natgillin/translations-raw huggingface dataset:
13. katsoo, että tuotteen vaarattomuutta koskevan todistustaakan kääntäminen tuottajalle tai maahantuojalle mahdollistaisi ehkäisemiseen perustuvan politiikan edistämisen, josta säädetään 18. joulukuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1907/2006 kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) ja Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta
Considers that shifting the burden of proof onto producers or importers and requiring them to demonstrate that a product is harmless would make it possible for a policy based on prevention to be promoted (as provided for in European Parliament and Council Regulation (EC) No 1907/2006 of 18 December 2006 concerning the registration, evaluation, authorisation and restriction of chemicals (REACH) and establishing a European Chemicals Agency
14. pyytää toistamiseen komissiota ryhtymään mahdollisimman pian sisäilman laatua koskeviin konkreettisiin toimiin, joiden avulla voitaisiin taata sisätilojen turvallisuuden ja terveellisyyden korkeatasoinen suojelu, erityisesti neuvoston 21. joulukuuta 1988 rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä antaman direktiivin 89/106/ETY
Calls once again upon the Commission to come forward as soon as possible with concrete measures on indoor air quality which would ensure a high level of protection of health and safety indoors to be established, in particular when revising Council Directive 89/106/EEC of 21 December 1988 on the approximation of laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to construction products
17. suosittelee, että myöntäessään yksittäisille hankkeille Euroopan unionin tukea komissio arvioisi niiden vaikutukset sisäilman laatuun, sähkömagneettiselle säteilylle altistumiseen ja erityisesti haavoittuvassa asemassa olevien väestöryhmien terveyteen samalla tavalla kuin se huomioi ympäristönsuojelua koskevat perusteet;
Recommends that, in awarding individual European Union support, the Commission bear in mind its impact on the quality of indoor air, exposure to electromagnetic radiation and the health of particularly endangered sections of the population in the projects concerned in a similar way to that in which attention is devoted to environmental protection criteria;
Riippumaton tutkijaryhmä julkaisi raportin 31. elokuuta 2007.
Published by a group of independent scientists on 31 August 2007.
22. toteaa, että väestön sähkömagneettisille kentille altistumisen raja-arvot ovat vanhentuneet, sillä niitä ei ole mukautettu väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz–300 GHz) altistumisen rajoittamisesta 12. heinäkuuta 1999 annetun neuvoston suosituksen 1999/519/EY
Notes that the limits on exposure to electromagnetic fields which have been set for the general public are obsolete, since they have not been adjusted in the wake of Council Recommendation 1999/519/EC of 12 July 1999 on the limitation of exposure of the general public to electromagnetic fields (0Hz to 30 GHz)
– järjestelmälliset koulutusohjelmat ja yleisön tiedottaminen;
- systematic public education programmes and awareness-raising;
– ilmastonmuutoksen sopeuttamistoimenpiteiden yhdistäminen kansanterveyttä koskeviin strategioihin ja ohjelmiin, jotka liittyvät esimerkiksi tarttuviin tai muihin tauteihin, työterveyteen ja ihmisten terveydelle vaarallisiin eläintauteihin;
- integration of climate change adaptation measures into public health strategies and programmes, such as communicable and non-communicable diseases, workers' health and animal diseases hazardous to health;
– asianmukainen seuranta, jonka tavoitteena on havaita tautien puhkeaminen ajoissa;
- proper surveillance aiming at the early detection of disease outbreaks;
– terveyteen liittyvät varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmät;
- health-related early warning systems and response;
– ympäristötiedon valvontaverkostojen koordinointi tautien puhkeamista valvovien verkostojen kanssa;
- coordination of existing environmental data monitoring networks with disease outbreak networks;
Euroopan parlamentti hyväksyi 23. helmikuuta 2005 murskaavalla ääntenenemmistöllä (576 ääntä puolesta ja 48 vastaan) päätöslauselman ympäristöterveystoimintasuunnitelmasta vuosiksi 2004–2010.
