natgillin/translations-raw huggingface dataset:
29. toteaa, että verotuksessa jäsenvaltioilla säilyy edelleen itsemääräämisoikeus, kuten todetaan perussopimuksissa ja ehdotuksessa perustuslaiksi, mutta ne voivat kuitenkin antaa unionille rajatuksi ajaksi luvan, joka voidaan perua milloin tahansa, saada suoraan tietty osuus veroista, kuten useimmissa jäsenvaltioissa tehdään alue- tai paikallisviranomaisten suhteen;
Considers that, as stated in the Treaties and in the draft Constitution, fiscal sovereignty will remain with the Member States who might, however, authorise the Union, for a limited period to be revoked at any time, to benefit directly from a certain share of a tax as is the case in most Member States with regional or local authorities;
30. on vakuuttunut siitä, että uusi järjestelmä ei saa kasvattaa julkisia kokonaismenoja eikä kansalaisten verotaakkaa, edellyttäen että tilanne muutoin pysyy samana; toteaa, että jos uudessa järjestelmässä jokin vero osoitetaan kaikkien kansalaisten kannalta havainnollisella tavalla osittain tai kokonaan suoraan Euroopan unionille, jostakin muualta olisi tehtävä vastaava vähennys; ehdottaa, että kansallisia tilintarkastuselimiä ja Euroopan tilintarkastustuomioistuinta olisi kehotettava tarkastamaan ja takamaan tämän periaatteen noudattaminen;
Is convinced that, all other things being equal, the new system must not increase overall public expenditure nor the tax burden for citizens; concludes that, should a new system directly allocate a tax, visible for all citizens, partly or in full, to the European Union, an equivalent reduction would have to be made elsewhere; suggests that the national courts of auditors and the European Court of Auditors should be invited to check and guarantee compliance with this principle;
Ei muutoksia EU:n talousarvion suuruusluokkaan
No changes to the order of magnitude of the EU budget
33. kehottaa ottamaan uuden järjestelmän asteittain käyttöön vuodesta 2014 alkaen; kannattaa mahdollisuutta siirtymäkauteen, jotta vanha rahoitusjärjestelmä ja sen varhaisemmalta ajalta periytyvät erityisjärjestelyt voidaan sujuvasti poistaa vaiheittaisesti käytöstä;
Calls for a gradual introduction of the new system starting in 2014; is in favour of allowing for a transitional period in order to guarantee a smooth phasing-out of the old financing system with all its historical special arrangements;
Selvän poliittisen yhteyden luominen tulo- ja menouudistuksen välille
Establishment of a clear political link between a reform of revenue and a reform of expenditure
38. korostaa kuitenkin, että toisessa vaiheessa on ratkaisevan tärkeää tarkastella mahdollisuutta luoda uusi omien varojen järjestelmä, joka perustuu jäsenvaltioissa jo perittävään veroon, ajatuksena se, että tämä vero ohjattaisiin osittain tai kokonaan suoraan EU:n talousarvioon todellisena omana varana, jolloin saataisiin aikaan suora yhteys unionin ja sen veronmaksajien välille; muistuttaa, että tämä myös lähentäisi eri jäsenvaltioiden verolainsäädäntöä; korostaa, että tämänkaltainen ratkaisu merkitsisi vain paluuta Rooman sopimuksessa vahvistettuun periaatteeseen, jonka mukaan yhteisön menot on rahoitettava yhteisön omista varoista;
Stresses, however, that it will be vital in a second phase to examine the creation of a new system of own resources based on a tax already levied in the Member States, the idea being that this tax, partly or in full, would be fed directly into the EU budget as a genuine own resource, thus establishing a direct link between the Union and European taxpayers; points out that this would also serve to approximate national tax laws; underlines that this kind of solution would only mark a return to the principle laid down by the Treaty of Rome, whereby European expenditure has to be financed by European own resources;
· liikenteessä käytettävien moottoripolttoaineiden valmisteverot ja muut energiaverot
· excise duties on motor fuel for transport and other energy taxes
· tupakan ja alkoholin valmisteverot
· excise duties on tobacco and alcohol
· yritysten voitoista suoritettavat verot;
· taxes on corporate profits;
· arvopaperikauppaan kohdistuvat verot
· taxes on dealings in securities
· liikenteeseen tai telepalveluihin kohdistuvat verot
· taxes on transport or telecommunications services
· korkotulojen lähdevero
· withholding tax on interest
· EKP:n voitot (seigniorage-tulo)
· ECB profits (seigniorage)
· valuuttakauppaan kohdistuvat verot
· taxes on currency transactions
· säästöihin kohdistuvat verot
· taxes on savings
· rahoitustoimiin kohdistuvat verot (Tobinin vero);
· taxes on financial transactions (Tobin tax);
· riittävyys: Riittäisivätkö tulot kattamaan EU:n menot pitkällä aikavälillä?
