natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Q. ottaa huomioon, että eurooppalaiset kansalaisjärjestöt ovat vuosien ajan luoneet kumppanuussuhteita Afrikan maaseutuväestön järjestöihin ja siten edistäneet vuoropuhelua ja keskinäistä ymmärrystä Euroopan kansalaisyhteiskunnan kanssa sekä lisänneet merkittävästi kokemusta pienviljelyn edistämisestä,
Q. whereas European NGOs have established partnership relations with rural peoples’ organisations in Africa over the years and in the process have facilitated dialogue and mutual understanding with European civil society and have accumulated significant experience in promoting smallholder farming,
R. katsoo, että 6. heinäkuuta 2006 antamassaan päätöslauselmassa reilusta kaupasta ja kehityksestä
R. whereas in its resolution of 6 July 2006 on Fair Trade and Development
S. katsoo, että meneillään oleva talouskumppanuussopimuksia koskeva neuvotteluprosessi on useimpien AKT-maiden ja erityisesti monien Afrikan maiden maatalousalan kannalta epäasianmukainen,
S. whereas the current EPA negotiating process is inappropriate for the majority of ACP countries, and in particular for the agricultural sector in many African countries,
2. on tyytyväinen Afrikan maiden välisten erojen tunnustamiseen, koska on ehdottoman tärkeää ottaa huomioon vaihtelut ja erot, joita Afrikassa on sekä alueellisella tasolla että maiden välillä;
Welcomes the recognition of differences between African countries, as it is essential to take into account the variations and disparities which exist not only at the regional level in Africa, but also within African countries as well;
5. korostaa, että on yhdennettävä Afrikan alueelliset markkinat ja poistettava asteittain esteet Afrikan maiden väliltä tuottajien markkinoiden laajentamiseksi;
Stresses the importance of integrating regional markets in Africa and to gradually lift barriers between African countries in order to enlarge markets for producers;
10. kehottaa Afrikan unionia uusimaan uudella tarmolla sitoutumisensa Afrikan ihmisoikeuksien ja kansojen oikeuksien peruskirjaan, jossa AU:n edeltäjä, Afrikan yhtenäisyysjärjestö, oli uranuurtajana ja jonka Zimbabwe on myös allekirjoittanut;
Calls on the African Union to revisit with renewed vigour its commitment to the values espoused in the African Charter on Human and Peoples' Rights, which the predecessor to the AU, the Organisation of African Unity, pioneered, and to which Zimbabwe is also a signatory;
12. ilmaisee huolensa tiedonannon päätöksentekoprosessin epäselvyydestä sekä EU:n sisäisen että ulkoisen (neuvottelut Afrikan maiden hallitusten kanssa) päätöksenteon suhteen; kehottaa näin ollen lisäämään niiden neuvottelujen avoimuutta, joita komissio käy Afrikan maiden hallitusten kanssa EU:n ja AU:n yhteistyön käynnistämisestä Afrikan maatalouden kehittämiseksi;
Expresses concern at the lack of clarity as regards the Communication's decision-making process, both within the EU and outside (as it relates to negotiations with African governments); hence, calls for greater transparency in the negotiations which the Commission is conducting with African governments for the purpose of establishing EU-AU cooperation in respect of agricultural development in Africa;
20. kehottaa jäsenvaltioita ilmoittamaan vuosittain täysin avoimesti kehitysapuun osoittamansa rahoitussitoumukset ja jättämään kehitysavun kokonaismenojen laskennan ulkopuolelle sellaisiin aloitteisiin osoitetut varat, jotka eivät suoraan liity kehitykseen (esim. velkahuojennus), mikäli kehitysapu luokitellaan viralliseksi kehitysavuksi taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön kehitysapukomitean (OECD/DAC) määräysten mukaisesti; huomauttaa tässä yhteydessä, että parlamentin on seurattava erityisen tarkasti OECD:n kehitysapukomiteassa aiheesta käytäviä keskusteluja;
Calls on the Member States to indicate annually and with the utmost transparency their financial commitments to development aid and for the amounts assigned to initiatives which are not directly related to development (such as debt relief) to be specifically excluded from the calculation of the total expenditure on development aid eligible for classification as Official Development Aid (ODA) under the rules of the Development Assistance Committee of the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD/DAC); points out in this connection that Parliament will be keeping a particularly close eye on the discussions on this issue within the OECD/DAC;
23. korostaa, että on tärkeää lisätä avunantajien maaseudun kehittämiseen ja elintarviketurvaan myöntämiä varoja, ja korostaa, että Afrikan maiden hallitusten on sisällytettävä maataloussektori poliittisiin painopistealoihinsa EKR:n tuen saamiseksi;