On 23 February 2005 the European Parliament adopted by an overwhelming majority (576 votes to 48) a resolution on the launch of the Environment and Health Action Plan 2004-2010.
Päätöslauselman sävy oli vähintään kriittinen Euroopan komissiota kohtaan, ja se perustui siihen yksinkertaiseen toteamukseen, että kun kyse on toimintasuunnitelmasta, tavoitteeksi ei voida asettaa vain tutkimuksen lisäämistä ja yhä uusien tietojen keräämistä!
The resolution was to say the least critical of the Commission and it was based on a simple observation: more research and more data cannot be the sole objective of an Action Plan!
Sattumalta tämä toimintasuunnitelma julkaistiin muutama kuukausi sen jälkeen, kun 52 Euroopan alueen ympäristö- ja terveysministeriä olivat WHO:n Budapestissa kesäkuussa 2004 järjestämässä konferenssissa antaneet asiaan liittyvän kunnianhimoisen julkilausuman.
It was chance timing that the Action Plan was submitted just a few months prior to the ambitious declaration issued by the 52 European environment and health ministers at the Budapest conference organised by the WHO in June 2004.
Kun tämän lisäksi otetaan huomioon joissakin jäsenvaltiossa (Benelux-maat, Ranska, Saksan osavaltiot) jo käynnistetyt toimintasuunnitelmat (joilla on usein selvät ja määrälliset tavoitteet), Euroopan parlamentin esittämät varaukset on helppo ymmärtää.
If we also take into consideration the action plans (often containing clear, quantified targets) which have already been introduced in certain Member States (the Benelux countries, France and the German Länder ), the reservations expressed by the European Parliament are readily understood.
Parlamentti puolestaan halusi antaa toimintasuunnitelmalle todellisen sysäyksen ja esitti joukon suosituksia, jotka koskivat lähinnä seuraavia seikkoja:
The European Parliament wished to give a real boost to the Action Plan and it issued a number of recommendations concerning in particular:
1. ennalta varautumisen periaate poliittisena toimintakeinona, sillä on todettava, että EU:ssa tätä turvallisuusperiaatetta julistetaan usein mutta sovelletaan harvoin;
1. the precautionary principle as a means of political action, since it must be acknowledged that this safety principle is often proclaimed but rarely applied at EU level;
2. unionin laajuisen biomonitorointijärjestelmän perustaminen helpottamaan saasteiden ja terveysvaikutusten välisien vuorovaikutuksen mittaamista;
2. the introduction of a bio-monitoring scheme at EU level in order to make it easier to measure the interaction between pollutants and harmful effects on health;
3. sisäilman saastumisen torjunta; komissiota kehotettiin etenkin luokittelemaan tupakansavu syöpää aiheuttavien aineiden 1 luokkaan ja sitä pyydettiin nimenomaisesti julkaisemaan sisäilman laatua koskeva vihreä kirja;
3. action to combat domestic pollution, involving in particular the Commission’s designation of tobacco smoke as a class-1 carcinogen and also the specific request for the Commission to publish a Green Paper on indoor air quality;
4. tavoitteita vastaava rahoitus seitsemännestä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmasta (päätöslauselmassa mainittu määrä oli yli 300 miljoonaa euroa) sekä toimintasuunnitelman yhteensovittaminen kansanterveysalan toimintaohjelman (2003–2008) kanssa.
4. funding to match the issues at stake, to be drawn from the budget of the 7th Research and Development Framework Programme (a figure in excess of EUR 300 million had been mentioned) and ideally to be coordinated with the public-health programme 2003-2008.
Kolme vuotta myöhemmin useimmat näistä prioriteeteista ovat yhä ajankohtaisia.
Three years on, most of those priorities still apply.
Syy tähän on se, että Euroopan komissio on pitänyt kiinni omasta asialistastaan ja halunnut ennen muuta saavuttaa tuloksia itse ensisijaisiksi asettamillaan aloilla eli pääasiassa ympäristöterveyttä koskevan tietoketjun parantamissa, EU:n ympäristöterveystutkimuksen integroimisessa ja tehostamisessa sekä yhteistyön lisäämisessä erikoistuneiden kansainvälisten organisaatioiden kuten WHO:n kanssa.
