natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Uudelleen määritellyn turvallisuusympäristön mukaisesti ESS:ssä korostetaan kolmea strategista tavoitetta: uhkien torjuminen, turvallisuuden lisääminen unionin naapurialueilla ja tehokkaaseen monenvälisyyteen perustuvan kansainvälisen järjestyksen vahvistaminen.
In line with the redefined security environment, the ESS emphasises three strategic objectives: identifying threats; building security in the Union’s neighbourhood; and strengthening the international order via effective action through multilateral structures.
Uhkien torjuminen: ESS:ssä tähdennetään, että EU:lla on oltava valmiudet ryhtyä nopeisiin toimiin sekä sotilaallisin keinoin että muita välineitä käyttäen.
In identifying threats, the ESS makes clear the need for the EU to be capable of taking swift action through military as well as non-military means.
Erityisen tärkeää tämän tavoitteen saavuttamiseksi on se, että unioni pyrkii ongelmien välttämiseen ehkäisevillä ("preventative") toimilla eikä ennaltaehkäisevällä osallistumisella ("pre-emptive").
Of particular significance to this objective is the need for the Union to do so in a more preventative (not pre-emptive) manner.
Turvallisuuden lisääminen unionin naapurialueilla: ESS:ssä korostetaan tarvetta edistää vakautta paitsi unionin rajanaapurialueilla myös sen tulevien rajojen alueilla.
In terms of building security in the neighbourhood, the ESS highlights the need to promote stability not only within its immediate border areas, but also those of the future as well.
Tässä yhteydessä mainitaan entisen Neuvostoliiton alueet, arabien ja Israelin välisen konfliktin ratkaiseminen ja Barcelonan prosessin jatkaminen.
It is within this framework that areas of the former Soviet bloc, the resolution of the Arab-Israeli conflict as well as the continuation of the Barcelona process are cited.
Tehokkaaseen monenvälisyyteen perustuvan kansainvälisen järjestyksen vahvistaminen: ESS:n mukaan monenvälisten kansainvälisten rakenteiden tehokkuutta on vahvistettava.
In pursuing the latter objectives, the ESS emphasises the need to strengthen the effectiveness of multilateral international structures.
Vakka strategiassa painotetaankin YK:n etusijaisuutta, myös transatlanttiset suhteet mainitaan tämän järjestyksen keskeiseksi osa-alueeksi.
Though the ESS stresses the primacy of the UN, the transatlantic relationship is also cited as a core element of this order.
Muut kansainväliset instituutiot ja alueelliset järjestöt mainitaan myös toimijoina, jotka voivat myötävaikuttaa kansainväliseen rauhaan ja turvallisuuteen.
Other international institutions and regional organisations are also mentioned in their capacity in contributing to international peace and security.
Edellä mainittujen tavoitteiden esittäminen osana strategiaa on uutta, mutta on syytä huomauttaa, että EU on viimeaikaisessa toiminnassaan implisiittisesti pyrkinyt näiden kaikkien kolmen tavoitteen saavuttamiseen.
Although the presentation of these objectives as part of a strategy is indeed a novelty, it must be pointed out here that all three of these objectives have been implicitly pursued by the EU in recent past actions.
Tämän vuoksi esittelijä antaa näille tavoitteille täyden tukensa.
This being the case, your rapporteur fully supports these objectives.
Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikka (ETPP) ja yleistavoite 2010
ESDP Achievements and Headline Goal 2010
Esittelijä on yleisesti ottaen yhtä mieltä ESS:n uudelleenmäärittelystä ja tavoitteista, joten seuraavaksi onkin kysyttävä: miten ne voidaan saavuttaa?
As your rapporteur is in general agreement with the redefinition and objectives of the ESS, the question comes next as to what should be done to achieve them.
Ensiarvoisen tärkeää on laatia arviointi unionin nykyisistä ja tulevista keinoista sekä niistä keinoista, jotka unionilta puuttuvat tai jotka kaipaavat (uudelleen)järjestelyä.
In particular, an assessment must be made of the current and future means available to the Union as well as those which are missing or in need of (re-)organisation.
