natgillin/translations-raw huggingface dataset:
WE-CONF 32:ssa kuvataan tarkemmin nämä väitteet, joiden mukaan laskukaava, jota FOS antoi Equitablen käyttää, ei ole oikeudenmukainen ja sillä saatettiin pyrkiä " tietoisesti vähentämään korvauskustannuksia ".
WE-CONF 32 further specifies these allegations and claims that the formula that FOS has allowed Equitable to use would not be fair and may have been "deliberately designed to reduce the cost of compensation" .
Myös Young (WE 88) valitti korvauksen laskutavasta.
Mr YOUNG (WE 88) also complained about the methods used for calculating redress.
Hän viittaa erityisesti E:n päätapaukseen ja lainaa FOS:n päätöksestä seuraavan otteen: " jos E olisi saanut täydelliset ja asianmukaiset ohjeet, hän ei olisi sijoittanut ELASiin, vaan jonkin toisen yrityksen voittoa tuottavaan eläkerahastoon, johon ei liittynyt vastaavia riskejä ", kuten erityisesti takuutuottoisiin vakuutuksiin liittyvää riskiä.
He refers specifically to the Mrs E lead case and quotes the FOS as stating in its adjudication that " if Mrs E had received full and proper advice she would not have invested with ELAS but would instead have invested with another firm's with-profits pension fund that was not subject to similar risks ", i.e. the GAR risk, in particular.
Korvausta laskettaessa tehtiin vertailu eräiden muiden eläkkeentarjoajien keskimääräisen tuoton kanssa, ja mukana oli myös tarjoajia, jotka olivat Youngin mukaan samoin yhdistäneet takuutuottovakuutuksen ottajat ja muut vakuutuksenottajat samaan voittoa tuottavaan rahastoon.
However, in calculating compensation, comparison was made with average returns from a number of other pension providers including those that also had mixed their GAR and non-GAR policyholders within the same with-profits fund according to Mr YOUNG.
Hänen mielestään näin ollen " tämä ei ollut oikeudenmukainen tapa laskea korvausta. ...
In his view therefore " this was not a fair way to calculate compensation. ...
Joissakin päätapauksissa [käytetyt] menetelmä[t] ... ovat pohjimmiltaan virheellisiä WE 88).
The method[s] ... [used] in some of the lead cases are fundamentally flawed " (WE 88).
FOS:n päätöstä käyttää harkintavaltaansa ja noudattaa Equitable Lifen suositusta olla tutkimatta lainkaan niin kutsuttuja "Penrose-kanteluita" (eli kanteluita, jotka perustuivat Penrosen raportin tuloksiin) arvostelivat erityisesti Lake (H1), Bellord (H2) ja Weir (H2).
The decision by the FOS to use its discretion and follow Equitable Life's recommendation not to investigate at all so-called 'Penrose-related' complaints (i.e. complaints based on the findings of the Penrose report) was subject to particular criticism by Mr LAKE (H1), Mr BELLORD (H2) and Mr WEIR (H2).
Valiokunnassa pitämässään todistuspuheenvuorossa Bellord (H2) kertoi oman kokemuksensa, jota hän kuvasi tyypilliseksi: " Kantelin Equitablelle ilmoittaen, että olin oikeutettu saamaan korvauksia eräiden seikkojen ollessa tosia.
In his testimony before the committee Mr BELLORD (H2) related his own experience, which he described as typical: " I complain to Equitable that, due to certain facts being true, I am entitled to compensation.
He hylkäsivät vaateeni ja asiani siirtyi FOS:n käsittelyyn.
They reject my clam and I am referred to the FOS.
FOS ilmoitti, että he haluavat odottaa Penrosen raportin tuloksia.
The FOS says they want to await the outcome of the Penrose report.
Penrosen raportti vahvisti ne seikat, joiden väitin olleen tosia.
The Penrose Report confirms that the facts I have alleged are true.
Equitable valitti FOS:lle, että seikat eivät ole tosia.
Equitable complains to FOS that these facts are not true.
FOS päätti, että Penrosen raportin todeksi osoittamiin seikkoihin perustuvia kanteluita ei oteta käsiteltäväksi ja kantelut hylätään ."
The FOS decides that any complaint based upon facts which the Penrose report says are true will be inadmissible and such complaints rejected ."
FOS totesi WE 27:ssä
The FOS states in WE 27
Sivu 3. , että " tilanteen olosuhteet olivat ainutlaatuiset... ja ne aiheuttivat pakottavia syitä, joiden vuoksi [FOSin] piti käyttää harkintavaltaansa ".
