natgillin/translations-raw huggingface dataset:
21. vuosikertomuksessa mainitaan, että komissio on pyrkinyt jatkuvasti vuosien mittaan kehittämään oikeudenkäyntiä edeltävää vaihetta, joka siis edeltää tapauksen jättämistä käsiteltäväksi tuomioistuimeen.
The 21st Report mentions the fact that “Over the years the Commission has tried constantly to develop the pre-litigation phase which precedes the referral to the Court of Justice.
Erityisesti komissio on pyrkinyt parantamaan yksittäisten kantelijoiden asemaa tehdäkseen oikeusvaltiosta tuntuvaa todellisuutta EU:n kansalaisille.
In particular, the Commission has made a lot of the role of individual complainants in ‘making the rule of law a tangible reality for Europe’s citizens”.
Näiden ylistävien sanojen ei pidä kuitenkaan peittää sitä tosiseikkaa, että EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukainen menettely ei anna kansalaisille minkäänlaisia muita oikeuksia kuin mahdollisuuden tehdä kantelu ja että se antaa komissiolle hyvin suuren harkintavallan sen suhteen, ottaako se asian käsiteltäväksi vai ei.
That laudable language, however, cannot disguise the fact that the Article 226 EC procedure gives citizens no rights whatsoever beyond lodging the complaint , and gives the Commission a very large discretion in deciding to take the case further or not.
Yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi korostanut toistuvasti menettelyn olevan luonteeltaan poliittinen, koska kansalaisille ei anneta minkäänlaisia oikeudellisia muutoksenhakukeinoja komission toimien (tai toimimatta jättämisen) suhteen.
The Court of Justice has, moreover, emphasised the political nature of the procedure repeatedly, by refusing to grant citizens any means of judicial redress against action (or non-action) by the Commission.
Koska päätösten laillisuutta ei valvota ja koska tilanne on epätyydyttävä sekä EU:n lainsäädännön täytäntöönpanon kaikkien näkökohtien että komission rajallisten resurssien suhteen, on syytä pohtia, kuinka voitaisiin muuttaa lähestymistapaa avoimemmaksi ja antaa Euroopan parlamentille mahdollisuus tutustua järjestelmällisemmin komission päätöksiin , ilman että parlamentti puuttuu komission harkintavaltaan sen suhteen, kuinka yksittäisissä rikkomistapauksissa toimitaan.
In the absence of judicial review, in an unsatisfactory context in terms of all aspects of implementation of EU law and of limited resources of the Commission, it is worth considering how to develop a more transparent approach and a more structured access for the European Parliament to the Commission's decisions, without interfering into the discretionary power the Commission has in deciding how to deal with specific infringement cases.
Muut valiokunnat harkitsevat tekevänsä samalla tavalla.
Other committees are considering doing the same.
Tämän pidemmälle emme kuitenkaan voi mennä.
Yet this is as far as we can go.
Jos yhteisön oikeusjärjestyksen mukaan EY:n perustamissopimuksen 226 artikla on erityisesti poliittinen menettely, jossa komissiolla on valtuuksia muttei oikeudellisia velvoitteita, parlamentin (olipa kyse asiaan kuuluvasta Euroopan parlamentin jäsenestä, toimivaltaisesta valiokunnasta taikka toimielinten välisen vuoropuhelun käyttöön otettavista erityisvälineistä) tai asiaan kuuluvien kolmansien osapuolten pitäisi valvoa poliittisesti Euroopan kansalaisten puolesta ”perustamissopimusten valvojaa”.
If it is decided in the Community legal order that Article 226 EC is essentially a political procedure- granting powers but not legal obligations to the Commission, then political control over the ‘guardian of the Treaties’ on behalf of Europe’s citizens should be exercised by the Parliament (be it the MEP concerned or the competent committee or specific instruments of inter-institutional dialogue to be established) or by interested parties themselves.
Harkintavalta voi olla välttämätön paha nykyaikaisessa hallinnossa, mutta rajaton harkintavalta yhdistettynä täydelliseen avoimuuden puutteeseen on täysin oikeusvaltioperiaatteen vastaista.
