natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Unionin on siis aika käynnistää päättäväisempi ja avokätisempi kehitysyhteistyöpolitiikka , jossa keskitytään erityisesti yhteiseen tavoitteeseen saavuttaa Guadalajarassa päätetyt vuosituhannen kehitystavoitteet vuoteen 2015 mennessä (kohta 39) sekä Monterreyn konferenssissa tehtyihin sitoumuksiin kehityksen rahoittamisesta kaikissa muodoissaan.
It will require the Union to launch a more resolute and generous development cooperation policy focusing in particular on the common objective of attaining the Millennium Development Goals by 2015, as laid down in the decisions taken in Guadalajara (point 39) and thereby moving more closely into line with the commitments entered into at the Monterrey Conference on Financing for Development in all its forms.
WIENIN HUIPPUKOKOUKSEN VAIKUTUS KAHDEN ALUEEN VÄLISEEN STRATEGISEEN KUMPPANUUTEEN
BOOSTING THE BI-REGIONAL STRATEGIC PARTNERSHIP: THE SPECIFIC CONTRIBUTION OF THE VIENNA SUMMIT
Euroopan unionin, Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen välisen Wienissä järjestettävän neljännen huippukokouksen ei voida väittää onnistuneen, jos loppujulistuksessa tyydytään luettelemaan ilmoitusluonteisesti kymmeniä hyviä aikomuksia ja sitoumuksia.
The Fourth EU-LAC Summit, to be held in Vienna, cannot claim to have been a real success if its final declaration merely lists scores of good intentions and essentially rhetorical commitments.
Sitä vastoin huippukokouksesta tulee menestys, jos sen avulla voidaan hyväksyä tietty määrä ratkaisevia ja valvottavissa olevia sitoumuksia kahden alueen välisen strategisen kumppanuuden tietyillä ensisijaisilla alueilla, jotka luetellaan seuraavassa.
On the other hand, it will have proved successful if it manages to adopt a limited number of verifiable clear-cut commitments on matters central to the bi-regional strategic partnership, for example:
1) Yhteinen pyrkimys todelliseen monenkeskisyyteen
1) Joint action to bring about genuine multilateralism
Guadalajaran julistuksessa korostettiin (kohta 14), sopusoinnussa Euroopan turvallisuusstrategian kanssa, että alueellisten organisaatioiden vahvistaminen on ensisijainen väline monenkeskisyyden vahvistamiseksi.
Entirely in keeping with European security strategy, point 14 of the Guadalajara Declaration stated that strengthening regional organisations was an essential means of consolidating multilateralism.
Tämä kanta vastaa täysin Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa toteutetuista alueellisen integraation prosesseista saatua kokemusta, ja sen tuloksena Wienissä on tarkoitus hyväksyä pääperiaate, jonka mukaan alueiden välinen strateginen kumppanuus on ensisijainen integraatiota koskevalle laaja-alaiselle näkemykselle vahingollisten osittaisten lähestymistapojen suosimiseen nähden.
This assertion is wholly consistent with the experience acquired in regional integration processes in Europe and Latin America, and should make the Vienna Summit establish the basic principle that the bi-regional strategic partnership must take precedence over any attempt to emphasise partial approaches that might detract from an overall vision of integration.
Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa toteutettujen integraatiohankkeiden taustalta löytyy (usein raskaiden uhrausten seurauksena opittu) perimmäinen halu välttää menneisyydessä esiintynyttä kilpailuasetelmaa, epäluuloja ja ristiriitoja.
The different European and Latin American integration processes have been underpinned from the outset by the fundamental aspiration (more often than not learned the hard way) to rise above the rivalries, fears, and conflicts of the past.
Toisin kuin menneinä vuosisatoina 2000-luvun geopolitiikkaa määrittää yhä kasvavassa määrin alueellisten ryhmittymien väliset riippuvuussuhteet yleensä Yhdistyneiden Kansakuntien muodostamassa monenkeskisessä yhteydessä.
Contrary to what was the case in previous centuries, the geopolitics of the 21st century are increasingly obliging the various regional blocs to enter into relations of interdependence, generally within the multilateral UN framework.