On siis aiheellista luoda lyhyt katsaus tuloksiin, joita ETPP:n alalla on jo saatu tai ollaan saavuttamassa, ja siihen, miten ne puolestaan myötävaikuttavat ESS-tavoitteiden saavuttamiseen.
It thus makes sense to take stock briefly of achievements already made or under way in the field of ESDP and their contribution toward accomplishing the ESS-objectives.
Ennen kuin käsitellään konkreettisiin resursseihin ja voimavaroihin liittyviä saavutuksia, on syytä mainita joukkotuhoaseiden leviämisen vastainen EU:n strategia, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi samanaikaisesti ESS:n kanssa joulukuussa 2003.
Before touching upon the achievements in terms of physically tangible assets and capabilities, mention must be made of the European Strategy against proliferation of WMD as adopted concurrently with the ESS by the European Council in December 2003.
Yhdenmukaisesti ESS:ssä esitetyn tehokkaaseen monenvälisyyteen perustuvan kansainvälisen järjestyksen vahvistamista koskevan tavoitteen kanssa tässä joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisessa EU:n strategiassa korostetaan YK:n avainasemaa sanktioiden asettamisessa ja todetaan, että voimankäyttöön olisi turvauduttava vasta viimeisenä keinona, jos – ja vain jos – YK antaa voimankäytölle hyväksyntänsä.
In line with the strengthening of multilateral international structures foreseen in the ESS, this strategy document emphasises the key role of the UN in sanctioning non-compliance and acknowledges the possibility of resorting to force as a last resort if - and only if - such force is sanctioned by the UN.
EU:n toteuttamat siviilihallinto- ja poliisioperaatiot Bosnia ja Hertsegovinassa ja Albaniassa sekä kansainvälisten poliisijoukkojen harjoittaman valvonnan jatkaminen Bosnia ja Hertsegovinassa vuodesta 2003 on tuonut EU:lle, jäsenvaltioidensa kollektiivisena yhteisönä, syvällistä asiantuntemusta siviilikriisinhallinnasta.
Through its experiences of civil administration and police missions in Bosnia/Herzegovina and Albania and through the assumption of control of the International Police Task Force in Bosnia/Herzegovina in 2003, the EU, as a collective entity of its Member States, has been able to acquire a profound level of expertise in civilian crisis management.
Tämän kolikon sotilaallisella puolella EU on saanut merkittävää kokemusta menestyksekkäästi toteuttamansa Concordia-operaation (Makedonia) ja viimeaikoina Artemis-operaation (Kongo) kautta.
On the military side of this coin, the EU has also gained important experience through its successful execution of Operation CONCORDIA (Macedonia) and, more recently, Operation ARTEMIS (Congo).
Erityisen tärkeää ensin mainitun operaation siirtymisessä EU:lle oli se, että EU käytti Naton voimavaroja, mikä oli mahdollista EU:n ja Naton maaliskuussa 2003 hyväksymiin Berliini Plus -järjestelyihin sisältyneiden sopimusten nojalla.
Of particular relevance in taking upon the former mission was the use of NATO capabilities and assets, which were made possible by the agreements reached between the EU and NATO within the Berlin Plus Framework, as formally adopted in March of 2003.
Vaikka EU on hankkinut kokemusta kolikon molemmilta puolilta, sen on tulevaisuudessa löydettävä asianmukainen tasapaino sotilaallisten ja siviilioperaatioiden välillä ESS:n tavoitteiden ja hengen mukaisesti.
Though the EU has gained experience from both sides of the coin, it will need in the future to find a proper mix of the two in order to fulfil the objectives and spirit of the ESS.
On selvää, että Althea-operaatio Bosnia ja Hertsegovinassa tuo arvokasta kokemusta, kun EU toteuttaa samanaikaisesti sekä sotilaallisia että siviilioperaatioita.
Clearly the ALTHEA mission in Bosnia/Herzegovina will provide valuable experience as the EU will be concurrently running civilian and military operations.