Discretion may be a necessary evil in modern government; absolute discretion coupled with an absolute lack of transparency, however, is fundamentally contrary to the rule of law .
Oikeudellisten asioiden valiokunta on vakuuttunut siitä, että avoimuuden lisääminen hyödyttäisi paitsi EU:n kansalaisia myös komissiota ja lisäisi sen uskottavuutta.
The Committee on Legal Affairs is convinced that more openness and transparency would be in the interest not only of EU citizens but also of the Commission and its credibility.
Hiljattain hyväksytyn, yhteisön lainsäädännön tehokkaampaa valvontaa koskevan tiedonannon mukaan komissio täytti valkoisessa kirjassa ”Eurooppalainen hallintotapa” tekemänsä sitoumuksen ja toteutti valvontaa ja käynnisti rikkomistapauksissa menettelyjä tehokkaasti ja tasapuolisesti määrittämällä ja soveltamalla ensisijaisuuskriteerejä , jotka heijastavat mahdollisen tai todellisen lainsäädännön rikkomisen vakavuutta.
In the recently adopted communication on "Better Monitoring of the application of Community law", as announced in its White Paper on Governance, the Commission respected its commitment to conduct surveillance and to bring proceedings against infringements effectively and fairly by defining and applying priority criteria reflecting the seriousness of the potential or known failure to comply with the legislation.
Ensisijaisuuskriteerit voidaan tiivistää seuraavasti:
The priority criteria can be summarised as follows:
(a) rikkomukset, jotka heikentävät oikeusvaltion perustaa
(a) Infringements that undermine the foundations of the rule of law
(b) rikkomukset, jotka vaikeuttavat yhteisön oikeudellisen järjestelmän asianmukaista toimintaa
(b) Infringements that undermine the smooth functioning of the Community legal system
(c) rikkomukset, jotka koskevat sitä, ettei direktiivejä ole siirretty tai ettei niitä ole siirretty asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä.
(c) Infringements consisting in the failure to transpose or the incorrect transposition of directives.
Oikeudellisten asioiden valiokunta katsoo, että ensisijaisuuskriteerien määritteleminen on komissiolta myönteinen pyrkimys kohti avoimempaa toimintaa rikkomisesta johtuvien menettelyjen käsittelyssä.
The Committee considers the identification of the priority criteria a positive attempt of the Commission to follow a more transparent approach when dealing with infringement procedures.
Kuitenkaan siitä huolimatta, että komissio on varta vasten ilmoittanut, että ” ensisijaisuusperusteiden soveltamista arvioidaan vuosittain samassa yhteydessä kun keskustellaan vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta ”, 21. vuosikertomuksessa ei viitata mihinkään komission tekemiin erityisiin arviointeihin, jotka koskisivat näiden kriteerien soveltamista.
Nevertheless, despite the fact that the Commission has expressly declared that "the application of the priority criteria will be assessed annually, when the report on the monitoring of the application of Community law is discussed", in the 21st report there is no reference to any specific assessments made by the Commission on the application of these criteria.
Euroopan parlamentille pitäisi tiedottaa tällaisten arviointien tuloksista, ja sitä pitäisi kuulla, mikäli ensisijaisuuskriteereihin tehdään mahdollisesti muutoksia.
The European Parliament should be kept informed on the results of such evaluations and be consulted on any possible change on the content of the priority criteria.
Tässä yhteydessä komission pitäisi aina asettaa oikeusvaltioperiaate ja kansalaisten kokemukset puhtaasti taloudellisten kriteerien ja arvioiden edelle ja seurata tarkasti perusoikeuksien ja perustamissopimuksen yleisten periaatteiden kunnioittamista sekä asetusten ja puitedirektiivien noudattamista.
In this context, the Commission should always place the fundamentals of the rule of law and citizens' experience above purely economic criteria and evaluations and should monitor carefully the respect of the fundamental freedoms and general principles of the Treaty as well as of regulations and framework directives.