· Sufficiency: Would the revenues be sufficient to cover the expenditures of the EU in the long run?
· vakaus: Toisiko järjestelmä tasaisesti tuloja EU:n talousarvioon?
· Stability : Would the system bring about stable revenues for the EU budget?
· havainnollisuus ja yksinkertaisuus: Olisiko se EU:n kansalaisten kannalta havainnollinen ja ymmärrettävä?
· Visibility and simplicity: Would it be visible to EU citizens and would it be understood by them?
· alhaiset toimintakustannukset: Olisiko sitä yksinkertaista hallinnoida, ja olisivatko sen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset alhaiset?
· Low operating costs: Would it be simple to administer and involve low compliance costs?
· tehokas resurssien jako: Johtaisiko se resurssien tehokkaaseen jakoon EU:ssa?
· Efficient allocation of resources: Would it lead to an efficient allocation of resources in the EU?
· vertikaalinen keskinäinen tasapuolisuus: Liittyisikö siihen tulojen uudelleenjakoa?
· Vertical equity: Would it involve income redistribution?
· horisontaalinen keskinäinen tasapuolisuus: Vaikuttaisiko se tasapuolisesti samassa asemassa oleviin veronmaksajiin kaikkialla EU:ssa?
· Horizontal equity: Would it have an equal impact on equivalent taxpayers across the EU?
· oikeudenmukaiset maksuosuudet: Hankittaisiinko tällä varalla tuloja jäsenvaltioilta niiden taloudellisen vahvuuden mukaisesti?
· Fair contributions: Would this resource raise revenues from the Member States in line with their economic strength?
Esittelijä totesi jo mietinnössään komission vuoden 2006 alkupuolella esittämästä uusimmasta omia varoja koskevasta ehdotuksesta, jolla pyrittiin panemaan täytäntöön Brysselin Eurooppa-neuvostossa asiasta tehdyt päätökset, että nykyisessä omien varojen järjestelmässä on perustavanlaatuisia puutteita.
Your rapporteur, in his report on the latest own resources proposal presented by the Commission in early 2006 aiming at implementing the relevant decisions taken by the Brussels European Council, has already stated that the flaws of the current own resources system are fundamental.
Tämän vuoksi esittelijä ei vuonna 2006 edes alkanut yrittää muuttaa komission ehdotuksen säännöksiä, jotka vain vähentävät nykyjärjestelmän avoimuutta ja tekevät siitä entistäkin mutkikkaamman ja epäoikeudenmukaisemman ja entistäkin selvemmin unionin ajatuksen vastaisen.
This is why your rapporteur in 2006 did not even start trying to amend the provisions of that Commission proposal which just make the current system even more intransparent, complicated, unfair and anti-European.
Oma-aloitteisen mietinnön sisältö perustuu suurelta osin tapaamisiin, joita esittelijällä on ollut kansallisten parlamentaarikkojen kanssa vuoden 1996 alusta lähtien.
The contents of the own initiative report are very much based on the meetings your rapporteur has had with national parliamentarians since the beginning of 1996.
Eräät kansalliset kansanedustuslaitokset halusivat vastata niille marraskuussa 2005 omista varoista lähetettyyn kyselyyn kirjallisesti, mutta toiset pitivät parempana henkilökohtaisempaa mielipiteidenvaihtoa: esittelijä on tähän mennessä kutsuttu yhdeksän jäsenvaltion kansalliseen kansanedustuslaitokseen.
While some national parliaments chose to reply in writing to the questionnaire on own resources sent to them in November 2005, others preferred a more personal exchange of views: So far your rapporteur has been invited to the national parliaments of nine Member States.
