natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– ottaa huomioon komission 21. ja 22. vuosikertomuksen ( KOM(2004)0839 ja KOM(2005)0570 ),
– having regard to the Commission's 21st and 22nd annual reports ( COM(2004)0839 and COM(2005)0570 ),
– ottaa huomioon komission työasiakirjat ( SEC(2004)1638 sekä SEC(2005)1446 ja 1447),
– having regard to the Commission's staff working papers ( SEC(2004)1638 and SEC(2005)1446 and 1447),
– ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön ja vetoomusvaliokunnan lausunnon ( A6‑0089/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs and the opinion of the Committee on Petitions ( A6‑0089/2006 ),
A. ottaa huomioon, että komission vuosikertomuksissa käsitellään sitä, missä määrin jäsenvaltiot ovat siirtäneet direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään, lainsäädännön soveltamisen tehokkaan seurannan varmistamiseksi; ottaa huomioon, että 21. vuosikertomuksen mukaan 31. joulukuuta 2003 vireillä oli 3 927 rikkomisesta johtuvaa menettelyä, joista 1 855 tapauksessa oikeuskäsittely oli aloitettu, 999 tapauksesta oli esitetty perusteltu lausunto, 441 tapausta oli jätetty käsiteltäviksi yhteisöjen tuomioistuimeen ja vain 69 tapauksesta (joista 40 koski ympäristöalaa) oli aloitettu perustamissopimuksen 228 artiklan mukainen menettely,
A. whereas the Commission's annual reports establish the state of transposition of directives by the Member States in order to ensure that the application of legislation is efficiently monitored; whereas according to the 21st report, 3,927 infringement cases were ongoing on 31 December 2003, including 1,855 cases for which proceedings had commenced, 999 cases for which a reasoned opinion had been issued, 411 cases which had been referred to the Court of Justice and only 69 cases (of which 40 concerned the environmental sector) for which Article 228 proceedings had begun,
B. katsoo, ettei yhteisön oikeuden soveltamisen asianmukainen valvonta ole ainoastaan sen arvioimista, kuinka suuri osuus lainsäädännöstä on siirretty osaksi kansallista lainsäädäntöä, vaan myös tämän siirtämisen laadun ja niiden käytäntöjen arvioimista, jotka on hyväksytty yhteisön oikeutta sovellettaessa,
B. whereas proper monitoring of the application of Community law does not consist merely of assessing transposition in quantitative terms but also of evaluating the quality of transposition and of the practices adopted in actually applying Community law,
C. katsoo, että Euroopan unionin lainsäädännön asianmukainen ja nopea täytäntöönpano on erottamaton ja olennainen osa ”sääntelyn parantamista”; katsoo, että yhteisön oikeuden onnistunut soveltaminen kaikkialla EU:ssa edellyttää ehdottomasti selvää ja hyvin kirjoitettua lainsäädäntöä; katsoo, että usein lainsäädäntö ei ole riittävän laadukasta eivätkä jäsenvaltioille asetetut velvoitteet ole aina riittävän selviä siksi, että lainsäädäntö on usein vaikeiden poliittisten kompromissien tulos,
C. whereas correct and swift implementation of European legislation is an integral and essential part of “better regulation”; whereas clear and well-written legislation is an indispensable condition for the good application of Community law all over the EU; whereas the quality of legislation and the clarity of obligations for Member States are not always satisfactory owing to the fact that the legislation is often the result of difficult political compromises,
D. ottaa huomioon, että komissio voi muuttaa keinoja, joita se käyttää hoitaakseen tehtävänsä tehokkaasti, ja kehittää uusia keinoja tehostaakseen yhteisön oikeuden soveltamista,
D. whereas the Commission may adapt the means it uses to carry out its mission effectively and make innovations designed to improve the application of Community law,
E. ottaa huomioon, että komissio pyrkii parhaillaan muuttamaan olemassa olevia menettelyjä ja kehittämään tapoja nopeuttaa ja tehostaa niitä; katsoo, ettei tämä ole kuitenkaan riittävä syy olla toimittamatta ajoissa pyydettyjä tietoja siitä, kuinka paljon niissä pääosastoissa, joita asia koskee, ja pääsihteeristössä on varattu resursseja rikkomusten käsittelyä varten,
