pidetyssä Brysselin Eurooppa-neuvostossa liitettiin Euroopan perustuslakiin Euroopan unionin tunnuksia koskeva I‑8 artikla.
On a proposal from the European Convention, the Brussels European Council of June 2004 inserted an article (I-8) on the symbols of the European Union in the European Constitution.
Perustuslakisopimuksen ratifiointiprosessin epäonnistuminen on tiedossa.
As we know, the process of ratifying the Constitutional Treaty collapsed.
Neuvotteluissa, jotka aloitettiin uudelleen vuonna 2007, jotta päästäisiin ulos umpikujasta, johon prosessi oli joutunut Ranskan ja Hollannin kielteisen kannan vuoksi, 27 jäsenvaltiota päätti joidenkin jäsenvaltioiden painostuksesta perustuslakitekstiä koskevien muiden muutosten joukossa hylätä perustuslaillisen näkemyksen ja perustuslakiin sisältyvät "puolivaltiolliset" elementit.
During the negotiations that recommenced in 2007 with the aim of finding a way out of the impasse that had blocked the process following the French and Dutch ‘noes’, the 27 decided, under pressure from some Member States, to abandon the constitutional perspective and the ‘quasi-state’ elements contained in the Constitution, among other changes to the text.
Tämän vuoksi yksi sopimukseen pääsyyn liittyvien ponnisteluiden "oheisvahingoista" olivat unionin tunnukset, joita ei sisällytetty uuteen Lissabonin sopimukseen.
The symbols of the Union thus became one of the ‘collateral victims’ of the efforts made to reach an agreement, since they were not included in the new Treaty of Lisbon.
EP:n reaktio
The EP’s reaction
On kyseenalaista, voivatko virallisesti hyväksytty lippu, jonka kaikki eurooppalaiset tuntevat ja jonka nykyään tunnistaa koko maailman maiden väestö, joka etsii siitä suojaa ja turvallisuutta kriisitilanteissa, musiikkikappale, jota musiikinystävät hyräilevät, eurooppalainen juhlapäivä, raha, jota kansalaiset jo käyttävät 13 maassa päivittäin tai niin osuva tunnuslause kuin "Moninaisuudessaan yhtenäinen", muodostaa itse asiassa ylitsepääsemättömän esteen uuden sopimuksen ratifioinnille, kuten jotkut hallitukset ovat todenneet.
It is questionable whether the formal recognition of a flag which is familiar to all Europeans and that is indeed recognised by the populations of countries throughout the world, who look to it to provide protection and safety in crisis situations, of a piece of music that is hummed by all music lovers, of a European holiday, of a currency that the citizens of at least 13 countries already use every day, or of such an appropriate motto as ‘united in diversity’, could indeed constitute an insurmountable obstacle to the ratification of the new Treaty as some governments claimed.
Koska tunnuksia ei luotu sopimuksilla eikä niistä säädetä sopimuksella, ne eivät myöskään lakkaa toimimasta niiden arvojen välittäjänä, joille Euroopan unioni rakentuu, eivätkä menetä yhteisön kansalaisten keskuudessa tunnistettavuuttaan tai vetovoimaansa.
However, just as they were not created by the Treaties, the symbols will not lose their character as vehicles of the values on which the European Union is based or their degree of recognition/attraction among European citizens simply because they are not enshrined in a Treaty.
Lisäksi päinvastoin kuin monet tuntuvat olettavan, se että sopimuksessa ei ole määräyksiä tunnuksista, mikään ei estä poliittisesti eikä juridisesti yhteisön toimielimiä käyttämästä niitä kuten tähän asti, tai vaikka tehostamaan niiden käyttöä.
Indeed, contrary to what some people appear to believe, the fact that they are not included in the Treaty in no way, either politically or legally, prevents the institutions from continuing to use them as they have done up to now, or indeed intensifying their use.