Riippumatta siitä, olivatko nämä kokoukset pikemminkin muodollisia (valiokunnan kokouksia) tai epämuodollisia (työlounaita), voidaan todeta seuraavasti: tässä vaiheessa asiasta kiinnostuneiden kansallisten parlamentaarikkojen näissä tilaisuuksissa ilmaisemia mielipiteitä on pidettävä puheenvuoron käyttäneiden henkilöiden henkilökohtaisina mielipiteinä – tähän mennessä ei yksikään kansallinen kansanedustuslaitos eikä yksikään poliittinen puolue vielä ole vahvistanut virallista kantaa kysymykseen unionin omien varojen tulevaisuudesta!
Regardless of whether these meetings were of a more formal (committee meetings) or a more informal nature (working lunches): At this stage, the opinions expressed on these occasions by the interested national parliamentarians have to be considered the personal views of those taking the floor - so far, no national parliament nor any political party has yet established a formal stance on the question of the future of the Union's own resources!
Nämä henkilökohtaiset tapaamiset ja vilkkaat keskustelut, joita on käyty monenvälisissä kokouksissa (kahdessa yhteisessä parlamentaarisessa kokouksessa vuonna 2006 ja kahdessa COBU:n kokouksessa kansallisten parlamenttien budjettivaliokuntien puheenjohtajien kanssa vuosina 2005 ja 2006), vaikuttavat kuitenkin antaneen esittelijälle mahdollisuuden tehdä joitakin alustavia johtopäätöksiä siitä, mitä EU:n tuloja uudistettaessa on tehtävä, ei saa tehdä ja voidaan mahdollisesti tehdä.
Nevertheless, these personal encounters and the lively discussions taking place at the multilateral meetings (two joint parliamentary meetings in 2006 and the two COBU meetings with the chairs of the national parliaments' budgets committees in 2005 and 2006) have seemed to allow your rapporteur to draw some first conclusions on the do's, the don'ts and the maybe's in connection with any future reform of EU revenue.
Hitaasti mutta varmasti esiin on tullut joitakin ensimmäisiä seikkoja, joista mahdollisesti voidaan päästä yhteisymmärrykseen, kuten se, että yleisesti hylätään todellisen uuden unioniveron ajatus tai verotusvallan siirtäminen miltään osin Euroopan tasolle.
Some first possible points of consensus have slowly but surely started to arise, like for example a general rejection of the idea of a genuine new European tax or of a transfer of any power of taxation to the European level.
Toisaalta suuri enemmistö mielipiteensä ilmaisseista kansallisista kollegoista oli täysin valmiita keskustelemaan mahdollisuudesta käyttää osa jostain olemassa olevasta verosta Euroopan unionin rahoittamiseen ja jopa pohtivat vapaasti "sopivia" ehdokasveroja...
On the other hand, a vast majority of those national colleagues who expressed themselves were quite open to discuss the possibility of using a part of an existing tax to finance the European Union, even freely pondering on "suitable" candidate taxes ...
Vielä on paljon tehtävää, jotta saadaan aikaan lopullinen päätös siitä, mikä vaihtoehto palvelisi parhaiten tarvetta saada aikaan uusi, todella eurooppalainen omien varojen järjestelmä, joka on tasapuolinen, yksinkertainen ja avoin.
A lot of work still needs to be done in order to arrive at a final decision on which option would best serve the need for a new, truly European, own resources system, that is equitable, simple and transparent.
PERUSTELUJEN LIITTEET
WORKING DOCUMENT NR.
TYÖASIAKIRJA nro 1 EUROOPAN YHTEISÖJEN OMISTA VAROISTA: YHTEISÖJEN TULOJEN HISTORIA
1 ON THE EUROPEAN COMMUNITIES OWN RESOURCES
27. tammikuuta 2005
27 January 2005
Euroopan yhteisön tulojen historia
History of the European Community's revenue
Nykyisessä järjestelmässä Euroopan yhteisöllä on neljä päätulonlähdettä
Under the current system there are four main sources
Lisäksi on olemassa joitakin pieniä "erityisvaroja" (komission toimenpiteiden tuloksia), kuten henkilöstön suorittamat verot ja maksut, korkotulot ja takuista saadut tulot sekä muita sekalaisista maksuista saatuja tuloja. .
