natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Useat tiedemiehet puhuvat itse asiassa edessämme olevasta bioteknisestä vallankumouksesta, joka rinnastuu viime vuosikymmenien elektroniikkavallankumoukseen.
In fact, many scientists speak about us facing a biotechnological revolution, compared to the revolution in electronics that we have experienced in recent decades.
Nykyiset keksinnöt ja sovellukset vaikuttavat vasta tämän kehityksen ensiaskeleilta.
The existing inventions and applications seem to be only the very first steps of this development.
Nykyinen muuntogeeninen viljelykasvituotanto
Current GM cropping
Kaupallisen muuntogeenisen viljelykasvituotannon piirissä laskettiin vuonna 2005 olevan noin 90 miljoonaa hehtaaria ja 8,5 miljoonaa viljelijää 21 maasta.
In 2005 commercial GM crop production was calculated to be about 90 million ha involving 8.5m growers in 21 countries.
Tärkeimmät maailmanlaajuiset kasvattajat ovat Yhdysvallat, Brasilia, Kanada ja Kiina, ja Yhdysvalloilla on 55 prosenttia kaikesta muuntogeenisten viljelykasvien tuotantoon tarkoitetusta maa-alasta.
The US, Argentina, Brazil, Canada & China are the principal global growers of which the US represents 55% of total GM cropping area.
EU:ssa taas pienimuotoisempaa muuntogeenisen maissin kaupallista tuotantoa harjoittavat Espanja, Saksa, Portugali, Ranska ja Tšekin tasavalta.
In the EU, those Member States commercialising modest areas of GM maize comprise: Spain, Germany, Portugal, France and Czech Republic.
Viljelijät ovat viime vuosikymmenen aikana lisänneet muuntogeenisten viljelykasvien tuotantoa 11 prosenttia vuodessa, ja muuntogeenistä viljelykasvituotantoa harjoittavien maiden määrä on noussut samassa ajassa 6:sta 21:een.
Over the last decade, farmers have increased their plantings of GM crops by 11% every year, with the number of countries cultivating GM crops increasing from 6 to 21 in the same period.
Muuntogeeninen soija oli edelleen merkittävin muuntogeeninen viljelykasvi vuonna 2005, ja sen viljelyyn käytettiin 54,4 miljoonaa hehtaaria (eli 60 prosenttia kaikesta muuntogeeniseen tuotantoon varatusta maa-alasta), seuraavaksi merkittävimpiä olivat maissi (21,2 miljoonaa hehtaaria eli 24 prosenttia), puuvilla (9,8 miljoonaa hehtaaria eli 11 prosenttia) ja rapsi (4,6 miljoonaa hehtaaria, eli 5 prosenttia kaikesta muuntogeeniseen tuotantoon varatusta maa-alasta).
GM soybean continued to be the principal GM crop in 2005, occupying 54.4 million hectares (60% of global GM area), followed by maize (21.2 million hectares at 24%), cotton (9.8 million hectares at 11%) and rapeseed (4.6 million hectares at 5% of global GM crop area).
Ensimmäisen kymmenvuotisjakson 1996–2005 aikana hallitseva ominaisuus on ollut kasvinsuojeluaineiden sietokyky, jonka jälkeen tulee hyönteisten vastustuskyky ja näitä kahta ominaisuutta koskevien geenien muuntaminen useammassa muunnostapahtumassa.
During the first decade, 1996 to 2005, herbicide tolerance has consistently been the dominant trait followed by insect resistance and stacked genes for the two traits.
Hyönteisille vastustuskykyisten viljelykasvien osuus oli 16,2 miljoonaa hehtaaria (18 prosenttia) ja geenien muuntamiseen useammassa muunnostapahtumassa käytettiin 10,1 miljoonaa hehtaaria (11 prosenttia).
In 2005, herbicide tolerance, deployed in soybean, maize, rapeseed and cotton occupied 71% or 63.7 million hectares of the global GM 90.0 million hectares, with 16.2 million hectares (18%) planted to insect resistant crops and 10.1 million hectares (11%) to the stacked genes.
Torjunta-aineiden akkumuloituneen vähennyksen arvioitiin olevan kaudella 1996–2004 aktiivisen ainesosan perusteella 172,500 miljoonaa tonnia, mikä vastaa 14 prosentin vähennystä kyseisille viljelykasveille tarkoitettujen torjunta-aineiden käytön ympäristövaikutuksissa.