Lisäksi erityisesti rikkaimpien ja vaikutusvaltaisimpien maiden eristäytyminen on mahdoton unelma tämän päivän globalisoituvassa maailmassa.
Isolationism, moreover, even for the most prosperous or powerful, is an impossible dream in the present-day globalised world.
Joidenkin osapuolien välisillä kahdenkeskisillä suhteilla voidaan toisin sanoen vahvistaa Euroopan unionin, Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen välistä strategista kumppanuutta kokonaisuudessaan, mutta niiden ei voida olettaa korvaavan tätä.
In other words, bilateral relations between given partners could significantly strengthen the EU-LAC strategic partnership as a whole, but they can never pretend to succeed in replacing it.
2) Latinalaisen Amerikan alueellisen integraation tukeminen ratkaisevalla tavalla
2) A decisive boost to regional integration processes in Latin America
Komissio ehdottaa, että alueellinen integraatio voisi säilyttää avainasemansa komission kyseisellä alueella suorittamissa toimissa.
The Commission is rightly proposing that regional integration should continue to be a priority area of its assistance to Latin America.
Näin ollen on ensisijaisen tärkeää, että Latinalaisen Amerikan integraatioprosessia tuetaan yhtäältä Wienissä loppuun saatettavilla EU:n ja Mercosur-maiden välisillä assosiaationeuvotteluilla, käynnistämällä neuvottelut Andien maiden ja Latinalaisen Amerikan maiden kanssa kustakin assosiaatiosopimuksesta, jotka vastaavat tietyiltä osin Meksikon ja Chilen kanssa tehtyjä sopimuksia ja Mercosur-maiden kanssa neuvoteltavia sopimuksia, sekä vahvistamalla EU:n ja Meksikon sekä EU:n ja Chilen välisiä olemassa olevia sopimuksia.
It is therefore essential to give a decisive boost to integration processes in Latin America, in the first place by concluding the negotiations on the EU-MERCOSUR association agreement at the Vienna Summit, opening negotiations on individual association agreements with the Andean and Central American countries, which, with the appropriate adjustments, should take a similar form to the agreements already concluded with Mexico and Chile and now being negotiated with MERCOSUR, and consolidating the existing EU-Mexico and EU-Chile agreements.
Tämä puolestaan edellyttää, että kahden alueen assosiaatiota koskevaa strategista tavoitetta laajennetaan käynnistämällä ensiksi toteutettavuustutkimus alueiden välisestä laaja-alaisesta assosiaatiosopimuksesta sekä Euroopan ja Latinalaisen Amerikan välisen vapaakauppa-alueen perustamisesta vuoteen 2010 mennessä.
The necessary consequence of the foregoing would be to widen the strategic objective of the bi-regional partnership, the first step being to launch a feasibility study on the comprehensive interregional partnership agreement and the Euro-Latin American free trade area to be brought into being by 2010, as proposed by the EP before the Second Summit in Madrid.
Latinalaisessa Amerikassa järjestetään marraskuun 2005 ja joulukuun 2006 välisenä aikana presidentinvaalit 12 maassa, joista seitsemän kuuluu kahdeksan väkirikkaimman maan joukkoon (Brasilia, Meksiko, Kolumbia, Peru, Venezuela, Chile ja Ecuador).
Between November 2005 and December 2006, twelve presidential elections will take place in Latin America, including seven of the eight most populous countries, namely Brazil, Mexico, Colombia, Peru, Venezuela, Chile, and Ecuador.
Näille maille on pelkästään hyötyä "avoimen regionalismin" haasteesta, joka kuvaa Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisiä viimeisten vuosikymmenien aikaisia suhteita luonnollisesti tähän päivään mukautettuna.
They all have everything to gain allying themselves with the ‘open regionalism’ which EU-AL relations have sought to foster for decades, naturally while allowing for the needs of the moment.
Kyse on aloitteesta, jonka avulla strategisen kumppanuuden parlamentaarista ulottuvuutta voitaisiin kehittää merkittävällä tavalla, mutta joka edellyttää vielä toimeenpanemisekseen huippukokouksen yhteydessä esitettävää erityistä julistusta.
