natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vastuusta vakuutuksenottajien valitusten käsittelyssä komissio toteaa seuraavaa: "Ottaen huomioon sen tärkeän roolin, joka sitoumusjäsenvaltiolle on annettu vakuutuksenottajille annettavien tietojen hallinnassa, ja ottaen huomioon isäntäjäsenvaltiolle myönnetyn oikeuden vaatia sen yleistä etua koskevien liiketoiminnan harjoittamista koskevien sääntöjen soveltamista, komissio katsoo, että sitoumusjäsenvaltio on velvollinen ottamaan tietyn vastuun kantelujen vastaanotosta ja käsittelystä sekä kantelijoiden neuvonnasta.
As regards responsibility for dealing with complaints by policyholders, the Commission states the following: " Given the important role given to the Member State of the commitment in the management of policyholder information, including information on the arrangements for handling complaints, and given the right accorded to the host State to require the application of its conduct of business rules justified by the general good, the Commission considers that the Member State of the commitment is obliged to assume a certain responsibility for the reception and processing of complaints and the guidance of complainants.
Jos kantelu koskee asiaa (talouden valvontaa), joka on selvästi kotijäsenvaltion vastuulla, se voidaan helposti välittää vastaavalle viranomaiselle" (WE 41
If the complaint relates to a matter (financial supervision) which is clearly the responsibility of the home State authority, it can easily be passed on to that authority " (WE 41
Todisteessa WE-CONF 18
In WE-CONF 18
Sivu 8. katsotaan, että sitoumusjäsenvaltiolla "oli aina tärkeä tehtävä kansalaistensa neuvonnassa, ei vähiten kieliongelman vuoksi" ja koska "kuluttajat neuvoja saadakseen turvautuvat luonnollisesti paikallisiin viranomaisiin".
Page 8. the view is taken that the country of commitment " always had a role to play in advising its citizens, not least given the problem of language " and because " consumers naturally look to their local authority to advise them ".
Tämän velvollisuuksien jakaantumisen huomioon ottaen komissio korostaa hyvän tiedonvaihdon tärkeyttä ja tehokasta yhteistyötä isäntä- ja kotijäsenvaltion valvontaviranomaisten kesken.
Given this split of responsibilities, the Commission emphasises the importance of good exchange of information and effective cooperation between the supervisory authorities of host and home Member State, respectively.
Tätä kuvastaa EU:n jäsenvaltioiden viranomaisten vuonna 1997 hyväksymä Sienan pöytäkirja (WE 55).
This is reflected by the adoption of the 'Siena Protocol' (WE 55) in 1997 by supervisory authorities of EU Member States.
Pöytäkirjassa vahvistetaan säännöt, jotka ohjaavat tiedonvaihtoa ja valvontaviranomaisten yhteistyötä vakuutusdirektiivien soveltamisessa.
The protocol determines rules of behaviour with regard to exchange of information and cooperation between supervisory authorities in the application of Insurance Directives.
Rahoituspalvelupolitiikkaa 2005–2010 koskevassa valkoisessa kirjassaan
The Commission acknowledges, however, in its White Paper on Financial Services Policy 2005-2010
KOM-numeroa ei ole käytettävissä. komissio kuitenkin myöntää tarpeen määritellä koti- ja isäntäjäsenvaltioiden valvojien roolit entistä selvemmin.
no COM number available. the need define the roles and responsibilities of home/host supervisors in greater clarity.
Irlannin rahoituspalvelujen sääntelyviranomaiset
Irish financial regulators
O'Dea kuitenkin WE 65:ssa ja WE 80:ssa väittää, että IFSRA on "vastuussa vain 1. toukokuuta 2003 lähtien toteuttamistaan toimista" .
Ms O'DEA, however, claims in WE 65 and WE 80 that IFSRA is " responsible only for actions taken by it since 1 May 2003 ".
Dublinissa 6. lokakuuta valiokunnan valtuuskunnan kanssa pidetyn kokouksen aikana O'Dea mainitsi erityisesti, että IFSRA on vastuussa ainoastaan "jatkuvasta toiminnasta", kuten esimerkiksi ennen vuotta 2003 myönnetyistä luvista.
During the meeting with the committee delegation in Dublin on 6 October Ms O'Dea specified that IFSRA would only be responsible for 'continuing actions' such as for instance authorisations granted prior to 2003.