Page 3. that " there was a unique combination of circumstances ... which constituted compelling reasons, why [the FOS] should exercise his discretion ".
FOS:n esittämät syyt Penrose-kanteluiden hylkäämiselle mainitaan edellä kohdassa VI.1.b.
The reasons given by FOS for dismissing Penrose related complaints are mentioned under point VI.1.b.) above.
ES 3:ssa esitetään seuraavia huomiota asiasta: " Kuten Penrose-päätös osoittaa, FOS voi päättää olla tutkimatta yksittäisten sijoittajien valituksia, jos valituksen kohteena oleva asia koskee monia sijoittajia ja edellyttää sääntelylähestymistapaa.
ES 3 makes the following observations in this regard: " As the Penrose decision shows, FOS may decide not to investigate the grievances of particular investors if the matter complained of affects a large number of investors and calls for a regulatory approach.
Vaikka tällainen toiminta voi olla perusteltua tietyissä olosuhteissa, se paljastaa huomattavan aukon oikeussuojassa, koska käytännössä vakuutuksenottajilla ei ole muita vaihtoehtoja.
Although this approach may be justified in the circumstances, it reveals a significant gap in judicial protection because in practice there is a lack of alternatives for policyholders.
Tapahtuneen vahingon toteaminen Lord Penrosen tekemän raportin kaltaisessa tutkimuksessa ei merkitse automaattisesti konkreettisia korvauksia vahingosta kärsineille kuluttajille.
The identification of mischiefs in an inquiry, such as that carried out by Lord Penrose, does not translate to concrete remedies for aggrieved consumers.
Käräjöinti on raskasta kamppailua käytännön vaikeuksien ja kalliiden toimituskustannusten vuoksi sekä siksi, että asiaan liittyvät lainsäädäntö on epäselvä ja päävastuu on kuluttajalla olennaisuus- ja luottamusvaatimusten ja todistusvelvollisuutta koskevien sääntöjen vuoksi " (ES 3
Litigation is an uphill struggle because of practical difficulties and high transaction costs, the substantive law is unclear and, because of the requirements of materiality, reliance and the rules pertaining to the onus of proof, it is loaded against the consumer " (ES 3
Sivu 51. ).
Page 51. ).
Vastaavasti Scawen väittää WE 23:ssa
Similarly, Mr SCAWEN in WE 23
Sivu 12. , että FOS on " ensisijaisesti vastuussa rahoituspalveluviranomaiselle ". "
Page 12. claims that the FOS's " primary obligation " would be " to the Financial Services Authority ". "
Se on erittäin politisoitunut ja tosiasiallisesti FSA:n ja valtiovarainministeriön valvonnassa, ja tavoitteena näyttää olevan pikemmin Equitablen pitäminen toiminnassa kuin yleisön palveleminen. "
It is highly politicised, effectively controlled by the FSA and Treasury with the apparent objective of keeping Equitable functioning rather than servicing the public ".
FOS kiistää tämän viittaamalla " lakisääteiseen vaatimukseen FOS:n toiminnallisesta riippumattomuudesta rahoituspalveluviranomaiseen nähden " ja vakuuttaa, että " FOS:n johtokunta ei pyri vaikuttamaan rahoitusasiamiesten näennäisoikeudellisiin päätöksiin tai puuttumaan niihin " (WE 27
The FOS rejects this by referring to the " statutory requirement for the operational independence of FOS from the Financial Service Authority " and asserts that " the Board of FOS does not attempt to influence or interfere with quasi-judicial decisions that the ombudsmen are required to take " (WE 27
McElwee (H3) totesi FSA:n ja FOS:n suhteesta, että niiden " tehtävät ovat melko erillisiä ": " FSA ei käsittele kuluttajakanteluita eikä rahoitusasiamies käsittele poliittisia kysymyksiä ."
Regarding the relationship between the FSA and the FOS, Mr McELWEE (H3) pointed out their " quite discrete function ": " The FSA does not handle consumer complaints and the Ombudsman does not handle policy matters ."
Myös FSA korosti valiokunnalle esittämissään lausunnoissa (ks. esimerkiksi WE-CONF 7
The FSA in its submissions to the committee (see for instance WE-CONF 7
Monet toimialalla ovat sitä mieltä, että FOS on liian kuluttajasuuntautunut... "
There are many in the industry who believe that the FOS is too consumer-oriented ... "
Kun Baylissiltä (H5) kysyttiin, onko FOS hänen mielestään toimialan käskyläinen, hän totesi, että " en varmasti pidä sitä normaalitilanteessa toimialan apuvälineenä .