The latter initiative would amount to an immense advance for the parliamentary dimension of the strategic partnership, but it needs an express declaration by the Summit in order to be set in motion.
Julistus antaisi yleiskokoukseen osallistuville parlamenteille mahdollisuuden päättää konkreettisista organisointiin liittyvistä kysymyksistä.
A summit decision would enable the joint parliamentary assemblies to deal with the specific organisational details.
Uuden yleiskokouksen tekemän työn avulla on tarkoitus järkeistää Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan nykyisiä parlamentaarisia suhteita ja tehdä niistä järjestelmällisempiä sekä lopuksi tehdä niistä kahden alueen välisen strategisen kumppanuuden parlamentaarinen ulottuvuus.
The proceedings of the new assembly should enable the current EU-AL interparliamentary relations to be rationalised and placed on a systematic footing and ultimately constitute the parliamentary dimension of the bi-regional strategic partnership.
Yleiskokouksen pitäisi näin pyrkiä täyttämään sille asetetut tehtävät, jotka koskevat toimimista poliittisena foorumina (Euroopan parlamentin ja Latinalaisen Amerikan parlamentin Parlatinon välillä vuonna 1974 käynnistettyjen parlamentaaristen konferenssien merkitystä vastaavasti) ja strategisen kumppanuuden parlamentaarisena instituutiona (rajataan käsittämään ministeritaso) sekä assosiaatiosopimusten parlamentaarista valvontaa ja seurantaa (assosiaatiosopimusten tekemisen yhteydessä luotujen parlamentaaristen sekavaliokuntien perustamistarkoitus).
That should be the aim which the assembly should seek to achieve by acting as a policy forum (along the same lines as the earlier EP-Parlatino interparliamentary conferences that began in 1974) and as the parliamentary institution of the bi-regional strategic partnership (at present confined to the ministerial level) and by bringing parliamentary control and scrutiny to bear on the association agreements (this being the raison d’être of the joint parliamentary committees set up under the agreements).
Uusi yleiskokous olisi näin avainasemassa Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisessä parlamentaarisessa poliittisessa vuoropuhelussa yhdessä ministeritason vuoropuhelun ja kansalaisyhteiskunnan kanssa.
The assembly would thus become the keystone of the EU-LAC parliamentary political dialogue, operating alongside an updated ministerial-level dialogue and the role to be played by civil society.
3) Sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen liittyvät konkreettiset sitoumukset
3) Clear-cut commitments regarding social cohesion
Asukaskohtainen bruttokansantulo on viimeisten 20 vuoden aikana kohonnut hyvin vähän tai hyvin hitaasti erityisesti itäisen Aasian maihin verrattuna.
Per capita GDP has failed to increase substantially over the past 20 years or else has risen very slowly, especially compared to the Far Eastern countries.
Epätasa-arvo, Saharan eteläpuolisen Afrikan tapaan, on edelleen yksi tärkeimmistä Latinalaisen Amerikan kehityksen ongelmista, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien kehitysohjelman viimeisimmässä vuoden 2005 raportissa korostetaan.
Inequality, matched only by sub-Saharan Africa, is today still one of the fundamental problems for Latin American development, as was pointed out in the most recent UNDP report in 2005.
Latinalaisen Amerikan 550 miljoonasta asukkaasta yli 220 miljoonaa ihmistä elää köyhyydessä ja 100 miljoonaa äärimmäisessä köyhyydessä.
Out of the 550 million Latin Americans, more than 220 million are poor, and some 100 million are extremely poor, with less than $1 a day to live on.
Euroopan parlamentin näkökulmasta tasa-arvoisempiin ja yhdenmukaisempiin yhteiskuntiin pyrkiviä yhteisiä toimia voitaisiin toteuttaa lukuisilla seuraavassa lueteltavilla konkreettisilla toiminnoilla, joista voitaisiin päättää Wienissä.
Inequality should consequently be a central topic in a bi-regional dialogue aimed at laying down objectives and joint lines of action, which could also be encompassed within the association agreements in force or in the process of conclusion.
a) Kahden alueen välisen avustusrahaston perustaminen .
