natgillin/translations-raw huggingface dataset:
9 artikla – Toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden sivukonttoreiden valvonta (1 HVD:n 16 artikla ja kodifioidun direktiivin 11 artikla)
Article 9 - Supervision of branches established in another Member State (Articles 16 of 1LD and 11 of CD)
Artiklassa oikeutetaan se jäsenvaltio, jonka alueella yrityksellä on kotipaikka, harjoittamaan toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden sivukonttoreiden valvontaa paikalla ja ilmoittamaan siitä ennalta isäntäjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
This article entitles the home Member State to carry on on-the-spot supervision of branches established in another Member State and previous notification to the competent authorities of the host Member State.
16 artikla
'Article 16
Jäsenvaltion, jossa sivukonttori sijaitsee, on säädettävä, että kun toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saanut vakuutusyritys harjoittaa liiketoimintaansa sivukonttorin välityksellä, kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat ilmoitettuaan siitä ennalta sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa sivukonttori sijaitsee, tarkastaa itse tai tähän tarkoitukseen valtuuttamiensa henkilöiden välityksellä paikalla yrityksen talouden valvonnalle tarpeellisia tietoja.
The Member State of the branch shall provide that, where an assurance undertaking authorized in another Member State carries on business through a branch, the competent authorities of the home Member State may, after having first informed the competent authorities of the Member State of the branch, carry out themselves, or through the intermediary of persons they appoint for that purpose, on-the-spot verification of the information necessary to ensure the financial supervision of the undertaking.
Sen jäsenvaltion viranomaiset, jossa sivukonttori sijaitsee, voivat osallistua tähän tarkastamiseen."
The authorities of the Member State of the branch may participate in that verification'.
Kommentteja saattamisesta osaksi Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöä
Comments on UK transposition
Tämä säännös on saatettu osaksi Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöä vuoden 1994 vakuutusyhtiöistä (kolmannet vakuutusdirektiivit) annettujen asetusten (Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations) asetuksella 45, jolla lisätään liite 2F vuoden 1982 vakuutusyhtiöistä annettuun lakiin (Insurance Companies Act, ICA) .
This provision has been transposed into UK legislation by Regulation 45 of the Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations 1994, which inserts Schedule 2F to the ICA 1982.
Liitteen 2F pykälissä 13 ja 14 muutetaan ministerin vuoden 1982 ICA:n jakson 44 nojalla saamia valtuuksia hankkia tietoja vakuutusyhtiöiltä, kun valtuuksia käytetään sellaisen yhtiön kohdalla, jonka kotipaikka on EY:ssä.
Paragraphs 13 and 14 of Schedule 2F modify the power of the Secretary of State to obtain information from insurance companies conferred by section 44 of the ICA 1982, when that power is exercised in respect of an EC company.
Jaksossa 44 annetaan ministerille kahdentyyppiset valtuudet: kohdassa 1) määrätään valtuuksista vaatia yritystä toimittamaan ministerille tietoja eritellyistä asioista; kohdissa 2) a, 2) b ja 4) a määrätään valtuuksista vaatia yritystä esittämään eriteltyjä tilikirjoja tai asiakirjoja.
Section 44 of the Act confers the Secretary of State two types of power: subsection (1) refers to the power to require a company to furnish the Secretary of State with information about specified matters; subsections (2)(a), (2)(b) and (4)(a) refer to the power to require a company to produce books or papers as may be specified.
Mitä tulee valtuuksiin vaatia tietoja eritellyistä asioista, pykälän 13 kohdassa 1 säädetään, että ministeri voi käyttää näitä valtuuksia EY-yhtiön kohdalla, jos kotijäsenvaltion valvonnasta vastaava viranomainen on pyytänyt häntä tekemään näin tai jos ministeri katsoo hankittavien tietojen olevan välttämättömiä, jotta hän voi hoitaa valvontatehtävänsä.