E. whereas the Commission is currently working on the adaptation of existing procedures and on ways of making them faster and more efficient; however, this is not sufficient reason for not transmitting on time the information requested as to the total number of resources allocated to infringements in the relevant Directorates General and the General Secretariat,
F. katsoo, että yhteisön oikeuden rikkomista koskevat useat kantelut osoittavat Euroopan unionin kansalaisten olevan tärkeässä asemassa yhteisön oikeuden soveltamisen kannalta ja että Euroopan unionin uskottavuuden kannalta on tärkeää, että EU kykenee puuttumaan kunnolla kansalaisia huolestuttaviin asioihin,
F. whereas the number of complaints relating to infringements of Community law shows that European citizens play a vital role in the application of Community law, and that the capability properly to address their concerns is important for the credibility of the European Union,
G. katsoo, ettei kansalaisten kanteluilla ole ainoastaan symbolista merkitystä ”kansalaisten Eurooppaa” rakennettaessa, vaan ne ovat kustannustehokas ja toimiva väline, jolla seurataan yhteisön oikeuden soveltamista,
G. whereas citizens' complaints are not just symbolic in building a 'people's Europe' but constitute a cost-effective and efficient tool for monitoring the application of Community law,
H. katsoo, että tehokas oikeudellinen suoja sekä yhtenäinen soveltaminen ja tulkinta ovat yhteisön oikeuden keskeisiä osatekijöitä,
H. whereas effective legal protection and uniform application and interpretation are essential elements of Community law,
I. ottaa huomioon, että se sai komission 22. vuosikertomuksen vasta tammikuussa 2006, että tämän viivästyksen vuoksi tässä päätöslauselmaesityksessä viitataan vain osittain vuoden 2004 kertomukseen ja että analyysissa keskitytään komission 21. vuosikertomukseen yhteisön oikeuden soveltamisesta vuonna 2003,
I. whereas it received the Commission's 22nd annual report only in January 2006 and that because of this consistent delay only partial reference to the 2004 report will be made in the present motion for resolution, the core analysis being of the Commission's 21st annual report dealing with the application of Community law in 2003,
4. on tietoinen, ettei tämä päätöslauselma koske komitologiaa, ja korostaa, että tämän vuoksi kyseisestä aiheesta tarvitaan erillinen päätöslauselma;
Understands that comitology is not the subject of this resolution and maintains that the matter accordingly needs to be dealt with in a separate resolution;
13. kehottaa komissiota asettamaan oikeusvaltioperiaatteen ja kansalaisten kokemukset puhtaasti taloudellisten kriteerien ja arvioiden edelle; kehottaa komissiota seuraamaan tarkasti perusoikeuksien ja perustamissopimuksen yleisten periaatteiden kunnioittamista sekä asetusten ja puitedirektiivien noudattamista; kehottaa komissiota hyödyntämään sekundaarilainsäädäntöä viiteperusteena sen määrittämiselle, rikotaanko perusvapauksia;
Calls on the Commission to place the principle of the rule of law and citizens' experience above purely economic criteria and evaluations; urges the Commission to monitor carefully the respect of the fundamental freedoms and general principles of the Treaty as well as the respect of regulations and framework directives; invites the Commission to use secondary legislation as a criterion for determining whether there has been an infringement of fundamental freedoms;
26. pitää myönteisenä komission tiedonantoa Euroopan parlamentille ja Euroopan oikeusasiamiehelle kantelijan asemasta yhteisön oikeuden rikkomista koskevissa asioissa ( KOM(2002)0141 );
Welcomes the Commission's Communication to the European Parliament and the European Ombudsman on "Relations with the complainant in respect of infringements of Community law" (COM (2002)0141);
Johdanto: tämä mietintö osana paremman sääntelyn kehystä
Introduction: this report within the framework of better regulation
Tässä mietinnössä viitataan myös vuotta 2004 koskevaan tiedonantoon, jonka komissio julkaisi tammikuussa 2006.