The Commission makes some very interesting proposals in this area.
Kyse on aloitteesta, jota Euroopan parlamentti on toistuvasti tuonut esille ja jota lukuisat osapuolet ovat tukeneet.
The EP believes that, in addition to joint action to bring about more just and more cohesive societies, the following practical measures could be adopted in Vienna:
Unionin budjetista voitaisiin varata rajalliset määrärahat (jota varten ei tarvittaisi budjetin korottamista) Latinalaiselle Amerikalle.
(a) Firstly, a bi-regional solidarity fund should be set up, as repeatedly called for by the EP and advocated by several stakeholders.
Nämä varat voisivat toimia vauhdittavana tekijänä, ja yhdessä kansainvälisten järjestöjen (EIP, Latinalaisen Amerikan kehityspankki, CAF, CABEI, Maailmanpankki jne.) ja asianomaisten maiden antamien määrärahojen turvin ne voisivat muodostaa tarvittavan budjettituen.
A modest injection of funds, not constituting an additional allocation, from the Union budget for Latin America could act as a catalyst which, if combined with the budgetary resources allocated by the bodies (the EIB, the IDB, the ADC, the CABEI, the World Bank, etc.) and countries concerned, could provide the necessary budgetary support.
Rahaston toimissa tulisi keskittyä johtamaan ja rahoittamaan alakohtaisia ohjelmia, jotka ensi vaiheessa koskisivat äärimmäisen köyhyyden torjumista, terveyttä, opetusta ja infrastruktuureja niissä maissa ja sellaisilla alueilla, joissa asukaskohtaiset tulot ovat pienimmät ja joissa yhteiskunnallinen epätasa-arvo on suurinta, sekä myöhemmin kaikissa Latinalaisen Amerikan maissa.
The operations of the fund as such should be intended to manage and finance sector-based programmes relating initially to the eradication of extreme poverty and to health, education, and infrastructure in countries and regions where per capita income is lower and social inequalities are greater, and subsequently covering the Latin American countries as a whole.
b) Yhteiset sopimukset, joiden tarkoituksena on saada loppumaan poliittinen epävakaus ja hallinnollinen kriisi, joista eräät Andien valtiot kärsivät, ja siinä yhteydessä ehkäistä etnistä nationalismia edustavat liikkeet, jotka asettava kyseenalaiseksi eräiden alueen maiden olemassaolon.
(b) Secondly, joint commitments should be adopted with a view to halting the political instability and governance crises affecting a number of Andean countries and, in this context, countering the emergence of ethnonationalist movements which in some cases are challenging the existence of these countries.
Alueellinen integraatio, sikäli kuin se myötävaikuttaa demokratian vahvistumiseen, on osa vastausta.
Given that it fosters democratic consolidation, regional integration is part of the solution.
Euroopan unioni on syntyhistorialleen uskollisena pyrkinyt vähentämään tällaisia ongelmia lähialueellaan, esimerkiksi Balkanilla, luomalla mahdollisuuden kaikille osapuolille liittyä unioniin, mikä vähitellen lieventää ristiriitoja ja epävakautta.
True to its origins, the Union is itself endeavouring to tackle the same problems in the Balkans and other neighbouring areas, offering the prospect of future accession to all the opposing forces and thereby gradually defusing the current conflicts and instability.
Latinalaisessa Amerikassa ilmiö esiintyy väistämättömänä seurauksena vuosisatoja jatkuneesta alkuasukasväestöön kohdistuneesta välinpitämättömyydestä useissa maissa.
In the Latin American context, the phenomenon can be said more accurately to have resulted from the centuries of neglect that indigenous populations have suffered in several countries.
Paras mitä tässä tilanteessa voi siis tehdä on suosittaa alkuasukasväestön täydellistä ja tehokasta sopeuttamista kunkin maan poliittiseen, taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen elämään.
The best solution, therefore, is to advocate full and genuine integration of indigenous populations into the politics, economy, and society of each country.
