natgillin/translations-raw huggingface dataset:
13. huomauttaa tässä yhteydessä, että merkittävät valtiot, kuten Yhdysvallat, Venäjän federaatio ja Kiina sekä tietyt EU:n jäsenvaltiot ovat tunnustaneet entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian sen perustuslaillisen nimensä mukaan, ja katsoo, että nimeä koskeva asia ei voi olla este neuvotteluiden avaamiselle ja maan liittymiselle EU:hun; on itse asiassa sitä mieltä, että nimeä koskeva asia ei voi olla osa maan liittymisaikataulua koskevia ehtoja ja että kaikkien muiden ehdokasvaltioiden liittyminen EU:hun on riippuvainen ainoastaan Kööpenhaminan kriteerien noudattamisesta;
Points out, in this respect, that important countries such as the USA, the Russian Federation and China, as well as certain EU Member States, have already recognised the Former Yugoslav Republic of Macedonia by its constitutional name, and takes the view that the name issue must in no way be used as an obstacle to the opening of negotiations and EU accession; is in fact of the opinion that the name issue neither is nor can be part of the conditions related to the country's EU accession agenda and that, as in the case of all other candidate countries, its integration into the EU will depend exclusively on fulfilment of the Copenhagen criteria;
16. korostaa lisäksi, että vuoden 1995 väliaikaisen sopimuksen jälkeen kummankin maan taloussuhteiden määrä on laajentunut merkittävästi jo siten, että Kreikka on entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian suurin ulkomainen investoija, ja kauppasuhteet ovat tehostuneet huomattavasti;
Notes, furthermore, that, since the conclusion of the Interim Accord of 1995, the scope of economic relations between the two countries has significantly increased, inasmuch as Greece constitutes the largest foreign investor in the Former Yugoslav Republic of Macedonia, while their trade relations have also been considerably boosted;
21. huomauttaa, että Vardar-joen, joka virtaa lähes koko maan läpi ja jatkuu Kreikan puolelle Axiós-jokena, veden laatua on suojeltava teollisuuden ja kaupunkien asuinalueiden aiheuttamalta saastumiselta;
Points to the need to protect water quality in the River Vardar, which drains most of the country and continues on Greek territory as the River Axiós, from the pollution caused by industry and urban residential areas;
23. katsoo, että olisi parannettava yleistä suhtautumista ympäristöasioihin tuhoamalla laittomat kaatopaikat teiden ja jokien varsilta sekä metsäalueiden reunoilta ja että olisi otettava käyttöön mahdollisimman eriytetty jätteenkerjuujärjestelmä;
Draws attention to the need to improve the overall attitude towards the environment, inter alia by eliminating illegal rubbish dumps along roads, river banks and on the edge of woodlands by introducing a waste collection system that is separate as far as possible;
25. korostaa, että olisi kiinnitettävä erityistä huomiota ihmiskauppaan alueellista yhteistyötä vahvistamalla muun muassa Kaakkois-Euroopan yhteistyöaloitteella, koska järjestäytyneiden rikollisverkostojen vastaisesta taistelusta on tulossa välttämättömyys;
Emphasises that special attention must be paid to the trafficking of human beings and that strengthening regional cooperation, inter alia through the Southeast European Cooperative Initiative, is becoming a necessity in the fight against international organised crime networks;
Yleistä tietoa maasta
General features of the country
Välittömästi Euroopan unionin ulkorajan jälkeen, unionin jäsenvaltion Kreikan pohjoispuolella ja unionin jäsenvaltion Bulgarian länsipuolella, sijaitsee Vardar-joen valuma-alue.
Immediately beyond the European Union’s external frontier, to the north of its Member State of Greece and to the west of its Member State of Bulgaria, lies the catchment area of the River Vardar.
Kyseinen alue oli vuoteen 1912 asti satojen vuosien ajan osa Ottomaanien valtakuntaa, ja sen merkittävin kaupunki Skopje (turkiksi Üsküb, albaniaksi Shkup) oli tuolloin Kosovon maakunnan pääkaupunki.
This area was for centuries, until 1912, part of the Ottoman Empire, and its principal city of Skopje (in Turkish ‘Üsküb’, and in Albanian ‘Shkup’) was then the capital of the ‘wilayet’ (province) of Kosova, which also included the adjoining area to the north that is at present awaiting future administrative status.
