natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Viitaten yhteistyöhön ja salassapitovelvollisuuteen valvontaviranomaiset sopivat " vaihtavansa luottamuksellisia tietoja aina sen ollessa mahdollista kolmansissa direktiiveissä vahvistettujen sääntöjen puitteissa… tehostaakseen vakuutusten valvontaa Euroopan yhteisössä " lisäten, että "pöytäkirjassa vahvistetut yhteistyön säännöt saattavat osoittautua riittämättömiksi todellisissa tapauksissa, ja sovitaan, että tämän seurauksena niitä laajennetaan tarvittaessa."
Referring to cooperation and professional secrecy, the supervising authorities agreed to " exchange confidential information whenever possible, within the limits of the rules laid down in the Third Directives...) in order to improve the effectiveness of insurance supervision in the European Community" adding that "the rules for collaboration set out in the protocol may show themselves to be inadequate when faced with actual cases and agree that as a result they will be expanded as the need arises."
Katso WE55, osa I, kohdat 1.4-1.6.
see WE55, part I, points 1.4-1.6.
Viitaten meneillään olevaan työhön vakuutusalan tärkeimmän sääntelyhankkeen
Referring to the ongoing work on the main regulatory project for the insurance business
Komission pitäisi hyväksyä ehdotus vakuutusalan uudeksi solvenssikehykseksi (Solvenssi II) vuoden 2007 toisella puoliskolla, ja säädöksen on tarkoitus tulla voimaan vuonna 2010. parissa komission jäsen McCreevy (H8) totesi, että Solvenssi II -hanke " on jo luonut uuden valvontayhteistyön ilmapiirin yhteisön tasolla ", ja vahvisti sen olevan komission " tällä hetkellä tärkein vakuutusprioriteetti ", jonka kunnianhimoinen päämäärä " ei ole sen vähäisempi kuin saada aikaan perinpohjainen muutos vakuutussääntelyssä ja ‑valvonnassa Euroopan unionissa.
The proposal for a new solvency framework for the insurance sector (Solvency II) should be adopted by the Commission in the second half of 2007, aiming at entry into force in 2010. , Commissioner McCREEVY (H8) stated that the Solvency II project "has already created a new climate of supervisory cooperation at EU level ", confirming that it was the Commission's " current top insurance priority " with the ambitious aim of bringing about " nothing less than a fundamental revision of insurance regulation and supervision in the EU.
Nykyisestä solvenssijärjestelmästä … näkyy sen ikä!
The current solvency regime... is showing its age!
Vakuutusyritysten solvenssimarginaalivaatimukset otettiin ensimmäisen kerran käyttöön yhteisön tasolla yli 30 vuotta sitten, ja laskentamenetelmä on pysynyt suurelta osin muuttumattomana siitä lähtien.
Solvency margin requirements for insurers were first introduced at EU level over thirty years ago and the method of calculation has remained essentially unchanged since then.
On ratkaisevan tärkeää, ettei vakuutusala menetä riskivalmiuttaan liiallisten valvontavelvoitteiden takia.
It is crucial that the industry should not lose its appetite for risk because of excessive supervisory obligations.
Tärkeää on kuitenkin myös, että yritykset ovat täysin tietoisia ottamistaan riskeistä ja hyväksyvät vastaavat seuraukset.
But it is also important that companies are fully aware of the risks they are taking on and accept the corresponding consequences.
Solvenssi II:n puitteissa solvenssivaatimukset perustuvat yrityksen riskiprofiiliin.
Within the Solvency II framework, solvency requirements will be based on the company’s risk-profile.
Vakuutusyrityksen, joka kontrolloi riskejään paremmin, voidaan sallia ylläpitävän pienempiä pääomavarauksia."
An insurer that better controls its risks may then be permitted to hold less capital."
Lyhyesti: Solvenssi II:n tarkoitus ei ole nostaa pääomavaatimusten yleistä tasoa vaan ennemminkin taata riskinarvioinnin ja pääoman tehokkaan kohdentamisen korkea taso.
In brief: the aim of Solvency II is not to increase overall levels of capital requirements but rather to ensure a high standard of risk assessment and efficient capital allocation.
