natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– EU:n toimielimiä lobbaavien konsultti- ja asianajotoimistojen osalta kyseiseen edunvalvontaan liittyvä liikevaihto sekä asiakkaiden suhteellinen painoarvo kyseisessä liikevaihdossa,
– the turnover of professional consultancies and law firms attributable to lobbying the EU institutions, as well as the relative weight of their major clients;
– yritysten omien lobbausyksiköiden ja ammattiyhdistysten osalta arvio EU:n toimielinten suorasta edunvalvonnasta aiheutuvista kuluista, ja
– an estimate of the costs associated with direct lobbying of the EU institutions incurred by in-house lobbyists and trade associations;
– kansalaisjärjestöjen ja ajatushautomoiden osalta kokonaisbudjetti ja jakautuminen päärahoituslähteiden mukaan;
– the overall budget and breakdown of the main sources of funding of NGOs and think-tanks;
23. kehottaa työryhmää esittämään erityisiä kriteerejä, jotka edellyttäisivät taloudellisten tietojen esittämistä, esimerkiksi ilmoitus lobbauskuluista järkevissä rajoissa (tarkat luvut eivät ole tarpeen);
Asks the working group to propose specific criteria which would invoke the requirement for financial disclosure, for example an indication of lobbying expenditure within meaningful parameters (exact figures not necessary);
Poliittisten instituutioiden avoimuus on legitimiteetin edellytys.
Transparency of political institutions is a prerequisite for legitimacy.
Olisi oltava helppoa tarkastella sitä, miten päätökset tehdään, mitkä ovat niiden vaikuttimet sekä miten voimavarat, ts. veronmaksajien rahat, kohdennetaan.
It should be easy to scrutinize how decisions are made, what are the influences behind them and finally how resources, i.e. taxpayer’s money, are allocated.
Siksi lobbaamista koskevat säännöt ovat viime kädessä legitimiteettikysymys.
Therefore rules for lobbying are ultimately a question of legitimacy.
Tällä hetkellä arvioidaan, että Brysselissä on noin 15 000 lobbaajaa ja 2 500 lobbausjärjestöä.
At the moment it is estimated that there are about 15000 lobbyists and 2500 lobby organisations in Brussels.
Kun lasketaan pysyvien vierailijoiden kulkuluvat ja "express"-luvat, Euroopan parlamentissa toimii noin 5 000 lobbaajaa.
Counting permanent visitors’ badges and “express”-badges there are approximately 5000 lobbyists operating in the European Parliament.
Komissio on käynnistänyt lobbaamista koskevan keskustelun Euroopan avoimuusaloitteellaan (ETI).
The Commission has opened discussions on lobbying by its European Transparency Initiative (ETI).
Ehdotuksen keskeisenä ajatuksena on tuoda avoimemmin esiin toimijat ja vaikutuskanavat, jotka ovat toiminnassa, kun säädöksiä valmistellaan ja hyväksytään EU:n toimielimissä.
The main idea of this proposal is to lay out more openly the actors and influence channels operating when legislative acts are prepared and adopted by the EU institutions.
Komissio esittää lobbaajia varten vapaaehtoista rekisteriä ja menettelysääntöjä.
The Commission proposes a voluntary register and a code of conduct for lobbyists.
Parlamentilla on jo käytännössä pakollinen rekisteri ja menettelysäännöt, joista määrätään Euroopan parlamentin työjärjestyksen 9 artiklan 4 kohdassa.
The Parliament already has a de facto mandatory register and a code of conduct provided in article 9(4) in the Rules of Procedure of the European Parliament.
Tämä mietintö on vastine komission ETI-aloitteeseen.
This report is a response to the Commission's ETI.
Euroopan parlamentin odotetaan toisena lainsäätäjistä suhtautuvan tiukasti edunvalvontaan EU:ssa.
The European Parliament is, as a co-legislator, expected to take a firm stance on interest representation in the EU.
Edunvalvontaa koskevien sääntöjen historia Euroopan parlamentissa
History of lobby-rules in the European Parliament
Lobbaus on ollut pitkään kiistanalainen aihe parlamentin keskusteluissa.
Lobbying has been a long-standing and contentious issue in Parliamentary debates.