Koska kaikki rahoituspalvelujen sääntelyviranomaisen ELASiin liittyvät toimet on "saatettu päätökseen", koska ELAS lakkautti Irlannin sivukonttorin ennen IFSRA:n perustamista, IFSRA:aa ei voitaisi pitää niiden osalta vastuuvelvollisena.
Since all actions of the Financial Regulator in relation to ELAS have been 'completed' because ELAS closed the Irish branch prior to the establishment of IFSRA, the latter could not be held responsible or accountable for them. "
"Meillä on kuitenkin hallussamme Equitable Life -yhtiötä koskeva asiakirja-aineisto ajalta ennen vuotta 2003" (WE 65).
However we are in possession of the records relating to Equitable Life in the period prior to 2003 " (WE 65).
Valiokunta kysyi seuraavaksi IFSRA:lta kirjallisesti, mikä viranomainen, ellei IFSRA, on vastuuvelvollinen Irlannin sääntelijän niiden ELASiin liittyvien toimien suhteen, jotka oli "saatettu päätökseen" ennen IFSRA:n perustamista.
The committee subsequently asked IFSRA in writing, which is the authority, if not IFSRA, that is responsible and accountable for those actions of the Irish regulator in relation to ELAS which were 'completed' before the establishment of IFSRA.
IFSRA ei vastannut.
IFSRA failed to reply.
Ks. tutkintavaliokunnan ja IFSRA:n välinen kirjeenvaihto (WE 80).
See correspondence between the Committee of Inquiry and IFSRA in WE 80.
Näin ollen vaikuttaa siltä, että mikään Irlannin viranomainen ei ota vastuuta Irlannin sääntelijän toteuttamista ELASiin liittyvistä toimista ennen vuotta 2003.
Thus it appears that no Irish authority assumes responsibility for actions undertaken by the Irish regulator in relation to ELAS before 2003.
Equitable Life -yhtiön Irlannin sääntelyn osalta O'Dea korosti sekä H4:ssä että WE 61:ssä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten vastuuta Irlannin sivukonttorin 3HVD:n mukaisesta talouden ja vakavaraisuuden valvonnasta.
With regard to the regulation of Equitable Life in Ireland, Ms O'DEA emphasised both in H4 and in WE 61 the UK authorities' responsibility for financial and prudential supervision of the Irish branch according to the 3LD.
Liiketoiminnan harjoittamisen sääntelystä hän totesi seuraavaa: "Meille toimitettujen asiakirjojen tutkimuksen perusteella näyttää nyt siltä, että ainoat säännöt, jotka oli määrätty, olivat direktiivissä säädetyt 'yleistä etua' koskevat säännöt.
In terms of conduct of business regulation she stated the following: " At the time, from an examination of the files that were passed to us, it appears that the only rules that were imposed were the ‘general good’ rules set out in the directive.
Jäsenvaltioilla oli vapaus soveltaa lisäksi muita liiketoiminnan harjoittamista koskevia sääntöjä, kuten esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta teki.
Member States were free to apply additional conduct of business rules as, for example, the UK did.
Irlanti ei siihen aikaan soveltanut lisäksi muita liiketoiminnan harjoittamista koskevia sääntöjä, mutta luulen, että siellä käytettiin sanaa 'velvollinen' ('obliged').
Ireland did not apply additional conduct of business rules at that time, but I think the word ‘obliged’ was used there.
Irlannilla tai millään muulla EU:n jäsenvaltiolla ei ollut velvollisuutta tehdä niin, ja luulen, että Yhdistynyt kuningaskunta oli ollut siihen aikaan luultavasti erityisen poikkeuksellinen" (H4).
There was no obligation on Ireland, or on any other EU Member State, to do that and I think the UK probably would have been particularly unusual at the time " (H4).
Valiokunta yritti saada IFSRA:lta lisätietoja siitä, sovellettiinko Irlannissa tuohon aikaan ylipäätään mitään liiketoiminnan harjoittamisen sääntöjä, esimerkiksi vilpillistä myyntiä koskevia sääntöjä, ja sai seuraavan vastauksen (WE 80): "Vuonna 1994 annetussa säädöksessä 360 (Statutory Instrument 360) … edellytetään, että vakuutusyrityksiltä vaaditaan määrätyn lainsäädännön noudattamista, mukaan lukien vuonna 1978 annettu kuluttajille annettavia tietoja koskeva laki (Consumer Information Act), vuonna 1980 annettu tavaroiden myyntiä ja palvelujen toimittamista koskeva laki (Sale of Goods and Supply of Services Act) ja valtion hyväksymä kuluttajaluottolainsäädäntö.