For good reason, the Commission concentrated on its own agenda and its main desire was to secure results in the areas in which it had set its priorities: improving the health and environment information chain, integrating and stepping up European research in that area and cooperating with specialist international organisations such as the WHO.
Esittelijä panee kuitenkin tyytyväisenä merkille, että yli 38 ympäristöterveysalan hanketta on saanut arviolta yhteensä yli 200 miljoonaa euroa rahoitusta kuudennesta tutkimuksen puiteohjelmasta.
The rapporteur does, however, note with satisfaction that over 38 projects concerned with health and the environment were financed under the Sixth Research Programme, with total funding in excess of EUR 200 million.
On vaikeaa arvioida toimintasuunnitelmaa, joka ei vastaa nimeään
On the difficult art of assessing an Action Plan whose name is a misnomer
Komission alun perin suunnittelemista 13 toimesta vain neljä sisälsi erityisiä tarkkaan rajattuja toimenpiteitä:
Of the 13 actions initially envisaged by the Commission, only four were concerned with specific measures:
– Toimi 10: Ammattilaisten koulutuksen edistäminen ja ympäristöterveysalan organisatoristen valmiuksien parantaminen
– Action 10: promote training of professionals and improve organisational capacity in environment and health
– Toimi 11: Käynnissä olevien riskintorjuntatoimenpiteiden yhteensovittaminen ja niiden kohdistaminen ensisijaisiin sairauksiin
– Action 11: coordinate ongoing risk-reduction measures and focus on the priority diseases
– Toimi 12: Sisäilman laadun parantaminen
– Action 12: improve indoor air quality
– Toimi 13: Sähkömagneettisiin kenttiin liittyvän tutkimuksen seuraaminen.
– Action 13: follow developments regarding electromagnetic fields.
Esittelijä ilmaisi jo vuonna 2005 tyytyväisyytensä siihen, että komissio oli toimen 12 puitteissa puuttunut asianmukaisesti passiivisen tupakoinnin ongelmaan.
Back in 2005 the rapporteur expressed his satisfaction at the Commission’s appropriate response under Action 12 to the environmental problems posed by passive smoking.
Muiden toimien osalta ja toteutettujen toimien epätarkkuuden vuoksi väliarviota on syytä käsitellä kysymysten avulla pitäen samalla mielessä, että esittelijä esittää erityisiä huomautuksia toimista 12 ja 13:
As for the rest and in view of the lack of detail regarding the actions pursued, an interrogatory approach should be adopted in respect of the mid-term review, bearing in mind that the rapporteur has made specific remarks concerning Actions 12 and 13.
Onko olemassa toimia, joilla pyritään edistämään ympäristölääketieteen koulutusta ja helpottamaan tämän erikoisalan tutkintotodistusten tunnustamista EU:ssa?
Are there any actions designed to promote the development of environmental medicine and to facilitate the recognition at EU level of qualifications in that speciality?
Sikäli kun hormonaaliset haitta-aineet eivät kuulu REACH-lupamenettelyn piiriin, mihin toimiin pilottihankkeen lisäksi komissio on ryhtynyt taatakseen näiden aineiden todellisen valvonnan?
Since endocrine disruptors are not included in the REACH authorisation procedure, what action (apart from a pilot scheme) has been taken by the Commission in order to ensure that those substances are properly monitored?
Arvioinnin puolueettomuuden nimissä on toki tunnustettava, että kuluneiden kolmen ja puolen vuoden aikana unioni on saavuttanut konkreettisia tuloksia erilaisten saastumisen muotojen torjunnassa.
Taking an impartial view, it must be acknowledged that over the last three-and-a-half years the EU has achieved some genuine successes in its effort to combat various forms of pollution.