Näkemykset vaihtelevat suuresti ja 27 jäsenvaltion perinteet poikkeavat toisistaan.
Positions vary widely and traditions in the 27 Member States are diverse.
Useimmissa jäsenvaltioissa ei ole lainkaan määräyksiä, jotka koskevat suhtautumista näihin ryhmiin parlamentin tai hallituksen tasolla.
In the majority of Member States there are no provisions at all for dealing with these groups at the parliamentary or governmental level.
Toisaalta taas Yhdysvalloissa lobbaajan on kahlattava läpi miltei 600-sivuiset ohjeet voidakseen toimia oikein.
On the other hand, in the US a lobbyist needs to read through almost 600 page manual to get everything right.
Oli miten oli, tällä hetkellä vallitsee laaja yksimielisyys siitä, että eturyhmät tuovat arvokasta asiantuntemusta EU:n lakia säätäville viranomaisille.
Be as it may, today there is a large consensus that interest groups provide valuable expertise to EU law-making authorities.
Parlamentti oli ensimmäinen yhteisön toimielin, joka puuttui eturyhmien kasvavaan määrään Euroopan tasolla ja erityisesti tämän kehityksen seurauksiin lainsäädäntöprosessin kannalta.
The Parliament was the first European institution to address the phenomenon of an increasing number of interest groups at European level and especially about the consequences of this evolution for the legislative process.
Ensimmäinen kirjallinen kysymys lobbaustoiminnan mahdollisen sääntelyn käynnistämisestä esitettiin vuonna 1989.
A first written question concerning the establishment of a potential regulation of lobbying activities was presented in 1989.
Vuonna 1991 työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja loukkaamattomuutta käsittelevä valiokunta laati mietinnön, jossa ehdotettiin lobbaajia koskevia menettelysääntöjä ja luetteloa.
In 1991, the Committee on the rules of procedure, the verification of the credentials and immunities drafted a report with proposals for a code of conduct and a register of lobbyists.
Valiokunnassa käytyjen hyvin vaikeiden keskustelujen jälkeen ehdotuksia ei kuitenkaan esitetty täysistunnolle.
However, after very difficult Committee debates the proposals were not submitted to the Plenary.
Vuoden 1994 Euroopan parlamentin vaalien jälkeen lobbaajien sääntelyä koskeva keskustelu käynnistyi uudelleen.
After the European elections of 1994 the debate on lobbies’ regulation resumed.
Toisessa saman valiokunnan mietinnössä vältettiin terminologiset kiistat ja nojauduttiin eturyhmien vapaaehtoiseen omatoimiseen määrittelyyn.
Another report of the same Committee avoided terminological conflicts and relied on a voluntary self-definition of interest groups.
Sääntelyehdotukset eivät olleet niin rajoittavia, ja niitä pidettiin lobbauksen kannalta avoimempina kuin niitä, jotka sisältyivät vuoden 1993 mietintöön.
Regulatory proposals were less constraining and considered more open to lobbying than those of the 1993 report.
Syntyi ajatus luettelosta, jossa edunvalvojien oli julkistettava toimintansa ja taloudelliset etunsa.
The idea of a register, where interest representatives had to make their activities and interests public was born.
Edunvalvojien odotettiin maksavan rekisteröinnistä, noudattavan menettelysääntöjä ja ilmoittautuvan luetteloon.
Interest representatives were supposed to pay fees for their registration, to respect a code of conduct and to sign the register.
Vastineeksi he saivat kulkuluvan ja osittaisen pääsyn Euroopan parlamentin joihinkin osiin ja oikeuden tutustua sen asiakirjoihin.
In return, they obtained a pass and access to parts of the EP and to its documents.
Tammikuussa 1996 mietintöön tehtiin runsaasti tarkistuksia täysistunnossa, josta se palautettiin valiokuntaan.
In January 1996 the report was heavily amended in the plenary session and then referred back to the Committee.
Heinäkuussa 1996 päästiin kompromissiin.
In July 1996, a compromise was found.
Taloudellisten etujen osalta kukin parlamentin jäsen joutuu nyt antamaan yksityiskohtaisen selvityksen ammatillisesta toiminnastaan.