Ensisijaisuuskriteeri (c):n suhteen oikeudellisten asioiden valiokunta on vakuuttunut siitä, että yhdenmukaisuustarkastuksista on tärkeää tehdä merkittävä kysymys, ilman että EU:n lainsäädäntöä tietenkään sovelletaan tapauskohtaisesti.
As for the (c) priority criteria, the Committee is convinced of the importance of making the conformity checking an important issue, without any of course of the case-by-case application of EU legislation.
Tässä yhteydessä kansallisen lainsäädännön yhdenmukaisuutta tarkastavien ja epäasianmukaista soveltamista käsittelevien komission yksikköjen käyttöön pitäisi antaa lisää henkilöstöresursseja ja määrärahoja.
In this context, additional human and financial resources should be made available to the Commissions' services dealing both with the checking of conformity of national legislation and bad application .
Julkisasiamies antoi 15. joulukuuta 2005 lausuntonsa asiasta C-372/04, Watts, ja tuomioistuimen pitäisi antaa tuomionsa lähiviikkoina. , että myös EU:n kansalaisten pitäisi hyötyä perustamissopimuksen suorasta soveltamisesta, erityisesti kun kyse on perusvapauksista.
The Advocate General presented his opinion in Case C-372/04 Watts on 15 December 2005 and the Court should give judgement in the coming weeks. , EU citizens should also derive benefits from the direct application of the Treaty, especially as regards the fundamental freedoms.
Erityisesti terveydenhoitopalveluja koskevissa tuomioissaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että potilaat voivat saada muuta hoitoa kuin sairaalahoitoa missä tahansa muussa jäsenvaltiossa ja saada korvauksia jäsenvaltioltaan, ilman että he tarvitsevat ennakkoon luvan.
More specifically, in its rulings dealing with health-care services, the ECJ has indicated that patients can benefit from non-hospital care in any other Member State of the EU and be reimbursed by their Member State of affiliation without prior authorisation being required.
Maksettava korvaus on samansuuruinen kuin mikä se olisi ollut, jos potilas olisi saanut samaa hoitoa omassa jäsenvaltiossaan.
Reimbursement will be made at the level which would have been granted for the same treatment in the Member State of affiliation of the patient.
Useat kuluttajansuojajärjestöt ovat ilmoittaneet kansalaisten tekevän niille kanteluja päivittäin.
Several consumers' associations claim that they receive complaints from citizens on a daily basis.
Sisämarkkinasääntöjen soveltamista terveyspalveluihin koskevassa kertomuksessaan ( SEC(2003)0900 ) komissio toteaa, ettei valtaosa jäsenvaltioista halua noudattaa tätä oikeuskäytäntöä.
In its "Report on the application of Internal market rules to health services" (SEC (2003) 900, the Commission indicates that the vast majority of Member States are reluctant to comply with this case-law.
Tästä seuraa täydellinen oikeusvarmuuden puuttuminen, eivätkä potilaat saa korvausta, johon he ovat Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion mukaan oikeutettuja.
This results in complete legal uncertainty, with the result that patients are deprived of their right to reimbursement under the conditions established by the ECJ.
Perustamissopimuksen vartijana komission on aika toimia EU:n yksittäisten kansalaisten hyväksi etenkin siitä syystä, että potilaat kuuluvat heikoimmassa asemassa olevien kansalaisten ryhmään.
It is time for the Commission as Guardian of the Treaty to act for the sake of individual EU citizens, in particular as patients are among the most vulnerable of citizens.
Komission tehtävänä on käynnistää rikkomisesta johtuvat menettelyt järjestelmällisesti ja määrätietoisesti jäsenvaltioita vastaan.
It is the Commission's duty to launch infringement proceedings in a systematic and determined way against Member States.
Tämä on äärimmäisen tärkeää, jotta voidaan varmistaa, että EU:n kansalaiset voivat käyttää tehokkaasti oikeuksiaan, jotka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on moneen otteeseen vahvistanut, riippumatta siitä, mistä jäsenvaltiosta he ovat kotoisin.
