natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Siirtymätoimenpiteistä , joilla muutetaan tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia , esimerkiksi täydentämällä sitä, säädetään 29 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen
Transitional measures designed to amend the non- essential elements of this Regulation , inter alia by supplementing it , shall be adopted in accordance with the procedure referred to in Article 29(4) .
34 artikla – 2 kohta
Article 34 - subparagraph 2
Sen soveltaminen alkaa kahdentoista kuukauden kuluttua julkaisemisesta .
It shall apply from twelve months after the date of its publication .
Sen soveltaminen alkaa kahdentoista kuukauden kuluttua voimaan tulosta; muuhun kuin elintarviketuotantoon käytettäville eläimille tarkoitettuihin rehuihin, jotka saatetaan markkinoille ensimmäistä kertaa vasta kolmenkymmenenkuuden kuukauden kuluessa julkaisemisesta, sovelletaan 17 artiklan 3 kohdan mukaisia toimia.
It shall apply from twelve months after the date of its entry into force; however, in the case of feed for non-food- producing animals placed on the market for the first time at least thirty-six months after the date of publication of the Regulation, the measures referred to in Article 17(3) shall apply .
Lemmikkieläimille tarkoitetun ruuan pitkä säilytysaika (esimerkiksi noin 24 kuukautta yksittäispakatuilla elintarvikkeilla ja jopa viisi vuotta kaloille tarkoitetuilla elintarvikkeilla) ei mahdollista soveltamisen aloittamista kahdentoista kuukauden kuluttua julkaisemisesta.
With a view to the long shelf-life of pet food (e.g. canned pet food around 24 months, fish food up to five years), the date of application of 12 months after publication is not achievable.
Ensimmäistä kertaa markkinoille saatettuihin, muuhun kuin elintarviketuotantoon käytettäville eläimille tarkoitettuihin rehuihin sovelletaan kolmenkymmenen kuukauden julkaisemisesta 17 artiklan 3 kohdan mukaisia toimia.
In the case of non-food- producing animals first placed on the market, it shall apply thirty-six months after the date of publication of the measures referred to in Article 17(3).
Lemmikkieläimille tarkoitetun ruuan pitkän säilytysajan vuoksi (esim. purkissa oleva lemmikkieläimen ruoka noin 24 kuukautta ja kalanruoka jopa viisi vuotta) ei soveltamisen aloittaminen 12 kuukauden kuluttua julkaisemisesta ole mahdollista.
With a view to the long shelf-life of pet food (e.g. canned pet food around 24 months, fish food up to five years), the date of application of 12 months after publication is not achievable.
Lemmikkieläimille tarkoitetun ruuan valmistajat ostavat etikettejä/pusseja suuria määriä taloudellisista syistä, ja lyhyet siirtymäajat aiheuttaisivat tarpeetonta etikettien/pussien ja jo pakattujen lemmikkieläinruokien tuhlausta, joka on ympäristösyistä vältettävä.
Pet food manufacturers purchase labels/bags in large quantities for economy of scale and short transition periods would lead to unnecessary waste of such labels/bags or already packed pet food, which should be avoided for environmental reasons.
Liite I – 1 kohta
Annex I – point 1
Rehuaineissa ei asetuksessa (EY) N:o 183/2005 vahvistettujen hyvien tuotantotapojen mukaisesti saa olla niiden valmistusprosessista ja valmistuksen apuaineista johtuvia kemiallisia epäpuhtauksia, ellei niille ole vahvistettu erityistä enimmäispitoisuutta 25 artiklassa tarkoitetussa yhteisön luettelossa.
Feed materials must, as according to the good manufacturing practices as laid down in Regulation (EC) No 183/2005, be free from chemical impurities resulting from their manufacturing process and from processing aids, unless a specific maximum content is fixed in the Catalogue referred to in Article 25.
Rehuaineissa ei , mikäli se on asetuksessa (EY) N:o 183/2005 vahvistettujen hyvien tuotantotapojen mukaisesti mahdollista, saa olla niiden valmistusprosessista ja valmistuksen apuaineista johtuvia kemiallisia epäpuhtauksia, ellei niille ole vahvistettu erityistä enimmäispitoisuutta 25 artiklassa tarkoitetussa yhteisön luettelossa.