With respect to the power to require information about specified matters, paragraph 13(1) provides that the Secretary of State may exercise this power in respect of an EC company either if the supervisory authority of the home Member State has requested him to do so or if the Secretary of State considers that the information to be acquired is necessary to enable him to perform his supervisory functions.
Jälkimmäisessä tapauksessa ministeri voi käyttää harkintaa käyttäessään näitä valtuuksia, jotka eivät riipu kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä.
In the latter circumstance, the Secretary of State enjoys some discretion in using this power, which is not subjected to a request from the competent authority of the home Member State .
Mitä tulee valtuuksiin vaatia yritystä esittämään tilikirjoja tai asiakirjoja, direktiivin mukaisesti, pykälän 13 kohdassa 2 säädetään, että ministerin ei tule käyttää näitä valtuuksia EY–yhtiön kohdalla, jos yrityksen kotijäsenvaltion valvonnasta vastaava viranomainen ei ole pyytänyt häntä – kirjallisesti – hankkimaan tietoja kyseiseltä yritykseltä.
With respect to the power to require a company to produce books or papers, in line with the Directive, paragraph 13(2) provides that the Secretary of State shall not exercise this power in respect of an EC company unless the supervisory authority in the company’s home State has requested him – in writing – to obtain information from that company.
Näin ollen Yhdistyneen kuningaskunnan täytäntöönpanosäädös on rajoittavampi kuin direktiivi siinä mielessä, että siinä ei ainoastaan vaadita kotijäsenvaltiota ilmoittamaan asiasta isäntäjäsenvaltiolle vaan myös tekemään ilmoituksen kirjallisesti.
Thus, the UK implementing measure is more restrictive than the Directive in that it requires the home Member State not only to notify the host Member State authority but also to submit this notification in writing.
Direktiivin mukaisesti pykälän 14 kohdassa 2 taas säädetään, että ministerin valtuuttama virkamies tai edustaja voi olla kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten valtuuttaman henkilön mukana tämän käyttäessä tiedonhankintavaltuuksiaan.
Finally, in accordance with the Directive, paragraph 14(2) provides that an officer or agent of the Secretary of State may accompany the person authorised by the competent authorities of the home Member State while he is exercising the power to obtain information.
Yhteys ELASin tapaukseen
Link to the ELAS case
12 artikla – Vaikeudet noudattaa rahoitusvakuuksia (1 HVD:n 24 artikla ja kodifioidun direktiivin 37 artikla)
Article 12 - Difficulties to comply with financial guarantees (Articles 24 of 1LD and 37 of CD)
Artiklassa luetellaan toimet, joihin kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tulee ryhtyä suojellakseen vakuutuksenottajien oikeuksia silloin, kun vakuutusyhtiöillä on vaikeuksia noudattaa rahoitusvakuuksiaan.
This article lists the actions to be taken by the competent authority of the home Member State to protect policyholders’ rights when assurance companies are facing difficulties in complying with their financial guarantees.
Siinä eritellään olosuhteet, joissa tällaisiin toimiin voidaan ryhtyä, huomioitavat muodollisuudet ja olosuhteet, joissa kotijäsenvaltio voi kieltää yhtiön varojen vapaan hallinnan.
It specifies the circumstances under which such actions may be taken, the formalities that are to be observed and the circumstances under which the home Member State may prohibit the company's free disposal of assets.
Korvataan direktiivin 79/267/ETY 24 artikla seuraavasti:
Article 24 of Directive 79/267/EEC shall be replaced by the following:
"24 artikla
'Article 24
Jos yritys ei noudata 17 artiklan säännöksiä, sen yrityksen kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi kieltää varojen vapaan hallinnan ilmoitettuaan asiasta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jossa riskit sijaitsevat.
If an undertaking does not comply with Article 17, the competent authority of its home Member State may prohibit the free disposal of its assets after having communicated its intention to the competent authorities of the Member States of commitment.