The accumulative reduction in pesticides for the period 1996 to 2004 was estimated at 172,500 MT of active ingredient, which is equivalent to a 14% reduction in the associated environmental impact of pesticide use on these crops.
Noin 8,5 miljoonaa viljelijää kasvatti muuntogeenisiä viljelykasveja kaikkiaan 21 maassa vuonna 2005, kun taas vuonna 2004 tällaisia viljelijöitä oli 8,25 miljoonaa 17 maassa.
GM crops were grown by approximately 8.5 million farmers in 21 countries in 2005, up from 8.25 million farmers in 17 countries in 2004.
Kannattaa panna merkille, että 90 prosenttia viljelijöistä oli kehitysmaiden niukkojen resurssien turvin toimivia viljelijöitä, joista moni sai muuntogeenisten kasvien viljelystä lisätuloja köyhyytensä lievittämiseen.
Notably, 90% of the farmers were resource-poor farmers from developing countries, many of whom received increased incomes from GM crops to alleviation of their poverty.
Vuonna 2005 arviolta 7,7 miljoonaa (vuonna 2004 yhteensä 7,5 miljoonaa) köyhää viljelijää hyödynsi biotekniikkakasveja – enemmistö eli 6,4 miljoonaa Kiinassa, Intiassa 1 miljoona, Etelä-Afrikassa tuhansia ja Filippiineillä yli 50 000; biotekniikkakasveja tuotettiin tämän lisäksi seitsemässä kehitysmaassa vuonna 2005.
In 2005, approximately 7.7 million (7.5 million in 2004) poor subsistence farmers utilized biotech crops – the majority in China with 6.4 million farmers, 1 million in India, thousands in South Africa, more than 50,000 in the Philippines, with the balance in the seven developing countries which grew biotech crops in 2005.
Biotekniikkakasvien kokonaismarkkina-arvoksi arvioitiin vuonna 2005 yhteensä 5,25 miljardia dollaria, mikä tarkoittaa 18 :aa prosenttia vuoden 2005 kaupallisessa käytössä olevien siementen kokonaismarkkina-arvosta (arviolta 30 miljardia dollaria).
In 2005, the global market value of biotech crops is estimated to be $5.25 billion representing 18% of the ~$30 billion 2005 global commercial seed market.
Biotekniikkakasvien 5,25 miljardin markkina-arvo jakaantui seuraavasti: 2,42 miljardia dollaria biotekniikkasoijalle (eli 46 prosenttia biotekniikkakasvien kokonaismarkkina-arvosta), 1,91 miljardia dollaria biotekniikkamaissille (36 prosenttia), 0,72 miljardia dollaria biotekniikkapuuvillalle (14 prosenttia) ja 0,21 miljardia dollaria biotekniikkarapsille (4 prosenttia).
The $5.25 billion biotech crop market comprised of $2.42 billion for biotech soybean (equivalent to 46% of global biotech crop market), $1.91 billion for biotech maize (36%), $0.72 billion for biotech cotton (14%), and $0.21 billion for biotech canola (4%).
Kymmenvuotiskauden (biotekniikkakasvit kaupallistettiin vasta vuonna 1996) kokonaisarvoksi arvioidaan 29,3 miljardia euroa.
The accumulated global value for the ten-year period, since biotech crops were first commercialised in 1996, is estimated at $29.3 billion.
Biotekniikkakasvien markkina-arvon odotetaan olevan kaikkiaan 5,5 miljardia dollaria vuonna 2006.
The global value of the biotech crop market is projected at over $5.5 billion for 2006.
Tulevat suuntaukset
Future trends
On todennäköistä, että kymmenvuotiskaudella 1996–2005 ilmennyt muuntogeenisten viljelykasvien peltopinta-alan lisääntyminen jatkuu ja saattaa jopa ylittyä toisella kymmenvuotiskaudella 2006–2015.
It is likely that the increases in GM crop area seen during the first decade of commercialisation, 1996 to 2005, will continue and possibly be surpassed in the second decade 2006-2015.
Neljän tärkeimmän biotekniikkakasvin hyväksyvien maiden määrän odotetaan kasvavan.
The number of countries adopting the four current major biotech crops is expected to grow.