Tämä edistäisi markkinoiden avoimuutta ja auttaisi kehittämään yhtäläiset toimintaedellytykset kaikkialla Euroopassa; tämä olisi keskeinen askel todellisten sisämarkkinoiden toteuttamisessa rahoituspalvelujen alalla.
This would contribute to increased market transparency and help developing a level playing field across Europe, as a key step in the implementation of a true single market in financial services.
Itse asiassa se, että tällä hetkellä Solvenssi I:n nojalla vakuutusyrityksiltä vaadittu pääoma vaikuttaa huonosti kohdennetulta, on johtanut sääntelyn tiukentamiseen joissakin jäsenvaltioissa ja luonut näin solvenssisääntöjen tilkkutäkin.
In fact, as the capital currently required from insurance companies under Solvency I appears to be inadequately allocated, it led to the strengthening of regulations in a number of Member States, thus creating a patchwork of solvency rules.
Tarkempia yksityiskohtia myös oppaassa "Solvency II Introductory Guide", CEA 2006, ja WE‑CONF18:ssa.
see also 'Solvency II Introductory Guide', CEA 2006 and WE-CONF18 for more specific details
Jos Solvenssi II -kehys pannaan asianmukaisesti täytäntöön, sillä olisi myönteinen vaikutus vakuutuksenottajiin; se antaisi heille paremman suojan takaamalla, että yritykset parantavat riskinhallintakäytäntöjään ja ylläpitävät asianmukaisia pääomavarauksia.
Thus, if implemented correctly, the Solvency II framework would have a positive impact on policyholders, giving them better protection by ensuring companies improve their risk management practices and hold appropriate levels of capital.
Samalla se johtaisi tehokkaampaan pääomien kohdentamiseen vakuutusalalla, pienempään riskiin yritysten kaatumisesta ja näin ollen suurempaan luottamukseen vakuutusalaan ja sen taloudelliseen vakauteen.
At the same time, it would lead to a more efficient capital allocation across the industry, a lower risk of company failure and, consequently, greater confidence in the insurance business and its financial stability.
Analysoidessaan kolmannessa henkivakuutusdirektiivissä määriteltyjä EY:n säädöksiä toimeksiannon tämän osan yhteydessä valiokunnan oli löydettävä vastaukset seuraaviin kysymyksiin:
Analyzing the EC law provisions as defined by the Third Life Directive in the context of this part of the mandate, the committee had to find answers to the following questions:
Luotiinko Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelyelimet tehokkaasti ja annettiinko niille asianmukainen henkilöstö ja varat 3HVD:n 10 artiklan 3 kohdassa eriteltyjen tehtävien hoitamiseen?
Were UK supervisory and regulatory bodies effectively created and adequately equipped with staff and resources to fulfil the duties detailed in Article10(3) of 3LD ?
Mitä – ja milloin - Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelyelinten olisi kohtuudella voitu olettaa havaitsevan Equitable Lifen tapauksessa, jos ne olisivat asianmukaisesti käyttäneet toiminnan vakauden sääntelyyn liittyviä valvonta- ja sääntelyvaltuuksiaan noudattaen 3HVD:n 10 ja 13 artiklassa eriteltyjä säännöksiä?
What - and when - could the UK regulatory bodies have reasonably been expected to discover in the Equitable Life case, if they had correctly exercised their supervisory and regulatory powers on prudential regulation following provisions detailed in Articles 10 and 13 of 3LD ?
Reagoivatko Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelijät ajoissa ja asianmukaisesti saatuaan tietää Equitable Lifen ongelmista, erityisesti takuutuottoihin liittyvien riskien havaitsemisen ja korostamisen osalta, kuten 3HVD:n 13 artiklan 3 kohdassa edellytetään?
Did UK regulators react in a timely and correct manner once problems with Equitable Life became known to them, in particular on spotting and highlighting the risks inherent in GARs, as requested by Article 13(3) of 3LD ?
Valvoivatko Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelijät ja sääntelijät muissa jäsenvaltioissa asianmukaisesti liiketoiminnan harjoittamisen sääntöjen soveltamista alueellaan?
Did the UK regulators and regulators in other Member States concerned correctly supervise the application of conduct of business rules on their territory?