In addition, there are some small "specific resources" (results of measures taken by the Commission), such as taxes and contributions paid by staff, income from interest and guarantees, and other miscellaneous charges levied. of revenue for the European Community:
Tulleja kerätään ulkorajoilla maahan tuotavista tavaroista yhteisen tullitariffin mukaan.
Customs duties are levied at external frontiers on imports under the common customs tariff.
Rooman sopimuksessa tullimaksut on määrätty ETY:n menojen pääasialliseksi rahoituslähteeksi.
The Treaty of Rome had earmarked customs duties as the principal resource to be assigned to the EEC to finance its expenditure.
EHTY:n tullimaksut ovat olleet mukana vuodesta 1988.
ECSC customs duties have been included since 1988.
Maatalousmaksujen ohella on myös maksuja sokerin ja isoglukoosin tuotannosta ja varastoinnista (toisin kuin maataloustuotteiden tuonnista perittävät maksut, ne ovat yhteisön sisäisiä).
Besides agricultural levies, there are also levies on the production and storage of sugar and isoglucose (unlike the levies on agricultural imports, they are internal to the Community).
Tullit ja maatalousmaksut olivat ensimmäiset omat varat ja tulivat tunnetuiksi perinteisinä omina varoina, koska ne ovat enemmän yhteisön politiikan nojalla kerättävää tuloa kuin jäsenvaltioilta kansallisina maksuina saatavaa tuloa.
Customs duties and agricultural levies were the first own resources and became known as traditional own resources (TOR) because they are revenue collected by virtue of Community policies rather than revenue obtained from the Member States as national contributions.
Alv:sta saatavat omat varat otettiin käyttöön, koska perinteiset omat varat eivät riittäneet yhteisön talousarvion rahoittamiseen.
VAT own resources were introduced because the traditional own resources were not sufficient to finance the Community budget.
Koska alv-määräytymisperuste oli yhdenmukaistettava, nämä monimutkaiset varat tulivat käyttöön vasta vuonna 1980.
Because of the need to harmonise the VAT base this complex resource did not come into use until 1980.
Niitä saadaan soveltamalla annettua verokantaa yhteisesti määriteltyyn määräytymisperusteeseen.
It is obtained by applying a given rate to a base determined in a uniform manner.
Vuodesta 1988 vuoteen 1994 määräytymisperuste ei saanut ylittää 55 prosenttia jäsenvaltioiden BKT:sta.
From 1988 to 1994 the base could not exceed 55% of the Member States' GNP.
Vuodesta 1995 määräytymisperuste alennettiin 50 prosenttiin BKT:sta niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden BKT henkeä kohti oli alle 90 prosenttia yhteisön keskiarvosta.
After 1995 the limit was lowered to 50% of GNP for Member States with a per capita GNP below 90% of the Community average.
Vuosina 1995–1999 uusi määräytymisperuste laajennettiin vähitellen koskemaan kaikkia jäsenvaltioita.
Between 1995 and 1999 the new limit was gradually extended to all the Member States.
ALV:n enimmäisverokanta rajoitettiin alun perin 1 prosenttiin määräytymisperusteesta.
The maximum call-in rate of VAT was originally limited to 1% of the base.
Vuodesta 1986 enimmäisverokanta nostettiin 1,4 prosenttiin, jotta Espanjan ja Portugalin liittymisen aiheuttamat kustannukset saatiin katettua.
From 1986 this ceiling was raised to 1.4% to meet the costs of the Spanish and Portuguese enlargement.
Vuoden 1994 omia varoja koskevalla päätöksellä palattiin kuitenkin kohtuullisuussyistä asteittain 1 prosentin enimmäisverokantaan vuosina 1995 ja 1999.
The 1994 own resources decision however, for reasons of equity, provided for a gradual return to the 1% limit between 1995 and 1999.
Vuosina 2002 ja 2003 enimmäisverokanta laskettiin 0,75 prosenttiin ja vuodesta 2004 0,5 prosenttiin.
In 2002 and 2003, the maximum rate was reduced to 0.75% , and from 2004 to 0.50%.