This report will also make some reference to the 2004 report published by the Commission in January 2006.
EU:n ”sääntelyn parantamista” koskeva ohjelma juontaa juurensa kahdesta aloitteesta.
The origins of the EU’s ‘better regulation’ agenda lie in two key initiatives.
Niistä ensimmäinen oli Prodin komission vuonna 2001 julkaisema valkoinen kirja ” Eurooppalainen hallintotapa ”
The first was a Commission White Paper issued by the former Prodi Commission in 2001 on ‘ European Governance'
Siinä pyrittiin parantamaan EU:n menettelytapoja lisäämällä niiden avoimuutta, johdonmukaisuutta, tehokkuutta ja toimivuutta sekä lisäämällä yleisön osallistumista menettelytapojen kehitysprosessiin ja prosessia koskevaa tilivelvollisuutta.
This aimed to improve EU policies by strengthening their transparency, coherence, effectiveness and efficiency, while at the same time boosting public participation and accountability in the process of their development.
Toinen oli ns. ”Lissabonin strategia”.
The second was the so-called ‘Lisbon Strategy’.
Vuoden 2001 kesäkuussa Göteborgissa pitämässään kokouksessa EU:n johtajat lisäsivät Lissabonin strategiaan ympäristöulottuvuuden perustamissopimuksen kestävää kehitystä koskevan sitoumuksen mukaisesti.
The following year, reflecting the Treaty commitment to sustainable development, an environmental dimension was added to the Lisbon Strategy by EU leaders at their meeting in Gothenburg in June 2001.
Komissio on myös päättänyt, että sääntelyn parantaminen on sisällytettävä poliittiseen päätöksentekoprosessiin ja että komission esittämillä uusilla säädösehdotuksilla on pyrittävä edistämään sääntelyn parantamista ja kilpailukykyä.
The Commission has also decided that better regulation needs to be integrated into the process of policy-making and that new legislative proposals presented by the Commission must seek to promote better regulation and contribute to competitiveness.
Tässä yhteydessä 16. joulukuuta 2003 tehdyssä, sääntelyn parantamista koskevassa toimielinten välisessä sopimuksessa EU:n toimielimet korostivat, että on tärkeää yksinkertaistaa EU:n lainsäädäntöä ja vähentää sen määrää.
In this context, in the Interinstitutional Agreement on better law-making of 16 December 2003, the EU institutions insisted on the importance of simplifying and reducing the volume of EU legislation.
Toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti komissio esitti 16. maaliskuuta 2005 julkaisemassaan tiedonannossa
In accordance with the Inter-institutional Agreement, in its Communication of 16 March 2005
KOM(2005)0097 . aikovansa ” seuloa neuvoston ja parlamentin käsiteltävinä olevat ehdotukset niiden kilpailukykyyn aiheutuvien ja muiden vaikutusten osalta”.
COM (2005)0097 , the Commission declared its intention “ to screen proposals that are pending before the Council/Parliament with regard to their general relevance, their impact on competitiveness and other effects”.
Hiljattain syyskuussa 2005 julkaistussa tiedonannossa ”Vireillä olevien lakiehdotusten seulonnan tulokset” komissio kuvailee seulonnan tavoitteita, vaiheita ja tuloksia.
In the recent Communication of September 2005 on the "Outcome of the screening of legislative proposals pending before the Legislator", the Commission illustrates the objectives, process and outcomes of this screening exercise.
Julkisessa keskustelussa ja sen suuntauksen mukaisesti, joka on havaittavissa jäsenvaltioissa ja osittain Euroopan parlamentissa, komissio toi esiin toistuvasti, että sen uutena ratkaisumallina on vähentää lainsäädännön määrää ja poistaa tehottomat säädökset.