Näistä voidaan mainita yli 10 000 kemikaalin valvonta REACH-asetuksen avulla, uusi ilmanlaatua koskeva lainsäädäntö sekä torjunta-aineita koskeva lainsäädäntö- ja strategiapaketti.
Those successes include checks on over 10 000 chemicals on the basis of the REACH regulations, new legislation on air quality and the legislative and strategic package on pesticides.
Saman puolueettomuuden nimissä on kuitenkin todettava myös, että unionin politiikalle on edelleen tunnusomaista kokonaisvaltaisen ja ehkäisevän strategian sekä ennalta varautumisen periaatteen soveltamisen puute.
However, from that same impartial viewpoint it must at the same time be noted that EU policy lacks an overall preventive strategy and does not apply the precautionary principle.
Ennalta varautumisen periaate: ei nollatoleranssia eikä nollasoveltamista
The precautionary principle: neither zero tolerance nor zero application
Esittelijä toteaa pahoitellen, että tätä vuonna 1992 unionin perustamissopimuksen 174 artiklan 2 kohtaan kirjattua sivistyneen maailman periaatetta julistetaan usein, se sivuutetaan joskus eikä sitä sovelleta juuri koskaan.
The rapporteur points out with regret that this civilising principle is often proclaimed, sometimes sullied but hardly ever applied, even though it has been included in Article 174-2 of the EU Treaty since 1992.
Ennalta varautumisen periaatetta ei ole yhteisön viimeaikaisessa lainsäädännössä pantu täytäntöön lukuun ottamatta sitä merkittävää poikkeusta, että neuvosto ja parlamentti kielsivät kesäkuussa 2005 kuuden ftalaatteihin kuuluvan aineen käytön lasten leluissa.
With the well-known exception of the ban imposed by Parliament and the Council in June 2005 on the use in children’s toys of six substances belonging to the phthalate family, the precautionary principle has not been applied in recent Community legislation.
Silti tarvittiin homeeriset mittasuhteet saanut yli kymmenen vuoden taistelu, ennen kuin näiden CMR-aineiden käyttö tähän nimenomaiseen tarkoitukseen saatiin lopullisesti kiellettyä.
And even then it took over 10 years of struggle on an epic scale to bring about a permanent ban on CMR substances used in this particular connection.
Tästä syystä esittelijä suhtautuu epäillen siihen, onko ennalta varautumisen periaatteen käytölle tarkoituksenmukaista asettaa niin tiukat kriteerit kuin komissio esittää 2. helmikuuta 2000 antamassaan tiedonannossa.
For this reason the rapporteur questions the relevance of such binding criteria for invoking the precautionary principle as those adopted by the Commission in its 2 February 2000 Communication.
Kaikki, tutkimuksen riippuvuudesta ja riskinhallinnasta erilaisten mahdollisten toimien tutkimiseen ja tieteellisen epävarmuuden asteen määrittämiseen joka vaiheessa sekä kustannus-hyötysuhteen selvittämiseen, näyttää tähtäävän siihen, että monimutkainen, hierarkkinen ja loputon menettely tekee ennalta varautumisen periaatteen soveltamisesta mahdotonta.
At every stage - from dependence upon analysis and risk-management through the determination at each stage of the degree of scientific uncertainty and the drawing up of a cost-benefit report to the study of various possible courses of action - everything seems to be designed in order to ensure that the precautionary principle is rendered inapplicable by means of a complex, hierarchical and never-ending procedure.
Tämän toteamuksen vuoksi esittelijä ehdottaa päätöslauselman 7 kohdassa 2. helmikuuta 2000 julkaistun tiedonannon täydellistä tarkistusta ennakolta varautumisen periaatteen henkiin herättämiseksi.
This observation has prompted the rapporteur to propose (in paragraph 7 of the resolution) a thorough revision of the 2 February 2000 Communication in order to activate the precautionary principle.
