natgillin/translations-raw huggingface dataset:
W. ottaa huomioon, että syrjäisimmillä alueilla, sellaisina kuin ne on määritelty EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa, saattavat tarvita rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevien erityisten yhdennettyjen kansallisten strategioiden laatimista ja rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoidon asianmukaista mukauttamista EU:n tasolla,
W. whereas the outermost regions, as defined in Article 299(2) of the EC Treaty and Article 349 of the Treaty on the Functioning of the European Union, may require the creation of specific integrated national ICZM strategies and an adequate adaptation of ICZM at EU level,
15. uskoo, että tiedonkeräämisen on jatkuttava, jotta tiedonvaihtoa ja tietojen käyttöä vertailevissa tutkimuksissa voidaan edistää, mukaan lukien merien monimuotoisuuteen ja kalakantoihin liittyvä tieto;
Believes that data collection efforts must continue so as to contribute to the exchange and the use of information with a view to carrying out comparative studies, including data on the state of biodiversity and fish stocks;
Johdanto – Rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskeva EU:n suositus
Introduction - The EU Recommendation for Integrated Coastal Zone Management
Ajatus rannikkoalueiden yhdennetystä käytöstä ja hoidosta esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994, jolloin neuvoston päätöslauselma painotti rannikkoalueita koskevan ja kestävän kehityksen periaatteelle perustuvan yhteisön toimintaohjelman tärkeyttä.
The idea of Integrated Coastal Zone Management was first mooted in 1994, when a Council Resolution stressed the need for a Community strategy for coastal zones based on the principles of sustainable development.
Vuonna 2002 komissio antoi suosituksen, jossa määriteltiin rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon kahdeksan periaatetta.
In 2002, the Commission issued a recommendation setting out eight principles on which ICZM should be based.
Tämä suositus vaati rannikkojäsenvaltioita välittämään komissiolle ennen vuoden 2006 helmikuuta tilannekatsaukset, joissa määriteltiin jäsenvaltioiden kansalliset rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevat strategiat ja niiden täytäntöönpano.
This recommendation calls on coastal Member States to submit to the Commission before the end of February 2006 progress reports on the drawing up and implementation of their national ICZM strategies.
Se pyysi myös komissiota toimittamaan rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon täytäntöönpanoa koskevan arviointikertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
It also called on the Commission to submit an evaluation report to the European Parliament and Council on progress in implementing ICZM.
EU:n 20 rannikkojäsenvaltiosta 14 toimitti komissiolle viralliset kertomuksen: nämä 14 maata edustavat 65:tä prosenttia EU:n rannikkojäsenvaltioista ja yli 70:tä prosenttia Euroopan rannikosta.
Of the 20 coastal Member States of the EU, 14 have forwarded official reports to the Commission: these account for 65% of EU coastal States and over 70% of the length of the European coastline.
Tavoitteet ja haasteet
Objectives and challenges
Komission nykyinen tiedonanto arvioi samalla rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon täytäntöönpanon saavutuksia sekä esittelee sen puutteita.
The present Commission communication evaluates progress achieved in implementing ICZM, while at the same time outlining the shortcomings.
Tärkeimmät johtopäätökset ovat seuraavat: rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon täytäntöönpanon koordinointi ei ole ollut tehokasta; tiedonvaihto on puutteellista; kaikki rannikkoalueiden käyttäjät eivät ole asianmukaisesti edustettuina; rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito on perustunut olemassa olevia rannikkoalueiden tarpeita vastaaviin toimialakohtaisiin politiikkoihin; ja politiikat on laadittava siten, että ne huomioivat rannikkoalueisiin kohdistuvat ilmastonmuutoksen vaikutukset.
The basic conclusions are as follows: there has been no effective coordination in implementing ICZM; exchanges of information are incomplete; not all users of coastal zones are properly represented; ICZM has been based on existing sectoral policies corresponding to the needs of coastal zones; and policies must be drawn up to prepare coastal zones for the impact of climatic change.