Siten ne eivät ole todellisia omia varoja, jotka perustuvat kansallisesti perittyyn veroon, vaan vain tapa laskea jäsenvaltion maksu.
Thus it is not a true own resource based on a tax levied nationally, but only a way to calculate a Member State's contribution.
BKTL:oon perustuvat omat varat saadaan soveltamalla vuosittain budjettimenettelyssä määrättyä verokantaa määräytymisperusteeseen, joka edustaa bruttokansantulojen markkinahintaista summaa.
The GNI-based own resource is obtained by applying a rate fixed each year under the budget procedure to a base representing the sum of the gross national products at market prices.
Ne lasketaan käyttämällä apuna menojen ja muiden omien varojen tuottojen eroa.
It is calculated by reference to the difference between expenditure and the yield of the other own resources.
Ne ovat varoista tärkeimmät, koska niillä määritellään alv-määräytymisperusteen yläraja, se miten Yhdistyneen kuningaskunnan hyvitys jaetaan sekä kaikkien varojen enimmäismäärä rahoitusnäkymien puitteissa.
It is the "key" resource, as it determines the cap on the VAT base, how the cost of the UK rebate is shared, and the ceiling on total resources under the financial perspective.
Joulukuussa 1992 solmittu Edinburghin sopimus, joka tuli voimaan vuoden 1995 alusta, nosti enimmäismäärän alkuperäisestä 1,14 prosentista 1,27 prosenttiin Euroopan unionin BKT:sta.
The Edinburgh agreement of December 1992, which entered into force at the beginning of 1995, increased this overall ceiling from originally 1.14% to 1.27% of Europe's GNP.
Omien varojen alkuperä
The origins of own resources
1958 - 1970: Jäsenvaltioiden maksut
1958 - 1970: Contributions from the Member States
Rooman sopimuksessa, joka tehtiin 25. maaliskuuta 1957, Euroopan talousyhteisö oli määrä rahoittaa kansallisilla maksuilla siirtymäkauden ajan ennen siirtymistä omien varojen järjestelmään
Under the Treaty of Rome of 25 March 1957 the European Economic Community was to be financed by national contributions for a transitional period before changing over to a system of own resources
Omia varoja voidaan pitää jäsenvaltioista riippumattomina ja erillisinä rahoituslähteinä, jonkinlaisena verotuottona, joka on määrätty lopullisesti vain yhteisölle sen talousarvion rahoittamiseksi ja joka kuuluu sille laillisen oikeuden nojalla ilman mitään tarvetta kansallisten viranomaisten päätöksiin.
Own resources can be taken to mean a source of finance separate and independent of the Member States, some kind of tax revenue assigned once and for all to the Community to fund its budget and due to it by right without the need for any subsequent decision by the national authorities.
Jäsenvaltioita vaadittaisiin suorittamaan maksunsa yhteisölle sen talousarvion rahoittamiseksi. .
The Member States, then, would be required to make payments available to the Community for its budget. .
Periaatteesta säädetään perustamissopimuksen 201 artiklassa, jossa todetaan: "talousarvio rahoitetaan kokonaisuudessaan omin varoin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita tuloja".
The principle was set down in Article 201 of the Treaty, which stated: "Without prejudice to other revenue, the budget shall be financed wholly from own resources."
Vuonna 1965 ensimmäinen yritys siirtää tullit ja maatalousmaksut – "luonnolliset" omat varat, jotka saadaan yhteisön harjoittaman politiikan kautta (tulliliitto ja yhteinen maatalouspolitiikka) – kariutui Ranskan vastustukseen.
In 1965 a first attempt to transfer customs duties and agricultural levies - the "natural" own resources deriving from Community policies (the customs union and the common agricultural policy) - failed in the face of French opposition.
Seurannut "kriisi" ratkaistiin vuotta myöhemmin kuuluisalla Luxemburgin kompromissilla, mutta vuoden 1966 tavoiteaikaa rahoitusjärjestelmän vaihtamiselle sellaiseen, jossa yhteisöllä olisi jonkin verran itsenäisyyttä, ei pystytty pitämään.
The ensuing "crisis" was resolved a year later by the famous Luxembourg compromise but the 1966 target date for the changeover to a system of financing that would guarantee the Community some measure of independence could not be kept.