Sellaisen yrityksen taloudellisen aseman ennalleen palauttamiseen, jonka solvenssimarginaali ei ole 19 artiklassa säädettyjen vähimmäisvaatimusten mukainen, yrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava, että sen hyväksyttäväksi esitetään tervehdyttämissuunnitelma.
For the purposes of restoring the financial situation of an undertaking the solvency margin of which has fallen below the minimum required under Article 19, the competent authority of the home Member State shall require that a plan for the restoration of a sound financial position be submitted for its approval.
Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että yrityksen taloudellinen asema heikkenee huomattavasti, se voi poikkeustapauksissa rajoittaa myös yrityksen varojen vapaata hallintaa tai kieltää sen.
In exceptional circumstances, if the competent authority is of the opinion that the financial situation of the undertaking will further deteriorate, it may also restrict or prohibit the free disposal of the undertaking's assets.
Toimivaltaisen viranomaisen on sen jälkeen ilmoitettava kaikista toteuttamistaan toimenpiteistä niille muiden jäsenvaltioiden viranomaisille, joiden alueella yritys harjoittaa liiketoimintaansa, ja kyseisten viranomaisten on ensiksi mainitun viranomaisen pyynnöstä toteutettava samat toimenpiteet.
It shall inform the authorities of other Member States within the territories of which the undertaking carries on business of any measures it has taken and the latter shall, at the request of the former, take the same measures.
Jos solvenssimarginaali ei ole 20 artiklassa määritellyn takuurahaston mukainen, kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava yritystä toimittamaan viranomaisen hyväksyttäväksi lyhyen aikavälin rahoitussuunnitelma.
If the solvency margin falls below the guarantee fund as defined in Article 20, the competent authority of the home Member State shall require the undertaking to submit a short-term finance scheme for its approval.
Toimivaltainen viranomainen voi myös rajoittaa yrityksen varojen vapaata hallintaa tai kieltää sen kokonaan.
It may also restrict or prohibit the free disposal of the undertaking's assets.
Sen on ilmoitettava toimenpiteestään niiden muiden jäsenvaltioiden viranomaisille, joiden alueilla yritys harjoittaa liiketoimintaa, ja viimeksi mainittujen viranomaisten on ensiksi mainitun pyynnöstä toteutettava samat toimenpiteet.
It shall inform the authorities of other Member States within the territories of which the undertaking carries on business accordingly and the latter shall, at the request of the former, take the same measures.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat toisaalta toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet turvatakseen vakuutettujen edut 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.
The competent authorities may further take all measures necessary to safeguard the interests of the assured persons in the cases provided for in paragraphs 1, 2 and 3.
Jokaisen jäsenvaltion on annettava kaikki tarpeelliset määräykset voidakseen kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti kieltää alueellaan sijaitsevien varojen vapaan hallinnan 1, 2 ja 3 kohdassa säädetyissä tapauksissa yrityksen kotijäsenvaltion pyynnöstä, jonka on osoitettava ne varat, joihin toimenpiteet kohdistetaan."
Each Member State shall take the measures necessary to be able in accordance with its national law to prohibit the free disposal of assets located within its territory at the request, in the cases provided for in paragraphs 1, 2 and 3, of the undertaking's home Member State, which shall designate the assets to be covered by such measures.'
Epäonnistuminen riittävien teknisten varausten tekemisessä: ICA:ssa myönnetään vuonna 1982 ministerille valtuudet rajoittaa yrityksen vapautta hallita varojaan, jos hän katsoo, että yritys ei ole onnistunut kattamaan vastuitaan varoilla, joiden varmuus, tuotto ja rahaksi muutettavuus ovat asianmukaiset.
Failure to establish sufficient technical provisions: the ICA 1982 grants the Secretary of State the power to restrict a company’s freedom to dispose of its assets, if it appears to him that the company has failed to cover its liabilities by assets of appropriate safety, yield and marketability.