Rannikkoalueiden nykytila – vaikutus kalastukseen ja vesiviljelyyn
Coastal zones today – impact on fishing and aquaculture
Aiemmin rannikkoalueiden katsottiin olevan toissijaisessa asemassa taloudellisen kehityksen kannalta; nyt ne ovat kuitenkin kaikkein eniten hyödynnettyjä alueita.
In the past, coastal zones were considered to be of secondary importance for economic development; now, however, they are the most intensively exploited regions.
Rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia arvioiva tutkimus luettelee 18 kategoriaa rannikkoalueilla harjoitettavista toimialoista ja 14 kyseisiä kategorioita koskevaa haastetta, jotka aiheutuvat liiallisesta hyödyntämisestä.
The study evaluating the social and economic impact of ICZM lists 18 categories of activity carried out in coastal areas and 14 challenges they face owing to over-exploitation.
Kalastus ja vesiviljely kuuluvat kyseisiin toiminta-aloihin: ne ovat riippuvaisia rannikkoalueista ja siksi kaikki mahdolliset muutokset vaikuttavat niihin.
Fishing and aquaculture are two such activities: they depend on the coastal zones and are therefore influenced by any change in them.
Kyseinen toimiala kärsii usein muiden rannikkoalueilla harjoitettavien toimintojen aiheuttamista seurauksista.
This sector frequently suffers from the consequences of other activities in coastal zones.
Esimerkiksi Prestige-tankkerin uppoaminen vuonna 2002 Espanjan rannikkoalueen ulkomerellä saastutti 1 000 km 2 rannikkoa alueella, joka on taloudellisesti riippuvainen kalastuksesta ja vesiviljelystä.
When, for example, the Prestige sank in 2002 in the open sea off the Spanish coast, some 1000 km 2 of coastline were polluted in a region which is economically dependent on fishing and aquaculture.
Arvion mukaan noin 41 600 henkilöä oli suoraan riippuvaisia kalastuksesta, ja tietyillä alueilla jopa 47,2 prosenttia työväestöstä työskenteli kalastuksen ja vesiviljelyn parissa.
An estimated 41 600 people depended directly on fishing, while in some regions up to 47.2% of the working population was employed in fishing and aquaculture.
Arvioilta 6 000 lähivesikalastuksen troolaria keskeytti kalastuksen, ja vaikka rajoitukset poistettiin myöhemmin, uppoamisen aiheuttama luonnonkatastrofi oli heikentänyt tuotantoa.
Approximately 6 000 inshore fishing vessels suspended fishing, and even when restrictions were lifted, production was reduced owing to the environmental destruction which had occurred.
On arvioitu, että meriympäristön täydellinen palautuminen kestää 10 vuodesta jopa 25 vuoteen
It is estimated that a complete rehabilitation of the marine environment will take between 10 and 25 years
Öljypäästöjen lisäksi meriliikenteen mukana kulkeutuu vahingossa usein myös haitallisia eksoottisia lajeja, jotka levitessään vähentävät ekosysteemien monimuotoisuutta
Apart from oil slicks, maritime transport is also frequently responsible for accidentally transporting harmful exotic species, resulting in a reduction in the biodiversity of the ecosystems which these species invade
Euroopan ympäristökeskus, 2006, ”Priority issues in the Mediterranean environment”. .
European Environment Agency, 2006, ‘Priority issues in the Mediterranean environment’. .
Teollisuuden, yhdyskunnan ja maatalouden jätteiden aiheuttama vesien rehevöityminen vaikuttaa myös kalataloustuotantoon.
The eutrophication of waters through industrial, urban and agricultural waste also has an impact on fisheries production.
Ongelma on erittäin vakava rannikon merialueilla ja osittain suljetuilla merialueilla.
The problem is particularly serious in coastal and semi-closed marine areas.
Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) selonteon mukaan rehevöityminen on aiheuttanut Mustanmeren kalakantojen vähentymisen.
According to a report drawn up by the International Council for the Exploration of the Sea (ICES), eutrophication is responsible for a reduction in fish stocks in the Black Sea.