Auttoivatko he vakuutuksenottajia, jotka osoittivat valituksia sääntelijöille?
Did they assist policyholders addressing complaints to regulators?
II Yhdistyneen kuningaskunnan henkivakuutusten sääntelyjärjestelmä
UK insurance companies have been required to make detailed accounting and actuarial returns
Sääntelyvaltuuksien tukema muodollisempi toimilupajärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1967, ja sitä vahvistettiin myöhemmin ottamalla käyttöön käsite " vakuutuksenottajien perustellut odotukset "
A more formal authorisation regime backed by regulatory powers was consequently introduced in 1967 and later strengthened by the introduction of the concept of " policyholders' reasonable expectations" (PRE)
Kuten WE32:n kohdissa 30–31 eriteltiin, käsitettä "vakuutuksenottajien perustellut odotukset" ei ole koskaan nimenomaisesti määritelty eikä se ollut peräisin EY:n lainsäädännöstä, eli EY:n lainsäädännössä ei koskaan luotu vakuutuksenottajien perusteltuja odotuksia vastaavaa oikeudellista vaatimusta.
As specified in WE32, para.30-31, the concept of 'policyholders' reasonable expectations' has never been specifically defined and did not have its origin in EC legislation, i.e. EC legislation never created an equivalent legal requirement to PRE.
Se koski vain Yhdistynyttä kuningaskuntaa, mutta vaikka tämän standardin olisi pitänyt johtaa konservatiiviseen arvioon yrityksen vastuista, se ei selvästikään osoittautunut hyödylliseksi ELASin tapauksessa. sekä " johtavien aktuaarien " lakisääteinen rooli vuonna 1974
It was unique to the UK but although this standard should have lead to a conservative estimation of a company's liabilities, it clearly did not prove helpful in the EL case. and the statutory role of " Appointed Actuaries " in 1974
Katso laki vakuutusyrityksistä (Insurance Companies Act) 1974, jakso 2, kohta 15. .
see Insurance Companies Act 1974, section 2 (15). .
Vaikuttaa siltä, että Yhdistyneen kuningaskunnan henkivakuutusyritysten toiminnan vakauden valvontaa oli perinteisesti leimannut järjestelmä, jonka perusta oli " vapaus liitettynä julkisuuteen ".
It appears that UK prudential supervision of life insurance companies had been traditionally inspired by a doctrine of “freedom with publicity” defined as " life insurance companies would make their affairs public through financial information being placed in the public domain."
Määritelmän mukaan " henkivakuutusyhtiöt tekivät asioistaan julkisia toimittamalla taloudellisia tietoja julkisesti saataville. "
Accordingly, it was desirable to have "some prudential supervision of life insurance business to safeguard policyholders’ interests but it was also desirable not to restrict commercial freedom ... as excessively intrusive prudential supervision could have an inhibiting effect on the development of an innovative and competitive life insurance market ...
Vastaavasti oli toivottavaa " valvoa jonkin verran henkivakuutusalan toiminnan vakautta vakuutuksenottajien etujen suojaamiseksi mutta oli myös toivottavaa, ettei liiketaloudellista vapautta rajoitettaisi… sillä äärimmäisen tungetteleva toiminnan vakauden valvonta saattaisi vaikuttaa estävästi innovatiivisten ja kilpailtujen henkivakuutusmarkkinoiden kehittymiseen… Perusluonteeltaan sääntelyjärjestelmä perustui edelleen yritysten toimintavapauteen ennemmin kuin tiukkoihin sääntöihin."
At its heart, the supervisory regime remained one based on insurance companies’ freedom of action rather than on prescriptive rules."
Useimmilla osa-alueilla Yhdistyneen kuningaskunnan rahoituspalvelujen sääntelyssä, joka kattaa markkinoiden väärinkäytön/sisäpiirikaupat, pääoman riittävyyden, vakuutusyrityksiä koskevat insolvenssikertoimet ja pääomamarkkinoiden sääntelyn, Yhdistyneen kuningaskunnan oikeusjärjestelmä on hyötynyt valtavasti EU:n lainsäädännöstä ja sitä on uudistettu sen kautta.