Toisin kuin direktiivissä ei kansallisessa lainsäädännönssä vaadita ministeriä ilmoittamaan muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille päätöksestään rajoittaa yrityksen vapautta hallita varojaan.
Unlike the Directive, domestic legislation does not require the Secretary of State to communicate its decision to restrict a company’s freedom to dispose of its assets to the competent authorities of other Member States.
Epäonnistuminen vaaditun solvenssimarginaalin ylläpitämisessä: Yhdistyneen kuningaskunnan tasolla vuoden 1982 ICA:n, sellaisena kuin se on muutettuna, jakson 32 pykälässä 4 säädetään, että jos vakuutusyhtiö ei onnistu ylläpitämään vaadittua solvenssimarginaalia, sen on ministerin pyynnöstä esitettävä tälle tervehdyttämissuunnitelma.
Failure to maintain the required solvency margin : at UK level, section 32(4) of the ICA 1982, as amended, prescribes that when an insurance company fails to maintain the required margin of solvency it must, at the request of the Secretary of State, submit to him a plan for the restoration of a sound financial position.
Jos ministeri katsoo suunnitelman olevan riittämätön, yrityksen on ehdotettava siihen muutoksia.
If the Secretary of State considers the plan inadequate, the company must propose modifications to it.
Ministerin hyväksyttyä suunnitelman yrityksen on toteutettava se.
Once the Secretary of State accepts the plan, the company must give effect to it.
Direktiivissä säädetään selvästi, että jos tällainen epäkohta ilmenee, kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava tervehdyttämissuunnitelmaa.
The Directive clearly prescribes that, should this irregularity occur, the competent authority of the home Member State must request the restoration plan.
Kansallisen säädöksen mukaan sen sijaan yrityksen on "…ministerin pyynnöstä…" esitettävä tervehdyttämissuunnitelma.
By contrast, the domestic provision stipulates that the company must “… at the request of the Secretary of State…” submit a restoration plan.
Näin ollen kansallisen säädöksen voidaan tulkita antavan ministerille oikeuden vaatia tervehdyttämissuunnitelman esittämistä sen sijaan, että se asettaisi hänelle velvollisuuden vaatia sitä.
The domestic provision can thus be construed as conferring a prerogative to the Secretary of State to request the submission of the restoration plan, rather than imposing an obligation on him to request it.
Epäonnistuminen sen estämisessä, että solvenssimarginaali putoaa takuurahaston alapuolelle: Yhdistyneen kuningaskunnan tasolla ICA:n, sellaisena kuin se on muutettuna, jaksossa 33 säädetään, että jos vakuutusyhtiön solvenssimarginaali putoaa takuurahaston alapuolelle (kolmasosa vaaditusta solvenssimarginaalista), yrityksen on ministerin pyynnöstä esitettävä tälle lyhyen aikavälin rahoitussuunnitelma.
Failure to prevent the solvency margin from falling below the guarantee fund : at UK level, section 33 of the ICA, as amended, prescribes that when the margin of solvency of an insurance company falls below the guarantee fund (one-third of a required margin of solvency), the company must, at the request of the Secretary of State, submit to him a short-term financial scheme.
Jos ministeri katsoo suunnitelman olevan riittämätön, yrityksen on ehdotettava siihen muutoksia.
If the Secretary of State considers the scheme inadequate, the company must propose modifications to it.
Ministerin hyväksyttyä suunnitelman yrityksen on toteutettava se.
Once the Secretary of State accepts the scheme, the company must give effect to it.
Laissa asetetaan painopiste vakuutusyhtiön velvoitteeseen esittää lyhyen aikavälin rahoitussuunnitelma mutta ei aseteta ministerille velvoitetta vaatia sitä.
The Act places the emphasis on the insurance company’s obligation to submit the short-term financial scheme but does not impose an obligation on the Secretary of State to request it.
Niiden jäsenvaltioiden velvollisuudet, joissa varat sijaitsevat: Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä huomioidaan se mahdollisuus, että ministeri voi rajoittaa EY-yhtiön vapautta hallita varojaan yrityksen kotivaltion valvonnasta vastaavan viranomaisen pyynnöstä.