Feed materials must, as far as is possible using the good manufacturing practices as laid down in Regulation (EC) No 183/2005 be free from chemical impurities resulting from their manufacturing process and from processing aids, unless a specific maximum content is fixed in the Catalogue referred to in Article 25.
Epäpuhtauksia koskevien teknisten määräysten olisi oltava yhdenmukaisia asetuksessa 1831/2003 annetun valmistuksen apuaineen määritelmän kanssa.
Technical provisions governing impurities should be consistent with the definition of processing aids, as laid down in Regulation (EC) No 1831/2003.
Käytännössä on mahdotonta taata, että näitä aineita ei ole rehuaineissa.
In practice, it is impossible to guarantee that feed materials are ‘free from’ any form of contamination.
Tämä menee selvästi nykyisen direktiivin 96/25/EY vaatimuksia pidemmälle.
Accordingly, this goes beyond the scope of the requirements laid down in the current Directive 96/25/EC.
Liite I – 6 kohta – 4 luetelmakohta
Annex I – point 6 – indent 4
– yli 14 % muussa rehussa .
– 14 % in the case of other feed .
– yli 14 % muussa rehuseoksessa .
– 14 % in the case of other compound feedingstuffs.
Kosteuspitoisuus on relevanttia rehuseosten eikä rehujen kannalta.
The moisture content is relevant for compound feedingstuffs and not for the feed.
Jos rehussa pitää ilmoittaa yli 14 prosentin kosteuspitoisuus, maanviljelijöiden olisi hankala asettaa käyttöön tietoja korjatuista maataloustuotteista (kokonaiset jyvät, viljat, vihannekset tai rapsin siemenet).
If the requirement of labelling moisture exceeding 14% applies to feed, this would put a burden on farmers to provide information for harvested agriculture products (whole grains such as cereals, legumes or rape seed).
Tämä ei ole teknisesti mahdollista.
This is technically not feasible.
Ehdotetussa tarkistuksessa käytetään sanamuotoa, joka on nykyisin rehuseosten pitämisestä kaupan 2. huhtikuuta 1979 annetun direktiivin 79/373 liitteessä olevan A osan 2 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa.
The proposed amendment takes the wording which is currently in place (Part A §2, last bullet point, of the Annex to Directive 79/373/EEC of 2 April 1979 on the marketing of compound feedingstuffs).
Luettelo 6 artiklan 2 kohdan mukaisista materiaaleista, joiden markkinoille saattaminen ja käyttö eläinten ravinnoksi on kielletty.
List of materials whose placing on the market or use for animal nutrition purposes is prohibited as referred to in Article 6(2)
Seuraavien materiaalien markkinoille saattaminen ja käyttö eläinten ravinnoksi on kielletty:
The placing on the market or use for animal nutrition purposes of the following materials is prohibited:
(1) Ulosteet, virtsa sekä ruoansulatuskanavan sisältö, joka on saatu ruoansulatuskanavan tyhjennyksen tai poiston yhteydessä sille suoritetusta käsittelystä tai sekoittamisesta riippumatta;
(1) faeces, urine as well as separated digestive tract content resulting from the emptying or removal of digestive tract, irrespective of any form of treatment or admixture;
(2) parkkiaineilla käsitellyt vuodat ja niiden jätteet;
(2) hide treated with tanning substances, including its waste;
(3) siemenet ja muu kasvien lisäysaineisto, jotka on sadonkorjuun jälkeen käsitelty kasvinsuojeluaineilla aiottua tarkoitusta (lisäystä) varten, sekä niistä peräisin olevat sivutuotteet;
(3) seeds and other plant propagating materials which, after harvest, have undergone specific treatment with plant protection products for their intended use (propagation), and any by-products derived therefrom ;
(4) puu mukaan lukien sahanpuru ja muut puusta peräisin olevat tuotteet, jotka on käsitelty puunsuoja-aineilla, jotka määritellään biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) liitteessä V;
(4) wood, including sawdust or other materials derived from wood, which has been treated with wood preservatives as defined in Annex V of Directive 98/8/EC of the European Parliament and of the Council of 16 February 1998 concerning the placing of biocidal products on the market 1 .