With regard to financial interests, each MEP is now required to make a detailed declaration of his professional activities.
Jäsenten on pidättäydyttävä ottamasta vastaan lahjoja tai etuja tehtäviensä hoitamisen yhteydessä.
MEPs have to refrain from accepting any gift or benefit in the performance of their duties.
Rekisteröityjen avustajien on myös ilmoitettava muista palkallisista tehtävistään.
Registered assistants also have to make a declaration of any other paid activities.
Nämä säännöt lisättiin parlamentin työjärjestykseen (9 artikla ja liitteet I ja IX).
These rules were added to Parliament's Rules of Procedure (Art. 9 and Annexes I and IX).
Myöhemmin toteutettiin lisää käytännön toimenpiteitä, jotka koskivat näiden tietojen osittaista julkaisemista parlamentin verkkosivuilla.
Further practical steps were taken later concerning the publication of some of this information on Parliament's webpage.
Saatavilla ovat tällä hetkellä luettelot rekisteröidyistä lobbaajista, parlamentin jäsenten taloudellisia etuja koskevista ilmoituksista sekä rekisteröidyistä avustajista.
Today lists of registered lobbyists, of MEPs declarations of financial interests and of registered assistants are available.
Esittelijän ehdotukset
Proposals by the rapporteur
Tämän mietinnön valmistelua varten perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta järjesti 8. lokakuuta 2007 EU-lobbausta käsittelevän workshop-tilaisuuden tutkiakseen edunvalvonnan nykytilaa ja kuullakseen osapuolten reaktioita komission ETI-aloitteeseen.
As a preparation for this report the Committee on Constitutional Affairs organised a workshop on lobbying the European Union on 8 October 2007 in order to survey the present situation of interest representation and to obtain responses from stakeholders to the Commission's ETI.
Prosessin aikana esittelijä on yksilöinyt seuraavat mietinnössä käsiteltävät keskeiset kysymykset:
During the process the rapporteur has identified the following essential questions to be addressed in the report:
Miten edunvalvoja olisi määriteltävä?
How should a lobbyist be defined?
Komissio määrittelee lobbauksen toiminnaksi, "jolla pyritään vaikuttamaan Euroopan unionin politiikan muotoutumiseen ja toimielinten päätöksentekoon".
The Commission defines lobbying as “activities carried out with the objective of influencing the policy formulation and decision-making processes of the European institutions.”
Tämä vastaa Euroopan parlamentin työjärjestyksen 9 artiklan 4 kohtaa, jossa edunvalvojat määritellään henkilöiksi, "joiden on toistuvasti päästävä parlamentin tiloihin toimittamaan jäsenille näiden edustajantoimen liittyviä tietoja oman etunsa mukaisesti tai muiden puolesta".
This is in line with article 9(4) in the Rules of Procedure of the European Parliament defining lobbyists as "persons who wish to enter Parliament's premises frequently with a view to supplying information to Members within the framework of their parliamentary mandate in their own interests or those of third parties".
Esittelijä katsoo, että ei pidä tehdä olennaista eroa sen mukaan, lähestyvätkö parlamenttia teollisuuden edustajat vai ympäristönsuojelijat, ovatko edustettuina tuottajien vai kuluttajien edut, vai käyvätkö edustajien kanssa vuoropuhelua yksityiset vai julkiset toimijat.
The rapporteur is of the opinion that no essential differences are to be made according to whether industrialists or environmentalists are approaching the Parliament, whether producers' or consumers' interests are represented or whether private or public actors are engaged in a dialogue with MEPs.
Lisäksi lakiasiaintoimistoja olisi pidettävä lobbaajina silloin, kun ne pyrkivät vaikuttamaan tulevaan lainsäädäntöön eivätkä toimi edustajina oikeustapauksissa.
In addition, when law firms are engaged in influencing future law, not representing court cases, they are to be considered as lobbyists.
Missä laajuudessa taloudellisista kytkennöistä olisi ilmoitettava?
To what extent should there be financial disclosure?
Komission mukaan taloudellisia kytkentöjä koskevat tiedot antavat viitteitä eturyhmien vaikutusvallasta.
According to the Commission, financial information is indicative on the influence of interest groups.