Erityisesti mikään ei estä Euroopan parlamenttia jatkamasta edelläkävijän rooliaan, joka sillä on aina ollut tässä asiassa, ja tehostamasta ja sääntelemästä tunnusten käyttöä, etenkin lipun, hymnin ja tunnuslauseen käyttöä toimissaan.
In particular, it does not prevent the European Parliament from continuing the pioneering role it has always played in this respect, intensifying and regulating the use of the symbols, in particular the flag, the anthem and the motto, within the realm of its activities.
Itse asiassa EP omaksui hyvin varhaisessa vaiheessa pioneerin roolin yhteisön/unionin tunnusten käytön alalla.
The EP took on a pioneering role in respect of the symbols of the Community/Union at a very early stage.
Myöhemmin, kun parlamentti valittiin ensimmäistä kertaa yleisillä ja suorilla vaaleilla vuonna 1979, se aloitti tällä alalla työnsä, jonka tuloksena vuonna 1983 hyväksyttiin Van Hasselin mietintö, jossa kehotettiin tunnustamaan Euroopan neuvoston lippu Euroopan yhteisön lipuksi, joka on "tunnus, johon Euroopan kansat voivat samaistua".
The EP started work in this area immediately after the first elections by direct universal suffrage in 1979, leading to the adoption of the Van Hassel report in 1983 which called for the recognition of the flag of the Council of Europe as the flag of the European Community, ‘a symbol with which the peoples of Europe can identify’.
Milanossa vuonna 1985 pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeen EP palasi asiaan vuonna 1998 Gaman mietinnössä, jossa korostettiin tunnusten merkitystä, jotta voitaisiin "vahvistaa yhteisön kuvaa valitsijakunnan silmissä" ja edistää entistä aktiivisempaa osallistumista Euroopan parlamentin vaaleihin.
Following the decision of the 1985 European Council in Milan, the EP returned to the topic in 1998 in the Gama report, which highlighted the importance of symbols in ‘consolidating the Community’s image in the eyes of the electorate’ and encouraging greater participation in the European elections.
Tämän vuoksi EP pyysi komissiota ryhtymään konkreettisiin toimenpiteisiin edistääkseen mahdollisimman täydellistä Euroopan unionin lipun käyttöä esimerkiksi nostamalla se jäsenvaltioiden lippujen viereen EU:n ulko- ja sisärajoilla, kaikissa yhteisön kunnissa Euroopan parlamentin vaaliviikon aikana jne.
To this end, the EP called on the Commission to take concrete measures to promote the widest possible use of the European flag, for example by flying it alongside the flags of the Member States at the EU’s external and internal borders, in all European municipalities during the week of the European elections, etc.
Ei siis ole ihme, että EP tekee taas aloitteen unionin symbolien käytön tehostamiseksi toiminnassaan.
It is therefore not surprising that it should once again be the EP which has provided an impulse for the greater use of European symbols within the realm of its activities.
Samaan suuntaan kuljetaan tässä ehdotuksessa, joka koskee Euroopan parlamentin työjärjestyksen muuttamista, jotta unionin symboleiden käyttöä kurinalaistetaan ja tehostetaan sen toiminnassa, millä ei pidä myöskään estää sitä, että kehotetaan muita yhteisön toimielimiä, etenkin komissiota – jonka olisi jopa käytettävä aloiteoikeuttaan esittää yleisluontoisia aloitteita tässä mielessä – sekä jäsenvaltioiden viranomaisia, jotta ne toimivaltansa puitteissa edistäisivät myös unionin symbolien käyttöä.
This is the aim behind the present proposal to amend Parliament’s Rules of Procedure in order to regulate and strengthen the use of Europe’s symbols in its activities, which should also not prevent it from appealing to the other European institutions, in particular the Commission - which should indeed use its power of initiative to propose general measures in this context - and the authorities in the Member States, to join it in promoting the use of European symbols within the scope of their powers.
Äskettäin laaditussa julistuksessa, jonka EU:n 16 jäsenvaltiota
The recent declaration that 16 EU Member States