(5) yhdyskunta-, talous- ja teollisuusjätevesien, sellaisina kuin ne on määritelty yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (2) 2 artiklassa, käsittelyn kaikki eri vaiheissa muodostuvat jätteet, riippumatta niiden jatkokäsittelystä tai jätevesien alkuperästä;
(5) all wastes obtained from the various phases of the urban, domestic and industrial waste water as defined in Article 2 of Council Directive 91/271/EEC of 21 May 1991 concerning urban waste-water treatment 2 , irrespective of any further processing of those wastes or the origin of the waste waters 3 .
(6) kiinteät yhdyskuntajätteet, kuten kotitalousjätteet;
(6) solid urban waste, such as household waste;
(7) maatalouselintarviketeollisuuden tuotteiden käytöstä peräisin olevat pakkaukset ja pakkausten osat.
(7) the packaging and parts of packaging from the use of products from the agri-food industry.
Katso 6 artiklan 2 kohtaan tehty tarkistus.
See amendment to Article 6(2).
Luettelo vastaa nykyistä kiellettyjen ainesten luetteloa, joka on päätöksessä 2004/217.
This list corresponds to the current list of prohibited material as provided for in Decision 2004/217.
Liite V – 1 luku – 1 kohta
Annex V – Chapter 1 - point 1
Seuraavien lisäaineiden osalta on merkittävä nimi, lisätty määrä, tunnistenumero sekä asetuksen (EY) N:o 1831/2003 liitteen I mukainen funktionaalisen ryhmän nimi tai ”kokkidiostaattien ja histomonostaattien” luokka:
The following additives shall be listed with their name, added amount, identification number and respective name of the functional group such as laid down in Annex I of Regulation (EC) No 1831/2003 or the category in case of ‘coccidiostats and histomonostats’:
Seuraavien lisäaineiden osalta on merkittävä nimi tai tunnistenumero , lisätty määrä sekä asetuksen (EY) N:o 1831/2003 liitteen I mukainen funktionaalisen ryhmän nimi tai ”kokkidiostaattien ja histomonostaattien” luokka:
The following additives shall be listed with their name or identification number , added amount and respective name of the functional group such as laid down in Annex I of Regulation (EC) No 1831/2003 or the category in case of ‘coccidiostats and histomonostats’:
Lisäaine voidaan ilman muuta tutkia, jos sen nimi tai tunnistenumero ilmoitetaan.
A feed additive can be perfectly identified by means of its name or identification number.
Etiketissä ei siis tarvitse ilmoittaa kumpaakin ja näin säästyy tilaa.
The inclusion of both particulars in the list is superfluous and makes labelling unnecessarily complicated.
Liite V – I luku – 1 a kohta (uusi)
Annex V – Chapter I - point 1 a (new)
Kun on kyse rehujen lisäaineista, maanviljelijät tarvitsevat pikemminkin tehoaineen nimen (esimerkiksi kupari tai D-vitamiini) kuin lisäaineen nimen (esimerkiksi aminohappojen kuparikelaattihydraatti tai hydroksikolekalsiferoli).
With respect to feed additives, it is more relevant for the information provided to farmers to refer to the name of the active substance (e.g. copper or vitamin D) rather than to that of the additive (cupric chelate of amino acids hydrate or hydroxycholecalciferol).
Näin juuri siksi, että komission ehdotuksella pyritään mielekkääseen kuluttajille tiedottamiseen.
This is particularly relevant when one considers that the aim of the Commission proposal is to provide consumers with useful information.
Liite V – I luku – 3 kohta
Annex V – Chapter I – point 3
Rehua markkinoille saattavan rehualan toimijan on ilmoitettava 1 kohtaan sisältymättömien rehun lisäaineiden nimet asiakkaalle tämän sitä pyytäessä.
The feed business operator placing the feed on the market shall disclose the names of the feed additives not mentioned in paragraph 1 to the customer on his request.
