natgillin/translations-raw huggingface dataset:
B. katsoo, että syrjäisimpien alueiden ja saaristoalueiden käsitteitä ei pitäisi sekoittaa keskenään, vaikka monet syrjäisimmät alueet ovat myös saaria; katsoo, että EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan erityismääräykset, jotka ovat olleet vankka oikeusperusta toimenpiteille, joita on toteutettu syrjäisimpien alueiden auttamiseksi tehokkailla korvauksilla, on erotettava EY:n perustamissopimuksen 158 artiklan määräyksistä sekä Amsterdamin sopimukseen sisältyvästä saaristoalueita koskevasta julistuksesta, joihin ei ole koskaan sovellettu täytäntöönpanosäännöksiä, minkä seurauksena EU:n manneralueiden ja syrjäisten saaristoalueiden talouskehitys on ollut epätasapainoista,
B. Whereas the concepts of ultraperipherality and insularity should not be confused with one another, even if many ultraperipheral regions are also islands; whereas the specific provisions of Article 299 of the EC Treaty, which have provided a sound legal basis for measures to be taken to provide effective compensation to assist the ultraperipheral regions, are to be distinguished from the provisions of Article 158 of the EC Treaty and from the Declaration on islands regions contained in the Treaty of Amsterdam, which have never been the subject of implementing provisions as a result of which there have been imbalances in economic development between the core of the EU, on the one hand, and the islands on its periphery on the other,
C. ottaa huomioon, että koheesio on yksi EU:n päätavoitteista, ja että unioni pyrkii varmistamaan monikeskuksisen ja sopusointuisen kehityksen vähentämällä alueellisia eroja ja poistamalla kehityksen esteitä, luonnonolosuhteista johtuvat ja maantieteelliset haittatekijät mukaan lukien,
C. Whereas cohesion, as one of the EU's key objectives, aims to ensure multi-centred and harmonious development by reducing regional disparities and removing obstacles to development, including obstacles which are linked to natural and geographical handicaps,
D. ottaa huomioon, että alueellisen koheesion periaatetta on vahvistettu entisestään uusissa rakennerahastoasetuksissa 2007–2013 ja ottaa huomioon, että tämä periaate on olennainen osa koheesiopolitiikkaa, joka tulisi säilyttää ja jota olisi vahvistettava tulevaisuudessa, ja että tavoitteena on EU:n alueen polysentrinen integrointi, jossa kaikilla alueilla ja niiden asukkailla on yhdenvertaiset mahdollisuudet,
D. Whereas the principle of territorial cohesion has been further consolidated in the regulations on the Structural Funds 2007-2013, and whereas that principle constitutes an integral part of cohesion policy which should be preserved and strengthened in the future and which has as its objective the multi-centred integration of the EU's territory so as to secure equal opportunities for all the regions and their populations,
E. katsoo, että meritse toteutettava laiton maahanmuutto on EU:n keskeisiä ongelmia ja että viime vuonna maahanmuuttopaine kohdistui erityisen voimakkaasti unionin ulkoisiin merirajoihin ja varsinkin Välimeren saariin, jotka joutuvat kantamaan aivan suhteettoman suuren taakan pelkästään maantieteellisen sijaintinsa takia,
E. Whereas illegal immigration by sea is one of the main problems facing the EU and whereas, within the last year, migratory pressure has been particularly intense on the EU’s external maritime frontiers, and particularly on the islands in the Mediterranean, which are called upon to carry a wholly disproportionate burden, simply because of their geographical location,
3. kehottaa komissiota hyödyntämään ohjelmakaudella 2007–2013 saaristoalueiden, tavoite 2:n mukaiset alueet mukaan lukien, toimintaohjelmien kaikkia keinoja, jotta saaristoalueet voivat toteuttaa kipeästi kaivattuja infrastruktuuria koskevia toimia;
Calls on the Commission, with regard to the programming period 2007-2013 concerning the operational programmes of island regions, including those of objective 2, to exhaust all avenues giving them the possibility to carry-out measures related to infrastructure works that are very much needed;