Fasistien miehityksen aikana maakunta jaettiin hallinnollisista syistä Albanian ja Bulgarian välillä etnisiä rajoja pitkin, minkä jälkeen sillä oli vuosina 1945–1991 laajat autonomiset oikeudet Makedonia-nimisenä osatasavaltana.
After a period of Fascist occupation, in which it was divided for administrative purposes between Albania and Bulgaria along ethnic frontiers, it enjoyed a large measure of autonomy in the period 1945-1991 as a part-republic with the name of Macedonia.
Perustuslaillisesta nimestä ”Makedonian tasavalta” on kiistelty eteläisen naapurin Kreikan kanssa alueen itsenäistymisestä lähtien.
There has been a difference of opinion with its southern neighbour Greece since independence on the constitutional name of ‘Republic of Macedonia’.
Ollessaan osa Jugoslaviaa alue oli tiiviissä yhteydessä Euroopan yhteisön jäsenvaltioihin itsenäistymiseensä asti vuonna 1991.
As a part of Yugoslavia it had close contacts with the Member States of the then European Communities until obtaining independence in 1991.
Liikkuminen Euroopan sisäisten rajojen yli oli suhteellisen helppoa, koska nykyisiä viisumivaatimuksia ei vielä ollut.
Cross-border movement within Europe was relatively easy in the absence of the visa requirement that exists today.
Alue oli yhdessä Serbian ja Kroatian kanssa tärkeä läpikulkualue EU:n jäsenvaltion Kreikan ja myöhempien EU:n jäsenvaltioiden Itävallan, Unkarin ja Slovenian sekä muiden etäisempien valtioiden välillä.
Together with Serbia and Croatia it fulfilled an important role as a transit area between the EU Member State of Greece and what later became the EU Member States of Austria, Hungary and Slovenia, and more distant countries.
Kielellisistä ja poliittisista näkemyseroista huolimatta maassa ollaan kyseisestä pitkäaikaisesta ja läheisestä suhteesta EU-alueeseen johtuen yksimielisiä siitä, että siitä olisi tultava pian EU:n jäsen.
Partly as a result of these long-standing close contacts with the present EU area, domestic public opinion is, while divided over language use and political preferences, virtually unanimous in favouring early accession to the EU.
EU:ssa maa tunnetaan kuitenkin melko huonosti, ja vielä vähemmän tunnettua on se, että se haki EU:n ehdokasvaltion asemaa 22. maaliskuuta 2004 ja sai sen 17. joulukuuta 2005.
However, in the EU this country is relatively unknown, while it is even less well-known that after applying on 22 March 2004 it acquired the status of EU candidate country on 17 December 2005.
Paremmin muualla tunnetaan sen kielikiista sekä erimielisyydet nimestä Kreikan kanssa.
What is rather better known in the outside world is the domestic language dispute and the difference of opinion with Greece over the country’s name.
Liittymismenettelyssä kyseisiin kahteen kysymykseen kiinnitettäneen vähintään yhtä paljon huomiota kuin tyypillisiin hallintoa, oikeusvaltiota, rikollisuutta, taloutta ja ympäristöä koskeviin kysymyksiin, jotka olivat huomion kohteena suurten laajentumisten aikaan vuosina 2004 ja 2007.
In the process of joining the EU these two subjects are likely to receive at least as much attention as the usual issues in the area of administration, the rule of law, crime, the economy and the environment, which were given the most attention during the major round of enlargement of 2004 and 2007.
Kulttuurinen moninaisuus
Cultural variety
Muinaisten Kreikan ja Illyrian miehitysten jälkeen väestö on jo vuosisatojen ajan koostunut slaavilaisista makedonialaisista, joiden puhuma kieli on läheistä sukua bulgarialle ja serbialle ja jota kirjoitetaan myös kyrillisin aakkosin.
After Greek and Illyrian occupation in the distant past the population has for many centuries consisted mainly of Slav Macedonians, with a language closely related to Bulgarian and Serbian and also written in Cyrillic script.