The committee sought to obtain further information from IFSRA as to whether at all any Irish conduct of business rules at all were applicable at the time, for instance in relation to mis-selling, and received the following response (WE 80): " Statutory Instrument 360 of 1994 ... provide[s] that insurers are required to comply with specified legislation, including the Consumer Information Act of 1978, the Sale of Goods and Supply of Services Act 1980 and consumer credit legislation adopted by the State.
Equitable Life -yhtiöön liittyneiden merkittävimpien tapahtumien jälkeen, toisin sanoen 1. helmikuuta 2001, Irlannissa säädettiin erityisesti henkivakuutusta koskevat liiketoiminnan harjoittamisen säännöt, mikä toteutettiin vuonna 2001 annetuilla henkivakuutuksia koskevan tiedon antamista koskevilla asetuksilla.
After the main events at Equitable, namely on 1 February 2001, conduct of business rules specific to the life insurance were imposed in Ireland through the Life Insurance Provision of Information Regulations 2001.
Ison-Britannian sääntelijälle 29. heinäkuuta 2002 lähetettyjen ilmoitusasiakirjojen mukaan (toisin sanoen ELASin Irlannin sivukonttorin 8. heinäkuuta tapahtuneen lakkauttamisen jälkeen) niissä edellytetään "tietojen luovuttamista henkivakuutusten yksittäisille ostajille myyntilanteessa" (WE-CONF 9).
According to the notification papers sent to the British regulator on 29 July 2002 (i.e. after the closure of ELAS Irish branch on 8 July 2002), they provide for " disclosure of information at point of sale to individual purchasers of life assurance " (WE-CONF 9).
O'Dea ilmoitti valiokunnalle, että irlantilaisten kuluttajien tilanne on parantunut lisää hiljattain käyttöönotetun kuluttajasuojalain kautta (joka korvasi vuonna 2003 aikaansaadut tilapäiset vakuutusyrityksiä koskevat menettelysäännöt), jossa säädetään muun muassa kuluttajille annettavien tietojen määrää ja tyyppiä koskevista yksityiskohtaisista vaatimuksista (ks. H4 ja WE 61).
Ms O'DEA informed the committee that the position of Irish consumers has been further improved since through the recent introduction of Consumer Protection Code (replacing an interim Code of Conduct for Insurance Undertakings set up in 2003) that lays down, among other things detailed requirements as to the amount and type of information to be provided to consumers (see H4 and WE 61).
IFSRA lisäsi H4:ssä, että se on "kehittämässä hallinnollisten seuraamusten menettelyä, joka mahdollistaa seuraamusten määräämisen yritykselle, joka on syyllistynyt vakavaan sääntöjen rikkomiseen".
IFSRA added in H4 that it is " developing administrative sanctions procedures which will allow us to impose sanctions on a firm which has committed a serious breach of the code ".
Dublinissa 6. lokakuuta 2006 pidetyn kokouksen aikana tutkintavaliokunnan valtuuskunta myös pyysi ISFRA:lta tietoja siitä, oliko Irlannin rahoituspalvelujen sääntelijä ollut yhteydessä Yhdistyneen kuningaskunnan vastaaviin viranomaisiin Equitable Life -yhtiön tilanteesta sekä mahdollista seurauksista irlantilaisille vakuutuksenottajille kriittisenä aikana vuosien 1998 ja 2000 välillä, ja pyysi kopiot asiaa koskevasta Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelijöiden kesken käydystä kirjeenvaihdosta.
During the meeting on 6 October 2006 in Dublin, the committee delegation also sought information from ISFRA as to the whether the Irish Financial Regulator had been in contact with their UK counterparts concerning Equitable Life's situation and possible implications for Irish policyholders during the critical period between 1998 and 2000 and requested copies of relevant correspondence between Irish and UK regulators.
O'Dea sanoi, että "voi olettaa, että tällaista kirjeenvaihtoa on ollut", mutta väitti, että IFSRA:lla ei ole lupa luovuttaa sitä, koska se sisältää tietoja, joita on EU:n henkivakuutusdirektiivin nojalla pidettävä luottamuksellisina.
Ms O'Dea said that one " may assume that there has been such correspondence " but claimed that IFSRA would not be allowed to disclose it, because it would contain information that is to be regarded as confidential under the EU Life Directive.