Tällä kysymyksellä on myös ratkaiseva merkitys kahden alueen välisen strategisen kumppanuuden ydinrakenteen toteuttamiselle, koska Euroopassa esiintyvän etnisen nationalismin tapaan se vaikuttaa haitallisesti sisäiseen ja ulkoiseen vakauteen, turvallisuuteen ja molempien kumppanien valmiuteen käyttää voimavaroja.
However, this matter also has decisive implications for the fundamental shape of the bi-regional strategic partnership, since, like ethnonationalism in Europe, it affects internal and external stability, security, and the ability of both partners to allocate resources.
Tämän vuoksi on hyvä toivoa, että Wienin huippukokouksessa tehdään asiaa koskevia konkreettisia suosituksia.
It is consequently to be hoped that the Vienna Summit will adopt specific recommendations to deal with it.
4) Maahanmuuttoon ja henkilövaihtoon liittyvät konkreettiset sitoumukset
4) Verifiable commitments regarding migration and human interaction
Tällaisissa päätöksissä on otettava huomioon eri näkökohdat kuten muuttovirtojen organisointi ja erityisesti laittoman maahanmuuton ja siitä hyötyvän mafian torjunta samoin kuin näiden muuttovirtojen samanaikainen hallinta.
The decisions should relate to matters such as regulation of migration, including the fight against illegal migration and the mafias that exploit it, and joint migration management.
Muut mahdolliset päätökset voivat koskea väliaikaisen maahanmuuttopolitiikan määrittelemistä, oleskeluluvan luomista erityisesti yrittäjille, yliopistohenkilöstölle, tutkijoille, opiskelijoille, toimittajille ja ammattiliikkeiden edustajille, jotka osallistuvat Euroopan ja Latinalaisen Amerikan välisen assosiaatioon, maahanmuuttajien hyödyntämistä alkuperämaan kehittämiseksi (alkuperämaassa toteutettavissa maahanmuuttajahankkeissa jne.) sekä selkeästi määritellyn integraatiopolitiikan toteuttamista vastaanottajamaissa laillisesti muuttaneiden siirtolaisten hyväksi.
Other decisions might cover temporary immigration policies, the introduction of a special short-stay travel visa for entrepreneurs, university teachers, researchers, students, journalists, and trade unionists involved in the Euro-Latin American partnership, the use of immigration to foster development in countries of origin (assistance for immigrants’ projects in their countries of origin etc.), and clearly defined integration policies in host countries for legally resident immigrants.
Vaikka komissio ei olekaan tehnyt näitä kysymyksiä käsitteleviä erityisiä ehdotuksia Wienin huippukokousta varten, komission hiljattain, 30. marraskuuta 2005 antama Haagin ohjelmaan liittyvä tiedonanto ja Hampton Courtin epävirallisen tapaamisen yhteydessä tehdyt päätökset sekä joulukuun 2005 Brysselin Eurooppa-neuvostossa tehdyt päätökset voivat epäilemättä olla pohjana ehdotuksille ja ensisijaisille toimintalinjoille, joita voidaan soveltaa myös Latinalaiseen Amerikkaan.
Although the Commission has not put forward specific proposals on the above points for the Vienna Summit, its recent communication of 30 November 2005 to follow up the Hague programme and the decisions taken at the informal Hampton Court meeting and, more recently still, the decisions of the December 2005 Brussels European Council undoubtedly contain proposals and priority courses of action that could also be geared to the needs of Latin America.
On luonnollista, että kaikkien osapuolien etuna on tehdä parhaansa, sillä haasteet ovat suuret.
It is, of course, to be hoped that the partner countries' shared interest in overcoming the major challenges facing them all will do the rest.
Tässä mietinnössä säilytetään marraskuussa 2001 annetun aikaisemman mietinnön kunnianhimoisuus ja kurinalaisuus, samalla kun muotoillaan uudelleen monia ehdotuksia ja suosituksia.
This report - like its November 2001 predecessor - is both ambitious and hard-hitting and it contains many of the same proposals and recommendations.