Mr BAYLISS (H5), when asked whether in his opinion the FOS was a creature of industry, stated that " I certainly do not think that it is normally the tool of the industry .
Siitä on kyllä olemassa poikkeuksellisia esimerkkejä, mutta ne johtuvat pääasiassa yksilön eivätkä instituution taustatilanteesta ".
There are odd examples of that, but it tends to be because of the history of the individual rather than the institution ".
Laajin ja perusteellisin selonteko vakuutuksenottajien esittämistä FOS:n toimintaa koskevista kriittisistä huomioista sisältyy Lord Neillin raporttiin (WE 83).
The most extensive and comprehensive account of the criticism expressed by policyholders of the FOS's performance is contained in a report by Lord NEILL (WE 83).
Vaikka jotkut hänen esille ottamistaan kohdista ovat samoja kuin edellä, hänen selontekoaan tarkastellaan vielä erikseen seuraavassa.
Although some of the points he raises are equivalent to what is referred to in previous paragraphs, his review is considered separately below.
Lord Neillin lausunto (WE 83)
Opinion of Lord Neill (WE 83)
Lord Neill tarkasteli EMAGin puolesta " [FOS:n] kantelun jättäneille [ELASin] vakuutuksenottajille toimittaman palvelun luonnetta ".
Lord NEILL reviewed on behalf of EMAG " the nature of the service provided by the [FOS] to [ELAS] complainant policyholders ".
Tätä tehdessään hän tarkasteli sellaisten FOS:lle kanteluja tehneiden 31 henkilön tapauksien vastaavuutta, " jotka olivat ilmoittaneet EMAG:lle olevansa tyytymättömiä FOS:n toimintaan ".
In doing so he examined the correspondence relating to the cases of 31 individuals who lodged complaints to the FOS and " who told EMAG that they had been dissatisfied with the performance by the FOS ".
Tapaukset on kuvattu yksityiskohtaisesti hänen lausuntonsa (WE 83) lisäyksissä 1–3.
The cases are documented in detail in Appendices 1-3 to his opinion (WE 83).
Yhteenveto tapauksista esitetään lausunnon kohdassa 150 (WE 83:n sivut 54–72).
A summary of the cases can be found in Paragraph 150 of the opinion (pages 54 to 72 of WE 83).
Hän tutki myös perinpohjaisesti FOS:n päätöksen hylätä ilman tarkempia tutkimuksia 50 vaadetta, jotka FOS luokitteli "Penrosen raporttiin liittyviksi".
He also considered in detail the FOS's decision to dismiss without consideration of their merits 50 claims characterised by the FOS as 'Penrose-related'.
Määritellessään vaatimustasoa, johon FOS:n toimintaa verrattaisiin, Lord Neill otti huomioon FSMA:n sisältämien " lakisääteisten määräysten " ja " perussäännössä vahvistettujen sääntöjen " lisäksi myös " FOS:n esitteessä "kantelusi ja rahoitusasiamies" antamat tiedot ja FOS:n verkkosivuilla esitetyt vahvistukset vaatimustasosta, jota se pyrkii noudattamaan (WE 86
In determining the standards against which to assess the FOS's performance, Lord NEILL took account not only of the " statutory provisions " contained in the FSMA and " the rules made under the statute " but in addition also of " statements made by the FOS in its booklet 'your complaint and the ombudsman' and in FOS website communications as to the standards which it aims to meet (WE 86
Tiivistettynä rahoitusasiamies siis perustettiin (ja/tai sen tavoitteena on) ratkaisemaan taloudellisia riitoja " oikeudenmukaisesti, järkevästi, nopeasti, epämuodollisesti, riippumattomasti ja puolueettomasti ".
Thus, in summary, the Ombudsman was set up to (and/or aims to) resolve financial disputes " fairly, reasonably, quickly, informally, independently and impartially ".
Häntä " eivät sido tiukat lain säännöt ", vaan pikemminkin hän " määrittelee, millainen mahdollinen ratkaisu on hänen mielestään oikeudenmukainen ja kohtuullinen kaikki tapaukseen liittyvät olosuhteet huomioon ottaen ".
He is " not bound by strict rules of law " but rather " determines what award, if any, is in his opinion fair and reasonable in all the circumstances of the case ".