Lännessä ja luoteessa, lähinnä Vardar-joen yläjuoksulla Gostivarin ja Tetovon kaupunkien ympärillä, väestön enemmistön puhuma kieli on albania, jota kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
In the west and north-west, chiefly on the Vardar’s upper reaches around the cities of Gostivar and Tetovo, the language of the majority of the population is Albanian, with its Latin script.
Alueella on asunut jo pitkään vähemmistöjä, joihin kuuluu toisaalta romaneja ja turkkilaisia sekä toisaalta makedonialaisille sukua olevia slaavilaisia ryhmiä, kuten serbejä ja bosnialaisia.
There have also long-standing distributions of minorities, with Roma, Turks and Vlachs on the one hand and other Slav groups related to Macedonians, such as Serbs and Bosnians, on the other.
Tämän tuloksena alueen merkittäväksi piirteeksi on muodostunut kielellinen ja kulttuurinen moninaisuus.
As a result linguistic and cultural variety has long been a feature of this area.
Kirjo näkyy myös puoluepoliittisissa suhteissa.
That variety also finds expression in party-political relations.
Pitkäaikainen itsemääräämisoikeuden puuttuminen vahvisti merkittävästi makedonialaisen väestönosan kansallismielisyyttä.
The long absence of self-determination greatly strengthened the nationalism of the Macedonian population group over a long period of time.
Aluksi kansallismielisyys kääntyi turkkilaishallintoa vastaan, sitten San Stefanon vuoden 1878 rauhansopimuksessa sovittua Bulgariaan liittymistä vastaan ja lopulta pitkäaikaista Serbiaan kuulumista vastaan.
Initially that nationalism turned against Turkish rule, then against the association with Bulgaria laid down in the peace treaty of San Stefano in 1878 and after that against the long period of incorporation with Serbia.
Kreikkalais-makedonialaisten historiallisten symbolien käytön vuoksi alue ajautui kiistaan myös Kreikan kanssa.
By using symbols borrowed from Greek-Macedonian history it also came into conflict with Greece.
Lisäksi muut kuin makedonialaiset väestöryhmät, erityisesti suuri albaniankielinen ryhmä, kokivat kyseisen kansallismielisyyden uhkana omalle kielelleen ja kulttuurilleen.
Moreover this nationalism was seen by non-Macedonian population groups, especially the large Albanian-speaking group, as a threat to their language and culture.
Tämä koski erityisesti näkemystä, jonka mukaan olisi luotava yksikielinen valtio, jossa muiden olisi sopeuduttava slaavilaisen makedonian kielen käyttöön ainoana hallinnon ja opetuksen kielenä.
This applied particularly to the view that a monolingual state should be created, in which others would have to adapt to the use of the Slavic Macedonian language as the only language of government and education.
Albanialaisten ja muiden ryhmien mahdollisuus kielensä käyttöön
Language facilities for Albanians and others
Vuoteen 1912 asti kaikki albaniaa puhuvat asuivat seuduilla, jotka sijaitsevat nykyään Albaniassa ja entisen Jugoslavian neljällä eri alueella (Makedonian länsi- ja luoteisosat, Serbian lounaisosa, suurin osa Kosovoa, joka vapautui Serbian hallinnosta vuonna 1999, sekä Montenegron eteläosa) ja joita hallittiin Istanbulista käsin osana Ottomaanien (Turkin) valtakuntaa.
Until 1912 all users of the Albanian language lived in areas that are now spread over Albania and four different regions of the former Yugoslavia (the west and north-west of Macedonia, the south-west of Serbia, most of Kosovo, which since 1999 has ceased to be administered by Serbia, and the south of Montenegro) were all governed from Istanbul s part of the Ottoman (Turkish) Empire.
Vuosina 1918–1991 kyseiset alueet pysyivät Albaniaa lukuun ottamatta yhtenäisenä osana Jugoslaviaa.
In the period 1918-1991 these areas remained, with the exception of Albania, united within Yugoslavia.
Tämän seurauksena kahden suurimman albaniankielisen ryhmittymän eli Kosovon ja Vardar-joen yläjuoksun asukkaiden välit ovat säilyneet pitkään läheisinä.
As a result there have long been close contacts between the two largest concentrations of Albanian-speakers, Kosovo and the region on the upper reaches of the Vardar.