Suurempi merkitys on kuitenkin Euroopan unionin sotilasesikunnan (EUSE) perustamisella, sillä se tulee vastaamaan tulevien operaatioiden käynnistämisestä.
Of more significance though, will be the successful establishment of the civil-military planning cell within the European Union Military Staff (EUMS), which will be responsible for setting up such future operations.
Myös yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston (GAERC) 17. syyskuuta 2004 hyväksymät Euroopan sotilaspoliisijoukot (EGF) ovat hyödyllisiä varmistettaessa siirtymistä operaatioiden puhtaasti sotilaallisesta vaiheesta yhdistettyyn siviili- ja sotilasvaiheeseen tai puhtaasti siviilivaiheeseen.
Of further utility will be the future access to a Gendarmerie Force, as approved by the General Affairs and External Relations Council (GAERC) on 17 September 2004, for ensuring the transition from an essentially pure military phase to a mixed or purely civilian phase.
Yleistavoitteen 2010 toteuttamiselle on ratkaisevan tärkeää taisteluosastokonseptin kehittäminen: tämän mukaan unionille muodostetaan sotilaallisesti omavaraisia taisteluosastoja, joista kukin käsittää yhteensä noin 1 500 korkean intensiteetin sotilasoperaatioihin valmiina olevaa sotilasta.
Of crucial importance in realising the Headline Goal 2010 will be the complete development of the “battle groups” concept which foresees the deployment of numerous stand alone groups of forces of up to 1,500 soldiers prepared for high-intensity military operations.
Tavoitteena on, että näillä joukoilla on täysi toimintakyky vuonna 2007 ja että ne ovat valmiudessa 15 päivän kuluessa unionin tekemästä päätöksestä.
In accordance with the Headline Goal, these forces should become fully available in 2007 and be capable of deployment within 15 days of a decision adopted by the Union.
Taistelujoukkoja perustettaessa on syytä pohtia, miten nykyisiä EU:n kansallisia ja monikansallisia joukkoja voitaisiin mukauttaa tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
In creating these battle groups, it would be worthy to consider how the structures of existing bi- and multinational forces within the EU could be adapted for fulfilling this goal.
Toinen merkittävä askel yleistavoitteen saavuttamista ajatellen oli Euroopan puolustusviraston perussäännön hyväksyminen (12. heinäkuuta 2004), josta määrätään Euroopan perustuslaista tehdyssä sopimuksessa.
Another significant step taken towards this Headline Goal was the formal adoption of the statue of the European Defence Agency on 12 July 2004, as foreseen in the Constitutional Treaty.
Viraston toiminnan kautta unionin pitäisi periaatteessa kyetä sekä kehittämään edelleen puolustusvalmiuksiaan kriisinhallinnan alalla että rationalisoimaan tutkimus- ja kehittämismenoja jäsenvaltioissa, ja pitkällä aikavälillä myötävaikuttamaan eurooppalaisten puolustusmateriaalimarkkinoiden luomiseen.
Through the future activities of this Agency, the Union should - in principle - not only benefit in further developing its defence capabilities in the field of crisis management, but also in bringing about a rationalisation of research and development costs within the Member States and, in the long run, help to contribute to the creation of a European armaments market.
Tässä vaiheessa sen kehitystä olisi kuitenkin kiinnitettävä huomiota Euroopan puolustusmateriaalialan yhteistyötä koskevien sopimusten ja virastojen epäonnistumiseen lisäarvon tuomisessa ja puolustusteollisuudessa esitettyyn kritiikkiin, jonka mukaan virastolle myönnetyt määrärahat – samoin kuin rahoitus puolustusmateriaalitutkimukselle unionin tutkimuksen puiteohjelmassa – eivät nykyisellään ole riittäviä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
At this point in its development however, attention should be drawn not only to the essential failures of previous European armament cooperation agreements and agencies to bring about more added value, but also to criticism within the defence industry, that the current budget allotted to this agency - as well as to funding for armaments research within the Union’s Research Framework programme - remains insufficient for achieving the goals desired.