However, academics suggest that EU financial services legislation has improved the UK legal framework governing financial services provision: " In most areas of UK financial regulation, ranging from market abuse/insider dealing, capital adequacy, insolvency ratios for insurers, and capital market regulation, the UK legal regime has benefited immensely and has been reformed by EU legislation.
Kern Alexander, WE-FILE 31, kohta 4, alakohta 1.
see Prof. Kern Alexander, WE-FILE 31, point 4 (1).
Siihen saakka pitkäaikaisia sijoitustuotteita myyviä Yhdistyneen kuningaskunnan vakuutusyhtiöitä säänneltiin kahdesta Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ministeriöstä käsin: kauppa- ja teollisuusministeriöstä (DTI) vuosina 1989–1997 ja valtiovarainministeriöstä (HMT) vuosina 1998–2001
Until then, UK insurance companies that sold long-term investment products were regulated from within two UK Government departments: the Department of Trade and Industry (DTI) from 1989-1997, and later HM Treasury (HMT) from 1998 to 2001
Vuonna 1919 perustetulla GAD:lla ei ollut vastinetta muissa jäsenvaltioissa, joissa sääntelijät saivat vakuutusmatemaattista neuvontaa joko työsuhteessa olevilta tai riippumattomilta aktuaareilta. , joka oli vastuussa yritysten raporttien ja operaatioiden vakuutusmatemaattisesta analysoinnista erityisen toimeksiannon mukaisesti (palveluntasositoumukset
The GAD, created in 1919, had no equivalent in other Member States, where actuarial advice was provided to the regulators by either employed or independent actuaries. responsible for the actuarial analysis of company returns and operations, according to a specific mandate ("service level agreements"
Palveluntasositoumukset (service level agreements) tarkistettiin vuosina 1995 ja 1998. ) ja jonka oletettiin ilmoittavan sääntelijälle kaikista huolestuttavista tekijöistä, joita sen analyysissa paljastui.
The service level agreements were revised in 1995 and 1998. ) and which is supposed to signal to the regulator any elements of concern their analysis might have uncovered.
Ilmeisesti osa vakuutusyritysten jokapäiväisestä toiminnan vakauden valvonnasta vastaavaa henkilöstöä kuitenkin siirtyi DTI:stä HMT:hen ja myöhemmin FSA:han, mikä toi jatkuvuutta sääntelytoimiin ja -vastuuseen.
It appears, however, that part of the staff responsible for 'day-to-day' prudential supervision of insurance companies migrated from DTI to HMT and later to the FSA, thus providing a measure of continuity in regulatory action and responsibility.
Mitä tulee toiminnan vakauden ja liiketoiminnan harjoittamisen valvonnan käytännön toteutukseen Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelyviranomaisten toimesta, ES-1:ssä on määritetty " kolme eri epäsuhtatyyppiä kansallisten säädösten ja 3HVD:n artiklojen välillä, vaikkakaan näiden epäsuhtien luonne ja lukumäärä eivät anna ratkaisevia todisteita siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntö olisi rikkonut EY:n henkivakuutusyrityksistä annetun lainsäädännön kirjainta tai henkeä."
Relating to the practical implementation of prudential and conduct of business supervision by UK regulatory authorities, ES-1 has identified " three different categories of discrepancies between specific domestic regulations and articles of the 3LD, although the nature and number of such discrepancies does not provide conclusive evidence to suggest that UK legislation has violated the letter or the spirit of EC legislation on life assurance undertaking ."
Mainittuihin epäsuhtiin kuuluu tapauksia, joissa a) kansallisen lainsäädännön vaatimukset menivät direktiivin vaatimuksia pidemmälle (esim. johtava aktuaari); b) vaatimukset ovat saattaneet rikkoa kotimaan valvonnan periaatteeseen liittyviä säännöksiä (esim. Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä ei vaadita ministeriä ilmoittamaan muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille päätöksestä peruuttaa toimilupa tai rajoittaa yrityksen vapautta hallita varojaan); c) sääntelijän valtuuksiin liittyvissä vaatimuksissa on eroja (esim. Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntö sallii ministerin jättää soveltamatta vakavaraisuussäädöksiä).