Rehua markkinoille saattavan rehualan toimijan on ilmoitettava 1 kohtaan sisältymättömien rehun lisäaineiden nimet ja muut 1 kohdan mukaiset tiedot asiakkaalle tämän sitä pyytäessä.
The feed business operator placing the feed on the market shall disclose the names and other information pursuant to paragraph 1 in respect of feed additives not mentioned in paragraph 1 to the customer on his request.
Asetuksen 17 artiklassa taattu rehujen koostumusta koskevien tietojen periaatteellinen saatavuus olisi ulotettava pyynnöstä myös rehun lisäaineisiin, vaikka näitä tietoja ei tarvitse esittää etiketissä.
In accordance with the provisions of Article 17, measures should be taken to ensure access as a matter of principle to information on the composition of feed and on the use of feed additives upon request, even if there is no obligation to provide the information on the label.
Liite VI – I luku – 1 kohta
Annex VI – Chapter I - point 1
Seuraavien lisäaineiden osalta on merkittävä nimi ja/tai tunnistenumero, lisätt y määrä sekä asetuksen (EY) N:o 1831/2003 liitteen I mukainen funktionaalisen ryhmän nimi tai ”kokkidiostaattien ja histomonostaattien” luokka:
The following additives shall be listed with their name and/or identification number, added amount and the respective name of the functional group such as laid down in Annex I of Regulation (EC) No 1831/2003 or the category in case of ‘coccidiostats and histomonostats’:
Lisäaineet, jotka kuuluvat toiminnalliseen ryhmään "säilöntäaineet", "väriaineet", "hapettumisenestoaineet", "vitamiinit, provitamiinit ja kemiallisesti tarkkaan määritellyt aineet, joilla on samankaltainen vaikutus" tai "hivenaineyhdisteet" asetuksen (EY) N:o 1831/2003 liitteen I mukaisesti, on merkittävä seuraavasti: "sisältää EU:ssa hyväksyttyä säilöntäainetta, väriainetta, hapettumisenestoainetta, vitamiineja ja hivenaineita", jos tämä on tarpeen.
Additives of the functional groups 'preservatives', 'colourants', 'antioxidants', 'vitamins, pro-vitamins and chemically well-defined substances having a similar effect', and 'compounds of trace elements' as laid down in Annex I to Regulation (EC) 1831/2003 will be labelled as follows: 'Contains EU-permitted preservatives/antioxidants/ colours/vitamins/trace elements', as appropriate.
(a) lisäaineet, joille on vahvistettu enimmäispitoisuus,
(a) additives where a maximum content is set,
(b) lisäaineet, jotka kuuluvat luokkiin ”eläintuotantoon vaikuttavat lisäaineet” ja “kokkidiostaatit ja histomonostaatit”,
(b) additives belonging to the categories ‘zootechnical additives’ and ‘coccidiostats and histomonostats’,
(c) lisäa ineet, jotka asetuksen (EY) N:o 1831/2003 liitteen I mukaisesti kuuluvat luokkaan ”ravitsemukselliset lisäaineet” sisältyvään funktionaaliseen ryhmään ”urea ja sen johdannaiset”.
(c) additives belonging to the functional group of ‘urea and its derivatives’ of the category ‘nutritional additives’ as laid down in Annex I of Regulation (EC) No 1831/2003.
Niiden rehun lisäaineiden osalta, joita ei mainita 1 kohdassa, voidaan ilmoittaa vapaaehtoisesti joko kaikki tiedot tai osa niistä.
Feed additives not mentioned in paragraph 1 may be voluntarily indicated in the same full form or partially .
Edellä 1 kohtaan kuulumattomien rehun lisäaineiden toiminnallisten ryhmien ilmoittaminen on vapaaehtoista.
Functional groups of feed additives not referred to in paragraph 1 may be voluntarily indicated.
Jos asetuksen (EY) N:o 1831/2003 liitteessä I tarkoitettu rehun lisäaine merkitään vapaaehtoisesti, lisätty määrä on ilmoitettava.
If a nutritional feed additive as referred to in Annex I of Regulation (EC) No 1831/2003 is labelled voluntarily its level of incorporation shall be indicated .