Stresses the importance of increasing the financial resources allocated by donors to rural development and food security and emphasises the need for African governments to include the agricultural sector among their political priorities in order to receive EDF support;
25. kehottaa Euroopan unionia laatimaan aikataulun kehitysmaiden haavoittuvia maatalousyrityksiä vahingoittavien maatalouden vientitoimien lakkauttamisesta ja painostamaan muita kansainvälisiä toimijoita toimimaan samoin;
Calls on the EU to establish a timetable leading to the abolition of agricultural export policies which are damaging to vulnerable agricultural businesses in the developing countries and to put pressure on other international actors to do the same;
28. painottaa, että on toteutettava toimia, joilla torjutaan paikallista tuotantoa vahingoittavaa maatalouselintarvikkeiden tuontia ja joissa otetaan huomioon Afrikan maiden maantieteellinen, historiallinen ja kulttuurinen monimuotoisuus lisäämällä maaseutu- ja alkuperäisyhteisöjen panosta resurssien kestävään hallinnointiin;
Stresses the need for policies to be implemented which will counter imports of devastating agri-food products which are damaging to local production and which will take into account the geographical, historical and cultural diversity of African countries by enhancing the contribution made by rural and indigenous communities towards ensuring that resources are managed sustainably;
30. toistaa, että kehitysapupolitiikkojen ja -ohjelmien on tuettava kunkin kansakunnan oikeutta määrittää oma elintarvikestrategiansa sekä suojella ja säännellä kansallista maataloustuotantoa ja paikallisia markkinoita;
Restates the need for development-aid policies and programmes to support the right of each individual people to establish its own food strategies and to protect and regulate national agricultural production and the local market;
35. korostaa, että (järkevän ja tehokkaan panoksen antamiseksi köyhyyden torjumiseen) on tärkeää edistää mikrotalouden välineitä, erityisesti mikroluotto-ohjelmia, maatalousalan talouskehityspolitiikan oleellisena osana;
Stresses the importance (in order to make a valid and effective contribution to combating poverty) of promoting micro-finance instruments, particularly micro-credit programmes , as an essential component in economic development policies in the agricultural sector;
44. vaatii painokkaasti, että on pantava toimeen politiikkoja, joilla tuetaan ympäristön ja luonnonvarojen hallinnan kanssa yhteensopivia käytäntöjä ja tekniikoita (tämä on oleellista sopusointuisen ja kestävän kehityksen kannalta) ja joilla varmistetaan maatalousmaan ja maatalouden ekosysteemien parempi hoito ja estetään näin nykyisten aavikoitumisprosessien paheneminen;
Insists on the need for policies to be implemented which will support practices and techniques which are compatible with the environment and with the management of natural resources (this being essential to harmonious, sustainable development) and which will ensure that agricultural land and agri-eco systems are better cared for, so as to prevent any worsening of the current desertification processes;
46. kehottaa komissiota tekemään YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) ja YK:n kansainvälisen maatalouden kehittämisrahaston kanssa tehokasta yhteistyötä, joka perustuu näiden järjestöjen suhteellisiin etuihin maatalouden ja maaseudun kehityksen alalla;
Invites the Commission to build effective collaboration with the Food and Agriculture Organization (FAO) and the International Fund for Agricultural Development (IFAD) based on the comparative advantages of these institutions in the field of agricultural and rural development;
54. suosittaa, että Afrikan maatalousalan, maaseudun kehityksen ja elintarviketurvan tukemiseksi tehdyistä toimista annetaan tarkkaa tietoa, jotta lisätään tietoisuutta ja siten avunantajien sitoutumista;
Recommends that accurate information be issued as regards what is being done to support the agricultural sector, rural development and food security in Africa, in order to encourage greater awareness and consequently to increase donors’ commitment;
Tammikuussa 2007 komissio (kehitysyhteistyön pääosasto, yksikkö B2) sai valmiiksi keskusteluasiakirjan "Afrikan maatalouden edistäminen" ja avasi foorumin monien (sekä Euroopasta että sen ulkopuolelta tulevien) eri osapuolten kanssa käytäville keskusteluille, joiden tarkoituksena oli sisällyttää asiakirjaan huomioita ja ehdotuksia ja saada näin aikaan kattavampi versio Afrikan maataloutta käsittelevästä tiedonannosta, jonka oli aiemmin ilmoitettu valmistuvan vuoden 2006 lopulla.