Valiokunta toisti pyyntönsä seuraavassa kirjeessään IFSRA:lle.
The committee maintained its request in a subsequent letter to IFSRA.
IFSRA vastasi ilmoittaen, että "toimitamme nyt hallussamme oleviin asiakirjoihin sisältyvien tietojen tarkastelun pyrkien tunnistamaan kaiken soveltuvan kirjeenvaihdon kirjeessänne mainitulta ajalta; Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisilta ja Equitable Life -yhtiöltä on sen jälkeen saatava lupa ennen kuin mitään tietoja voidaan luovuttaa" (ks. WE 80).
IFSRA replied, stating that " we will now conduct a review of the information contained on the files in our possession with a view to identifying any suitable correspondence relating to the period specified in your letter; permission must then be obtained from the UK authorities and Equitable Life prior to any disclosure " (see WE 80).
Tutkintavaliokunnan saamassa kirjallisessa todistajanlausunnossa
Written evidence received by the committee
Ks. esimerkiksi WE 3. väitetään, että eräät irlantilaiset vakuutuksenottajat kääntyivät IFSRA:n puoleen korvauksen saamiseksi.
See for instance WE 3. suggests that some Irish policyholders turned to IFSRA for redress.
Tämän O'Dea vahvistaa WE 80:ssä: "[IFSRA:n edeltäjä] ei saanut tuohon aikaan mitään kanteluja.
This is confirmed by Ms O'DEA in WE 80: " No complaints were received at that time [by IFSRA's predecessor].
Olemme kuitenkin perustamisemme jälkeisenä aikana saaneet lukuisia kanteluja sen jälkeen, kun tuli laajalti tunnetuksi, että käsittelimme asiaa uudestaan."
However, in the period since our establishment, we have received a number of complaints after it became widely known that we were reviewing the matter. "
O'Dea ei täsmentänyt, kuinka paljon vetoomuksia oli saatu ja mitä vääryyksiä ne koskivat.
Ms O'DEA did not specify how many complaints were received and which grievances these concerned.
O'Dean mukaan Irlannin sääntelijällä ei kuitenkaan ole yleisesti valtaa ratkaista rahoitusalan yrityksiin kohdistuvia kuluttajavalituksia eikä myöntää korvausta asiakkaille, koska nämä valtuudet on uskottu Irlannin rahoituspalveluasiamiehelle (ks. jäljempänä).
However, according to Ms O'DEA, the Irish regulator generally does not have the power to adjudicate on consumer complaints against a financial firm nor to award compensation to customers, since these powers have been vested in the Irish Financial Services Ombudsman (see below).
Irlannin sääntelijä ilmoitti, että se on siitä huolimatta yrittänyt auttaa irlantilaisia vakuutuksenottajia.
The Irish regulator indicated that it has nevertheless sought to assist Irish policyholders.
Ensiksikin O'Dea ilmoitti, että IFSRA kehotti kantelijoita kääntymään yksityisen Irlannin vakuutusasioista vastaavan asiamiehen puoleen.
Firstly, Ms O'DEA indicated that IFSRA referred complainants to the voluntary Insurance Ombudsman of Ireland Scheme.
Lisäksi IFSRA silloisen yritys-, kauppa- ja työministerin pyynnöstä "otti Irlannin vakuutuksenottajien esiin nostamat asiat uudelleentarkasteluun voidakseen määritellä, miten heidän tilannettaan voitaisiin parantaa" (O'Dea, H4).
Furthermore, at the request of the then Irish Minister for Enterprise Trade and Employment, IFSRA " undertook a review of matters raised by Irish policyholders in order to identify how their position could be improved " (Ms O'DEA, H4).
Uudelleentarkastelun yhteydessä ei esitetty mitään keinoja, joilla irlantilaisten vakuutuksenottajien tilannetta olisi voitu parantaa.
The review did not identify any means of improving the situation of Irish policyholders.
Treacy (H4) totesi, että "olemme pitäneet tärkeänä pyrkiä hankkimaan niin paljon tietoja kuin mahdollista: olemme esittäneet kannanottoja vakuutuksenottajien puolesta ja hankkineet tietoja erilaisista korvausjärjestelmistä, itse yhtiöstä ja Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelijästä, ja olemme välittäneet nämä tiedot eteenpäin, aina kun mahdollista sekä yksilöllisesti että laittamalla ne verkkosivullemme" (Treacy, H4).