Komissio on todennut, että on tarpeen ja oikeasuhteista vaatia luetteloon rekisteröityviä ilmoittamaan asiaa koskevat budjettitiedot ja jakauma pääasiallisten asiakkaiden ja/tai rahoituslähteiden mukaan.
The Commission has concluded that it is necessary and proportionate to request registrants to declare relevant budget figures and an aggregate breakdown on major clients and/or funding sources.
Näiden tietojen päätavoitteena on varmistaa, että päätöksentekijät ja suuri yleisö voivat yksilöidä lobbaustoiminnan tärkeimmät taustavoimat ja arvioida niiden vahvuuden.
The main objective of this information is to ensure that decision-makers and the general public can identify and assess the strength of the most important driving forces behind a given lobbying activity.
Komissio vaatii seuraavia:
The Commission requires the following:
– EU:n toimielimiä lobbaavien konsultti- ja asianajotoimistojen osalta kyseiseen edunvalvontaan liittyvä liikevaihto sekä asiakkaiden suhteellinen painoarvo kyseisessä liikevaihdossa,
– for professional consultancies and law firms the turnover linked to lobbying EU institutions, as well as the relative weight of major clients;
– yritysten omien lobbausyksiköiden ja ammattiyhdistysten osalta arvio EU:n toimielinten suorasta edunvalvonnasta aiheutuvista kuluista ja,
– for "in-house" lobbyists and trade associations an estimate of the cost associated to direct lobbying of EU institutions;
– kansalaisjärjestöjen ja ajatushautomoiden osalta kokonaisbudjetti ja jakautuminen päärahoituslähteiden mukaan.
– for NGOs and think-tanks the overall budget and a breakdown of their main sources of funding.
Yksityiskohtia on vielä täsmennettävä, kun komissio esittää beta-version tietokantansa käyttöliittymästä ja antaa yksityiskohtaisemmat tiedot vaadittavasta aineistosta.
Details are yet to be clarified when the Commission presents a beta-version of its data base interface and more explicit information on the required data.
Taloudelliset luvut eivät aina ole paras tapa antaa tietoa lobbaustoiminnan laajuudesta, koska esimerkiksi hallituksista riippumattomat järjestöt käyttävät paljon vapaaehtoistyötä.
Furthermore, financial figures are not always the best way to give information on the scale of lobbying activity.
Selkeää vastausta odotetaan vielä kysymyksiin siitä, mitkä tiedot ovat hyödyllisiä arvioitaessa ulkopuolisten vaikutusta lainsäädäntöprosessiin, ja miten nämä voidaan saada rikkomatta legitiimejä luottamuksellisuussääntöjä tai ilman liian rasittavia hallinnollisia menettelyjä.
The questions yet to be answered in a clear way are what information is useful to assess external influences on the legislative process and how they can be acquired without breaking legitimate confidentiality rules or overly burdensome administrative procedures.
Olisiko Euroopan parlamentilla oltava yhteinen rekisteri komission kanssa?
Should the European Parliament have a common register with the Commission?
Komissio kehottaa ottamaan käyttöön komission ja parlamentin yhteisen rekisterin.
The Commission calls for a common register between the Commission and the Parliament.
Esittelijä katsoo, että yleisestä näkökulmasta toimielimiä tarkastellaan yhdessä.
The rapporteur considers that from the public point-of-view the institutions are seen as one.
Myös kaikki eturyhmät haluaisivat "yhden luukun" järjestelmän.
Also all the stakeholders wish to have a “one-stop-shop”.
Vaikka toimielimillä on merkittäviä eroja ja vaikka ne saattaisivat päätyä asettamaan edunvalvojille erilaisia vaatimuksia esimerkiksi taloudellisten kytkentöjen ilmoittamisen suhteen, kysymystä olisi pidettävä hallinnollisena.
Although the institutions have essential differences and might end up with different requirements for lobbyists, for example on financial disclosure, the question should be seen as administrative.
Esittelijä ehdottaa yhteistä työryhmää tarkastelemaan yhteisen rekisterin vaikutuksia.
Therefore the rapporteur proposes a joint working group to consider the implications of a common register.