Jos etiketissä viitataan erityisesti yhteen tai useampaan lisäaineeseen, sisältö on ilmoitettava tämän asetuksen 26 artiklassa tarkoitettujen hyvää merkitsemiskäytäntöä koskevien ohjeiden mukaisesti.
In the event that particular attention is drawn on the label to one or more additives, the amount shall be indicated in line with the Code of Practice established pursuant to Article 26.
Jos jokin lisäaine kuuluu useampaan kuin yhteen funktionaaliseen ryhmään, on ilmoitettava se ryhmä, joka vastaa lisäaineen ensisijaista tehtävää kyseisessä rehussa.
If an additive belongs to more than one of the functional groups, the group appropriate to its principal function in the case of the feed in question shall be indicated .
4 a. Pakkausmerkinnöistä vastaavan henkilön on toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä annettava viipymättä kaikki tiedot jokaisesta lemmikkieläimen rehussa olevasta lisäaineesta.
The person responsible for the labelling particulars must, on request, immediately provide the competent authority with full information on all additives incorporated into the pet food.
Tämänhetkisen EU-lainsäädännön mukaan säilöntäaineet, väriaineet ja antioksidantit on merkittävä ehdotetun tarkistuksen mukaisesti.
Under current EU legislation preservatives, colourants and antioxidants are indicated as proposed in the amendment.
Näin ollen lemmikkieläimen omistaja voi varmistua kyseisten aineiden olemassaolosta (kuluttajan yleisen edun mukainen tieto) ja pyytää valmistajalta lisätietoja.
This enables pet-owners to ascertain whether such substances (of general interest to consumers) are included, and they can seek further information from the firm concerned.
Tämä olisi ulotettava myös vitamiineihin ja hivenaineisiin, jotka kiinnostavat yhtä lailla useimpia lemmikkieläinten omistajia.
This should be extended to include vitamins and trace elements, since these are equally of interest for the average pet-owner.
Liite VI – I luku – 2 a kohta (uusi)
Annex VI – Chapter I – point 2 a (new)
Erityismääräykset sellaisten rehujen merkinnöistä, joka ei vastaa turvallisuusvaatimuksia eikä markkinoille saattamista koskevia vaatimuksia
Specific provisions for the labelling of feed that does not meet safety and marketing requirements
Rehut, joissa on haitallisia aineita yli direktiivissä 2002/32/EY sallitun enimmäismäärän, merkitään seuraavasti: "Rehu sisältää … (haitallisen aineen nimi / haitallisten aineiden nimet direktiivin 2002/32/EY liitteen I mukaisesti) yli sallitun enimmäismäärän – ainoastaan hyväksyttyjä puhdistuskäsittelylaitoksia varten”.
Feed containing a level of undesirable substances in excess of that permitted under Directive 2002/32/EC shall be labelled ‘feed with excessive level(s) of … (designation of the undesirable substance(s) in accordance with Annex I to Directive 2002/32/EC), only intended for authorised detoxification establishments’.
Nämä laitokset on hyväksytty asetuksen (EY) N:o 183/2005 10 artiklan 2 tai 3 kohdan nojalla.
The authorisation of those establishments shall be based on Article 10(2) or (3) of Regulation (EC) No 183/2005.
Jos halutaan taata eläinten rehuun sovellettavien turvallisuusnormien yhtenäisyys ja niiden noudattaminen, on välttämätöntä, että nämä tuotteet luokitellaan eläinten rehuksi ja että niihin näin ollen sovelletaan aihetta koskevaa lainsäädäntöä.
To ensure the consistency of and compliance with safety standards for feed it is essential to ensure that such products are classified as feed and are therefore subject to the legislation on feed .
Jos 20 artiklan soveltamisala kuitenkin rajoitetaan vain tuotteisiin, joiden haitallisten aineiden pitoisuus ylittää direktiivissä 2002/32/EY asetetut enimmäisrajat, se ei ehkä käsitä tulevaisuudessa käyttöönotettavia elintarviketurvallisuusnormeja.
However, if the scope of Articl e 20 is restricted to products which exceed the limits laid down for contaminants under Directive 2002/32/EC, Article 20 might not cover food safety standards which could be introduced in future .