Rannikkoalueiden maa-alueilla sijaitsevat toiminnot aiheuttavat oheisen jakauman mukaisesti 50 prosenttia nitraattien aiheuttamasta pilaantumisesta: 50 prosenttia maataloudesta, 25 prosenttia teollisuustoiminnasta ja jäljelle jäänyt 25 prosenttia yhdyskunnan toimialoista
50% of nitrate pollution stems from land-based coastal activities, broken down as follows: 50% from agricultural activities, 25% from industrial activities and the remaining 25% from urban activities
Ongelmasta tulee entistä monimutkaisempi, kun jokien mukana kulkeutuva saaste on peräisin kolmansista maista.
The problem becomes even more complex when river-borne pollution originates from third countries.
Kalastuksen ja vesiviljelyn elinvoimaisuuteen vaikuttaa kuitenkin myös luonnollisten rannikkoalueiden erittäin nopea muuttuminen keinotekoisiksi muodostumiksi.
However, the viability of fishing and aquaculture is also being affected by the very rapid transformation of natural coastal areas into artificial surfaces.
Arvion mukaan vuosien 1990 ja 2000 välisenä aikana keinotekoiset muodostumat levisivät vuosittain 190 km 2 .
Between 1990 and 2000 it is estimated that artificial surfaces spread by 190 km 2 annually.
Asuntojen rakentaminen ja turismin ja vapaa-ajan toiminta ovat syrjäyttäneet muut toiminnat, mikä on aiheuttanut 61 prosenttia kyseisestä leviämisestä
61% of this expansion is due to housing, tourism and recreation displacing other activities
Euroopan ympäristökeskus, 2006, ”The changing areas of coastal areas” .
European Environmental Agency, 2006, ‘The changing areas of coastal areas’. .
Alueellinen suunnittelu on tähän asti koskenut maa-alueita, eikä siinä ole huomioitu rannikkoalueiden kehityksen vaikutuksia tiettyihin merellä harjoitettaviin toimintoihin.
Regional planning has so far been land-based and has failed to take into account the impact of coastal development on certain marine activities.
Tämä on johtanut kalastusalueiden pienenemiseen ja meriympäristön luontotyyppien, esim. tiettyjen lajien syönti-, kutu- ja lisääntymisalueiden, pilaantumiseen.
This has led to limits on fishing grounds and the degradation of marine habitats, i.e. the feeding, spawning and reproduction areas of some species.
Tilanpuute on samalla keskeinen tekijä, joka haittaa eurooppalaisen vesiviljelyn kehittämistä.
At the same time, lack of space is also a basic obstacle to the development of European aquaculture.
On huomautettava, että ilmastonmuutos pahentaa rannikkoalueiden liiallisesta hyödyntämisestä aiheutuvia seurauksia.
It should be pointed out that the consequences of over-exploiting coastal zones will be exacerbated by climate change.
Vaikka kalastukseen ja vesiviljelykseen kohdistuvista vaikutuksista ei ole tarkkoja ja riittäviä tietoja, alustavan tutkimuksen mukaan ilmastonmuutos aiheuttaa tulevaisuudessa kyseisillä toimialoilla 200 miljoonan euron vuosittaiset tappiot.
Although there are no adequate data on the impact on fishing and aquaculture, an initial study mentions that future losses in this sector owing to climate change are estimated at 200 million euros annually.
Suljetut ja osittain suljetut merialueet, kuten Itämeri ja Pohjanmeri, ovat jälleen kerran eniten altistuneita
Here again, closed and semi-closed marine areas, such as the Baltic and the North Sea, are at greatest risk
Kalastus rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon puitteissa
Fishing within the framework of Integrated Coastal Zone Management
Rannikkoalueiden yhdennetyllä käytöllä ja hoidolla on merkittävä vaikutus kalastukseen kolmesta keskeisestä syystä johtuen.
Integrated Coastal Zone Management is of great importance for fishing for three basic reasons.
Kalastus on ensinnäkin merkittävin ja tärkein rannikkoalueiden toimiala, minkä seurauksena se on riippuvainen paikallisen ympäristön muutoksista.
Firstly, fishing is a coastal activity par excellence and, as a result, is affected by changes in the local environment.