Duties of the Member States where the assets are located : UK legislation does envisage the possibility that the Secretary of State may restrict an EC company’s freedom to dispose of its assets at the request of the supervisory authority of the company’s home State.
Toimivaltaisen viranomaisen valtuudet kieltää varojen vapaa hallinta: Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan vuoden 1982 ICA:ssa myönnetään ministerille valtuudet rajoittaa yrityksen vapautta hallita varojaan.
The power of the competent authority to prohibit the free disposal of assets: under UK legislation, the ICA 1982 confers on the Secretary of State the power to restrict a company’s freedom to dispose of its assets.
Vuoden 1982 ICA:n jaksossa 37, jakson 40 kohdassa A ja jaksossa 45 säännellään perusteita näiden valtuuksien käyttämiseen ja huomioitavia muodollisuuksia.
Sections 37, 40(A) and 45 of the ICA 1982 govern the grounds for the exercise of this power and the formalities to be observed.
Lain jakson 37 pykälässä 3 vahvistetaan seuraavat perusteet, joiden pohjalta ministeri voi rajoittaa yrityksen vapautta hallita varojaan: kun ministeri on antanut ohjeen (eikä kumonnut sitä) peruuttaa (jakso 11) tai keskeyttää ( jakson 12 kohta A) yrityksen luvan harjoittaa vakuutustoimintaa; sillä perusteella, että ministeri katsoo, että yritys ei ole onnistunut täyttämään velvoitettaan ylläpitää vähimmäissolvenssimarginaalia (jakso 32) tai ei ole onnistunut noudattamaan varojen sijaintiin ja valuuttaan liittyviä velvoitteita (jakso 35); sillä perusteella, että ministeri katsoo, että yrityksen vastuita ei ole määritelty arvostussäännösten tai yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitomenetelmien mukaisesti; sillä perusteella, että ministeri katsoo, että yritys ei ole onnistunut kattamaan vastuitaan varoilla, joiden varmuus, tuotto ja rahaksi muutettavuus ovat asianmukaiset (jakson 35 kohta A).
Section 37(3) of the Act lays down the following grounds on the basis of which the Secretary of State may restrict a company’s freedom to dispose of its assets: where the Secretary of State has given (and not revoked) a direction withdrawing (section 11) or suspending (section 12(A)) a company’s authorisation to carry on insurance business; on the grounds that it appears to the Secretary of State that the company has failed to satisfy its obligation to maintain a minimum solvency margin (section 32) or has failed to comply with the obligations relating to the localisation and currency of the assets (section 35); on the grounds that it appears to the Secretary of State that the company’s liabilities have not been determined in accordance with valuation regulations or generally accepted accounting methods; on the grounds that it appears to the Secretary of State that the company has failed to cover its liabilities by assets of appropriate safety, yield and marketability (section 35A).
Lain jaksossa 45, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 vakuutusyhtiöistä (kolmannet vakuutusdirektiivit) annetuilla asetuksilla, annetaan ministerille vielä valtuudet "ryhtyä asianmukaisiksi katsomiinsa toimiin yrityksen vakuutuksenottajien tai mahdollisten vakuutuksenottajien suojelemiseksi siltä riskiltä, että yritys ei ehkä pysty kattamaan vastuitaan tai, pitkäaikaisten vakuutusten kohdalla, täyttämään vakuutuksenottajien tai mahdollisten vakuutuksenottajien perusteltuja odotuksia."
Section 45 of the Act, as amended by the Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations 1994, confers on the Secretary of State a residual power “to take such action as appears to him to be appropriate for the purpose of protecting policyholders or potential policyholders of the company against the risk that the company may be unable to meet its liabilities or, in the case of long-term business, to fulfil the reasonable expectations of policyholders or potential policyholders”.