In January 2007 the Commission (DG Development, Unit B2) finalised a discussion document entitled 'Advancing African Agriculture' and it opened a forum for discussions with a number of parties (both within Europe and beyond) for the purpose of incorporating suggestions and proposals into the document and producing a more comprehensive version of the Communication on agriculture in Africa which had previously been announced for the end of 2006.
Parlamentin kehitysyhteistyövaliokunta (joka oli yksi keskusteluihin osallistuneista tahoista) on lähettänyt komissiolle kriittisen lausunnon, joka on tiettyjen valiokunnan jäsenten ilmaisemien näkemysten tulos.
Parliament's Committee on Development (which is one of the parties involved in the discussions) has sent the Commission a critical contribution which is the product of the views expressed by certain members of that Committee.
Tiedonannossa "Afrikan maatalouden edistäminen", jonka komissio hyväksyi 24. heinäkuuta 2007, on otettu huomioon joitakin kehitysyhteistyövaliokunnan ja muiden kuulemiseen osallistuneiden osapuolien esiin tuomista seikoista.
In the Communication adopted by the Commission on 24 July 2007 and entitled 'Advancing African Agriculture', some of the points made by the Development Committee and by other parties who were involved in the consultation have been taken into consideration.
Kehitysyhteistyövaliokunta suhtautuu myönteisesti laajaan kuulemiseen ja käytettyihin menetelmiin ja korostaa, kuinka tärkeää on parantaa edelleen kansalaisyhteiskunnan ja muiden sidosryhmätoimijoiden yhteistyötä ja osallistumista.
The Development Committee welcomes the approach of wide consultation and the methodology adopted and stresses the importance of further improving the collaboration and involvement of civil society and other interested actors.
Toisaalta tiedonannossa ei sanota selvästi, milloin ja millä foorumilla EU aikoo kuulla Afrikan unionia ja neuvotella sen kanssa tämän lähestymistavan tärkeimmistä kysymyksistä, eikä siinä ennakoida mitään järjestelmää, jolla parlamentit, paikallisviranomaiset, kansalaisjärjestöt ja johtavien virkamiesten komiteat voisivat seurata strategiaa erityisesti Afrikan tasolla.
On the other hand, the Communication is not clear on when and in which forum the EU will consult and negotiate the main issues of this approach with the African Union, and it does not foresee any mechanism for monitoring the strategy by parliaments, local authorities, NGOs and CSOs, especially at African level.
Tätä varten on erittäin tärkeää uhrata aikaa ja varoja sellaisen kehyksen luomiseen, joka mahdollistaa kansalaisyhteiskunnan ja kaikkien asiaan liittyvien eri toimijoiden osallistumisen ja vuoropuhelun.
For that purpose, it is essential to devote time and means to set up a real framework for participation and dialogue of civil society and all different actors involved in the matter.
Periaatteet ja lähestymistavat
Principles and approaches
Viimeisimpien tietojen mukaan on ilmeistä, että vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttaminen on vielä kaukana.
