natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komissio on ilmoittanut, että tarkistamisen yhteydessä on otettava huomioon neljä tekijää: työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden korkean suojatason takaaminen, sääntelyn joustavuuden lisääminen, työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen helpottaminen ja yrityksiin kohdistettavien tarpeettomien rasitteiden välttäminen.
The Commission has indicated that the revision must take four criteria into account, namely: protecting workers’ health and safety to a high degree, bringing flexibility to the regulations, making working and family life more compatible, and avoiding needless constraints for companies.
Tämä on hyväksyttävää sillä edellytyksellä, että päätavoite ja ainoa mahdollinen oikeusperusta on työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden takaaminen.
This approach can be accepted on the understanding that its main aim, and the only possible legal basis for it, has to be to guarantee the health and safety of workers.
Asiassa on saavutettava kompromissi jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten vaatimusten sekä parlamentissa vallitsevien erilaisten poliittisten näkemysten välillä.
It will be necessary to reach a compromise between the demands of the Member States, the social partners, and the political views within Parliament.
Tämä ei ole mahdollista, jos turvallisuuden ja joustavuuden välillä ei tehdä kompromissia.
This will not be possible unless a balance is struck between safety and flexibility.
Kompromissi on mahdollinen, jos noudatetaan komission esittämää lähtökohtaa, joka pohjautuu Kokin mietintöön, jonka mukaan joustavuuden lisääminen ei ole ristiriidassa työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden korkean suojatason välillä sillä edellytyksellä, että on olemassa vähimmäisnormit ja suojakeinot sekä sopivat valvontakeinot .
This compromise will be possible, proceeding from the premiss indicated by the Commission, taking its cue in this instance from the Kok report, ‘that a greater flexibility is not contradictory with a high level of protection of workers’ health and safety, provided that there are minimum regulations and safeguarding as well as suitable controls’ .
Suurin direktiivin tarkistamiseen liittyvä ongelma on yllättäen periaate yhteisön vähimmäisvaatimuksista yleensä ja viikoittaisesta enimmäistyöajasta erityisesti, ja tämä koskee erityisesti opt-out-vaihtoehdosta käytävää keskustelua .
This principle of European minimum regulations in general, and regulations governing the maximum working week in particular, is, paradoxically, the main difficulty involved in reviewing the directive, strongly focused as it is on the opt-out debate .
Nyt emme ole lisäämässä sääntelyn joustavuutta vaan lopettamassa sääntelyn kokonaan.
In this scenario we would not be making the regulations more flexible, but doing away with them completely, which is unacceptable.
Tällaiset teoreettiset ja oikeudelliset vaikeudet kävivät selväksi jo direktiivin lähtökohdista.
The theoretical and legal difficulties of this type were already made clear in the original elements of the directive.
Sen oikeusperustan muodostaa perustamissopimuksen 118 a artikla (nykyinen 137 artikla), jossa annetaan mahdollisuus eurooppalaisiin vähimmäissääntöihin, jotka annetaan suojelemaan työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta tavoitteenaan vallitsevan tilanteen edistyksellinen yhdenmukaistaminen.
Its legal basis is Article 118a of the Treaty (the present Article 137), which enables European minimum provisions to be laid down to protect workers’ health and safety with the aim of ‘harmonising in a progressive sense the existing conditions’.
Alkuperäistä direktiiviä arvostelivat jo tuolloin ne, jotka kiistivät sen mukaisen sääntelyn (erityisesti enimmäistyöaika) sekä terveyden ja turvallisuuden välisen suhteen.
The original directive was already called into question by those who denied the relationship between regulation under it (especially of the maximum working week) and the level of health and safety.
Ristiriita ilmeni konkreettisesti tuomioistuimen 12. marraskuuta 1996 asiassa C-84/94, Yhdistynyt kuningaskunta vastaan Euroopan unionin neuvosto, antamassa tuomiossa
The controversy found concrete expression in the judgment handed down on 12 November 1996 in Case C-84/94, United Kingdom v the Council of the European Union
Euroopan sosiaalinen peruskirja ja perusoikeuskirja, jossa korostetaan sosiaalisten oikeuksien etuoikeutettua asemaa Euroopan unionin kansalaisten todellisina perusoikeuksina.