8. pitää myönteisenä, että komissio korostaa saarten ja syrjäisten alueiden erityistilannetta kauden 2007–2013 kansallista aluetukea koskevissa suuntaviivoissa ja pk-yritysten valtiontukia ja riskipääomaa koskevissa suuntaviivoissa; katsoo kuitenkin, että alueiden pysyvien haittojen tyydyttävämpi ratkaiseminen edellyttää suuremman joustavuuden sallimista valtiontukia koskevassa nykyisessä ja tulevassa politiikassa, sillä joustamattomuus aiheuttaa kohtuutonta markkinoiden vääristymistä EU:ssa; pyytää komissiota tarkistamaan lähestymistapaansa niin, että se ottaa paremmin huomioon saarten tarpeen päästä yhtenäismarkkinoille tasavertaisesti manneralueiden kanssa; katsoo siksi, että kuljetusyhteyksien parantaminen olisi asetettava etusijalle, etenkin satamien ja lentoasemien yhteydessä;
Acknowledges the fact that the Commission highlights the special situation of islands and peripheral regions in the guidelines on national regional aid for 2007-2013 and in the guidelines on state aid and risk capital for small and medium-sized undertakings; considers, however, that in order to deal more satisfactorily with the permanent disadvantage of such territories there should be increased flexibility in the implementation of existing and future state aid policies, without such flexibility causing unacceptable market distortions within the EU; asks the Commission to review its approach so as to take better account of the need of islands to enjoy access to the single market on equal terms with mainland regions; considers in this respect, that improved transport links should constitute a priority action in this field, especially in the case of ports and airports;
11. pyytää jäsenvaltioita turvaamaan saarialueiden ympäristön erityispiirteiden sekä kulttuuristen ja sosiaalisten erityispiirteiden tehokkaan suojelun sellaisilla toimilla kuten asianmukaisten aluesuunnitelmien laatiminen sekä rakennustarkastus ja rakentamisen valvonta ja toteuttamaan myös, yhteistyössä komission kanssa, integroituja ohjelmia kulttuuriperinnön ja ympäristöomaisuuden turvaamiseksi;
Calls on the Member States to ensure that the special environmental, cultural and social characteristics of the island regions are effectively protected using measures, such as the drawing up of appropriate regional development plans and the controlling of building and construction activity, and, in addition, to adopt, in cooperation with the Commission, integrated programmes to safeguard cultural heritage and environmental resources;
20. kehottaa komissiota tutkimaan erityisesti ilmastonmuutosten vaikutuksia saarialueilla, varsinkin nykyisten ongelmien kuten kuivuuden voimistumista, sekä edistämään, yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, sopivan tekniikan tai muiden toimien, joilla näihin ongelmiin vastataan, kehittämistä ja soveltamista;
Calls on the Commission particularly to examine the impact of climate change on island regions and, especially, the exacerbation of existing problems, such as drought, and to promote, in cooperation with the Member States, the development and application of appropriate technologies or other measures to tackle these problems;
29. ehdottaa, että komissio ja muut toimielimet julistavat vuoden 2010 saarten eurooppalaiseksi teemavuodeksi;
Proposes that the Commission and the other Institutions designate the year 2010 as the European year for the islands;
Unionin kasvaessa ja sen ulkorajojen laajentuessa aina Barentsinmereltä Välimerelle ja Intian valtamereltä Atlantille asti saarten tärkeys kaikilla yhteisön politiikan olennaisilla aloilla tulee selvästi näkyviin.
As the Union gets bigger, expanding its external frontiers to stretch from the Barents Sea through to the Mediterranean and from the Indian Ocean to the Atlantic, the importance of islands in all major community policies becomes clear.
Kuitenkin huolimatta saarten etulinjan asemasta alueellisen koheesion, ulkosuhteiden, rajat ylittävän yhteistyön sekä matkailun ja kulttuurin aloilla, unioni on toistaiseksi tehnyt vain harvoja yrityksiä politiikkojensa mukauttamiseksi ja niiden erityisvaikeuksien huomioon ottamiseksi, joita monet, elleivät kaikki, saaret kohtaavat yrittäessään kilpailla menestyksekkäästi mantereen alueiden kanssa.