According to the most recent data it is clear that achievement of the Millennium Development Objectives is still a long way off.
Afrikka on yhä yksi maailman köyhimmistä alueista, mutta huomiota herättävintä ovat silti maanosalle tyypilliset valtavat vastakohdat: yhtäältä suunnattomat luonnonvarat ja henkilöresurssit ja toisaalta yleinen jälkeenjääneisyys, joka käytännössä yhdistyy eri alojen ja alueiden vaihtelevaan kehitystasoon.
Africa is still one of the poorest parts of the world but the things which are still most striking are the huge contrasts which characterise the continent: vast natural and human resources on the one hand and, on the other, general backwardness combined in practice with varying levels of development in different fields and areas.
Uudessa EU:n ja Afrikan yhteisessä strategiassa määritellään afrikkalainen omistus ja vuosituhattavoitteiden saavuttaminen sekä kestävän kehityksen ja hyvän hallintotavan edistäminen Afrikan kehittämisen keskeisiksi pilareiksi.
The emerging Joint EU-Africa Strategy put African ownership and achieving the MDGs, as well as the promotion of sustainable development and good governance, as key pillars for developing Africa.
Vaikka EU on tunnustanut maatalouden merkityksen, on tarpeen edistää maatalouden ja maaseudun kehittämisen asianmukaista roolia kehitysmaiden kansallisissa politiikoissa ja ensisijaisissa tavoitteissa.
Though the EU has recognised the importance of agriculture sector, it is necessary to promote a proper role for agriculture and rural development in the national policies and priorities of developing countries.
Myös kehitysyhteistyön eurooppalaisessa konsensuksessa köyhyyden poistaminen on asetettu ensisijaiseksi tavoitteeksi, ja samalla siinä painotetaan avun määrän lisäämistä ja laadun parantamista omavastuullisuuden ja kumppanuuden, poliittisen vuoropuhelun ja sukupuolten tasa-arvon kaltaisia pääperiaatteita noudattaen.
The European Consensus on Development has also made the eradication of poverty a priority objective and at the same time it emphasises the importance of more and better aid following key principles such as ownership and partnership, political dialogue and gender equality.
Cotonoun sopimus on esimerkki globaalista kumppanuudesta, sillä siihen sisältyy kehitysstrategioita, kauppaa koskevia määräyksiä, poliittista vuoropuhelua sekä ihmisoikeuksia ja hyvää hallintotapaa koskevia lausekkeita.
The Cotonou Agreement is an example of global partnership as it incorporates development strategies, trade provisions, political dialogue, human rights and good governance clauses.
Hallitusten tulee tehdä tuesta, jota AKT-maat voivat saada erityisesti maataloussektorin kehittämiseen, ensisijainen poliittinen tavoite; yhdeksännessä EKR:ssa vain neljä 79 AKT-maasta asetti maatalouden ensisijaiseksi tavoitteeksi.
Referring in particular to the agricultural sector, the support that ACP countries can receive for its improvement need to be inserted as a policy priority by the governments; under the 9th EDF, only 4 out of 79 ACP countries placed agriculture as a priority.
Yksinomaan EU:n osuus julkisesta kehitysavusta on 10 prosenttia, mutta jos mukaan lasketaan jäsenvaltioiden osuus, kokonaismäärä ylittää puolet koko maailman kehitysavusta.
Where public development aid is concerned, Europe's contribution on its own represents 10% but if the Member States' contribution is added in the total amount exceeds half of total world aid.
Näin ollen EU:lla on velvollisuus paitsi lisätä kansainvälisen avun määrää myös parantaa avunantajien keskinäistä koordinointia ja yhdenmukaistamista sekä ottaa käyttöön kumppaniensa ehdottamia strategioita varmistaakseen, että apu käytetään nykyistä tehokkaammin ja siirtokustannukset pienenevät.
Hence it is the EU's duty not only to increase volume of international aid but also to improve coordination and harmonisation amongst donors and to take on board strategies proposed by its partners in order to ensure that aid is used more effectively and that transfer costs are reduced.