Olisiko eturyhmien rekisteröinnin oltava vapaaehtoista vai pakollista?
Should the register of interest groups be voluntary or mandatory?
Parlamentin oikeudellinen yksikkö katsoo, että parlamentin nykyinen rekisteri on käytännössä pakollinen, koska rekisteröinti on kytketty fyysiseen pääsyyn parlamentin tiloihin.
The Parliament's legal service considers the Parliament's present register de facto mandatory, because registration is linked to physical access to the Parliament premises.
Esittelijä yhtyy tähän näkemykseen.
The rapporteur agrees with this analysis.
Säännöllinen edunvalvonta parlamentissa edellyttää kulkulupaa.
To lobby regularly in the Parliament you need a badge.
Kulkuluvan saamiseksi on rekisteröidyttävä.
In order to get a badge you have to register.
Tästä syystä myös komissio kannattaa yhteistä rekisteriä.
This is also why the Commission urges for a common register.
Kulkulupa kannustaa voimakkaasti rekisteröitymään.
The badge is a strong incentive to register.
Komissio ehdottaa taloudellisten tietojen esittämistä sekä rekisterissä annettujen tietojen järjestelmällisempää valvontaa.
The Commission proposes financial disclosure and more systematic monitoring of the information provided in the register.
Nämä innovaatiot ovat ensisijaisen tärkeitä, ja ne olisi otettava nopeasti käyttöön.
These innovations are priorities and should be adopted in due time.
Edunvalvontaa koskevan säädöksen laatiminen olisi pitkällinen prosessi, johon ei pitäisi tässä vaiheessa ryhtyä.
A legislative act on lobbying would be a lengthy process and should not therefore be pursued at this stage.
Tämä vastaa laajaa yksimielisyyttä yhteisestä rekisteristä, "yhden luukun" järjestelmästä komission kanssa.
This is in line with the broad consensus on having a common register, a "one-stop-shop" with the Commission.
Komission rekisterin menestystä arvioidaan vuoden kuluttua.
The success of the Commission's register is evaluated after one year.
Jos Lissabonin sopimus ratifioidaan, se tarjoaa selkeämmän oikeusperustan edunvalvontaa koskevalle säädökselle, jos sellaista pidetään tarpeellisena.
The Treaty of Lisbon, if ratified, will provide a clearer legal basis for a legislative act on lobbying, if this is found necessary.
Olisiko menettelysääntöjen rikkomisesta määrättävä seuraamuksia?
Should there be sanctions for breaches of the code of conduct?
Parlamentin nykyisessä järjestelmässä vakavin seuraamus on rekisteristä poistaminen.
In the present system of the Parliament, the highest sanction is the deletion from the register.
Sakot ja muut vastaavat seuraamukset edellyttäisivät lainsäädäntöä.
Fines and other such sanctions would require legislation.
Edunvalvojien uskottavuuden näkökulmasta rekisteristä poistaminen ei ole lainkaan merkityksetön seuraamus.
From the lobbyists’ credibility point-of-view, deletion from the register is not at all a meaningless sanction.
Sääntöjen noudattamisen valvontaa voitaisiin kuitenkin vahvistaa.
However, supervision on how rules are respected could be strengthened.
Parlamentin avoimuuden parantaminen
Improving the Parliament’s transparency
Esittelijä pitää avoimuutta kaksisuuntaisena tienä.
The rapporteur considers transparency a two-way street.
Tämä tarkoittaa, että kun parlamentti vaatii edunvalvojia toimimaan avoimemmin, myös se itse voi pyrkiä suurempaan avoimuuteen.
This means, that when requiring the lobbyists to be more transparent, the Parliament itself can also work for more transparency.
Siksi esittelijä vaatii lisää selkeyttä rekisteröityihin ja rekisteröimättömiin toimintaryhmiin, joita eturyhmät usein rahoittavat.
Therefore the rapporteur calls for clarity on registered and non-registered intergroups often financed by interest groups.
Lisäksi esittelijä hyväksyy, että parlamentin jäsen voisi soveltaa "lainsäädännöllistä jalanjälkeä", ts. parlamentin mietintöihin liitettävää suuntaa-antavaa luetteloa edunvalvojista, joita on kuultu mietinnön valmistelun yhteydessä.