Komission ehdotuksella muokataan rehuja koskevaa eurooppalaista lainsäädäntöä.
The Commission proposal provides for a complete overhaul of European animal feed legislation.
Kyse on sekä rehuja koskevan lainsäädännön yksinkertaistamisesta että sen lähentämisestä elintarvikkeita koskeviin säännöksiin.
It seeks both to simplify and to bring it into line with food law.
Lainsäädäntöehdotuksen ydin muodostuu jäljempänä yksityiskohtaisesti kuvatuista elementeistä.
The following points which constitute the core of the legislative proposal are dealt with in detail below.
Rehuaineiden avoin ilmoittaminen
The ‘open declaration’ of feed materials
Rehuseoksen muodostavien rehuaineiden tarkan määrän ilmoittaminen (avoin ilmoitus) sisältyi BSE-kriisin jälkeen ja BSE-tutkimusvaliokunnan komissiolle esittämien vaatimusten yhteydessä Euroopan parlamentin esittämiin olennaisiin vaatimuksiin (ks. väliaikaisen BSE-tutkimusvaliokunnan päätelmistä 19. helmikuuta 1997 annettu päätös).
The listing of feed materials from which compound feed is composed and of its precise quantities (the ‘open declaration’) was one of the key demands of the European Parliament following the BSE crisis and in the light of calls made to the Commission by the Temporary Committee of Inquiry into BSE (see Resolution of 19 February 1997 on the results of the Temporary Committee of Inquiry into BSE).
Parlamentti piti erittäin tärkeänä sitä, että kuluttajia ei pelkästään suojella parhaalla mahdollisella tavalla, vaan että he voivat selvien ja avointen merkintöjen perusteella itse päättää, mitä ja mistä peräisin olevia elintarvikkeita he haluavat valita pohtiessaan turvallisuus- ja terveyskysymyksiä.
Parliament attached great importance to the fact that consumers should not only be protected as effectively as possible but that they should also be placed in a position to decide for themselves – on the basis of clear and transparent labelling – which food, from which source they wished to choose from the point of view of health and safety.
Tämä koskee myös maanviljelijöitä, jotka rehuseoksia ostaessaan joutuvat tekemään valinnan pakkausmerkintöjen perusteella.
This also applies to farmers who also depend on clear labelling when purchasing compound feed.
Ks. mietinnöt A5-0233/2000 , A5-0079/2001 ja A5-0421/2001 .
See Reports A5-0233/2000 , A5-0079/2001 and A5-0421/2001 . .
Talouden toimijat ja useampi jäsenvaltio ovat sittemmin kiistauttaneet tämän säännöksen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa.
A number of businesses and Member States have since challenged this legal provision before the European Court of Justice.
Tuomioistuin vahvisti kuitenkin 6. joulukuuta 2005 antamassaan tuomiossa direktiivin laillisuuden yksiselitteisesti ja hylkäsi suuren osan kantajien esittämistä väitteistä.
However, in its judgment of 6 December 2005 the Court unequivocally upheld the legality of the Directive and rejected the majority of criticisms made by the claimants.
Vain yhdessä kohdassa tuomioistuin hyväksyi kantajien väitteet ja moitti, että 1 artiklan 1 kohdan sisältämä velvoite tarkkojen tietojen esittämisestä asiakkaan pyynnöstä ei ole suhteellisuusperiaatteen mukainen arvioitaessa direktiiville asetettua tavoitetta (terveyden suojelu).
The Court accepted the claimants' arguments only in respect of one point, criticising the requirements in Article 1(1) for exact information to be provided on request as disproportionate in relation to the stated objective of the Directive, namely to protect public health.
Tuomioistuin harkitsi asiaa tarkkojen tietojen toimittamisesta terveyden suojeluun syntyvän lisäarvon ja valmistajille tästä aiheutuvan rasituksen kannalta..
The Court of Justice weighed the additional benefits, in terms of protecting public health, of providing exact information upon request against the resulting costs for manufacturers.
Parlamentti ja neuvosto sopivat kyseiseen tuomioon perustuvassa, direktiivin 2002/2/EY muuttamista koskevassa lainsäädäntömenettelyssä
In the legislative procedure based on this judgment