Näin kehitysavun ja ulkopolitiikan kysymyksiä voidaan käsitellä ja ratkaista johdonmukaisemmin perustamalla ja vahvistamalla soveltuvia toimielimiä ja pyrkimällä lisäämään täydentävyyttä osallistavan roolin avulla, joka käsittää myös parlamentit.
The topics of development and foreign policy will thus be tackled and resolved in a more consistent fashion through the establishment and strengthening of suitable institutions and the search for greater complementarity by means of a participatory role involving parliaments as well.
Johdonmukaisuus alkaa jäsenvaltioiden tasolta: EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteita ei voida saavuttaa, ellei jäsenvaltiotason kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaisuutta paranneta jyrkästi.
Coherence begins at the level of the Member States: the objectives of EU development co-operation policy cannot be achieved without a radical improvement of the coherence of the policy for development at national level.
EU:n tason epäjohdonmukaisuus on usein heijastumaa jäsenvaltioiden ristiriitaisista kannoista, joita hallitsevat kansalliset tai erilaisten ryhmien etunäkökohdat.
Often incoherence at EU level is a reflection of contradictions in Member State positions where specific national or group interests prevail.
Olisi myös kiinnitettävä enemmän huomiota EU:n eri politiikkojen väliseen johdonmukaisuuteen, etenkin yhteisen maatalouspolitiikan ja kauppapolitiikan välillä.
Greater attention should also be paid to coherence among different EU policies, in particular with the common agricultural and trade policies.
Esimerkiksi talouskumppanuussopimuksista parhaillaan käytävät neuvottelut vaikuttavat Afrikan maiden kykyyn nostaa tullitariffejaan suojellakseen markkinoitaan alhaisilta hinnoilta.
The current EPA negotiations, for instance, will have an impact on the ability of African countries to increase their tariffs to protect their markets from low prices.
Tällä voi olla haitallisia seurauksia muillekin kuin pienviljelijöille ja uudelle paikalliselle jalostusteollisuudelle.
This may have negative consequences not only for small farmers and emerging local processing industries.
Tästä syystä tiedonannon ainoa viittaus talouskumppanuussopimuksiin kauppaa helpottavien toimien yhteydessä ei vaikuta asianmukaiselta: neuvottelut talouskumppanuussopimuksista ovat vielä kesken, ja nykyiset kiistat tulisi ottaa huomioon.
Hence the sole reference to Economic Partnership Agreements in relation to trade-facilitation policies which appears in the Communication does not seem right: the EPA negotiations are not yet concluded and the current disputes should be taken into account.
Lisäksi tukea on tarkoitus antaa vain talouskumppanuussopimusten myötä tarjoutuviin tilaisuuksiin – mitään vaihtoehtoa tälle ei ole suunnitteilla.
Furthermore, the intended support applies exclusively to the opportunities afforded by the Economic Partnership Agreements – there is no provision for any alternative.
Nykyiset haasteet
Current challenges
Kehitysmaiden asukkaista viidesosa (eli 850 miljoonaa ihmistä) on tällä hetkellä aliravittuja.
In the developing countries, one person in five (i.e. 850 million individuals) is currently undernourished.
Joka päivä maailmassa kuolee nälkään ja köyhyyteen yli 30 000 ihmistä, useimmat heistä lapsia.
Each day in the world over 30 000 people die of hunger and poverty, in most cases children.
Huono ravinto aiheuttaa vuosittain yli kuuden miljoonan ihmisen kuoleman – tämä luku on huomattavasti suurempi kuin AIDSin, malarian ja tuberkuloosin aiheuttamien kuolemien määrä yhteensä.
Poor nutrition results in over six million deaths per year – a figure which greatly exceeds the number of deaths caused by AIDS, malaria and tuberculosis put together.
Selvästi eniten aliravitsemusta on Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
By far the greatest incidents of malnutrition occur in sub-Saharan Africa.