Discrepancies mentioned include cases where a) requirements of domestic law went beyond those of the Directive (e.g. the Appointed Actuary); b) requirements which might have infringed provisions relating to the home country control principle (e.g. UK legislation not requiring the Secretary of State to inform the competent authorities of other MS of a decision withdrawing authorisation or restricting a company's freedom to dispose of its assets); c) requirements in relation to the powers of the regulator (e.g. UK legislation permitting the Secretary of State to waive the application of prudential regulations).
Lisäyksityiskohtia ES-1:n kohdassa 26 ja liitteessä II, taulukossa 9.
For further details see ES-1, para.26 and Annex II, table 9.
EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan mukaan jäsenvaltioiden ja niiden hallintoviranomaisten on tehtävä "lojaalia yhteistyötä", mikä tässä yhteydessä tarkoittaa, että toimivaltaisten kansallisten sääntelyviranomaisten velvollisuus on hoitaa valvontatehtävät asiaankuuluvalla huolellisuudella, vaikka 3HVD:n säännöksissä annettiin niille " huomattava harkintavalta asianmukaisen menettelyn osalta kulloisessakin tapauksessa eli siltä osin, milloin ja millä keinoin puuttua asiaan epäkohtien ehkäisemiseksi tai poistamiseksi" (ES-1, kohta 28) .
Under Article 10 of the EC Treaty, Member States and their administrative agencies have to act in 'sincere cooperation', in this context specifically imposing on competent national regulatory authorities a duty to exercise supervisory functions with due diligence, although the provisions of 3LD awarded them "considerable discretion as to the appropriate course of action in any given case, i.e. as to when and by what means to intervene in order to prevent or terminate irregularities" (ES-1, para.28)
Toiminnan vakauden valvonta
Prudential Supervision
Toiminnan vakauden valvonta henkivakuutusliiketoiminnassa voidaan määritellä seuraavasti:
Prudential supervision in the life assurance business can be defined as:
· Varmistetaan, että yritykset, jotka eivät ole soveliaita ja luotettavia, joilla ei ole riittäviä varoja ja joita ei johdeta järkevästi, eivät harjoita henkivakuutusliiketoimintaa.
· Ensuring that companies who are not fit and proper, not appropriately resourced and soundly managed, do not carry on life insurance business
· Suojellaan vakuutuksenottajia siltä riskiltä, että henkivakuutusyhtiöt eivät pysty maksamaan päteviä vaatimuksia tai täyttämään vakuutuksenottajien perusteltuja odotuksia.
· Protecting policyholders against the risk of life assurance companies being unable to pay valid claims or being unable to meet policyholders' reasonable expectations
Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelijöiden täytäntöön panemat hallintotapaa ja varainhoitoa koskevat vakavaraisuusvaatimukset
The prudential requirements for corporate governance and financial management
Vakavaraisuusvaatimuksiin kuuluu mm. hallituksen jäsenten, johtajien ja määräysvaltaa käyttävien osakkeenomistajien "soveliaisuus ja luotettavuus", "järkevän ja vakaan johtamisen" periaatteet, vähimmäissolvenssivaatimukset, vähimmäistakuurahastot jne. vaikuttivat yleisesti ottaen vastaavan muiden jäsenvaltioiden vakavaraisuusvaatimuksia, paitsi että Yhdistyneessä kuningaskunnassa niihin on lisätty sellaisia piirteitä kuin käsite " vakuutuksenottajien perustellut odotukset ", GAD ja yhtiön aktuaari (johtava aktuaari).
Prudential requirements include i.e. for directors, managers and controlling shareholders to be 'fit and proper', the principle of 'sound and prudent management', minimum solvency margins, minimum guaranteed funds etc.. to be enforced by UK regulators appeared broadly equivalent to prudential requirements in other Member States, except for the addition of UK-specific features such as the concept of 'policyholders' reasonable expectations' (PRE), the GAD and the Company Actuary (Appointed Actuary).