Rannikkovesien kalakannat muodostavat perustan useille saaliille, ja monet avomerikalastuksen saaliskaloista kuoriutuvat munistaan ja kehittyvät rannikkovesissä.
Fish stocks in coastal waters form the basis of many catches and many species caught offshore hatch and grow in coastal waters.
Toiseksi, kalastus ei itsessään saastuta, mutta se kärsii muiden rannikkoalueilla harjoitettavien toimialojen aiheuttamista saasteista ja niiden seurauksista.
Secondly, fishing is not a source of pollution, but rather suffers the consequences of pollution caused by other activities pursued in coastal zones.
Kolmanneksi, 80 prosenttia yhteisön kalastustoiminnasta tapahtuu rannikkoalueilla, jotka ovat erittäin riippuvaisia kalastuksesta
Thirdly, 80% of the Community fishing activity takes place in coastal regions which are heavily dependent upon it
Kyseiset alueet ovat taloudellisesti haavoittuvia, eivätkä ne pysty tarjoamaan asukkailleen vaihtoehtoisia työmahdollisuuksia, ja ne ovat myös suurelta osin epäedullisessa asemassa.
These are regions with fragile economies which cannot provide their inhabitants with alternative activities and are for the most part disadvantaged.
Vuonna 2003 noin 63 prosenttia kalastajista asui epäsuotuisilla alueilla, jotka olivat riippuvaisia kalastusteollisuudesta
In 2003, some 63% of fishermen were to be found in less-favoured regions dependent on the fishing industry
On huomautettava tässä kohtaa, että kalastusala on viimeisen vuosikymmenen ajan kärsinyt vakavasta kriisistä, joka on johtunut kalakantojen pienenemisestä, ja meidän tulisi siksi pienennettävä mahdollisimman vähäisiksi kaikkien siihen mahdollisesti kohdistuvien uhkien vaikutukset.
It should be pointed out here that over the past decade fishing has been in serious crisis owing to a reduction in fish stocks and we should therefore reduce to a minimum any further threat to it.
Kalastusteollisuuden työpaikat ovat vähentyneet 35 prosenttia, kalastusalusten määrä on vähentynyt 20 prosenttia ja saaliiden määrät ovat vähentyneet 28 prosenttia.
In particular, the fishing industry has suffered a 35% fall in the number of jobs, a 20% fall in the number of vessels and a 28% fall in catches.
Kalastus pitäisi siksi sisällyttää rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon piiriin, ja etenkin rannikkoalueiden kalastuksen kehittämistä ja hallintaa tulisi tarkastella osana rannikkoalueiden kehittämistä ja hallintaa.
Fishing should therefore be included in ICZM, in particular the development and management of fisheries in coastal zones should be examined as part of the development and management of coastal zones.
Euroopan kalatalousrahasto (EKTR) voi osallistua kyseiseen prosessiin, sillä se rahoittaa toimia, joilla turvataan kalastuksen elinvoimainen kehitys sekä meriympäristön ja sen elollisten luonnonvarojen suojelu.
The European Fisheries Fund (ΕFF) can contribute to this process since it finances measures to ensure the viable development of fisheries and the protection of the marine environment and its living resources.
Tämän lisäksi EKTR voi tukea rannikkoalueiden yhdennetyn käyttöön ja hoitoon kuuluvia erillisiä periaatteita, kuten osallistuvaa suunnittelua ja rannikkoalueiden yhteisöjen erityispiirteiden korostamista.
Furthermore, the EFF can support specific principles of ICZM, such as participatory planning and the highlighting of the special features of coastal communities.
EKTR tukee ja rahoittaa lisäksi myös pilottihankkeita, jotka vahvistavat merkittävästi kalastuksen roolia rannikkoalueiden yhdennetyn hoidon ja käytön puitteissa, ja valikoivampia ja ympäristöystävällisempiä kalastusmenetelmiä.
Furthermore, the EFF also supports the funding of a number of pilot projects which significantly strengthen the role of fishing in ICZM and the promotion of more selective and environmentally-friendly fishing methods.