This is crucial in order to ensure that EU citizens irrespective of their Member State of origin may effectively exercise rights confirmed on many occasions by the ECJ.
On pidettävä mielessä, että kansalaisten suhtautuminen Euroopan yhdentymiskehitykseen riippuu suoraan siitä, millaisia henkilökohtaisia kokemuksia heillä on EU:sta.
It should be remembered that the degree of commitment of citizens to European integration depends directly on their personal experience of the EU.
Edellä mainituista kriteereistä huolimatta komission harkintavalta sen suhteen, lähettääkö se virallisen ilmoituksen, tämän jälkeen perustellun lausunnon ja jättääkö se asian käsiteltäväksi yhteisöjen tuomioistuimeen, on käytännössä rajaton eikä lähes lainkaan avoin.
Despite the declared existence of the above mentioned criteria, the Commission's discretion in deciding to send a letter of formal notice, to follow up with a reasoned opinion and even to refer the case to the Court of Justice is in practice absolute and transparency almost inexistent.
Yhdelläkään kantelun johdosta käynnistettävällä tapauksella ei ole ennakoitavaa käsittelyaikataulua.
Each case which starts in response to a complaint has no predictable timetable.
Vaikka komissio on pyrkinyt osoittamaan toimivansa avoimesti kantelijan suhteen, sen toiminnan aikataulusta ja tehokkuudesta ei ole takeita.
Despite the Commission's efforts to show transparency vis-à-vis the complainant, there is no guarantee of the timing and the effectiveness of its activity.
Lisäksi komissiolla on valta antaa anteeksi se, ettei jäsenvaltio ole tehnyt yhteistyötä tapausta selvitettäessä, katsoa läpi sormien, jos huomautuksia toimitetaan määräaikojen jälkeen, ja jopa suhtautua myötämielisesti siihen, että jäsenvaltiolla kestää alun perinkin pitkään löytää asiaa hoitava toimivaltainen viranomainen.
The Commission has, moreover, the discretion to forgive Member States’ lack of cooperation in resolving a case, to shrug off late submissions of observations, and even to indulge Member States’ lengthy quests for a competent responsible official to deal with the matter in the first place.
Vaikka jonkinasteinen harkintavalta merkittävien seikkojen suhteen voikin olla joissakin tilanteissa hyödyllinen yhteisön oikeusjärjestyksen sulavan toiminnan helpottamiseksi, komission pitäisi ainakin määrittää tiukat säännöt tapausten automaattisesta jättämisestä yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, kun jäsenvaltiot eivät halua käydä tai kykene käymään mielekästä vuoropuhelua ennalta määrättyjä määräaikoja noudattaen oikeudenkäyntiä edeltävissä vaiheissa.
Even if some measure of discretion on the substance can be useful in certain circumstances to facilitate the smooth working of the Community legal order, the Commission should at the very least establish firm rules on the automatic referral to the Court of Justice of cases where Member States are unwilling or unable to enter into meaningful discussion within the prescribed deadlines in the pre-litigation phases.
Tästä keskeisestä periaatteesta huolimatta on saatu todisteita erittäin huolestuttavista tapauksista, joissa komissio ei ole kirjannut kansalaisten lähettämiä kanteluja sillä perusteella, että kansalaisten pitäisi käyttää ensin kansallisia muutoksenhakukeinoja ennen asian tuomista Euroopan komission käsiteltäväksi tai että tarkasteltavana on jo muita samankaltaisia tapauksia.
Despite the existence of this essential principle, some evidence has emerged on the extremely worrying cases of the Commission of non-registration of the complaints sent by citizens with the assumption that citizens should refer to the means of redress at their national level before referring their cases to the European Commission or that there are other similar cases already under examination.
Euroopan oikeusasiamies on saanut hiljattain tätä asiaa koskevia erityisiä kanteluja, joissa kerrotaan kantelujen kirjaamatta jättämisestä, ja tutkii parhaillaan asiaa.
The European Ombudsman has in this context recently received specific complaints denouncing the non-registration of the complaints and he is currently investigating.