2a) Kausi 1982–1998
2a) Period 1982 - 1998
Vakuutusyrityksistä vuonna 1982 annetun lain ( Insurance Companies Act ), johon oli sisällytetty 1HVD:n täytäntöönpanon vaatimia säännöksiä, voimassaoloaikana kauppa- ja teollisuusministeriö (DTI) oli vastuussa vakuutusyritysten (Equitable Life mukaan lukien) toiminnan vakauden valvonnasta samoin kuin alaa koskevasta politiikasta ja lainsäädännöstä.
Under the Insurance Companies Act 1982 , which had incorporated provisions required by the implementation of the 1LD, the Department of Trade and Industry (DTI) was responsible for prudential supervision of insurance companies (including Equitable Life) as well as for policy and legislation in this sector.
DTI:n vakuutusosastoksi (Insurance Directorat e ) kutsuttu yksikkö oli 4. tammikuuta 1998 saakka välittömästi vastuussa vakuutuksen toiminnan vakauden sääntelystä (eli yritysten maksukyvyn varmistamisesta) keskushallinnon aktuaarien (GAD) avustamana.
Until 4 January 1998, the DTI department known as the "Insurance Directorate" had immediate responsibility for prudential insurance regulation (i.e. ensuring firms were solvent), with the assistance of the Government Actuary's Department (GAD).
"GAD alkoi antaa vakuutusmatemaattista neuvontaa toiminnan vakauden osalta toimivaltaiselle viranomaiselle 1960-luvulla.
"GAD began to provide actuarial advice on insurance matters to the prudentially competent authority in the 1960s.
Kaikki lakisääteiset valtuudet pysyivät toiminnan vakauden osalta toimivaltaisen viranomaisen käsissä, eikä GAD:llä ollut valtuuksia antaa millekään yritykselle tai sen johtavalle aktuaarille mitään toimintaohjeita vaan ainoastaan neuvoa toiminnan vakauden osalta toimivaltaista viranomaista avustaakseen sitä sen valvontavelvollisuuksien täyttämisessä.
All powers under the statute were retained by the prudential competent authority, with GAD having no authority to instruct a company or its Appointed Actuary to take any actions, but only to provide advice to the prudential competent authority to assist it in the fulfilment of its supervisory responsibilities.
Käytännössä kauden loppuvuosina GAD oli suoraan yhteydessä yrityksiin teknisten kysymysten osalta."
In practice in later years of the period GAD corresponded with companies directly on technical matters."
GAD raportoi valtiovarainministerille, ja alasta vastaava ministeri oli valtiovarainministeriön rahoitusasiaministeri (Financial Secretary to the Treasury).
Institutionally, the GAD reported to the Chancellor of the Exchequer and its Department Minister is the Financial Secretary to the Treasury.
Käytännössä " oli GAD:n velvollisuus valvoa jokaisen henkivakuutusyhtiön taloudellista asemaa, mukaan lukien vuosittaisten vakavaraisuusraporttien, neljännesvuosittaisten vakavaraisuusraporttien… ja muiden tietojen tarkastelu, keskustella yrityksen ja erityisesti johtavan aktuaarin kanssa, selvittää mahdolliset epävarmuustekijät ja mahdollisuuksien mukaan ratkaista erimielisyydet.
In practice, " it was the responsibility of GAD to monitor the financial position of each life insurance company, including examination of annual regulatory returns, quarterly regulatory returns ... and other information, to discuss matters with the company, and in particular with the Appointed Actuary, to clear up any uncertainties and, if possible, to resolve any disagreements.
GAD:n suorittaman vakuutusyrityksen valvonnan tärkein tuotos oli yksityiskohtainen tarkastusraportti ( Detailed Scrutiny Report ) toiminnan vakauden valvonnasta vastaavalle viranomaiselle.
The main output of GAD's monitoring of an insurance company was a " Detailed Scrutiny Report " for the prudential supervision authority.
Tarkasteltana olevan kauden alussa " ei ollut epäilystäkään siitä, että GAD oli hallitseva osapuoli henkivakuutusyhtiöiden valvonnassa.
At the start of the period under review, " there was no doubt that GAD was the dominant partner in the supervision of life insurance companies.
GAD:llä oli enemmän varoja ja teknistä asiantuntemusta kuin DTI:n vakuutusosaston virkamiehillä.
GAD had more resources and technical expertise than the officials in the insurance division of the DTI.