In the public debate, and following a tendency present in the Member States and partially in the EP, the Commission repeatedly declared that its new approach is to reduce the volume of legislation and to get rid of ineffective legislative acts.
Asian yhteydessä on esitetty tiettyä huolta siitä, että ”sääntelyn parantamisen” merkitys kapenee kapenemistaan, että se saatetaan tulkita yksinkertaisesti sääntelyn purkamiseksi ja että sitä voitaisiin käyttää tekosyynä sosiaalista suojelua ja ympäristönsuojelua koskevien toimenpiteiden purkamiseen.
In this context, there is a certain concern that the meaning of ‘better regulation’ will become increasingly narrower and could be simply interpreted as de-regulation and used as an excuse for those seeking to roll back social and environmental protection measures.
Säädöksen laatua pitäisi arvioida faktatietoihin perustuvassa ja napakassa poliittisessa keskustelussa ja siltä pohjalta, kuinka hyvin säädöksellä on onnistuttu täyttämään ne tavoitteet, joita varten se alun perin laadittiin.
The quality of regulation should be first and foremost determined by informed and vigorous political debate and by its capacity to fulfil the objectives for which it was drafted in the first place.
Jos komissio ja neuvosto käyttävät ”sääntelyn parantamisen” välineitä tekosyynä välttääkseen, ehkäistäkseen tai sivuuttaakseen poliittisen keskustelun, jotta ne voivat ajaa yhtiöiden etuja tai vähentää jäsenvaltioiden velvoitteita EU:ssa, aloitteella ei kyetä vakuuttamaan Euroopan unionin kansalaisia
If the Commission and the Council use the tools of the ‘better regulation’ as an excuse to avoid, prevent, or bypass that political debate to the benefit of corporate interests or in order to diminish Member states obligations at EU level, the initiative will do preciously little to reassure Europe’s citizens
Ks. IEEP:n (Institute for European Environmental Policy) julkaisu ”For Better or for Worse?
See Institute for European Environmental Policy "For Better or for Worse?
The EU’s ’Better Regulation’s Agenda and the Environment”, marraskuu 2005. .
The EU's 'Better Regulation' s Agenda and the Environment", November 2005 .
Toisaalta laajentumisen jälkeen on kompensoitava tuotetun lainsäädännön määrän vähentämistä painottamalla täytäntöönpanoa.
On the other hand, after enlargement, a reduction in the amount of legislation produced must be compensated by placing a larger emphasis on implementation.
Komission 21. vuosikertomuksen sisältämän analyysin ilmeisin tulos on se, että olemassa olevan EU:n lainsäädännön siirtämiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja täytäntöönpanoon pitäisi varata asianmukainen osa lainsäädännön laatimiseen ja seurantaan varatuista resursseista eri toimivaltaisissa yksiköissä, jotka käsittelevät rikkomustapauksia.
The most obvious result of an analysis of the 21st Report of the Commission is that a relevant amount of resources attributed to the drafting and follow up of legislation should be now dedicated to the effective and correct transposition and implementation of existing European legislation in the different competent units dealing with the infringement cases.
EY:n perustamissopimuksen 211 artiklan mukaisesti komission tehtävänä on huolehtia siitä, että jäsenvaltiot ottavat yhteisön oikeuden huomioon ja panevat sen täytäntöön asianmukaisesti.
In accordance with Article 211 of the Treaty, it is the task of the Commission to ensure that Member States observe and implement Community law properly.
Erityisesti EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukainen menettely antaa komissiolle merkittävät valtuudet käynnistää täytäntöönpanomenettelyjä niitä jäsenvaltioita vastaan , joiden se katsoo rikkovan yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan.
In particular, the procedure set out in article 226 of the EC Treaty gives the Commission a significant power to bring enforcement proceedings against Member States which it considers to be in breach of their obligations under Community law.
On syytä panna merkille, että toisin kuin komissio antaa ymmärtää 21. vuosikertomuksensa ensimmäisessä kappaleessa, 226 artiklassa tätä valtaa ei rajata koskemaan ”sääntöjä, jotka ovat perussopimusten mukaisten periaatteiden vastaisia”.