Kokonaishehtaarimäärä kasvaa, ja biotekniikkakasveja istuttavien viljelijöiden määrä kasvaa, kun ensimmäisen sukupolven biotekniikkakasvit hyväksytään laajemmin ja toisen sukupolven uudet sovellukset tulevat saataville.
An increase in the global hectarage will be accompanied by an increase in the number of farmers planting biotech crops as the first generation of biotech crops is more widely adopted and the second generation of new applications becomes available.
Perinteisten maataloustuotteiden eli elintarvikkeiden, rehujen ja kuitujen rinnalle ilmestyy täysin uusia maataloustuotteita, kuten suun kautta nautittavien rokotteiden kaltaisia farmaseuttisia tuotteita, erikois- ja hienokemikaaleja unohtamatta uusiutuvien viljelykasvien käyttöä uusiutumattomien, saastuttavien ja yhä kalliimmiksi käyvien fossiilisten polttoaineiden korvaajina.
Beyond the traditional agricultural products of food, feed and fibre, entirely novel products to agriculture will emerge including the production of pharmaceutical products, oral vaccines, specialty and fine chemicals and the use of renewable crop resources to replace non-renewable, polluting, and increasingly expensive fossil fuels.
Biotekniikkakasvien viljelyssä hyödynnetyt hyvät viljelykäytänteet ovat edelleen yhtä elintärkeitä kuin ensimmäisellä kymmenvuotiskaudella, ja vastuullista taloudenpitoa on jatkettava etenkin eteläisissä maissa, jotka ovat merkittävimpiä biotekniikkakasvien hyödyntäjiä tulevalla kymmenvuotiskaudella.
Adherence to good farming practices with biotech crops will remain critical as it has been during the first decade and continued responsible stewardship must be practiced, particularly by the countries of the South, which will be the major deployers of biotech crops in the coming decade.
Useimmissa kehittyneissä maissa ja monessa kehitysmaassa on annettu hyvin kehitettyjä säännöksiä muuntogeenisten tuotteiden maahantuonnista, käsittelystä ja kulutuksesta.
Regulations on the import, processing and consumption of GM products are well developed in most developed and many developing countries.
Kaikissa kehittyneissä maissa sovelletaan sääntelyjärjestelmiä ja niissä suoritetaan bioturvallisuutta koskevia arviointeja.
All developed countries have regulatory systems in place and are conducting biosafety assessments.
Sääntelyperustat ja bioturvallisuuden määrittelemisessä sovelletut menetelmät vaihtelevat maittain, mutta ne kaikki perustuvat elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuteen sovellettavaan ennalta varautumisen periaatteeseen ja (WHO:n kehittämään) elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden ja laadun arvioimista koskevaan Codex Alimentarius ‑säännöstöön, jolloin arvioinnissa otetaan huomioon konkreettinen vastaavuus ja eroavaisuuksista tehdään yksityiskohtainen analyysi.
The basis for these regulations and the methods used for determining biosafety vary according to country, but all are based on a precautionary approach to food and feed safety and the Codex Alimentarus (produced by WHO) approach to evaluating food and feed safety and quality by evaluating substantial equivalence and a detaiIed analysis of differences.
Monessa kehitysmaassa sovelletaan myös Yhdysvalloissa, Euroopassa tai muualla kehitettyihin malleihin perustuvia sääntelyjärjestelmiä.
Many developing countries also have regulatory systems following models developed in US, Europe or elsewhere.
OECD:n, YK:n (FAO, UNEP) WHO:n ja WTO:n jne. tapaiset kansainväliset organisaatiot osallistuvat kapasiteetin kehittämiseen ja säännösten yhdenmukaistamispyrkimyksiin, jotta tuotteiden vapaa liikkuvuus ja kauppa mahdollistuisi eri maiden sääntelyviranomaisten todennettua elintarvikkeiden/rehujen turvallisuuden.
International agencies such as OECD, UN (FAO, UNEP), WHO, WTO etc. are all involved in capacity building and attempting to harmonise regulations in order to allow free movement and trade in products once their food/feed safety has been established by the regulatory authorities of various countries.
UNEP perusti muuntogeenisiä organismeja käsittelevän bioturvallisuuden tiedonvälitysjärjestelmän, joka pitää yllä tietokantaa kaikkien järjestelmään osallistuvien maiden kustakin muuntogeenisen organismin käyttöön perustuvasta sovelluksesta (koesovelluksista ja kaupallisista sovelluksista) ja niiden bioturvallisuustiedoista ja riskienarvioinneista.