Albaniankielisen korkeakoulutuksen puute viimeksi mainitulla alueella sai opiskelijat hakeutumaan koulutukseen Kosovoon vuosina 1999–2001, minkä ansiosta yhteydet vahvistuivat entisestään.
The absence in the latter area of official Albanian-language higher education encouraged students to seek education in Kosovo in the period 1999-2001, further strengthening such contacts.
Vuonna 2001 selvisi väkivaltaisella tavalla, että makedonian- ja albaniankielisen väestön välille ei ollut pystytty luomaan hyviä suhteita edes kymmenen vuotta itsenäistymisen jälkeen.
In 2001 it became clear, in a violent manner, that good relations between users of the Macedonian language and those of the Albanian language had still not been achieved in the ten years since independence.
Ratkaisu löytyi osittain Euroopan unionin välitystyön ja tuen tuloksena Ohridin puitesopimuksen muodossa.
Partly as a result of mediation and support by the European Union, a solution was found in the shape of the Ohrid Framework Agreement.
Vihamielisyyksien lopettamisen ja vapaaehtoisen aseistariisunnan lisäksi siinä sovittiin seuraavista asioista:
In addition to the cessation of hostilities and voluntary disarmament the following points were settled:
Paikallisviranomaisten uudelleenjärjestely, jossa paikallishallinnolle annetaan enemmän valtaa.
Local authority reorganisation, with more powers for local government.
Vähemmistöjen syrjimättömyys ja suhteellinen edustus julkishallinnossa ja politiikassa.
Non-discrimination and proportional representation of minorities in public administration and politics.
Parlamentaaristen menettelyjen muuttaminen niin, että arkaluontoisista asioista (kuten vähemmistöjen oikeuksista, paikallisesta itsehallinnosta ja eräistä nimityksistä) äänestettäessä on saatava kaksinkertainen enemmistö.
Parliamentary procedures are changed so that votes on sensitive issues (such as minority rights, local self-administration and some appointments) require a ‘double majority’.
(Tämä ”Badinterin enemmistö” tarkoittaa, että enemmistö on saatava parlamentin lisäksi myös vähemmistöjen edustajien keskuudessa.)
(This Badinter majority essentially means that there must be a majority not just in parliament, but also among the representatives of minorities.)
Kielten yhdenvertaisuus hallinnossa ja koulutuksessa.
Equal status of languages in government and education.
Mikä tahansa kieli, jota puhuu vähintään 20 prosenttia väestöstä, on virallinen kieli, ja valtion on rahoitettava kyseisellä kielellä tarjottava yliopistokoulutus.
Any language spoken by at least 20 per cent of the population is an official language and the state will finance university education in those languages.
Identiteettien moninaisuus, eli paikallisviranomaisilla on oikeus käyttää väestön enemmistön symboleja julkisissa rakennuksissa.
Diversity in identity, with local authorities being free to place symbols of the majority segment of the population on public buildings.
Puitesopimus johti yhteensä 15 tarkistuksen tekemiseen perustuslakiin sekä perustuslain uuden johdannon laatimiseen.
The Framework Agreement resulted in a total of 15 amendments to the Constitution and to a new Constitutional Preamble.
Vuoteen 2006 asti lainsäädäntöä muokattiin Ohridin puitesopimuksen mukaiseksi ja yhdenmukaisuutta pyrittiin lisäämään.
Up to 2006 there was a continual process of legislative adjustment to the Ohrid Framework Agreement and increasing harmony.
Tänä vuonna pidettyjen vaalien ja hallituksen muodostamisen jälkeen, jolloin albaniankielisen väestön suurin puolue jätti hallituksen, Badinterin enemmistön soveltamisesta on syntynyt merkittäviä kiistoja.
Since the elections and the forming of the government this year, in which the largest party of the Albanian-speaking population group left the government, major arguments have arisen on the application of the Batiner majority.
BDI (DUI)- ja PDP-puolueen boikotoitua parlamentin työskentelyä on ryhdytty neuvotteluihin sovun löytämiseksi.
Following a boycott of parliamentary activities by the BDI (DUI) and PDP parties, talks are now taking place to reach a settlement.