Tämä ehdotus perustuu myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, sillä tuomioistuin on useaan otteeseen täsmentänyt kyseisen periaatteen sisältöä ja sen merkitystä yhteisön oikeudessa yhtenä yhteisön ympäristön ja terveyden alalla harjoittaman suojelupolitiikan kulmakivistä
This proposal is also backed up by the case-law of the European Court of Justice, which has on a number of occasions specified the content and the scope of the principle in Community law as being one of the cornerstones of the protection policy pursued by the Community in matters relating to health and the environment
EYTI, 23. syyskuuta 2003, komissio v. Tanska, asia C-192/01 – EYTI, 7. syyskuuta 2004, asia C-127/02. .
ECJ, 23 September 2003, Commission v Denmark, Case C-192/01; ECJ, 7 September 2004, Case C-127/02. .
Sisäilman saastuminen: erityisen kavala terveysuhka
Habitat pollution: a particularly insidious threat to health
Komissio ei ole jäänyt seuraamaan "kädet ristissä" sivusta tätä terveysuhkaa, jota vastaan vain harvat kansalaiset voivat suojautua, sillä he viettävät 90 prosenttia sisätiloissa (lastentarhassa, koulussa, toimistossa, kotona, tehtaassa jne.).
Faced with this health threat to which few people are immune (since they spend on average 90% of their time in a confined space - kindergarten, school, office, house, industrial site, etc.), the Commission has not simply sat on its hands.
Komissio on lisännyt toimiaan tällä alalla muun muassa asettamalla työryhmän, joka koostuu teollisuuden, kuluttajajärjestöjen ja ympäristönsuojelujärjestöjen edustajista, ja rahoittamalla ainakin 17 eurooppalaista hanketta, joiden alat vaihtelevat sisä- ja ulkoilman laadun valvonnasta rakennusmateriaalien tutkimukseen saastelähteinä.
It has taken a number of courses of action, such as the establishment of a working party bringing together industrialists, consumers’ organisations and environmental-protection bodies and the funding of at least 17 European projects in such varied fields as the monitoring of indoor and outdoor air quality and research into construction materials as a source of pollution.
Esittelijä muistuttaa kuitenkin, että yhä uudet aloitteet eivät ole sama kuin sisäilman laatua koskeva kokonaisvaltainen ja yhtenäinen politiikka.
The rapporteur does, however, point out that all of these initiatives taken together do not constitute a comprehensive, integrated policy on indoor air quality.
Esittelijä yllättyi myös suuresti kuultuaan erään London School of Hygienen asiantuntijan kertovan esitelmässään, että esimerkiksi Prahan kauniissa kaupungissa asuntojen sisäilma on pilaantuneempaa kuin Kunderan rakastavaisten hengittämä kevyt ulkoilma.
The rapporteur was very surprised to learn from a report by an expert at the London School of Hygiene that, for example, in the beautiful city of Prague the air inside people's houses was more polluted than the outside air breathed by Kundera's lovers.
Komissio tekisi siis viisaasti, jos se julkaisisi vihreän kirjan sisäilman saastumisen erityisestä ongelmakentästä, kuten Euroopan parlamentti kehotti 21. helmikuuta 2005 hyväksymänsä päätöslauselman 21 kohdassa.
The Commission would therefore be well advised to publish a Green Paper on the specific problems of habitat pollution, as called for by Parliament in paragraph 21 of its 21 February 2005 resolution on the Action Plan.
Vaikuttaakin siltä, että EU:n on kiireesti laadittava tällä alalla todellinen strategia, jonka avulla voidaan määrittää jäsenvaltioille osoitettuja suuntaviivoja ja suojella viime kädessä monenlaisille biologisille ja kemiallisille saastelähteille altistuvia kansalaisia niin lastentarhoissa kuin toimistoissa.
The EU should as a matter of urgency adopt a proper strategy on this topic which would enable guidelines for the Member States to be set and would protect members of the general public who are exposed to numerous sources of biological and chemical pollution at every stage of life, from kindergarten to office.