Jos puolustusvirastosta halutaan todellista hyötyä unionille, sillä on oltava valmiudet ryhtyä aktiivisiin toimiin, joilla varmistetaan pitkäaikainen, yleistavoitteeseen 2010 sisältyviä lyhyen aikavälin tavoitteita pidemmälle menevä yhteistyö, sillä vaikka yleistavoitteen toteutuminen olisikin merkittävä saavutus, se ei antaisi unionille valmiuksia saavuttaa aidosti ESS:n tavoitteita ja päämääriä.
Indeed, if the Agency is to truly have any real benefit to the Union, it must be empowered to actively undertake efforts to bring about long-term co-operation going beyond the short-term capabilities of Headline Goal 2010, which, though a significant achievement, would not confer upon the Union the capabilities needed to truly pursue ESS goals and objectives.
V. Puutteet ja haasteet
V. Deficiencies and Challenges
Pyrittäessä voimavarojen kehittämistavoitteisiin (yleistavoite 2010) ratkaistavaksi jää edelleen useita haasteita ja puutteita.
In fulfilling the Headline Goal 2010 there remain a number of challenges and deficiencies to be addressed.
Vaikka siviili-sotilasyksikön perustaminen on epäilemättä virstanpylväs ETPP:n kehittämisessä, ETTP-rakenteisiin sisältyvää politiikkaa ja välineitä koskevat kysymykset ovat elintärkeitä.
Though the establishment of the civil-military planning cell undoubtedly represents an ESDP milestone, questions of policy and instruments within ESDP structures remain of vital importance.
Esittelijän mielestä valiokuntamme olisi työssään keskityttävä vastaamaan seuraaviin kysymyksiin:
In the estimation of your rapporteur, addressing the possible responses to the following questions should be a focal point of our work in Committee:
· Mitä välineitä unionilla on käytössään mahdollisten konfliktien ja kriisien identifioimiseksi ennakolta niin, että unioni kykenee aidosti reagoimaan niihin ehkäisevillä toimilla?
· What instruments will the Union have at its disposal for detecting possible conflicts and crises in advance, so that it is truly capable of reacting in a preventative manner?
· Miten unioni voi lisätä valmiuksiaan tehdä strategisia päätöksiä?
· How can the Union increase its capabilities for taking strategic decisions?
· Laatiiko unioni itselleen toimintalinjan, jolla organisoidaan siviili- ja sotilasjoukkojen saattamista toimintavalmiuteen oikeassa suhteessa käsillä olevaan konfliktiin nähden?
· Will the Union establish a policy for organising the deployment of civil and military forces in a combination commensurate with the conflict at hand?
· Ryhtyykö unioni jossain vaiheessa jonkinlaiseen "joukkokokonaisuuksien" käyttöönottoon – ei vain sotilasjoukkojen osalta vaan myös kokonaisissa operaatioissa, siviilikomponentti mukaan lukien?
· Will the Union eventually undertake some sort of “force packaging” not just for the military forces, but for entire missions including the civilian component?
· Miten unioni voi edelleen hyödyntää myönteistä kokemusta, jota se on tähän asti saanut siviilioperaatioista, jotta se voi täyttää sille ESS:ssä asetetut vaatimukset?
· How can the Union further expand on the positive experience that it has so far gained through civilian missions so as to fulfil the demands placed upon it by the ESS?
Riippumatta siitä, miten näihin kysymyksiin vastataan, valiokunnan olisi myös viisasta pohtia inhimillisen turvallisuuden doktriinia käsittelevän raportin "A Human Security Doctrine for Europe" sisältämien ehdotusten käytännön vaikutuksia.
Without prejudice to the responses to these questions, it would also be wise for the Committee to consider the practical implications of the proposals found within the report “A Human Security Doctrine for Europe.”
Erityisen merkityksellistä tässä raportissa on viimeisen kysymyksen osalta ehdotus "Human Security Volunteer Force" ‑joukkojen luomisesta – nämä olisivat ehdotetun siviili- ja sotilasvoimavarojen yhdistelmän, "Human Security Response Force" -joukkojen siviilikomponentti ja koostuisivat siviilirauhanturvajoukoista (ajatus, jota parlamentti on jo ehdottanut ja kannattanut), joissa olisi uransa keskivaiheilla olevia ja uransa jo päättäneitä ammattilaisia sekä humanitaarisen avun vapaaehtoisyksiköstä, jossa olisi opiskelijoita ja opintonsa äskettäin päättäneitä.