UNEP established a Biosafety Clearing House (an information exchange mechanism for GMOs) which provides a database of biosafety data and risk assessments of each GMO application (both experimental and commercialisation) in all countries involved in the scheme.
Biologista monimuotoisuutta koskevaan sopimukseen liitettiin Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirja mm. siksi, että maita voitaisiin suojella muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen ja jalostettujen tuotteiden maahantuonnilta, jos bioturvallisuutta ei ole arvioitu asianmukaisesti.
The Cartagena protocol of the CBD was partly established in order to provide protection for countries from importation of GM foods/feeds and products for processing where relevant biosafety evaluations had not been conducted.
Silloin maahantuontimaa voi ilmoittaa bioturvallisuuden tiedonvälitysjärjestelmän avulla, että se aikoo tehdä riskinarviointiin perustuvan päätöksen siitä, suostuuko se maahantuontiin.
It enables an importing country to declare, via the Biosafety Clearing House, that it wishes to take a decision based on risk assessment information before agreeing to accept an import.
Euroopan unioni
In the European Union
Euroopan parlamentti hyväksyi helmikuussa 2001 direktiivin 2001/18/EY, jossa määriteltiin uusia muuntogeenisiä viljelykasveja koskevia säännöksiä ja joka tuli voimaan lokakuussa 2002.
In February 2001, the EP adopted Directive 2001/18/EC, which defined new GM crop rules which came into force in October 2002.
Tällöin aiempia direktiivejä tarkistettiin olennaisesti.
It presents a substantially revised version of the previous Directives.
Säännösten keskeisenä periaatteena oli, että muuntogeenit katsottiin uudeksi erityisilmiöksi, jolle silloinen lainsäädäntö ei enää riittänyt.
Central in these regulations is that GM is considered something new and special for which existing legislation is not sufficient.
EU:n sääntelyjärjestelmä on siis pikemminkin prosessilähtöinen kuin tuotelähtöinen: tapa, jolla jotakin tehdään, määrittelee sääntelykehyksen.
The EU regulatory system is therefore process-based rather than product-based: the way something is made determines the regulatory framework.
Direktiivin 2001/18/EY merkittävin filosofinen muutos edeltäviin direktiiveihin nähden on siinä, että ennalta varautumisen periaate hyväksyttiin nimenomaisesti ohjenuoraksi tunnettuuden ja olennaisen vastaavuuden asemesta tai niitä täydentävänä.
The major philosophical shift in Directive 2001/18/EC compared to its predecessors is the explicit adoption of the precautionary approach as a guide, rather than or in addition to the concepts of familiarity and substantial equivalence.
Euroopan yhteisö tiedostaa, että ennalta varautumisen periaatteen soveltaminen voi olla vaikeaa.
The EC realises that the precautionary approach may be difficult to apply.
Siksi ilmoitettiin, että ennalta varautumisen periaatteeseen tukeutuminen ei käy verukkeeksi poikkeamiselle riskienhallinnan yleisistä periaatteista, kuten oikeasuhteisuudesta, syrjimättömyydestä, johdonmukaisuudesta, toiminnan ja toimimattomuuden etujen ja kustannusten tarkastelemisesta ja tieteellisen kehityksen seuraamisesta (komissio, 2000).
Therefore, it is stated that reliance on the precautionary approach is no excuse for detracting from the general principles of risk management such as proportionality, non discrimination, consistency, examination of the benefits and costs of action or lack of action and examination of scientific developments (CEC, 2000).
Jäsenvaltiot ja myös komission pääosastot tulkitsevat tätä eri tavoin.
This is being interpreted in different ways by member states and also different EC Directorate Generals.
Kuluttajat voivat kaikkia hyväksyttyjä tuotteita koskevan julkisen rekisterin ansiosta jäljittää muuntogeenisiä tuotteita.
A public registry of all approved products will allow consumers to trace GM products.
Vaikka sääntelyn perusfilosofia on jokseenkin erilainen, muuntogeenisten kasvien ja kasvituotteiden turvallisuusarviointia koskevat tietovaatimukset muistuttavat Yhdysvaltojen asettamia vaatimuksia.
Although the basic philosophy of the regulation is quite different, the data requirements for assessing safety of GM plants and plant products are similar to the USA.