Kaikissa tapauksissa kaikkein keskeisin tavoite kalastuksen onnistuneessa sisällyttämisessä rannikkoalueiden yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon on saada kalastusjärjestöt osallistumaan suunnitteluun.
At all events, the most important element in ensuring the successful incorporation of fishing in ICZM is to involve fishing organisations in the planning stage.
Paikallisten kalastajien kokemuksen avulla voidaan tunnistaa todellisia ongelmia ja tällä tavoin voidaan turvata rannikkoalueiden kalastusyhteisöjen säilyminen ja yhteiselo muiden rannikkoalueilla harjoitettavien toimialojen kanssa.
Using the experience of local fishermen will help identify the real problems and thereby ensure that coastal fishing communities remain and co-exist with other activities pursued in coastal zones.
Vesiviljely rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon puitteissa
Aquaculture within the framework of ICZM
Vesiviljely on myös pääsääntöisesti rannikkoalueilla harjoitettava toimiala.
Aquaculture is also an activity principally pursued in coastal zones.
Vuodesta 1970 lähtien vesiviljely on kehittynyt nopeammin kuin mikään muu ruuan tuotannon toimiala, sen vuosittainen keskiarvoisen kasvun ollessa 8 prosenttia ja sen maailmanlaajuisen vuosittaisen tuotantomäärän ollessa noin 45 miljoonaa tonnia
Since 1970, it has developed more rapidly than any other sector of food production, recording an annual average growth rate of 8%, and an annual production of approximately 45 million tonnes worldwide
Samalla kun kalavarat vähenevät ja kun kalan, äyriäisten ja simpukoiden maailmakysyntä kasvaa tasaisesti, tulee vesiviljelystä yhä tärkeämpää.
In an environment in which fisheries resources are becoming scarce and in which world demand for fish and shellfish is steadily rising, aquaculture is becoming increasingly important.
Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö ennustaa, että kalatuotteiden kulutus kasvaa 50 prosenttia vuoteen 2030 mennessä ja että vesiviljely vastaa tuolloin kyseisen kysynnän suurimmasta osasta.
The UN Food and Agriculture Organisation predicts that consumption of fish products will increase by 50% up to 2030 and that the lion’s share of this demand will be met by aquaculture.
Tämä vastaa lukuina noin 40 miljoonan tonnin suuruista tuotannonlisäystä
In figures, this amounts to an increase in production of 40 million tonnes
Euroopan vesiviljely voi täten hyötyä kyseisestä suuntauksesta ja hyödyntää suhteellisia etujaan.
European aquaculture could therefore benefit from this trend and exploit its comparative advantages.
Sen etuihin kuuluu muun muassa: EU on kalatuotteiden suurin markkina-alue, sillä on pitkä perinne äyriäisten ja simpukoiden kasvatuksesta sekä kalojen kasvatuksesta makeassa ja suolaisessa vedessä, sillä on käytössään dynaaminen ja huipputason tutkimuskapasiteetti sekä moderni teknologia, päteviä ja kokeneita kalanviljelijöitä, vesiviljelyyn soveltuvat ilmasto-olosuhteet ja ihanteelliset kasvatettaville lajeille soveltuvat viljelmät
These include the following: the EU is the largest market for fish products, has a long tradition of shellfish farming and fish farming in fresh and sea water, it has a dynamic, cutting-edge research capacity and modern technology, qualified and experienced fish farmers, suitable climatic conditions and ideal sites for the varieties farmed
Tämän toimiala vaikuttaa sitä harjoitettavien alueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon, mikä pitää ottaa myös huomioon.
Furthermore, the sector’s contribution to the economic and social cohesion of the regions where it is practised should be carefully borne in mind.
Vesiviljelyä harjoitetaan pääsääntöisesti EU:n rannikkoalueilla ja se työllistää EU:n alueella 80 000 henkilöä.
In the EU as a whole, aquaculture is practised mainly in coastal zones and provides 80 000 jobs.
Tietyissä jäsenvaltioissa viljeltävien ja kasvatettujen tuotteiden arvo ylittää maihintuotujen tuotteiden arvon.