It is worth noting that Article 226 does not, as the Commission intimates in the very first paragraph of its 21st Report, limit this power to rules ‘which are contrary to the fundamental principles of Community law as enshrined in the Treaties’; Article 226 empowers the Commission to take action against Member States for any failure to fulfil their obligations under the Treaty
Tämän jälkeen komissio lähettää perustellun lausunnon .
After that, the Commission delivers a " reasoned opinion ".
Jos jäsenvaltio ei vieläkään suostu täyttämään velvoitettaan, komissio voi jättää asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
If the Member State still refuses to comply, the Commission may bring the matter before the Court of Justice.
Mikäli tuomioistuin katsoo, ettei jäsenvaltio ole täyttänyt EY:n perustamissopimuksen mukaista velvoitettaan, eikä jäsenvaltio toteuta tarpeellisia toimenpiteitä noudattaakseen tuomioistuimen tuomiota asetetun määräajan sisällä, voidaan käynnistää 228 artiklan mukainen menettely .
If the Court of Justice finds that a Member State has failed to fulfil an obligation under the Treaty and the Member State fails to take the necessary measures to comply with the Court's judgement within the time limit, proceedings can be commenced according to article 228.
Komissio voi jättää asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja määrittää summan tai uhkasakon, joka jäsenvaltion on maksettava. .
The Commission may bring the case before the Court of Justice specifying the amount of the lump sum or penalty payment to be paid by the Member State. .
Komissio käynnistää täytäntöönpanomenettelyn joko vastauksena kanteluun, jonka ”kantelun esittäjä” on esittänyt jäsenvaltiossa, tai omasta aloitteestaan (esimerkiksi lehdistön, Euroopan parlamentin kysymysten tms. kautta saamansa tiedon perusteella).
The Commission initiates the enforcement proceedings either in response to a complaint from "a complainant" within the Member State, or on its own initiative (information gained for example through the press, European Parliament questions, etc).
Se, että lait pannaan asianmukaisesti ja näkyvällä tavalla täytäntöön, on laajentuneessa unionissa olennainen seikka, joka antaa koko eurooppalaiselle hankkeelle merkitystä.
In an enlarged EU the fact that laws are correctly and visibly implemented is essential to give a meaning to the whole European project.
Kyse ei siis ole ainoastaan oikeudellisesta velvoitteesta vaan myös poliittisesta vastuullisuudesta.
This is not only a matter of legal obligation, but also a question of political responsibility.
Jos EU:n lainsäädäntöä ei pidetä kaikkia sitovana ja jos sen siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpano riippuu jonkin hallituksen hyvästä tahdosta tai eri tulkinnoista, olemme pian tilanteessa, jossa EU:n politiikat kansallistetaan uudelleen, mikä vaikuttaa ilmeisen haitallisesti sisämarkkinoihin ja koko ”yhteisön säännöstöön”.
If EU laws are not perceived to be mandatory for all and if their transposition and implementation depend on the good will of this or that government or rely on different interpretations, we will soon have a situation of objective re-nationalisation of EU policies with obvious negative effects on the internal market and on the whole “acquis communautaire”.
Kuten tästä mietinnöstä jäljempänä ilmenee, tilanne on jo nyt melko huolestuttava ennen kaikkea ympäristön ja sisämarkkinoiden aloilla, joilla nykyisistä, rikkomisista johtuvista menettelyistä seuraavien rangaistusten kesto ja vähäisyys uhkaa mitätöidä sanktioiden todelliset pelotevaikutukset.
As we will see later in this report, the situation is already quite worrying, above all in the environment and the internal market sectors, where the length and weakness of the punishment of the current infraction procedures threaten to cancel out any real deterrent effect of the sanction.
Oikeudellisten asioiden valiokunta katsoo, että komission on otettava vakavasti ja näkyvällä tavalla huomioon ja asetettava uudelleen etusijalle täytäntöönpanon valvontaa koskeva kysymys, etenkin kun otetaan huomioon se, kuinka viime aikoina on korostettu väitettyä tarvetta vähentää EU:n lainsäädäntöaloitteiden määrää.