Furthermore, the rapporteur acknowledges a Member possibility to use a “legislative footprint”, i.e. an indicative list, attached to parliamentary reports, of interest representatives consulted during the preparation of the report.
Ajatuksena on antaa käsitys lainsäädäntöprosessiin osallistuneista eri eturyhmistä ja siten auttaa yleisöä, tiedotusvälineitä, muita parlamentin jäseniä ja kaikkia asiasta kiinnostuneita arvioimaan parlamentin työtä.
The idea is to give a picture on different interests mobilised by a legislative process and thus help the public, the media, other Members and anyone interested to scrutinize Parliamentary work.
Toisaalta keskeisiä tietoja saadaan usein luottamuksellisesti, ja parlamentin jäsenten riippumattomuutta olisi puolustettava.
On the other hand, often relevant information is obtained confidentially and the independence of MEP’s has to be defended.
Siksi tällaisen "jalanjäljen" soveltamisen olisi perustuttava yksittäisten jäsenten harkintaan.
Therefore the use of such "footprints" has to base on the best judgement of individual MEP's.
Esittelijä korostaa myös, että on vielä tärkeämpää, että komissio esittää lainsäädännöllisen jalanjäljen lainsäädäntöaloitteidensa yhteydessä.
The rapporteur also stresses that it is even more important for the Commission to provide a legislative footprint attached to its legislative initiatives.
Esimerkiksi tämän mietinnön laatimisen yhteydessä kuultiin 6. helmikuuta 2008 mennessä ainakin seuraavia organisaatioita.
For example, in the process of this report at least the following organisations have been consulted before 6 February 2008.
Jotkut muut ovat lähettäneet sähköpostia ja antaneet tietoja epävirallisesti.
Some others have sent e-mails and provided quick information informally.
1) Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestö (Business Europe)
1) Business Europe,
3) The Alliance for Lobbying Transparency and Ethics Regulation (ALTER-EU) (Maan ystävät (Eurooppa), Euroopan journalistiliitto (EFJ))
3) The Alliance for Lobbying Transparency and Ethics Regulation (ALTER-EU) (Friends of the Earth Europe, European Federation of Journalists),
4) Euroopan kemian teollisuuden järjestö (Cefic)
4) European Chemical Industry Council (Cefic),
6) Ranskan kauppakamari
6) French Chamber of Commerce,
11) Yhdysvaltain kauppakamari
11) American Chamber of Commerce
12) Toyota Motor Europe
12) Toyota Motor Europe,
14) European Center for Public Affairs (ECPA)
14) European Centre for Public Affairs (ECPA),
Lisäksi seuraavat olivat edustettuina perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan 8. lokakuuta järjestämässä EU-lobbausta käsittelevässä workshop-tilaisuudessa .
In addition, the following were represented as stakeholders in the workshop on lobbying in the EU organised 8 October by the Committee of Constitutional Affairs.
Muut esittivät näkemyksiään pyöreän pöydän keskustelussa.
Others gave their views in the roundtable discussion.
2) Euroopan kuluttajaliitto (BEUC)
2) The European Consumers' Organisation (BEUC)
Yhteenvetona esittelijä käsittelee avoimuuden tärkeyttä, kannustaa kohtelemaan edunvalvojia yhdenvertaisesti, kehottaa odottamaan, kunnes komissio esittää konkreettisia ehdotuksia (ts. rekisteri ja sen yksityiskohdat), ja esittää esimerkkejä siitä, miten parlamentti voi parantaa omaa avoimuuttaan.
In conclusion, the rapporteur addresses the importance of transparency, calls for equal treatment between interest representatives, proposes a wait-and-see approach to the concrete proposals (i.e. the register and its details) by the Commission and provides examples on how the Parliament itself can improve its own transparency.
Talousarvion valvontavaliokunta pyytää asiasta vastaavaa perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa sisällyttämään päätöslauselmaesitykseensä seuraavat ehdotukset, joissa valiokunta:
The Committee on Budgetary Control calls on the Committee on Constitutional Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
Komission yleinen lähestymistapa
Overall approach by the Commission
- takaisinperinnät ja poikkeusluvat,
- recoveries and waivers;