In some Member States the value of farmed products is greater than that of products landed.
Toisissa jäsenvaltioissa vesiviljelyllä on suuri osuus kokonaistuotannosta.
In others, aquaculture represents a significant proportion of total production.
Esimerkiksi Kreikassa vesiviljelyn osuus vuosittaisesta kokonaistuotannosta on 50 prosenttia.
In Greece, for instance, 50% of total annual production comes from aquaculture.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö Euroopan vesiviljely kärsisi sen kasvua haittaavista tekijöistä.
That is not to say that European aquaculture is not also facing difficulties which affect its growth.
Se kärsii eniten puutteellisesta alueellisesta suunnittelusta ja siitä, että se joutuu myös kilpailemaan tilasta muiden rannikkoalueiden toimialojen kanssa.
Chief among these are inadequate regional planning and competition for space with the other coastal activities.
Merta koskevan suunnittelun odotetaan muodostavan keskeisen työkalun kaikkien rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon piiriin kuuluvien toimintojen, myös vesiviljelyn, tasapainoisessa kehittämisessä.
Marine planning is expected to constitute a basic tool for the balanced development of all ICZM activities, including aquaculture.
EKTR voi rahoituksen osalta liittää vesiviljelyn rannikkoalueiden yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon, sillä se tarjoaa mahdollisuuksia kerätä kvalitatiivista tietoa, jota voidaan hyödyntää rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon suunnittelussa.
As regards funding, the EFF can help link aquaculture with ICZM, since it provides the possibility of collecting qualitative data so as to draw up Integrated Coastal Zone Management Plans.
EKTR:n toimintalinja 2 tukee tämän lisäksi toimintakeinojen kehittämistä meriympäristön tuotantoon kohdistuvien vaikutusten vähentämiseksi.
Furthermore, EFF priority axis II supports the development of methods to reduce any impact of production on the marine environment.
Johtopäätökset – esittelijän huomautukset
Conclusions - your rapporteur’s comments
Esittelijä on sitä mieltä, että rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon politiikka voi muodostaa suotuisat puitteet rannikkoalueiden kestävälle kehitykselle ja kyseisillä alueilla harjoitettavien toimialojen elinvoimaiselle kehitykselle.
Your rapporteur takes the view that the policy for Integrated Coastal Zone Management may constitute a suitable framework for the sustainable development of coastal zones and the viable development of activities pursued in these zones.
Esittelijä katsoo, että kalastukseen ja vesiviljelyyn on kiinnitettävä erityistä huomiota, sillä ne ovat toimialoja, jotka ovat suoraan riippuvaisia rannikkoalueista, ja painottaa, että alueellisen merta koskevan suunnittelun sisällyttäminen rannikkoalueiden yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon edistää kyseisillä alueilla harjoitettavien toimintojen tasapainoista kehitystä tukien täten vesiviljelyn kehittämistä.
He also maintains that special weight should be given to fishing and aquaculture, since they are activities which are directly dependent on coastal zones and stresses that the integration of marine regional planning in ICZM will contribute to the balanced development of activities pursued there, thereby giving an impetus to the development of aquaculture.
Esittelijä väittää ensinnäkin, että tarvitaan pitkän aikavälin suunnittelua, johon kaikkien rannikkoalueiden toimintojen edustajat osallistuvat.
Your rapporteur argues firstly that, long-term planning involving representatives of all sectors in coastal zones is needed.
Toiseksi, kyseisten alueiden hallinnasta vastaavien toimielinten koordinoinnin on oltava tehokasta.
Secondly, there must be effective coordination of the bodies involved in managing these zones.
Jos rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon täytäntöönpanon seuraava arviointikertomus toteaa koordinoinnin olevan puutteellista, on ehdotus koordinoinnista vastaavan toimielimen perustamisesta otettava uudelleen tarkasteltavaksi.
In the event that the next assessment report on the implementation of ICZM also finds shortcomings in coordination, the proposal to establish a body for this purpose should be re-examined.
Koordinoinnin on pohjauduttava asianmukaiseen tietoon.
Coordination must be based on appropriate information.