Rahoitusasiamies "[soveltaa] luonnollisen oikeuden sääntöjä päätöksenteossa[an] " ja " antaa kummallekin osapuolelle tilaisuuden kommentoida kaikkia toisen osapuolen esittämiä tapausnäkökohtia ".
The Ombudsman will "[apply] the rules of natural justice in [his] decision making " and " give each side the opportunity to comment on the totality of the other side's case ".
Lisäksi hän " tekee parhaansa sen varmistamiseksi, että lähtökohdat ovat tasapuoliset ja että toisen osapuolen suurempi vauraus ja resurssit eivät aiheuta epätasa-arvoa käytössä olevien keinojen suhteen ".
Furthermore, he will " do his best to ensure that there is a level playing field and that the superior wealth and resources of one side do not give rise to an inequality of arms ".
Hän käyttää harkintavaltaansa " oikeudenmukaisesti ilman mielivaltaa ja oikukkuutta ".
Discretion vested in him will be " exercised fairly and not arbitrarily and capriciously ".
Menettelyyn liittyvä erikoispiirre on se, että kantelijat eivät tarvitse asianajajaa, ja FOS jopa neuvoo heitä niin, että vaikka he käyttäisivät asianajajaa, he eivät yleensä saa kulukorvauksia.
A specific feature of the procedure is that complainants do not need a lawyer and are even advised by the FOS that if they do instruct one, they will generally be unable to obtain reimbursement of fees.
FOS " varmistaa, että kantelijat eivät joudu huonompaan asemaan, vaikka he eivät saa oikeudellista neuvontaa " (ks. WE 86
The FOS will " ensure that complainants are not disadvantaged by the lack of legal advice " (see WE 86
Tarkasteltuaan edellä mainittujen seikkojen toteutumista 31 tapauksessa Lord Neill havaitsi, että " lähes kaikki kantelijat kokivat, että ollessaan yhteydessä FOSiin heillä oli vastassaan EL:n puolustaja eikä puolueeton tuomari " (WE 86
After reviewing the 31 cases in relation to the specific points mentioned above, Lord NEILL found that " nearly all complainants felt that in their dealings with the FOS they were arguing with an advocate for EL rather than dealing with an impartial judge " (WE 86
Sivu 10. ). "
Page 10. ). "
Elin on monessa tapauksessa ollut rahoitusyhtiön, tässä tapauksessa EL:n, puolella " (WE 83
It is a body which in many instances has displayed partiality towards the financial firm, in this case EL " (WE 83
Sivu 83. ). "
Page 83. ). "
Pahimmillaan [FOS:n] virkailijoita pidettiin EL:n puolustajina.
At worst the [FOS] officials were seen as advocates for EL.
Joissakin tapauksissa he esittivät omia väitteitään kantelijan tyrmäämiseksi ilman että EL:n tarvitsi edes puolustautua " (WE 83
In some instances without any reference back to EL, they had come up with their own arguments to block the complainant " (WE 83
Sivu 83. ).
Page 83. ).
Lord Neillin mukaan " lähtökohdat olivat epätasa-arvoiset ", sillä FOS " myöntää EL:lle paljon enemmän liikkumisvapautta kuin kantelijoille " (WE 86
Lord NEILL identifies an " unlevel playing field " as the FOS " tends to allow much more latitude to EL than it does to complainants " (WE 86
Sivu 13. ) aikarajojen suhteen, ja ottaen huomioon " FOS:n halukkuuden ratkaista riita-asiat EL:n hyväksi silloinkin, kun kantelija vetoaa todeksi osoitettuihin seikkoihin ja EL vastaa esittämällä arveluja siitä, mitä olisi tapahtunut / olisi pitänyt tapahtua " (WE 83
Page 13. ) in terms of time limits and given " the willingness of the FOS to resolve disputed issues in favour of EL, even where the complainant relies on attested fact and EL replies with conjectures as to what would/must have happened " (WE 83
Sivu 81. ja WE 86
Page 81. and WE 86
Sivu 13. ).
Page 13. ).
Hänen mielestään FOS ei myöskään pyrkinyt kunnolla välttämään kantelijan ja yrityksen "keinojen epätasa-arvoisuutta" varmistamalla, että kantelija ei ole epäedullisemmassa asemassa esitellessään tapausta ilman asianajajien, kirjanpitäjien ja aktuaarien apua (ks. WE 83
He also suggests that FOS has done little to avoid an 'inequality of arms' between complainant and firm by ensuring that the former suffers no disadvantage from presenting a case without the advice of lawyers, accountants and actuaries (see WE 83
Sivu 81. ).