Yet despite the front-line position islands occupy in terms of territorial cohesion, external relations, trans-frontier cooperation, tourism and culture, the Union has, until now made scarce effort to adapt its policies to take into account the singular difficulties that many, if not all islands must face, in order to compete successfully with their counterparts on the mainland.
Mainitut vaikeudet ovat kahta selvästi erotettavaa tyyppiä: ensinnäkin on vaikeuksia, joiden suhteen saaret eroavat toisistaan:
These difficulties fall into two distinct categories: Firstly, those which differentiate the islands between themselves:
Viiden saaristoalueen
Thus five island regions
Saarivaltioita lukuun ottamatta. väkiluku on yli 500 000 henkeä (Sisilia, Sardinia, Kanarian saaret, Baleaarit ja Réunion) ja ne edustavat 75 prosenttia Euroopan saarten väestöstä
not including Island States. have populations exceeding 500.000 (Sicily, Sardinia, Canary Islands, Balearic Islands and Reunion and account for 75% of the European Island population
Suhteellisella koolla ja maantieteellisellä sijainnilla onkin selvä vaikutus todellisiin talouskehitysmahdollisuuksiin sekä siihen, mitä tuotteita voidaan valmistaa ja mihin toimintaan voidaan ryhtyä.
Relative size and geographical position will then clearly affect both the real possibilities for economic development and the kinds of products and activities that can be undertaken.
Paikallisen yhteiskunnan ikäjakaumalla on samoin suora vaikutus sosiaalikuluihin ja työttömyystilastoihin.
Equally age distribution in the local society has a direct effect on social charges and unemployment statistics.
Esimerkiksi Réunionin väkiluku on kasvussa ja alle 15-vuotiaat edustavat 35 prosenttia saaren väestöstä, kun Egeanmeren pohjoisilla saarilla 25 prosenttia väestöstä on yli 60-vuotiaita.
For example in Réunion the population is growing and under 15 year olds account for 35% of the population, in the northern Aegean 25% of the population is over 60.
Joidenkin saarten väkiluku on siis kasvussa, kun taas toiset, kuten Skotlannin läntiset saaret, kärsivät suuresta väestökadosta.
Again whilst in some islands the population is on the increase, others such as the Western Isles of Scotland suffer from a high level of migration.
Maantieteellisestä sijainnista johtuvat ilmastolliset erot suosivat hyvin erilaisia maataloustuotteita.
Climate differences due to geographical position stimulate vastly different agricultural products
Kuinka sitten näin erilaisia piirteitä omaavat saaret voivat katsoa muodostavansa erillisen, erityistä huomiota tarvitsevien alueiden luokan?
So how can Islands with such different characteristics pretend to be treated as a separate class of regions deserving particular consideration?
Vastaus tähän kysymykseen löytyy niistä toisen tyyppisistä vaikeuksista, jotka koskevat suurinta osaa, ellei kaikkia, saaria.
The answer is to be found in the second category of difficulties that are shared by most if not all islands:
Ohjeellinen luettelo näistä vaikeuksista voisi sisältää seuraavat seikat:
A non-exhaustive list of these might be:
Ø korkeammat hinnat johtuen suljetuista markkinoista ja lisäkuljetuskustannuksista,
Ø Higher prices due to the interplay of captive markets and extra transport costs,
Ø alhaiset palkat johtuen siitä, että työnhakijoiden määrä ylittää tarjolla olevien työpaikkojen määrän,
Ø Low salaries due to the interplay of demand outstripping opportunities,
Ø yhtenäismarkkinoille pääsyn vaikeus,
Ø Difficulty of access to the Single Market,
Ø raaka-aineiden vähäisyys (usein tuontitavaraa),
Ø Scarcity of raw materials (often imported),
Ø suuremmat energiakustannukset,
Ø Increased energy costs,
Ø usein vaikeapääsyinen maasto (vuoristoja),
Ø Often difficult terrain (mountains),
Ø infrastruktuurien puutteet,
Ø Deficiency in infrastructure,
Ø muuttoliike ja maahanmuutto,
Ø migration and immigration,
Ø rajattu toimialavalikoima (rajoittuu usein maatalouteen, kalastukseen ja matkailuun),
Ø Limited variety of activities (often limited to agriculture, fishing, tourism),
Ø haavoittuvuus matkailuun vaikuttavien ympäristövaarojen suhteen (tsunamit, pyörremyrskyt, maanjäristykset, öljyvahingot, alueelliset selkkaukset).