It is the Committee's opinion that the Commission needs to give serious, visible consideration and a new priority to the question of implementation control, especially considering the emphasis given lately to the alleged urgency of diminishing the amount of legislative initiatives.
Käytettävissä olevien voimavarojen vähenemisestä huolimatta on tärkeää, että vuoden 2001 Governance Papers ‑julkaisuissa painotettua jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä arvioidaan uudelleen sen seikan valossa, etteivät useimmat jäsenvaltiot ole valmiita tekemään paljoakaan tämän asian eteen.
Despite the decreasing resources available, it is important that the emphasis given in the Governance Papers in 2001 to the cooperation with Member States should be re-evaluated in light of the fact that most Member States are not ready to do much to this effect.
Tästä saatiin ilmeisiä todisteita neuvotteluissa, joita käytiin sääntelyn parantamista koskevasta toimielinten välisestä sopimuksesta vuonna 2003, jolloin neuvosto kieltäytyi tekemästä sitoumuksia, jotka koskisivat lainsäädännön siirtämistä osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpanoa.
This was patently confirmed during the negotiations on the last Better Regulation Inter-institutional agreement in 2003, when Council refused any commitment in matters concerning transposition and implementation.
Oikeudellisten asioiden valiokunta katsoo myös, että Euroopan parlamentilla on tässä asiassa merkittävä tehtävä tukea ja rohkaista komissiota puuttumatta tietenkään sen valtaoikeuksiin.
It is also the opinion of the Committee on Legal Affairs that the EP has an important role to play in this respect, both to support and stimulate the Commission, without of course intruding in its exclusive prerogatives.
Tämä varmastikin edellyttää meidän osaltamme huomion siirtämistä osittain lainsäädännön alalta täytäntöönpanon valvontaan.
This will certainly require from our side that we partly shift our attention from the legislative field to implementation control as well.
Lisäksi sääntelyn parantamista koskevassa, komission ja neuvoston kanssa käytävässä uudessa vuoropuhelussa meidän on jälleen yritettävä saada neuvosto ottamaan vastuuta tästä asiasta.
And in the framework of a new dialogue with Commission and Council on Better Regulation, we will have to try once again to convince the Council to take some responsibility in this respect.
21. vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta
The 21st report on monitoring the application of community law
Komission 21. vuosikertomuksessa yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta kerrotaan komission toteuttamista yhteisön oikeuden soveltamisen valvontatoimista vuonna 2003.
The 21st report from the Commission on monitoring the application of Community law gives an account of the Commission's activities in connection with monitoring the application of Community law in 2003.
Yhteisön oikeuden soveltamisen valvominen tarkoittaa etupäässä sen varmistamista, että
Monitoring the application of Community law mainly consists of:
1) jäsenvaltiot ovat hyväksyneet kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet ja tiedottaneet niistä komissiolle ennalta asetettuun määräaikaan mennessä;
1) verifying if Member States have adopted implementing national measures and communicate them to the Commission within the prescribed time limit;
2) kansalliset toimenpiteet, joilla yhteisön oikeus siirretään osaksi kansallista lainsäädäntöä, eivät riko yhteisön lainsäädäntöä;
2) verifying the conformity of national transposition measures with Community legislation;
3) yksityiset ja julkiset yksiköt, elimet ja viranomaiset noudattavat säännöksiä ( täytäntöönpano ).
3) ensuring the actual respect of the provisions by private and public entities, bodies and authorities ( enforcement ).
1) Kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden hyväksyminen ja niistä tiedottaminen
1) Adoption and communication of national implementing measures
Kansallisten täytäntöönpanotoimien ilmoittamatta jättämistä koskevien menettelyjen määrä on miltei kaksinkertaistunut vuosien 2001 ja 2002 määrästä.
The number of proceedings for failure to adopt and communicate national implementing measures has almost doubled compared to the figures of 2001 and 2002.