Vasta Haagin huippukokouksessa vuonna 1969 valtion- ja hallitusten päämiehet, jotka pyrkivät elvyttämään yhteisöä muutaman vaikean vuoden jälkeen, lopulta päättivät toteuttaa muutoksen.
It was not until the Hague summit in 1969 that the Heads of State or Government, in an effort to revive the Community after some years of difficulty, finally took the decision to go ahead with the change.
1970: Ensimmäinen päätös omista varoista
1970: First own resources decision
Neuvosto hyväksyi 21. huhtikuuta 1970 päätöksen, jonka mukaan yhteisön omilla varoilla katetaan kaikki sen menot.
On 21 April 1970 the Council adopted a decision assigning to the Communities own resources to cover all their expenditure.
Päätös merkitsi loppua kansallisille maksuille, joiden avulla jäsenvaltioilla oli ollut jonkin verran valtaa yhteisön poliittiseen toimintaan, sekä alkua itsenäiselle rahoitusjärjestelmälle, joka muodostui "perinteisistä" omista varoista (maatalousmaksut ja tullit) sekä arvonlisäveroon (alv) perustuvista varoista.
This decision marked the end of national contributions, through which the Member States had enjoyed some scope for controlling the policies undertaken by the Communities, and the beginning of an independent system of financing by "traditional" own resources (agricultural levies and customs duties) and a resource based on value added tax (VAT).
Vuoden 1970 päätös omista varoista erotti yhteisöt muista kansainvälisistä organisaatioista, jotka kaikki perustuvat jäseniltään saamaan rahoitukseen.
The 1970 decision on own resources set the Communities apart from other international organisations, which all rely for funding on contributions from their members.
1985: Toinen päätös omista varoista – Ison-Britannian hyvitys
1985: Second own resources decision - British rebate
Vuonna 1984 Fontainebleaun Eurooppa-neuvosto päätti ottaa käyttöön Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevan korjauksen.
In 1984 the Fontainebleau European Council decided to introduce a correction for the United Kingdom.
Tässä järjestelmässä Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan hyvitys, joka vastaa 0,66 prosenttia sen nettobudjettiasemasta.
This mechanism gives the United Kingdom a rebate equivalent to 0.66% of its net balance.
Yhdistyneen kuningaskunnan hyvityksen rahoitusvastuu jaetaan muiden jäsenvaltioiden kesken niiden BKT-osuuden mukaan (poikkeuksena Saksa, jonka osuutta on vähennetty kolmanneksella).
The cost of financing the UK rebate is shared between the other Member States according to their share of GNP (except in the case of Germany, whose share is reduced by a third).
1988: Kolmas päätös omista varoista – BKT:een perustuvat varat ja enimmäismäärä
1988: Third own resources decision - Introduction of GNP based resource and overall ceiling
Koska YMP:n menot säilyivät muuttumattomina ja perinteiset omat varat jatkoivat laskuaan, Brysselin Eurooppa-neuvosto otti vuonna 1988 käyttöön uudet omat varat, jotka perustuivat jäsenvaltioiden BKT:een.
Since CAP spending remained unchanged and the revenues from TORs continued to decline, in 1988, the Brussels European Council introduced a new own resource based on the Member States' GNP.
Se myös asetti yhteisön menojen rahoitukseen osoitettavien omien varojen kokonaisenimmäismääräksi 1,14 prosenttia BKT:sta.
It also set up an overall ceiling of 1.14% percent of GNP to the total amount of own resources which could be called to finance the Community's spending.
1994: Neljäs päätös omista varoista – keruumaksujen vähennys perinteisistä omista varoista
1994: Fourth own resources decision - Deduction of collection costs for traditional own resources
Jäsenvaltiot keräävät omat varat yhteisön puolesta.
Own resources are collected by the Member States on behalf of the Community.
Siksi vuoden 1994 päätös antoi jäsenvaltioille mahdollisuuden pidättää 10 prosenttia keräämistään perinteisistä omista varoista keruukustannusten kattamiseksi.
Therefore, the 1994 decision allowed for the Member States to retain 10% of the traditional own resources they collected in order to cover their collection costs.
2000: Viides päätös omista varoista
2000: Fifth own resources decision