EU:ssa edellytetään yleensä kattavampia tietoja lähinnä muuntogeenisten viljelykasvien molekulaarisesta määrittelemisestä, erityisviljelyn toteuttamis- ja hoitovaatimuksien vaikutuksista, markkinoiden jälkeisestä seurannasta ja jäljitettävyydestä.
The information required in the EU tends to be more extensive, mainly with respect to molecular characterisation, impacts of the specific cultivation and management requirements of the GM crops, post market monitoring and traceability.
Direktiivin 2001/18/EY ohella on useita muita lainsäädäntöasiakirjoja, joissa käsitellään muuntogeenisten viljelykasvien sääntelyä EU:ssa.
In addition to Directive 2001/18/EC, a range of other legislative documents deals with aspects of GM crop regulation in the EU.
Elintarvikkeiksi tai rehuiksi tarkoitettujen muuntogeenisten organismien ja muuntogeenisiä organismeja sisältävien, niistä koostuvien tai niiden avulla tuotettujen elintarvikkeiden ja rehujen markkinoille saattamisesta säädetään asetuksessa (EY) N:o 1829/2003 elintarvikkeista ja rehuista.
The placing on the market of GMOs intended for food or feed and of food or feed products containing, consisting of or produced from GMOs is governed by Regulation (EC) 1829/2003 on genetically modified food and feed.
Jos elintarvike sisältää muuntogeenisiä organismeja tai koostuu niistä, hakija voi tehdä valinnan: joko koko hakemukseen sovelletaan yksi ovi, yksi avain -periaatteen mukaisesti pelkästään asetusta (EY) N:o 1829/2003, jotta saataisiin lupa muuntogeenisten organismien tarkoitukselliseen ympäristöön päästämiseen (direktiivissä 2001/18/EY vahvistettujen periaatteiden mukaisesti) ja muuntogeenisten organismien elintarvikkeissa käyttämiseen (asetuksessa (EY) N:o 1829/2003 vahvistettujen kriteerien mukaisesti) tai sitten hakemukseen tai osaan siitä sovelletaan sekä direktiiviä 2001/18/EY että asetusta (EY) N:o 1829/2003.
Where a food product contains or consists of GMOs, the applicant has a choice: either the application as a whole is subject solely to Regulation (EC) 1829/2003, in application of the principle of "one door, one key", in order to obtain authorisation for the deliberate release of a GMO into the environment - in accordance with the criteria laid down by Directive 2001/18/EC - and for the use of this GMO in food products - in accordance with the criteria laid down by Regulation (EC) 1829/2003; or the application - or part of it - is subject both to Directive 2001/18/EC and to Regulation (EC) 1829/2003.
Lisäksi muuntogeenisten viljelylajikkeiden on läpäistävä vaiheikas rekisteröintimenettely ja ne on kirjattava yhteisön yhteiseen luetteloon ennen kuin kaupallinen kasvatus sallitaan.
In addition, GM crop cultivars must pass a variety registration procedure and be listed in the Community Common Catalogue, before they are allowed to be grown commercially.
Tämä ei poikkea perinteisen jalostuksen avulla tuotettuun uuteen viljelylajikkeeseen sovellettavasta sääntelystä.
This is no different from the regulation for any new cultivar resulting from traditional breeding.
Asetuksessa (EY) N:o 1139/98 asetetaan geneettisen muuntelun avulla tuotettu dna tai proteiini yhdeksi kriteeriksi, joka edellyttää muuntogeenisen maissin tai soijan avulla tuotettujen elintarvikkeiden tai elintarvikkeiden ainesosien merkitsemistä.
In Regulation EC/1139/98, the presence of DNA or protein resulting from genetic modification is used as a criterion to trigger labelling of food or food ingredients derived from GM maize and soybean.
Merkintäsäännöksiä tarkistettiin asetuksella (EY) N:o 49/2000, jolloin asetettiin 0,9 prosentin merkintäkynnys elintarvikkeissa olevalle muuntogeeniselle ainekselle esiintymisen ollessa satunnaista tai tahatonta tai teknisesti mahdotonta välttää (viljelyn, sadonkorjuun, käsittelyn, kuljetuksen ja prosessoinnin aikana).
These labelling provisions were amended by Regulation EC/49/2000 to provide a 0.9%-labelling threshold for “adventitious”, “accidental” or “technically unavoidable” presence of GM material in food (during cultivation, harvest, handling, transport or processing).