The European Social Charter and the Charter of Fundamental Rights shed light on the privileged place to be accorded to social rights as true fundamental rights enjoyed by citizens of the Union.
Euroopan perustuslain II. 91 artiklassa todetaan:
Article II-91 of the Treaty establishing a Constitution for Europe states that:
Jokaisella työntekijällä on oikeus terveellisiin, turvallisiin ja ihmisarvoisiin työoloihin ja työehtoihin.
Every worker has the right to working conditions which respect his or her health, safety and dignity.
Jokaisella työntekijällä on oikeus enimmäistyöajan rajoitukseen sekä päivittäisiin ja viikoittaisiin lepoaikoihin ja palkalliseen vuosilomaan.
Every worker has the right to limitation of maximum working hours , to daily and weekly rest periods, and to an annual period of paid leave.
Komissio on vaikutusten arvioinnissaan
In its Impact Evaluation
ESA(2004)1154 Évaluation d'impact approfondie, 22. syyskuuta 2004. korostanut lukuisia tutkimuksia, jotka osoittavat, että väsymys lisääntyy työtuntien myötä, ja tullut siihen johtopäätökseen, että yli 50 tunnin työaika voi pitkällä aikavälillä vaikuttaa haitallisesti työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen (s. 21), ja se myös toteaa, että tilanne saattaisi olla parempi ilman opt-out-vaihtoehtoa (s. 24).
ESA(2004)1154 Évaluation d'impact approfondie, 22 September 2004. , the Commission has highlighted numerous research studies which demonstrate that fatigue increases with the number of hours worked, the inference being that ‘working time above 50 hours can, in the long term, have detrimental effects on workers’ health and the safety’ (page 21), and it also concludes that ‘it can be presumed that the situation would be better without the opt-out’ (page 24).
Samassa tutkimuksessa komissio toteaa (s. 25), että pitkät työajat vaikeuttavat naisten pääsyä tietyille miesvaltaisille aloille ja heikentävät miesten entisestään heikkoa sitoutumista rooliinsa vanhempina.
In the same study, the Commission concludes (page 25) that long working hours make it difficult for women to enter certain male-dominated occupations and undermine men’s already weak commitment to their parental role.
Väärinkäytösten välttäminen ei riitä, koska meidän on ratkaistava ongelmia, jotka liittyvät paitsi työntekijöiden vapauteen niin myös heidän terveyteensä ja turvallisuuteensa.
It is not enough to avoid abuses, given that we face problems affecting not only workers’ freedom, but also their health and safety.
Toisaalta toimisimme oman etumme vastaisesti, jos loisimme vielä enemmän komplikaatioita byrokratian ja yrityksille asetettavien vaatimusten muodossa.
On the other hand, it would be highly counter-productive to create even more complications in terms of red tape and the demands on companies.
Näin ollen opt-out-mahdollisuudesta olisi luovuttava kohtuullisen siirtymäajan kuluessa niissä jäsenvaltioissa, joissa se on otettu käyttöön.
That being the case, it is necessary to end the opt-out in Member States where it has been introduced, within a reasonable transitional period.
Vertailujaksojen osalta direktiivin mukainen perussääntö on 4 kuukautta (16 artiklan b kohta), josta voidaan poiketa (17 ja 19 artikla) siten, että jakso voidaan pidentää 6 tai jopa 12 kuukauden pituiseksi työehtosopimuksella.
Regarding the reference periods , the standard rule under the directive is 4 months (Article 16(b)), to which exceptions can be made (Articles 17 and 19) whereby a period may be extended to 6 or even 12 months by collective agreement.
Kuten jo on todettu, komissio ehdottaa, että perussäännöksi otetaan 12 kuukautta, jolloin työaika vuotuistetaan ilman muuta rajoitusta kuin että työmarkkinaosapuolia kuullaan.