Of particular significance within this report to the latter question posed is the proposed creation of a “Human Security Volunteer Force” - the civilian component of the proposed civilian-military “Human Security Response Force” - consisting of a Civil Peace Corps (an idea already proposed and supported by the Parliament) composed of mid- and post-career professionals and a Humanitarian Aid Volunteer Service composed of students and those having recently completed their studies.
Sotilaallisten voimavarojen osalta on kiinnitettävä huomiota siihen, että unionilla on edelleen huomattavia puutteita, jotka vakavasti vaikeuttaisivat sen kykyä toteuttaa korkean intensiteetin humanitaarisia väliintulo-operaatioita Ruandan kaltaisten mittavien inhimillisten katastrofien pysäyttämiseksi: Näitä puutteita ovat mm. seuraavat
In terms of military capabilities, attention must be drawn to the fact that the Union still has significant deficiencies, which would severely impinge on its ability to undertake humanitarian intervention of high-intensity dimensions, similar to that which would have been required to halt the humanitarian catastrophe that took place in Rwanda.
On myös välttämätöntä, että joukkojen sitova rotaatiojärjestelmä vahvistetaan tulevaa toimintaa varten niin, että EU:n ei tarvitse "kerjätä" joukkoja.
It is also imperative that a binding rotation scheme of forces be established for future actions, rather than obliging the EU to go “begging” for troops.
– Liikuteltavat joukot – Erityisesti tarvitaan lisää ilmakuljetuskapasiteettia.
- Mobility of forces - Here there is a particular need for increased airlift capabilities.
Väliaikaisista ratkaisuista huolimatta (esim. Ukrainan kuljetuskoneet) ongelma ratkaistaan kunnolla vasta sitten, kun ensimmäiset A400M-kuljetuskoneet toimitetaan.
Though there are interim solutions being applied (e.g. Ukrainian transport jets), only with the delivery of the first A400M transport planes will this problem be truly resolved.
– Operaatioiden kestävyys – Tällä hetkellä tarvittavissa logistisissa valmiuksissa on vielä puutteita, esimerkiksi lääkintähuollossa ja kuljetuksissa.
- Sustainability of operations - At this point there are still deficiencies in terms of logistical capabilities required such as medical support and transport.
– Tehokas osallistuminen – Tämän varmistamiseksi joukkojen käyttöön tarvitaan enemmän nykyaikaisia elektronisia laitteita.
- Effective engagement - In order to ensure such an engagement, more modern electronic devices at disposal of the forces will be required.
– C4ISR (komento-, valvonta, viestintä- ja tietotekniset valmiudet sekä tiedonhankinta-, tarkkailu- ja tiedusteluresurssit) – Vaikka joidenkin jäsenvaltioiden valmiudet ovat riittäviä, tällaiset valmiudet eivät kuitenkaan ole riittäviä kollektiivisessa ETPP-kehyksessä.
- C4ISR (command, control, communications, computers, intelligence, surveillance and reconnaissance) - Though certain Member States have sufficient capabilities, these are insufficient within the collective framework of ESDP .
Mahdollisuus turvautua jonkin jäsenvaltion valmiuksiin ei poista sitä ongelmaa, että yhteentoimivuuden riskit ovat huomattavia.
Though one could rely on national capabilities, the risks of problems of interoperability are not negligible.
Yksi vaihtoehto on Naton voimavaroihin turvautuminen, mutta ottaen huomioon, että näiden voimavarojen käyttö edellyttää poliittisia neuvotteluja, tämä voisi aiheettomasti vaikeuttaa tarvittavaa nopeaa reagoimista itse kriisiin.
Reliance on NATO assets is an option here, but in view of the political negotiations involved in making use of theses assets, this could unduly impede the necessary rapid response to the crisis itself.