Maan nimi ja Kreikan kanta asiaan
The country’s name and the attitude of Greece
Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian parlamentti Sobranie hyväksyi 17. marraskuuta 1991 uuden perustuslain, jossa maa määritettiin itsenäiseksi valtioksi, joka käyttää nimeä Makedonian tasavalta.
The Sobranie, the parliament of the Former Yugoslav Republic of Macedonia, adopted the new Constitution on 17 November 1991, in which the country was defined as a sovereign state using the name ‘Republic of Macedonia’.
Vaikka kaikki entisen Jugoslavian tasavallat olisi Badinterin perusteiden mukaan tunnustettava itsenäisiksi valtioiksi, uusi valtio otettiin Yhdistyneiden Kansakuntien jäseneksi vasta 8. huhtikuuta 1993.
Although under the Badinter criteria all the former Yugoslav republics would be able to obtain international recognition as independent states, the new country was not admitted to the United Nations until 8 April 1993.
Syy jäsenyyden vastustukseen oli pääasiassa nimen Makedonia merkityksessä, sillä se tunnetaan historiassa valtiona, jota hallitsi Aleksanteri Suuri (356–323 eaa.), jonka onnistui laajentaa valtakuntansa joksikin aikaa Pakistaniin asti.
The reasons why its membership was opposed lie mainly in the meaning of the name ‘Macedonia’, which historically is known as the country of Alexander the Great (356-323 BC) who managed for a short time to extend his empire as far as Pakistan.
Sen ajan kielen ja kulttuurin vuoksi maan eteläinen naapuri Kreikka pitää muinaista Makedoniaa osana omaa historiaansa ja Makedonian nimeä Kreikan sisäisenä nimenä.
On the grounds of the language and culture of the time the southern neighbour, Greece, regards ancient Macedonia as part of its own history and the name Macedonia as an internal name.
Saman nimen käyttö kieleltään ja kulttuuriltaan erilaisessa naapurivaltiossa herättää Kreikassa suurta vastustusta.
The use of the same name by a neighbouring state with different language and culture provokes considerable objections from public opinion in Greece.
Yhdistyneet Kansakunnat on vuodesta 1993 lähtien kutsunut maata väliaikaisen sopimuksen nojalla nimellä ”entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia”, josta käytetään usein englanninkielen lyhennettä fYRoM, joka hämmentää ihmisiä sekä kyseisessä maassa että ulkomailla.
Under an interim agreement the United Nations has since 1993 provisionally designated the country as the ‘Former Yugoslav Republic of Macedonia’, often presented as the English abbreviation ‘FYRoM’, which is totally mystifying to public opinion both at home and abroad.
Yhdysvallat, Venäjän federaatio, Kiinan kansantasavalta ja jopa jotkut EU:n jäsenvaltiot käyttävät maasta kuitenkin sen perustuslaillista nimeä Makedonian tasavalta jättäen pois viittauksen aiempaan hallinnolliseen tilanteeseen, joka sisältyy nimeen FYRoM.
However, the United States, Russian Federation, People’s Republic of China and even a number of EU Member States use the constitutional name of ‘Republic of Macedonia’, omitting the reference to the previous administrative situation included in the term ‘FYRoM’.
Tällaiset historialliset viitteet ovat epätavallisia.
Historical references of this kind are unusual.
Euroopassa on itsenäisen Luxemburgin valtion lisäksi samanniminen maakunta sen naapurimaassa Belgiassa ja itsenäinen Moldovan valtio käyttää samaa nimeä naapurinsa Romanian koillisosasta.
Moreover there is in Europe, in addition to the independent state of Luxembourg, also an adjoining Belgian province with the same name, while the independent state of Moldova coincides with the use of the same name for the north-east of neighbouring Romania.
Maantieteellisesti Eurooppaan kuuluvalla Azerbaidžanin valtiolla on sama nimi kuin kahdella rajanaapuri Iranin maakunnalla.
Again, the state of Azerbaijan, geographically part of Europe, bears the same name as two adjoining provinces of Iran.
Missään näistä tapauksista saman nimen käyttö ei ole aiheuttanut ongelmia.
In all these cases the repeated use of the same name causes no problems.