Yleisesti mietinnössä todetaan, että on ehdottoman välttämätöntä säilyttää strateginen yleiskuva kumppanuudesta, joka ei rajoitu yksittäisiin ehdotuksiin ja toimiin, vaan jonka lopullisena päämääränä on saada aikaan poliittinen ja turvallisuutta koskeva kumppanuus, luoda Euroopan ja Latinalaisen Amerikan välinen vapaakauppa-alue vuoteen 2010 mennessä, ja toteuttaa todellinen kumppanuus sosiaalikysymyksissä ja tuntemukseen liittyvissä kysymyksissä ja pyrkiä yhdessä kestävään kehitykseen.
Generally speaking, it stresses once again that an overall strategic vision for the partnership must be preserved at all costs - a vision which does not confine itself to isolated proposals or activities and which enshrines as an ultimate objective the establishment of a genuine political and security partnership, the creation of a Euro-Latin America Free-Trade Area by 2010 and the development of a genuine partnership in the fields of social affairs, knowledge and a common search for sustainable development.
Poliittisesti huomionarvoisia ovat mietinnön ehdotukset Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisestä rauhan ja turvallisuuden peruskirjasta, alueiden välisen konfliktienestokeskuksen perustamisesta, järjestelmällisestä pyrkimyksestä Euroopan ja Latinalaisen Amerikan väliseen yksimielisyyteen monissa kansainvälisissä järjestöissä ja neuvotteluissa, ministeritason poliittisen vuoropuhelun saattaminen ajan tasalle ja Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisen transatlanttisen yleiskokouksen perustaminen.
In the political sphere its main proposals include a Euro-Latin America Charter for Peace and Security , the setting up of a Bi-regional Conflict Prevention Centre , the systematic search for a Euro-Latin America consensus within international organisations and at international negotiations, an updating of the ministerial political dialogue and the setting up of a Euro-Latin America Transatlantic Assembly .
Toisessa vaiheessa puolestaan pyrittäisiin saamaan aikaan alueiden välinen kokonaisvaltainen kumppanuussopimus .
The second stage would be concerned with the achievement of a Comprehensive Inter-regional Partnership Agreement .
Mietinnössä vahvistetaan myös ehdotukset, joilla pyritään todellisen kumppanuuden toteuttamiseen sosiaalikysymyksissä, tuntemukseen liittyvissä kysymyksissä ja pyrkimisessä kestävään kehitykseen sellaisten toimien ja välineiden avulla, kuten alueiden kahdenvälisen solidaarisuusrahaston ja Latinalaista Amerikkaa koskevan rahoitusjärjestelmän ( jota kutsutaan myös "Ferrero-Waldner -rahoitusjärjestelmäksi" ) perustaminen, erityisen lainsäädäntökehyksen hyväksyminen EU:n ja Latinalaisen Amerikan eriytyneelle yhteistyölle, EU:n ammatillista ja yleissivistävää koulutusta, kulttuuria, terveydenhoidon alaa ja siirtolaisuutta koskevien ohjelmien avaaminen Latinalaisen Amerikan maille ja asetettuja kunnianhimoisia tavoitteita vastaavien määrärahojen varaaminen.
The report also restates proposals concerned with establishing a genuine partnership in the areas of social affairs, knowledge and the search for sustainable development , using measures and tools such as a Bi-regional Solidarity fund and a Latin America Facility (also known as the Ferrero-Waldner Facility ), the adoption of a specific legislative framework to regulate differential EU cooperation with Latin America , the opening of EU programmes concerned with vocational training, education, culture, health and migration to Latin American countries, and the allocation of budget funding commensurate with the stated ambitions.
Muut merkittävät ehdotukset koskevat luonteeltaan julkis-yksityisen Euroopan ja Latinalaisen Amerikan säätiön perustamista samaan tapaan, kuin on tehty Aasian ja Välimeren-alueen kohdalla, ja mekanismia Iberoamerikkalaisen pääsihteeristön (SEGIB) ja Iberoamerikkalaisen konferenssin kanssa tehtävää yhteistyötä varten.
Last but not least, other significant proposals relate to the establishment of a public-private Europe-Latin America Foundation similar to those which have already been set up for Asia and the Mediterranean, and a structure for cooperation with the Ibero -America Secretariat and with the Ibero -American Conferences .
Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan tiiviimmästä kumppanuudesta
on enhanced cooperation between the European Union and Latin America