As has already been stated, the Commission is now proposing that 12 months should explicitly be made the standard rule, thus annualising maximum working time, the only proviso being that the social partners be consulted.
Vertailujakson pidentäminen voi vaikuttaa työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojeluun, koska se mahdollistaa pitemmät työviikot ja joissakin tapauksissa pitemmät työpäivät vuoden kuluessa.
Extending the reference period can have an impact on the protection of workers’ health and safety, in so far as it will permit a longer working week and some longer working days over the year.
On kuitenkin myös totta, että vuotuistaminen ei muuta kokonaistilannetta työtuntien ja lepotuntien kokonaismäärän osalta, vaan se ainoastaan jakaa ne eri tavalla.
But it is no less true that annualisation does not change the pattern as regards the total number of working hours and the total number of rest hours, its effect being merely to spread them differently.
Tästä syystä esittelijä katsoo, että vuotuistaminen voisi olla hyväksyttävää sellaisin edellytyksin, jotka takaavat perustellun ja kohtuullisen täytäntöönpanon, ja kun huolehditaan terveyden ja turvallisuuden suojelun valvonnasta ja takaamisesta.
For this reason, the rapporteur considers that annualisation might be acceptable under conditions guaranteeing reasoned and reasonable implementation, with checks and a guarantee of protection of health and safety .
Komission pyrkimyksiä muuttaa työajan määritelmiä ja kumota tuomioistuimen tuomiot päivystysajanjaksoista, joiden aikana ei työskennellä, on tarkasteltava erityisen huolellisesti .
The Commission’s aim of changing the definitions of working time and overturning the rulings of the Court of Justice on the inactive part of on-call time must be analysed more carefully .
Yhtäältä on todistettu, että päivystysjaksot, joiden aikana ei työskennellä, aiheuttavat taloudellisia ongelmia ja vakavia vaikeuksia terveyskeskusten ja vastaavien työpaikkojen joustavalle toiminnalle maissa tai paikoissa, joissa pätevästä henkilöstöstä on pulaa.
On the one hand, it is a proven fact that considering the inactive part of on-call periods as working time poses financial problems and serious difficulties for the smooth running of health centres and other workplaces of a similar nature in countries or places where there is a shortage of appropriate personnel.
Esittelijä katsoo, että henkilöstöpulan aiheuttamat ongelmat on otettava vakavasti ja että yhteisön lainsäädäntö ei voi olla ottamatta niitä huomioon, koska joissakin tapauksissa ne voivat haitata kansalaisten kannalta keskeisten palvelujen normaalia toimintaa.
The difficulties posed by the dearth of professionals are the most serious issue and European legislation must take them into account, given that, in very specific cases, they might interfere with the normal operation of crucial services for citizens.
Komission tavoittelema ratkaisu ei kuitenkaan ole paras vaihtoehto.
However, the solution being sought by the Commission is not the best one .
Emme voi kevyin perustein muuttaa yhteisön säännöstöä ja säätää yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytännön vastaisia lakeja, kun se on toistuvasti ja ylivertaisen selkeästi osoittanut, että päivystysaika on työaikaa.
We cannot lightly alter the acquis comunautaire and legislate against the case law of the Court of Justice, which has been repeatedly and supremely well argued and established that on-call duty is working time.
Kaikkien näiden syiden vuoksi on kehitettävä hienovaraisempi ratkaisu, joka aiheuttaa vähemmän sosiaalisia kustannuksia.
For all these reasons, it is necessary to look for a less traumatic solution entailing fewer social costs.
Tällaisessa ratkaisussa voitaisiin säilyttää nykyiset määritelmät ja noudattaa yhteisöjen tuomioistuimen tuomioita kaikkien suorien ja epäsuorien vaikutusten osalta mutta antaa mahdollisuus tilapäisten konfliktien ratkaisemiseen niissä jäsenvaltioissa tai instituutioissa, joissa julkinen palvelu on uhattuna henkilöstöpulan vuoksi.