Huomioitavista muodollisuuksista laissa säädetään, että käyttäessään mitä tahansa hänelle lain nojalla annetuista valtuuksista ministerin on "ilmoitettava, millä perusteella hän sitä käyttää."
With respect to the formalities to be observed, the Act prescribes that when exercising any of the powers conferred by the Act, the Secretary of State must “state the ground on which he is exercising it”.
Rajoittaakseen yrityksen vapautta hallita varojaan ministerin on vaadittava tuomioistuimelta kieltomääräystä.
To restrict a company’s freedom to dispose of its assets, the Secretary of State must apply to the Court for an injunction.
Jakson 40 kohdassa A säädetään edellytyksistä, joiden toteutuessa tuomioistuin voi ministerin hakemuksesta myöntää pyydetyn kiellon.
Section 40A prescribes the conditions under which the Court may, on the application of the Secretary of State, grant the requested injunction.
Tällainen rajaus kattaa enintään yrityksen EY:n sisäisten vastuiden arvon.
Such restriction is limited to the value of the company’s “EC liabilities”.
Se johtuu edellä mainituista säännöksistä, joiden mukaan ministerin valtuudet jäädyttää yrityksen varat Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön nojalla ovat laajemmat kuin direktiivissä jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille annetut valtuudet.
It stems from the provisions cited above that the power of the Secretary of State to freeze a company’s assets under UK legislation is broader than that conferred by the Directive to Member State’s competent authorities.
Toisin sanoen ministeri voi rajoittaa yrityksen vapautta hallita varojaan useammissa kuin direktiivissä säädetyissä poikkeuksellisissa tapauksissa.
In other words, the Secretary of State can restrict a company’s freedom to dispose of its assets in more circumstances than those exceptionally envisaged by the Directive.
Ministerin on kuitenkin käyttäessään valtuuksiaan jäädyttää yrityksen varat huomioitava tietyt muodollisuudet – mukaan lukien tarve vaatia tuomioistuimelta kieltomääräystä – joista ei säädetä direktiivissä.
The exercise by the Secretary of State of his power to freeze a company’s assets is subject, however, to the observance of special formalities - including the need to apply before a court for an injunction – which are not prescribed by the Directive.
On epäselvää, voidaanko 12 artiklaa soveltaa Equitable Life -kriisiin.
The applicability of Article 12 to the Equitable Life crisis is unclear.
Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelijä totesi, ettei tätä artiklaa voitu soveltaa, ja perusteli sitä, ettei 1990-luvulla puuttunut asiaan, todeten: " Equitable on aina ollut maksukykyinen, ja vakavaraisuusraporttiensa yhteydessä se on aina ilmoittanut täyttävänsä kulloisetkin lakisääteiset solvenssivaatimuksensa" (David Strachan H4:ssä).
The UK regulator claimed that this article was not relevant and justified its lack of intervention in the 1990’s by stating that, "Equitable has always been solvent and in its regulatory returns it has always reported that it is currently meeting its regulatory solvency requirements" (David STRACHAN, as stated in H4).
Koska ELAS muodollisesti noudatti aina solvenssimarginaalia, artiklan 3 kohtaa ei koskaan sovellettu.
Given that the solvency margin was always formally respected by ELAS, paragraph 3 of the article was never activated.
Lisätietoja tästä aiheesta 25 artiklaa solvenssimarginaalista koskevassa osassa sekä sääntelytoimia koskevassa osassa III.
For further information on this point, see the section on Article 25 on the Solvency margin and Part III on Regulatory Action.
Erot 3HVD:n ja täytäntöönpanosäädösten välillä: Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä annetaan ministerille valtuudet, 3HVD:n mukaisesti, puuttua asiaan vakuutusyhtiöiden joutuessa rahoitusvaikeuksiin.
Divergences between the 3LD and implementing provisions: UK legislation confers to the Secretary of State the power, in line with the 3LD, to intervene in the case of assurance undertakings facing financial difficulties.