Oikeudellisten asioiden valiokunta katsoo, että Euroopan parlamentin pitäisi voida selvittää, soveltaako komissio asianmukaisesti edellä mainittua periaatetta.
It is the Committee on Legal Affairs'opinion that the EP should be able to account if the above mentioned principle is correctly applied by the Commission.
Kantelija ei tällä hetkellä myöskään pääse tutustumaan jäsenvaltioiden ja komission väliseen, rikkomistapauksia koskevaan kirjeenvaihtoon.
Equally, at the moment there is no access for the complainant to the exchange of letters concerning infringement cases between member states and the Commission.
Virallinen syy on se, että rikkomisesta johtuva menettely on ”oikeudenkäyntiä edeltävä” menettely ja siksi tietyssä määrin luottamuksellinen.
The official reason for this is that the infringement procedure is a “pre-judicial” one and therefore should be covered by certain confidentiality.
Tilanne ei voi jatkua tällaisena.
This is not a sustainable situation.
Jos sen sijaan kantelijalla olisi mahdollisuus tutustua paremmin jäsenvaltioiden ja komission välisten neuvottelujen sisältöön (mikä ylittäisi osittain rajat, joista säädetään 30. toukokuuta 2001 annetussa asetuksessa (EY) N:o 1049/2001) sen jälkeen, kun kantelun on selvien kriteerien nojalla vahvistettu olevan perusteltu, tämä lisäisi varmasti menettelyn tehokkuutta ja avoimuutta ja motivoisi voimakkaasti jäsenvaltioita noudattamaan pelin sääntöjä.
Instead, once confirmed according to clear criteria that a specific complaint is justified, better access for the complainant to the substance of the result of negotiations between Member States and the Commission (overcoming in part the limits imposed by Regulation 1049/2001 of 30 May 2001) would certainly increase the efficiency and the transparency of the procedure and would represent a powerful motivation for the Member State to respect the rules of the game.
Jos rikkomisesta johtuva menettely pysyy salamyhkäisenä eikä päätösten todellisia perusteita julkisteta hyvin yleisluonteista kirjettä lukuun ottamatta, kansallisilla viranomaisilla tai muilla sidosryhmillä on paljon paremmat mahdollisuudet painostaa komissiota kohtuuttomasti.
If the infringement procedure remains secretive and the real reasons for the decisions are not made public, apart from an often very generic letter, there is much more space for undue pressures on the Commission by national authorities or other interest groups.
On luonnollisesti hyväksyttävää ja jopa toivottavaa, että komissio ja jäsenvaltiot käynnistävät neuvottelut ratkaistakseen kiistan, ennen kuin se siirretään tuomioistuimen käsiteltäväksi.
It is of course acceptable and even desirable that Commission and Member States enter into negotiations in order to resolve a contentious matter before it goes to Court.
Tällaisten neuvottelujen ehdot ovat usein kuitenkin arveluttavat, ja niiden tulosten täytäntöönpanoa on vaikea varmistaa.
But often the terms of such negotiations remain dubious and their implementation difficult to check.
Tiedämme, että asia on hyvin kiistanalainen ja että on mahdollista, ettei neuvosto hyväksy koskaan neuvottelujen muuttamista avoimempaan suuntaan.
We know that this is a very controversial issue and it is possible that Council will never accept any transparency in this matter.
On kuitenkin olemassa monia toimenpiteitä, joilla ”tultaisiin puoliväliin vastaan” ja joita voitaisiin harkita.
But there are a lot of “middle-way” measures that could be envisaged.
Esimerkiksi kun komissio lähettää kantelijalle kirjeen, jossa ilmoitetaan päätöksestä lopettaa kantelun käsittely, koska jäsenvaltio kykeni vakuuttamaan komission toimiensa laillisuudesta, olisi tärkeää kertoa perusteista selvemmin ja avoimemmin.
For example, when the Commission sends a complainant a letter announcing the decision to file the complaint because the Member State was able to convince it of the legality of its action, it would be important that the reasons are made much more clear and explicit.