Ø Vulnerability to environmental hazards liable to affect tourism (Tsunamis, Cyclones, earthquakes, oil spillages, regional conflicts).
Taloudelliset mullistukset vaikuttavat yleensä voimakkaammin saarten talouksiin kuin samasta ongelmasta kärsiviin manneralueisiin.
Economic shocks will generally hit island economies harder than it would mainland regions suffering the same problem.
Tämä johtuu siitä, että saarten talouksille on ominaista riippuvuus rajatusta määrästä toimialoja, mikä heijastaa niiden resurssien vähäisyyttä.
This is because their economies are characterised by a dependency on a limited number of activities which reflect the scarcity of their resources.
Tämän tuloksena saarten kyky reagoida positiivisesti taloudellisiin muutoksiin on hyvin rajallinen ja ratkaisu usein katastrofaalinen.
The result is that their ability to react positively to economic change is severely limited and the solution often catastrophic.
Mantereella naapurialueiden työmarkkinat kompensoivat usein helposti tietyn toimialan taantumisen.
Thus on the mainland a decline of a particular sector of activity can often be easily offset by the jobs market in a neighbouring region.
Saarilla taas ensisijaisen toimialan vaikea kriisi heijastuu työttömyystilastoihin tai johtaa poismuuttoon.
On an island any severe crisis in the predominant activity will be reflected in the unemployment statistics or by emigration.
Edelleen, monet jopa korkeasta työttömyysasteesta kärsivät saaret voivat joutua rekrytoimaan ulkopuolisia työntekijöitä sellaisia palveluja varten, joita paikallinen väestö ei pysty tuottamaan.
Again many islands, even those suffering from a high level of unemployment, may need to recruit for services that the local population is unable to supply.
Lääkäreiden, sairaanhoitajien ja insinöörien on kompensoitava saarelaiselämän varjopuolet, muun muassa alhaisemmat palkat, huonommat terveyspalvelut ja koulutusmahdollisuudet, muilla eduilla kuten ilmasto, ympäristö ja elämäntapa.
Doctors, nurses, engineers will have to offset the disadvantages of insular life, including lower salaries, poorer health services, education facilities, with intangible benefits such as climate, environment, and lifestyle.
Etuja ja haittoja punnitessaan mantereen yritykset saattavat olla haluttomia investoimaan saarille alhaisemmista palkoista tai maan halvemmasta hintatasosta huolimatta, kun ne ottavat huomioon yhtenäismarkkinoille pääsystä aiheutuvat lisäkustannukset tai mahdollisuudet hyötyä yhteyksistä tutkimuslaitoksiin ja yliopistoihin sekä samanlaisiin tai samankaltaisiin teollisuudenaloihin.
In weighing up pros and cons, mainland companies may be reluctant to invest despite lower wages or cheaper land when this is put into balance with the extra costs incurred in accessing the Single market, or access to research institutes, universities, or again contacts with similar or related industries.
Syrjäisimmät alueet ja muut alueet :
The outermost regions and the rest :
On erotettava toisistaan saariin yleisesti kohdistuvat toimenpiteet ja syrjäisimpiä alueita koskevat toimet.
A distinction must be made between measures to deal with islands in general and those dealing with the outermost regions.