Yleistavoitteessa 2010 asetettujen tavoiteajankohtien ja tavoitteiden saavuttaminen (esimerkiksi nopeasti toimintavalmiiden taistelujoukkojen kehittäminen valmiiksi vuoteen 2007 mennessä) korjaisi merkittävästi näitä puutteita, mutta on tähdennettävä, että itse yleistavoite on käytännössä puutteellinen, sillä se perustuu oletukselle, että operaatiot kestävät vain yhden vuoden.
While the fulfilment of the target dates and aims set out in the Headline Goal 2010 (e.g. full deployment of battle groups in 2007) would substantially resolve these deficiencies, it must be made clear here that the Headline Goal itself is - in practical terms - deficient, as it is based on the assumption of undertaking missions of only a one year duration.
Todellisuudessa monet operaatiot (Petersberg) olisivat kestoltaan paljon pidempiä.
In reality, the duration of many (Petersberg) missions would be substantially longer.
Tässä yhteydessä onkin syytä todeta, että keskustelua on jo aloitettu menemisestä nk. Petersbergin tehtäviä pidemmälle ja kohti Euroopan puolustus strategiaa esittämällä sellaisia kysymyksiä kuin "mitkä ovat mahdolliset skenaariot?" ja "mitä EU tarvitsee niistä selviytyäkseen?".
In this connection, it is worth noting that there is the beginning of a debate seeking to go beyond the so-called Petersberg tasks towards the search for a European Defence Strategy with questions like “what are the possible scenarios?” and “what does the EU need to cope with them?”
Tätä keskustelua olisi käytävä enemmänkin parlamentissa ja muissakin toimielimissä, jotta unioni voi omaksua kaukonäköisemmän lähestymistavan.
This debate should be further encouraged within the Parliament and also within the other institutions as well, so that the Union can undertake a more long-term view.
Sisäinen turvallisuus
Homeland Security
EU:n turvallisuusstrategian johdonmukaisuus ansaitsee kiitosta, mutta siinä ei juurikaan tuoda esille, miten sisäinen ja ulkoinen turvallisuus kytkeytyvät toisiinsa.
Though the coherence of the ESS deserves praise, there is a remarkable paucity of content concerning the link between internal and external security.
Vaikka Euroopan perustuslaista tehdyssä sopimuksessa luovutaankin lähes kokonaan pilarijärjestelmästä EU-järjestelmän tulkinnassa, se ei tarjoa mitään pohjaa yhteistyölle sisäasioiden ja YUTP:n välillä.
Though the Constitutional Treaty essentially does away with the odious “pillar system” for interpreting the EU, it offers no basis for any co-operation between the areas of Home Affairs and GASP.
Sopimuksen I-43 artiklan yhteisvastuulauseke antaa kyllä oikeusperustan terroristihyökkäyksen jälkeiselle yhteiselle toiminnalle, mutta kysymys ei niinkään kuulu "miten EU reagoisi tällaiseen hyökkäykseen?", vaan pikemminkin "mitä unioni voi tehdä tällaisen hyökkäyksen estämiseksi ?".
Though the solidarity clause of Article I-43, offers a legal basis for a concerted post -terrorist attack reaction, the question must be raised as to not only how the EU would respond in reaction to such an attack, but, more significantly, what the Union can do to prevent such an attack?
Komissio on antanut tästä käytävä keskustelua varten joitakin ehdotuksia: a) keskusvaroitusjärjestelmän (Argus) luominen levittämään tietoa ja koordinoimaan vastatoimia kriisitilanteissa, olipa kyseessä luonnonmullistus, onnettomuus tai terroristihyökkäys, ja b) Argus-järjestelmään yhdistettävä EU:n kriittisen infrastruktuurin suojelemiseksi tarkoitettu varoitusverkosto (CIWIN).
It must be said that the Commission has put forward some proposals for discussion here including: (a) the creation of a central alarm system (ARGUS) for circulating information and co-ordinating action responses to all sorts of crisis, be they natural, accidental or terrorist inflicted and (b) an alarm-network (CIWIN) for the protection of critical infrastructures within the EU that could be linked to the ARGUS system.