Joissakin tapauksissa on jo mahdollista, että kantelija esittää tai asiaan osallistunut Euroopan parlamentin jäsen esittää parlamentin esittämän kysymyksen muodossa lisähuomioita, mutta tämä on vaikeaa, ellei kantelija tai parlamentin jäsen ole tietoinen siitä, mitä jäsenvaltio ja komissio ovat tarkalleen sopineet.
In some cases it is already possible for the complainant or the MP involved in the case through a parliamentary question, to present further observations; but this is quite difficult if he/she is not aware of what precisely the Member State agreed with the Commission.
Toisinaan asia johtuu tietenkin siitä, että sovellettavassa lainsäädännössä on useita aukkoja ja tulkinnanvaraa.
Of course, this situation is sometimes due to the fact that the legislation to be applied leaves many “holes” and a large space for interpretation.
Siksi olisikin mielenkiintoista, jos komissio voisi ilmoittaa, mitä säädöksiä rikotaan useimmiten ja minkä säädösten täytäntöönpanossa on eniten puutteita, jotta voitaisiin laatia luettelo säädöksistä, joita on tarkistettava ja selvennettävä.
Therefore, it would be perhaps interesting if the Commission tells us the pieces of legislation which are most often violated and whose implementation is most difficult in order to establish a sort of list of legislation to be reviewed and clarified.
Oikeudellisten asioiden valiokunta on vakuuttunut siitä, että jos rikkomista koskevista menettelytavoista tehtäisiin poliittisesti ensisijainen kysymys, rikkomistapauksia käsitteleville komission yksiköille myönnettäisiin lisää henkilöstöresursseja ja määrärahoja, etenkin kun kyse on sisämarkkinoista ja ympäristönsuojelusta, joita koskevia kanteluita kirjataan eniten.
It is the Committee's conviction that if the infringement policy should be made a political priority, then additional human and financial resources should be made available to the Commissions' services dealing with infringement, especially in the internal market and environmental sectors, where the highest number of complaints are registered.
Kummankin pääosaston pitäisi kuitenkin pyrkiä parantamaan edellytyksiään vastata kanteluihin.
In both cases though, more effort should be put into strengthening the capability to answer complaints.
On esimerkiksi vaikeaa ymmärtää, kuinka voi olla mahdollista, että ympäristöasioiden pääosaston rikkomisia käsittelevässä yksikössä on vain kaksi työntekijää, jotka käsittelevät rikkomistapauksia 10 uudessa jäsenvaltiossa.
For example, it is difficult to understand how for the 10 new Member States there is only a total of 2 staff members in the DG Environment infringement unit.
Oikeudellisten asioiden valiokunta on pyytänyt varta vasten tietoja täytäntöönpanopolitiikkaa varten varatuista resursseista.
The Committee's rapporteur has specifically asked for information and data on the resources allocated for the implementation policy.
Oikeudellisten asioiden valiokunta katsoo, että parlamentille pitäisi toimittaa erityinen, yksityiskohtainen suunnitelma siitä, kuinka resurssit on suunniteltu jaettavan pääsihteeristön ja toimivaltaisten pääosastojen kesken, jolloin parlamentti saisi selvemmän kuvan siitä, millä tavalla komissio aikoo asettaa täytäntöönpanoa koskevan politiikan etusijalle.
It is the Committee's opinion that the Parliament should receive a specific detailed plan on how the resources are planned to be distributed within the Secretarial General and the competent directorates general, which will give the Parliament a clearer idea on how the Commission intend to give priority to the implementation policy.
Tässä yhteydessä olisi mielenkiintoista tehdä arvio kustannuksista ja hyödyistä, joita rikkomistapausten käsittelystä vastuussa olevien henkilöiden työstä koituu ratkottaessa tai oikaistaessa tapauksia, joissa yhteisön oikeutta on sovellettu epäasianmukaisella tavalla.
It would be interesting in this context to make an evaluation of the cost and benefits that the work of the people responsible of handling the infringement cases brings in solving or correct cases of bad application of Community law.