Esittelijä muistuttaa lisäksi, että kaikkien Euroopan viranomaisten olisi hyödyllistä arvioida sisäilman saasteiden taloudellisia kokonaiskustannuksia, jotka koostuvat sairaanhoitokustannuksista, työkyvyttömyydestä tai yksinkertaisesti saastuneiden tilojen puhdistamisesta.
The rapporteur also points out that the EU authorities as a whole could usefully assess the overall financial cost of indoor pollution in terms of medical expenses, industrial disability and the cost of cleaning up contaminated habitats.
Sähkömagneettisten kenttien nouseva uhka
The emerging threat from electromagnetic fields
Kun parlamentti viimeksi käsitteli tätä kysymystä vuonna 1999
When Parliament last considered this topic (in 1999
Kuten joskus käy, tekniikan edistys voi, jos sitä hallitaan huonosti, muodostaa myös tiettyjä terveysriskejä.
As sometimes occurs, technical progress can - if it is poorly mastered - present certain health risks.
Juuri näin on tapahtumassa sähkömagneettisten aaltojen kohdalla, sillä niille altistumista koskevat raja-arvot ovat vuodelta 1999, eivätkä ne siten ole seuranneet teknologian kehitystä.
This is exactly what has occurred in the case of electromagnetic waves, the exposure limits for the general public date from 1999 and have not kept pace with developments in technology.
Esittelijä tietää hyvin, että radioaalloista on kiistelty yli 20 vuotta ja että kysymyksestä vallitsee edelleen tietty tieteellinen epävarmuus.
The rapporteur is well aware that radio emissions have been the subject of heated debate for over 20 years and that there is still a degree of scientific uncertainty.
Raportin päätelmissä tuodaan esiin, että jatkuva ja/tai liiallinen altistuminen sähkömagneettisille aalloille voi lisätä syövän (lapsissa etenkin leukemian), Alzheimerin taudin, hermosto-ongelmien ja unihäiriöiden riskiä.
The document comes to the conclusion that repeated and/or excessive exposure to electromagnetic waves may cause cancer (in particular leukaemia in children), Alzheimer's disease, nervous disorders and irregular sleep patterns.
Tämän tutkimuksen pohjalta Euroopan ympäristövirasto suositti syyskuussa 2007 kaikille 27 jäsenvaltioille, että ne ryhtyisivät toimiin suojellakseen väestöä nykyistä paremmin.
In September 2007 the European Environment Agency advised the 27 Member States on the basis of the above document to introduce more effective protection of the general public.
Esittelijä yhtyy tähän suositukseen ja katsoo, että ympäristöterveyden alalla Euroopan unionin on tehtävä enemmän ja tehtävä se paremmin!
The rapporteur agrees with such advice and takes the view that in the field of environmental health the EU must do more and do it more effectively.
ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen liitettävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön, Sveitsin ja Liechtensteinin välillä niistä perusteista ja menettelyistä, joilla ratkaistaan jäsenvaltiossa, Sveitsissä tai Liechtensteinissa jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva valtio
on the proposal for a Council decision on the conclusion of a Protocol between the European Community, Switzerland and Liechtenstein to the Agreement between the European Community and the Swiss Confederation concerning the criteria and mechanisms for establishing the State responsible for examining a request for asylum lodged in a Member State, in Switzerland or Liechtenstein
– ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätökseksi ( KOM(2006)0753 ),
– having regard to the proposal for a Council decision ( COM(2006)0753 ),
– ottaa huomioon Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen liitettävän Euroopan yhteisön, Sveitsin ja Liechtensteinin välisen pöytäkirjan niistä perusteista ja menettelyistä, joilla ratkaistaan jäsenvaltiossa, Sveitsissä tai Liechtensteinissa jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva valtio,
– having regard to the protocol between the European Community, Switzerland and Liechtenstein to the Agreement between the European Community and the Swiss Confederation concerning the criteria and mechanisms for establishing the State responsible for examining a request for asylum lodged in a Member State, in Switzerland or Liechtenstein,
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia ( C6‑0091/2008 ),
– having regard to Article 300(3), first subparagraph, of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0091/2008 ),