Page 81. ).
Luonnollisen oikeuden periaatteita oli Lord Neillin mukaan rikottu " tapauksissa, joissa FOS otti huomioon sellaisia asiakirjoja, joita yksityinen kantelija ei ollut nähnyt eikä voinut kommentoida " (WE 83
As regards the principles of natural justice, Lord NEILL found that they had been breached in " instances where the FOS took account of documents which a particular complainant had not seen and could not address " (WE 83
Sivu 72. ).
Page 72. ).
Lisäksi Lord Neill toteaa, että " monissa tarkastelun kohteena olleissa tapauksissa FOS:n lopullisen päätöksen tekeminen kesti kohtuuttoman kauan, joissakin tapauksissa jopa yli viisi vuotta " (WE 86
Moreover, Lord NEILL states that " many of the cases examined have involved unacceptable delay on the part of the FOS in reaching a final decision, with some going on for more than five years " (WE 86
Sivu 11. ) ja että " viivästykset kanteluiden käsittelemisessä vaikuttivat syövyttävästi " siten, että " kantelijat menettivät luottamuksensa järjestelmään ja alkoivat uskoa, että FOS yritti voittaa aikaa " (WE 83
Page 11. ) and that " the delays in processing complaints had a corrosive effect " as " complainants lost confidence in the system and began to feel that the FOS was stalling " (WE 83
Lopuksi hän paljasti " FOS:n virkailijoiden asenteet, joita kantelijat pitivät palveluhaluttomina, turhan väittelynhaluisina tai jopa hyökkäävinä " sekä " FOS:n yleisen tehottomuuden ja piittaamattomuuden yksittäisten tapausten yksityiskohdista " (ks. WE 83
Finally, he denounces " attitudes on the part of FOS officials which the complainants felt were unhelpful, unnecessarily argumentative or even aggressive " as well as " the general inefficiency of the FOS and the lack of concern with the fact of individual cases " (see WE 83
Sivut 83 ja 84. ).
Pages 83 and 84. ).
Jopa eräät kantelijat, joiden tapaukset saivat tukea, olivat tyytymättömiä "taloudellisen ratkaisun epämääräisyyteen".
Even some complainants whose cases were upheld seem to have been dissatisfied, due to the 'obscurity of financial awards'.
Lord Neillin mukaan " monet kantelijat kuvasivat vaikeutta – tai jopa mahdottomuutta – käsittää, miten korvaussummat lasketaan ".
According to Lord NEILL, " many complainants described the difficulty - if not the impossibility - of understanding how awards are calculated ".
Esimerkiksi E:n päätapauksessa " kirjanpitäjä Deloittes käytti EL:n ohjeiden mukaan " monimutkaista ja hyvin teknistä järjestelmää korvauksen laskemiseen. "
For instance in the Mrs E lead case, a complex and sophisticated system was " designed by accountant Deloittes on the instructions of EL " to calculate compensation. "
Monet kantelijat eivät voi tarkistaa lukuja, koska tarvittavia lähtötietoja ei ole annettu heille, [ja] pitävät täysin epäoikeudenmukaisena sitä, että heidät jätetään asemaan, jossa he eivät voi tarkistaa lukuja, joiden EL väittää olevan "oikeat" luvut " (WE 86
Many complainants cannot rework the figures because the necessary raw data has been withheld from them [and] find it completely unfair to leave them in a position where they cannot verify what is asserted by EL to be the 'correct' figure " (WE 86
Sivu 12. ). "
Page 12. ). "
Ne, jotka ovat valittaneet FOS:lle korvausten pienuudesta ja epämääräisyydestä, ovat saaneet kuulla, että FOS ei tarjoa tarkistuspalvelua ja että kantelijoiden pitää itse osoittaa, miksi korvaus on virheellinen, ja ottaa sen jälkeen yhteyttä suoraan EL:ään " (WE 83
Those who have complained to the FOS about the low quantum and opaqueness of awards have been told that the FOS does not provide a checking service and that it is for the complainants to come up with evidence as to why the award is inaccurate and then themselves confront EL " (WE 83
Sivu 75. ).
Page 75. ).
Lord Neillin mukaan " tämä merkitsee todistustaakan siirtämistä täysin päälaelleen.
According to Lord NEILL, " this involves an extraordinary reversal of the burden of proof.