Asetuksessa (EY) N:o 50/2000 taas määritellään geneettisesti muunnettuja tai geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettuja lisäaineita ja aromeja sisältävien elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien merkinnät.
In addition, Regulation EC/50/2000 defines specific labelling requirements for food and food ingredients containing additives, colourings and flavourings derived from GM material.
Euroopan yhteisö on esittänyt lainsäädäntöä muuntogeenisten organismien, niiden avulla tuotettujen tuotteiden ja muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyydestä ja merkinnöistä.
The EC has presented legislation on traceability and labelling of GM organisms and products derived from GM organisms and for GM food and feed.
Jäljitettävyyden on toteuduttava koko tuotantoketjussa markkinoiden kaikissa vaiheissa.
These require traceability throughout the whole production chain at all stages of the market.
Kuluttajille tarjotaan tietoja tekemällä merkinnät kaikkiin muuntogeenisiin elintarvikkeisiin ja rehuihin.
It will provide consumers with information by labelling all GM food and feed.
Kaikki elintarvikkeet, joissa on muuntogeenisiä organismeja tai jotka ovat niiden avulla tuotettuja, olisi merkittävä.
All foods in which GM organisms are contained, or have been produced from GM organisms, should be labelled.
Yhdysvaltojen sääntelyssä keskitytään ensisijaisesti tuotteen erityispiirteisiin, ei niinkään tapaan, jolla se on tuotettu.
In the USA the regulation focuses primarily on the characteristics of the product, rather than the way in which the product is produced.
Tuotelähtöinen arviointi poikkeaa filosofialtaan esimerkiksi Euroopan unionin sääntelystä, jonka filosofiana on prosessilähtöisyys.
This product-based assessment is a major difference with the philosophy of regulation in for example the European Union, which is process-based.
Tämä filosofinen ero on kirvoittanut tuntuvia kiistoja viime vuosina.
This process-product difference of philosophy has sparked considerable controversy over recent years.
Yhdysvaltojen sääntelyssä ympäristöön päästäminen perustuu tuttuuden (familiarity) käsitteeseen.
In the USA regulation of the environmental release is based on the concept of “familiarity”.
Sitä voidaan pitää ekologisena vastineena olennaisen vastaavuuden (substantial equivalence) käsitteelle, joskin eräissä julkaisuissa nämä käsitteet pidetään erillään ympäristöön päästämisen yhteydessä.
This concept can be considered the ecological counterpart of the concept of “substantial equivalence”, although in some publications these two concepts are also considered separately for environmental release.
Tuttuudessa harkitaan, onko muuntogeeninen kasvi verrattavissa ympäristöturvallisuuden kannalta perinteisesti jalostettuun vastaavaan kasviin.
Familiarity considers whether the GM plant is comparable to its traditionally bred counterpart in environmental safety.
Tällaisessa vertailussa voidaan arvioida muuntogeenisen kasvin relevantteja näkökohtia ilman varsinaisia kokeita.
Such comparison may assess the relevant issues in a GM crop without direct experience.
Tuttuudessa tarkastellaan kasvilajikkeen biologiaa, uutta ominaisuutta, viljelykäytänteitä sekä viljelytuotannon ympäristöä.
Familiarity considers the biology of the plant species, the trait introduced, and the agricultural practices and environment used for crop production.
Yhdysvallat on antanut erikseen säännöksiä kasvien päästämisestä ympäristöön lääkinnällistä tarkoitusta tai biologista sanitointia varten, mutta se ei ole antanut lainsäädäntöä muuntogeenisten viljelykasvien jäljitettävyydestä eikä merkinnöistä.
USA has separate regulations governing releases of plants for pharmaceutical and bioremediation purposes but has no regulations concerning labelling and traceability of GM crops.
Muuntogeenisten kasvien viljely
Farming of GM crops
Muuntogeenisten viljelykasvien hyväksyminen on pitkällistä ja mutkikasta.
The approval of GM crops is quite long-lasting and complex.
Käytännön viljelyynkin sovelletaan monia määräyksiä ja rajoituksia.
But the practical farming also faces many rules and restrictions.
Ne koskevat merkintöjä, jäljitettävyyttä, rinnakkaiseloa, vastuuta ja korvauksia.
They concern labelling, traceability, co-existence, liability and compensations.