Vuonna 2002 Sevillan Eurooppa-neuvosto
In 2002 the European Council of Seville
21.–22. kesäkuuta 2002 kehotti Euroopan komissiota esittämään yhtenäisen ja kokonaisvaltaisen lähestymistavan syrjäisimpien alueiden erityisongelmien käsittelemiseksi (jotka olivat nousseet etualalle Espanjan ja Portugalin liittymisen myötä)
21-22 June 2002. invited the European Commission to propose a coherent and global approach to deal with the specific problems of the outermost regions, (which incidentally had come to the fore upon the accession of Spain and Portugal)
Syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia erityisiä valinnaisia toimenpiteitä koskeva POSEI-ohjelma
Programme of options Specific to the Remote and Insular nature ( POSEI)
Maastrichtin sopimuksen julistus yhteisön syrjäisimmistä alueista
Maastricht Treaty Declaration on Outermost regions
Amsterdamin sopimuksen 299(2) artikla. .
Article 299(2) Treaty of Amsterdam. .
Uudet asetukset mahdollistavatkin Euroopan parlamentin tuella interventioiden lisäämisen näiden alueiden hyväksi.
Thus, with the support of the European Parliament, the new regulations provide for an increase the intervention rates in favour of these regions.
Uuden 299 artiklan 2 kohdan hyväksyminen loi erityisen oikeudellisen kehyksen saarille ja syrjäisimmille alueille, joista kuusi on saaria.
With the adoption of the new Article 299(2) there is now a distinct legal framework for islands and for the outermost regions 6 of which are islands.
Toisin kuin syrjäisempien alueiden osalta, saarten osalta Amsterdamissa hyväksyttyjä säännöksiä ei ole sovellettu koskaan.
In the case of islands as distinct from the outermost regions, it should be noted that the provisions adopted in Amsterdam have never been applied.
Vastalauseiden seurauksena Nizzan sopimuksessa vahvistettiin uudelleen tarve erityistoimenpiteisiin saaristoalueiden hyväksi "talousarviomäärärahojen puitteissa".
Following protests, the Treaty of Nice reaffirmed the need for specific measures in favour of Island regions,"within the limits of the budget resources available."
Aluepolitiikan puitteissa tehdyistä ponnisteluista huolimatta saaristoalueiden suhteellinen asema alueellisen BKT:n luokituksissa ei ole juurikaan muuttunut viimeisten kahdenkymmenen vuoden aikana.
Despite the efforts made through regional policy, the relative position of island regions in the classification of regional GDP has hardly moved during the past twenty years.
Jäsenvaltiot ovat yleensä tunnustaneet näiden alueiden erityisluonteen, mitä kuvastaa niille myönnetty poliittinen/hallinnollinen asema.
Member States have generally recognised the specific nature of these territories and this is reflected in the political/administrative statuses granted to them.
Erityisasema onkin viidellätoista saaristoalueella.
Thus 15 island regions have a specific status.
Jotkin saaristoalueet onnistuivat aluksi neuvottelemaan erityisehtoja niiden emämaan unioniin liittymiselle johtuen näiden saarten erityisasemasta niiden emämaiden perustuslaissa.
In the first instance some Island regions, because of their particular situation within the constitution of their mother countries were able to negotiate particular conditions on the accession of their country to the union.
Näin kävi monille Ranskan, Tanskan, Hollannin, Espanjan, Portugalin, Suomen tai Britannian saarille.
This is the case of a number of French, Danish, Dutch Spanish, Portuguese, Finish or British Islands.
Muut saaret, joilla ei ollut tarvittavia oikeudellisia välineitä, eivät voineet vaikuttaa neuvotteluihin.
Others, which did not possess the necessary legal instruments, were not able to influence negotiations.
Tuloksena ovat suuret erot ja joissakin tapauksissa täysin erilaiset tilanteet yhden jäsenvaltion sisällä.
The result is a wide degree of heterogeneity with, in some cases totally different situations arising in the same Member State.
Mitä tulee alueellisia valtiontukia koskeviin suuntaviivoihin vuosille 2007–2013 , niiden monia viittauksia saariin ja etenkin pieniä saaria (asukasmäärä alle 5 000) koskevia määräyksiä on pidettävä myönteisinä.
As regards the Guidelines on National Regional Aid for 2007-2013 , the existence of a number of references to islands must be welcomed, and especially the provisions granted to small islands (under 5000h).