Mikään tuomioistuin ei sallisi sitä, että asianomainen jätettäisiin ilman tietoja hänelle maksettavassa korvauksessa käytetyistä laskelmista.
No court would allow a litigant in person to be left in such a position of ignorance in relation to the calculation of an award made in his or her favour.
Mikään tuomioistuin ei myöskään jättäisi valvomatta omia päätöksiään niin kuin FOS tekee " (WE 86
Nor would any court fail to police its own awards in the manner in which the FOS does " (WE 86
Sivu 12. ).
Page 12. ).
Lord Neillin raportissa kiinnitetään erityistä huomiota FOS:n päätökseen käyttää harkintavaltaansa ja hylätä perusteluja tarkastelematta kaikki kantelut, joiden voitiin katsoa liittyvän Penrosen raporttiin. "
Special attention is given in Lord NEILL's report to the FOS's decision to use its discretion and dismiss, without considering on their merits, all complaints which could be described as Penrose-related. "
Vaikka päätös muodollisesti koski vain 50 kantelua, jotka FOS oli saanut, todellisuudessa se esti tuhansia muitakin EL:n vakuutuksenottajia lähettämästä kantelujaan FOS:lle " (WE 86
Although in form his decision related only to the 50 complaints which had reached the FOS, it effectively prevented thousands of other EL policyholders from referring their complaints to the FOS at all " (WE 86
Sivu 8. ). "
Page 8. ). "
Päätös poisti ilmaisen muutoksenhakukeinon ja jätti kantelijoille vain riskialttiin ja kalliin vaihtoehdon ryhtyä oikeudenkäyntiin " (WE 86
The decision removed an avenue of free recourse, leaving complainants only with the high cost risk option of instituting legal proceedings before the court " (WE 86
Sivu 10. ).
Page 10. ).
Lord Neill arvostelee ensinnäkin rahoitusasiamiehen päätökseen johtanutta prosessia.
Firstly, Lord NEILL criticises the process leading to the Ombudsman's decision.
Hänen mukaansa FOS oli lähettänyt kyseisille 50 kantelijalle kommentoitavaksi EL:n kirjeen, jossa rahoitusasiamiestä kehotettiin käyttämään eräitä hylkäämisvaltuuksiaan (mikä todellisuudessa vastasi pyyntöä pyyhkiä tapaukset yli), täsmentämättä kuitenkaan, mistä toimivaltuuksista tarkalleen ottaen oli kyse.
According to him, the FOS had sent to the 50 complainants for comment a letter by EL urging him to exercise certain powers to dismiss (which in fact amounted to an application to strike out the cases) without clearly identifying to them the powers whose exercise he was considering.
Ilman asianajajien apua " kantelijat eivät koskaan saaneet oikeudenmukaista mahdollisuutta nostaa kannetta heitä vastaan " (WE 86
Therefore, without the help of lawyers, " complainants never had a fair opportunity to address the case against them " (WE 86
Lord Neill pitää tätä " selvimpänä esimerkkinä luonnollisen oikeuden rikkomisesta FOS:n toimesta " (WE 83
Lord NEILL regards this as " the major example of the breach of natural justice by the FOS " (WE 83
Toiseksi Lord Neill viittasi rahoitusasiamiehen varsinaiseen päätökseen ja muistutti, että yksi mainituista kantelujen hylkäämiseen johtaneista syistä oli se, että " oli mahdollista, että jos korvaus myönnettäisiin ", tilanne johtaisi " umpikujaan ", koska "tarvittaisiin laajoja rahastoarvojen uudelleenjärjestelyohjelmia ", jotka " jäisivät haluttoman FSA:n toteutettaviksi " (WE 83
Secondly, as regards the Ombudsman's decision itself, Lord NEILL recalls that one of the reasons he stated for dismissing the complaints was that " there was a possibility that if relief were to be granted " it could result in a " stalemate " because "some major scheme of rearrangement of fund values would be necessary " which " would have to be implemented by an unwilling FSA " (WE 83
Sivu 41. ).
Page 41. ).
Lord Neillin mukaan " ei ole tiedossa, mitä todistusaineistoa " rahoitusasiamies käytti näiden päätösten pohjana, koska " hän ei julkistanut sitä " (WE 83
Lord NEILL suggests that " it is not known upon what evidence " the Ombudsman made these decisions because " he did not disclose it " (WE 83
Sivut 72 ja 73. ).
Pages 72 and 73. ).