Mr TREACY (H4) stated that " we have tried essentially to provide as much information as we could: we made representations on policyholders' behalf and sought information from the various compensation schemes, the Society itself and the UK regulator and we passed on that information, where it was possible, to the policyholders both individually and by placing it on our website " (Mr TREACY, H4).
Lopuksi hän sanoi, että "roolimme ... on ... rajoittunut tietojen hankintaan ja avustamiseen yhteyksien luomisessa".
He concluded that " our role ... has ... been limited to the provision of information and assistance in making contacts ".
O'Dean mukaan (H4) tässä suhteessa yhteistoiminta Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten puolelta oli hyvä.
In this respect, the cooperation received from the UK authorities was good, according to Ms O'DEA (H4).
Yhteenvetona O'Dea (H4) korosti, että ISFRA "on tehnyt kaiken mahdollisen … valtuuksiensa rajoissa auttaakseen … Irlannin vahinkoa kärsineitä kuluttajia" .
Summarising, Ms O'DEA (H4) stressed that ISFRA " has made every effort ..., within the limits of [its] powers, to assist ... consumers affected in Ireland ".
Monet irlantilaiset vakuutuksenottajat kuitenkin pitivät rahoituspalveluista vastaavien kansallisten sääntelyviranomaistensa tarjoaman avun tasoa heikkona (ks. erityisesti kyselylomakkeiden vastaukset ja niiden liitteet, WE-FILE 33, sekä Troy, WE-FILE 4; Duggan WE-FILE 14; Knowd, H2).
Many Irish policyholders, however, regarded the level of assistance provided by their national financial regulator as unsatisfactory (see in particular the completed questionnaires with annexes in WE-FILE 33 as well as Mr TROY, WE-FILE 4; Mr DUGGAN WE-FILE 14; Ms KNOWD, H2).
Saksan rahoituspalvelujen sääntelyviranomaiset
German financial regulators
Saksassa "Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht" (BaFin) otti toukokuussa 2002 vastuun "Bundesaufsichtsamt für das Versicherungswesen" -virastolta.
In Germany, the 'Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht' (BaFin) took over responsibility from the 'Bundesaufsichtsamt für das Versicherungswesen' (BAV) in May 2002.
Irlannin sääntelijöiden tavoin BaFin:n edustaja Steffen korosti H6:ssa, että talouden valvonta, mukaan lukien sivukonttorin harjoittaman liiketoiminnan valvonta, kuuluu yksinomaan kotijäsenvaltion toimivaltaan.
Like the Irish regulators, Mr STEFFEN from BaFin stressed in H6 that financial supervision, including that of business carried on through branches, is the sole responsibility of the home Member State.
Equitablen liiketoiminnan harjoittamisen sääntelyn osalta Saksassa BaFin:n edustaja Steffen (H6) sanoi vuonna 1992, jolloin Equitable Life -yhtiö sai toimiluvan, että BaFin:n edeltäjä BAV lähetti ELASille asiakirjoja, joihin "sisältyi määräyksiä ja sääntöjä, joita Saksassa on noudatettava".
With regard to the regulation of Equitable's conduct of business in Germany, Mr STEFFEN from BaFin (H6) said that in 1992, when the Equitable Life branch was licensed, BaFin's predecessor BAV sent out documents to ELAS, which " included stipulations and rules, which have to be observed in Germany ". "
Ne koskevat erityisesti sellaisia kysymyksiä, joilla voi olla vaikutuksia kuluttajiin."
They deal in particular with such questions as may have an effect on consumers. "
Esimerkkeinä hän esitti "mallilaskelmia, jotka osoittivat, miten ylijäämät on laskettava" ja "mitkä ilmoituskampanjat olivat sallittuja Saksassa".
As examples, he stated " model calculations showing how surpluses must be calculated" and " what advertising campaigns were allowed in Germany ".
Lisäksi Weyer ilmaisi WE 85
Furthermore, Mr WEYER in WE 85
Sivu 21. :ssä, että BaFin:n edeltäjä BAV ilmoitti vuosina 1996 ja 2000 kolmannen henkivakuutusdirektiivin nojalla Saksan markkinoilla toimiville yhteisön vakuutusyrityksille (mukaan luettuna Equitable Life) luettelon säännöksistä, joita näiden yritysten oli noudatettava.