On siis selvää, että tässä tapauksessa kiistassa ei ole niinkään kyse nimestä, vaan aluevaatimusten pelosta.
Clearly therefore, in this case the dispute is not so much over a name as over fears of claims on territory.
Siksi onkin valitettavaa, että Skopjen itäpuolella sijaitsevan kansallisen lentokentän nimi, joka oli joulukuuhun 2006 asti Aerodrom Skopje tai Petrovec Airport, on muutettu Aleksanteri Suureksi (Aleksandar Veliki).
In this connection it is much to be regretted that the national airport, located to the east of Skopje, which until December 2006 was known as Aerodrom Skopje or Petrovec Airport, has since then been dubbed Alexander the Great ( Aleksandar Veliki ).
Lentokenttä voidaan sekoittaa pohjoiskreikkalaisen Kavalan kaupungin itäpuolella sijaitsevaan Megas Alexandrosin lentokenttään, jonka nimellä on sama merkitys.
This symbol gives rise to confusion with the existing international airport of Megas Alexandros to the east of the northern Greek city of Kavala, a name with the same meaning.
Keskinäisen luottamuksen vuoksi on tärkeää, että ennen maan liittymistä Euroopan unioniin kyseiset kaksi valtiota tekevät kahdenvälisen sopimuksen nimien käytöstä maiden välisissä suhteissa sekä nimiä ja aluevaatimuksia koskevien väärinkäsitysten tai kiistakysymysten torjumisesta.
For the sake of mutual confidence it is important that before accession to the EU a bilateral agreement is concluded between the two countries over the use of names in their mutual relations and over the removal of any continuing misunderstandings or irritations concerning symbols and territorial claims.
Muita näkökohtia
Other considerations
EU:n Schengen-valtioiden viisumikäytäntö ja sitäkin tiukemmat ehdot, joita Kreikka edellyttää maahan pääsemiseksi, aiheuttavat ärtymystä ja eristävät nuoren sukupolven Euroopasta huomattavasti voimakkaammin kuin aikoinaan edeltävän sukupolven.
The EU Schengen States’ visa regime and the even more stringent conditions that Greece imposes on admissions is causing annoyance and isolating a young generation to a much greater extent than their parents once were from their European surroundings.
Koska yhdentyminen EU:hun ei tapahdu riittävän nopeasti, maa suuntautuu yhä enemmän Yhdysvaltoihin.
While integration with the EU is not being speeded up, orientation towards the United States is increasing.
Tämä on ilmennyt muun muassa sopimuksessa, jossa maa kieltäytyy luovuttamasta Yhdysvaltain kansalaisia Haagin Kansainväliseen rikostuomioistuimeen sekä CIA:n agenttien sieppaaman ja Afganistaniin kuljettaman Saksan kansalaisen Khaled el‑Masrin tapauksessa.
This has found expression, amongst other things, in agreements not to hand over any American to the International Criminal Court (ICC) in The Hague and in the abduction of the German citizen Khaled el-Masri to CIA investigators in Afghanistan.
Myönteistä kuitenkin on, että maan osallistuminen vakautus- ja assosiaatiosopimukseen sekä Keski-Euroopan vapaakauppa-alueeseen, joka on yhteydessä EU:hun, voi auttaa elvyttämään ja vahvistamaan vuodesta 1991 asti heikkoa taloutta.
More positively, participation in the Stabilisation and Association Agreement (SAA) and the Central European Free Trade Association (CEFTA), which is linked with the EU, may help to revive and strengthen the economy, which has been ailing since 1991.
Sisäinen oikeusvarmuus tehostaisi vaikutusta enemmän kuin nykyinen tavoite alentaa veroaste äärimmäisen alhaiselle 10 prosentin tasolle.
Internal legal certainty will increase this effect more than the current aim of reducing tax rates to the extremely low level of 10 %.
Entistä Jugoslavian tasavaltaa Makedoniaa koskeva vuoden 2006 edistymiskertomus
The 2006 Progress Report on the Former Yugoslav Republic of Macedonia
komission, parlamentin ja neuvoston käännösmenoja koskevasta tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta nro 9/2006
on Special Report No 9/2006 of the European Court of Auditors concerning translation expenditure incurred by the Commission, the Parliament and the Council