Köyhyydestä kärsivien ihmisten määrä on Afrikassa kasvanut dramaattisesti kymmenen viime vuoden aikana (kasvu on ollut 140 miljoonaa, eli köyhyydestä kärsii 44 prosenttia koko väestöstä).
In Africa the number of people affected by poverty has increased dramatically over the last 10 years (by 140 million, i.e. 44% of the total population).
Jopa 80 prosenttia väestöstä asuu maaseudulla, ja 73 prosenttia maaseudun väestöstä saa toimeentulonsa maanviljelystä tai karjankasvatuksesta.
Up to 80% of the population lives in rural areas and 73% of that rural population is dependent for sustenance on farming or livestock-rearing.
Suurin osa heistä on naisia, joiden osuus Afrikan väestöstä on 52 prosenttia ja jotka auttavat tuottamaan (ja markkinoimaan) 60–80 prosenttia kaikista elintarvikkeista.
Most of them are women, who make up 52% of Africa's population and help to produce (and to market) between 60 and 80% of all food.
Näin ollen on selvää, että sopivien maatalouspolitiikkojen laatiminen on oleellisen tärkeää, jos pyritään saavuttamaan vuosituhannen kehitystavoitteet, ja yhtä tärkeää on, että tällaiset politiikat suunnataan erityisesti naisille.
Hence devising suitable agricultural policies is obviously essential if an attempt is to be made at achieving the Millennium Development Objectives and targeting such policies at women in particular is equally important.
Nälän ja aliravitsemuksen todellista syytä ei pidä etsiä resurssien niukkuudesta vaan pikemmin niiden epäoikeudenmukaisesta hallinnoinnista ja jakamisesta.
The real cause of hunger and malnutrition is not to be sought in the scarcity of resources but, rather, in the unfair way in which those resources are administered and redistributed.
Afrikka on todella ristiriitaisuuksia täynnä oleva maanosa, ja yleistävät lausunnot sen tilanteesta peittävät taakseen hyvin erilaisia todellisuuksia.
Africa is in reality a continent full of contradictions and general statements concerning its situation mask widely differing realities.
Pahiten köyhyydestä kärsiviin alueisiin – joilla koulunkäyntiaste on alhainen ja jotka ovat poliittisesti syrjäytyneitä – kuuluvat ehdottomasti myös syrjäiset maaseutualueet.
The areas most affected by poverty – with low levels of school enrolment and political marginalisation – certainly include remote rural areas.
Afrikan maatalouden jälkeenjääneisyyteen on monia syitä.
There are a number of reasons for the backwardness of African agriculture.
Yksi niistä on Euroopan ja Yhdysvaltojen maatalouspolitiikka , joka julistaa kansainvälisten avaamisen tärkeyttä myös maatalousmarkkinoiden alalla, mutta on silti vuosien ajan pystyttänyt suojaesteitä eteläisten maiden maataloustuotteita vastaan.
These certainly include European and US agricultural policy which, whilst proclaiming the importance of opening up international markets in the agricultural sector as well, has for years erected protective barriers against agricultural products from the South.
Vientituet ja hintatuki ovat aiheuttaneet viljelijäyhteisöille valtavia kustannuksia ja altistaneet eteläisten maiden paikalliset maatalousyritykset epäterveelle kilpailulle.
Export subsidies and price support have generated huge costs for farming communities and exposed local agricultural businesses in the South to unfair competition.
Maaseudun tulotaso on laskenut ja investointien hankkiminen on käynyt yhä vaikeammaksi, mikä on johtanut kaupunkeihin suuntautuvaan maaltamuuttoon.
Rural incomes are depressed and securing investment has been become increasingly difficult, the result of which being a rural exodus towards the cities.
Alhaisimman tulotason maat käyttävät nykyisin puolet kauppatuloistaan tuontielintarvikkeisiin – tämä osuus on kaksinkertaistunut 30 viime vuoden aikana.
The group of countries with the lowest incomes currently spend half of their trade revenue on imported food stuffs – a proportion which has doubled in the last 30 years.