Page 21. indicates that BaFin's predecessor BAV in 1996 and 2000 communicated to EC insurance undertakings active on the German market under the Third Life Directive (including Equitable Life) a list of regulations that had to be complied with by these undertakings. "
"Ne ... [asettivat] vuosina 1996 ja 2000 vaatimukset Saksan liiketoiminnan harjoittamista koskeville säännöille, joita ELASin Saksan sivukonttorin oli määrä noudattaa" (WE 85
They ... [issued] requirements for German rules on conduct of business to be followed by ELAS German branch business in 1996 and 2000 " (WE 85
Valiokunta ei ole saanut yksityiskohtaisia tietoja tietojen julkistamiseen sovellettavista vaatimuksista.
The committee has not received detailed information as to the applicable requirements in terms of information disclosure.
Steffen mainitsi ilmoittelun yhteydessä tapahtuneen BaFin:n väliintulon, joka oli reaktio erääseen ELASin ilmoitukseen, joka julkaistiin Saksan sanomalehdissä vuonna 2000 ja jossa luvattiin mahdollisille vakuutuksenottajille 13 prosentin tuotto: "Me ... keskustelimme asiasta yhtiön kanssa kyseenalaistaen ilmoituksen ja kritisoiden sitä, ja yhtiö vakuutti meille, että se peruisi ilmoituskampanjan välittömästi.
In connection with advertising, Mr STEFFEN referred to an intervention by BaFin in response to an advertisement by ELAS, which appeared in German newspapers in 2000, promising 13% return to prospective policyholders: " We ... discussed the matter with the Society, challenging and criticising the advert, and the Society gave us an assurance that it would immediately withdraw the advertising campaign.
Kun Steffeniltä kysyttiin, ilmoittiko Saksan sääntelijä FSA:lle tapauksesta, Steffen vastasi: "Minulla henkilökohtaisesti ei ole mitään tietoa, jonka mukaan silloinen viranomainen olisi ilmoittanut FSA:lle tämän ilmoituskampanjan kieltämisestä. ...
When asked whether the German regulator informed the FSA of the incident, Mr STEFFEN replied hat " I do not personally have any knowledge that the then authority informed the FSA of the banning of this advertising campaign. ...
Keskusteluissa kollegoideni kanssa ei ollut mahdollista saada täydellistä selvyyttä tästä kysymyksestä".
It was not possible to get complete clarification of this question in the talks with my colleagues ".
BaFin hankki kopiot kiistanalaista mainontaa koskeneista kirjeistä, jotka BAV oli lähettänyt ELASin Saksan sivukonttorille (ks. WE-CONF 17).
BaFin provided copies of letters, which BAV had sent to ELAS' German branch concerning the controversial advertisement (see WE-CONF 17).
Ensimmäisessä kirjeessään, joka oli päivätty 12. huhtikuuta 2000, BAV pyytää yleisiä perusteluja 13 prosentin tuottoa koskevalle lupaukselle.
In its first letter dated 12 April 2000, BAV asks for general explanations with regard to the promise of a 13% return.
BAV lähetti 29. toukokuuta 2000 toisen kirjeen, jossa se totesi, että ELASin antamat perustelut eivät olleet tyydyttävät ja pyysi todistamaan, että 13 prosentin tuotto voitiin todella taata.
On 29 May 2000 BAV sent another letter, stating that the explanations given by ELAS had not been satisfactory and asking for proof that the 13% return was in fact guaranteed.
Asia oli yhä avoinna 31. heinäkuuta 2000, ajankohtana, jolloin parlamentin ylähuone oli jo antanut tuomionsa Hymanin asiassa, ja BAV lähetti toisen kirjeen, jossa se pyysi ELASilta selvitystä siitä, mitkä luvatun tuoton elementit olivat taatut.
On 31 July 2000, at a time when the House of Lords had already handed down its judgement in the Hyman case, the issue was still pending and BAV sent another letter asking ELAS for clarification as to which elements of the promised return were guaranteed.
BAV:n viimeinen, 10. lokakuuta 2000 päivätty kirje on vastaus ELASin 21. syyskuuta 2000 päivättyyn kirjeeseen, jossa ELAS ilmoitti, että se oli vetänyt pois ilmoituksen, joka sisälsi maininnan 13 prosentin tuotosta.
The last letter by BAV dated 10 October 2000 responds to a letter by ELAS of 21 September 2000, in which the latter announced that it had withdrawn the advertisement containing the reference to 13%.