Toimintatukien alan joustamattomuutta on kuitenkin pahoiteltava, ja varsinkin kuljetusten aiheuttamien lisäkustannusten korvaamiseen suunnatun toimintatuen suhteen, eritoten siksi, että suuntaviivoissa hyväksytään toimintatuki harvaanasutuilla alueilla.
However, the lack of flexibility in the field of operating aids, and especially the operating aids to offset the over costs related to transport, must be very much regretted, especially since it is accepted in the case of sparsely populated areas.
A. Kuljetus ja energia: 1990-luvulla aloitettu ilma- ja merikuljetuksen vapauttaminen on ratkaisevan tärkeää saarille.
A. Transport and energy: The liberalisation of air and sea transport undertaken in the 1990's is a crucial point for islands.
Asiaankuuluvassa lainsäädännössä tunnustetaan nimenomaisesti saarten erityispiirteet etenkin mitä tulee julkisen palvelun velvoitteisiin sekä määrätään tarvittaessa tarjouskilpailumenettelystä EU:n tasolla.
The relevant legislation specifically recognises the specificities of islands in particular concerning public service obligations and where applicable, providing for a call for tender procedure at EU level.
Saarten organisaatiot kritisoivat melkoisesti avointa tarjouskilpailua siitä, että se on liian avoin eikä se jätä lainkaan tilaa paikallisten toimialojen suojelupolitiikalle
The open call for tender is somewhat criticised by island organisations as being too open and not allowing for a degree of protectionism of local industries.
Samaa kritiikkiä voisi esittää mikä tahansa alue riippumatta sen erityisluonteesta. .
This criticism can be raised by any region irrespective of its specific nature.
Sesonkiluonteiset väkiluvun vaihtelut, jotka kasvavat monilla saaristoalueilla, edellyttävät kuljetusinfrastruktuurien mittavaa parannusta.
Seasonal fluctuations in population which are on the increase in many island regions necessitate a vast improvement in transport related infrastructure.
Tämä tunnustetaan komission vihreässä kirjassa meripolitiikasta ja se oli pääasiallinen näkökohta esitettäessä investointeja esimerkiksi Palermon lentokenttään.
This is recognised in the Commission's Green paper on Maritime policy, and was the principal consideration when proposing investment in for example, the airport in Palermo.
Energiakustannusten vaihteluilla on suora vaikutus saariin.
Fluctuations in energy costs directly effect islands.
Tämä on totta ensinnäkin kuljetuskustannusten osalta, jotka voivat rajoittaa vuosittain saapuvien matkailijoiden määrää, mutta myös pk-yritysten tuotantokulujen osalta niiden yrittäessä kilpailla samankaltaisten, mantereella sijaitsevien yritysten kanssa.
This is not only true of transport costs, which can have a limiting effect on the number of tourists tempted to visit in any given year, but also on production costs of SMEs attempting to compete with similar companies on the mainland.
Vaikka samat vaihtelut saattavat vaikuttaa myös mantereen yrityksiin, negatiivinen kokonaisvaikutus on vähäisempi.
Whilst these latter may also be effected by the same fluctuations the overall negative effect will be less.
Tämän osoittaa se, että mantereen energiantuotantolaitokset toimivat yleensä melkein täydellä kapasiteetilla 12 kuukauden ajan, kun taas saarten voimalaitokset saattavat toimia täydellä kapasiteetillaan vain matkailusesongin ajan.
This is demonstrated by the fact that in general, mainland power generating facilities will be functioning at near full capacity over 12 months whereas Island installations, may only function at full capacity during the tourist season.
Luontaiset edut voivat kuitenkin toisinaan olla näitä näennäisiä haittoja tärkeämpiä.
However, these apparent disadvantages can sometimes be outweighed by inherent advantages.
Saarten läheisyydessä sijaitsevat energianlähteet, esimerkiksi Pohjanmeren öljy, ovatkin olleet viime vuosina merkittävä lisähyöty Orkneyn ja Shetlannin saarille.
Thus in recent years energy resources situated close to islands, an example being North Sea oil has been a considerable bonus to the islands of the Orkneys and Shetland.