Such a solution may involve keeping the current definitions and respecting the rulings of the European Court of Justice as regards all their direct and indirect effects, whilst opening the door to a solution for short-term conflicts in those Member States or institutions where public service management is threatened on account of staff shortages.
Tällaisissa tapauksissa olisi lisätakuiden puitteissa sallittava, että päivystysajat, joina ei työskennellä, lasketaan eri tavalla viikoittaista enimmäistyöaikaa laskettaessa , kun etusijalle asetetaan mahdollisuuksien mukaan perinteinen menetelmä ja edellä esitetty toimenpide rajataan tilanteisiin ja henkilöihin, joiden tapauksessa se on välttämätöntä.
Accordingly, in such cases, and subject to additional guarantees, it should be permitted to allow for the inactive part of on-call time in a different way when calculating the maximum working week , giving preference to the conventional method where possible and confining the above measure to situations and persons requiring it.
Lopuksi perhe- ja työelämän yhteensovittamisen tavoite on katettava laajemmin kuin komission nykyisessä ehdotuksessa.
Finally, the aim of reconciling family and working life must be covered more comprehensively than in the present Commission proposal.
Esittelijä katsoo, että tällaisen kompromissin on tultava esiin säädöstekstissä .
This compromise must be reflected in the enacting terms.
LAUSUNTO teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnalta
OPINION of the Committee on Industry, Research and Energy
EYVL / EUVL ... / Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.
OJ C ... /Not yet published in OJ.
ottavat huomioon Lissabonin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltion päätelmät,
Having regard to the conclusions of the Lisbon Council.
(7) Työajan järjestämisessä on löydettävä uusi tasapaino työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelun sekä lisääntyneen joustavuustarpeen välillä varsinkin päivystysajan osalta ja erityisesti niiden päivystysajanjaksojen osalta, joina ei työskennellä.
(7) It is necessary to strike a new balance between the protection of workers' health and safety and the need to give companies more flexibility in the organisation of working time, in particular with regard to on-call time and, more specifically, to inactive parts of on-call time.
(7) Työajan järjestämisessä on löydettävä uusi tasapaino työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelun sekä yritysten ja yksilöiden lisääntyneen joustavuustarpeen välillä varsinkin päivystysajan osalta ja erityisesti niiden päivystysajanjaksojen osalta, joina ei työskennellä.
(7) It is necessary to strike a new balance between the protection of workers' health and safety and the need to give companies and individuals more flexibility in the organisation of working time, in particular with regard to on-call time and, more specifically, to inactive parts of on-call time.
Tällä direktiivillä ei estetä kansallisten käytänteiden mukaisen kokonaisvaltaisen laskelman soveltamista päivystysajanjaksoon, jona ei työskennellä.
The Directive does not prevent a flat-rate calculation of the inactive part of on-call time in accordance with national customs.
Lisäyksellä täsmennetään, että jäsenvaltiot voivat päättää itse, miten ja missä laajuudessa ne säätävät kansallisessa lainsäädännössään päivystysajasta ja päivystysajanjaksosta, jona ei työskennellä.
This recital seeks to make it clear that it is continuing to be a matter for the Member States to decide how and to what extent they regulate the active and inactive parts of on-call time under national law.
JOHDANTO-OSAN 9 C KAPPALE (uusi)
RECITAL 9 A (new)
(9 c) Käytännössä muissa jäsenvaltioissa, joissa ei sovelleta laajasti 22 artiklan 1 kohdan säännöksiä, käytetään suurpiirteisiä määritelmiä "itsenäisistä työntekijöistä" heidän erottamisekseen nykyisen työaikalainsäädännön eri näkökohdista.
(9a) In practice, certain Member States that do not widely apply the provisions made in Article 22(1), use generous definitions of autonomous workers to exempt them from many aspects of current working time legislation.
Esimerkiksi Alankomaissa itsenäinen työntekijä on henkilö, joka ansaitsee kolme kertaa maan vähimmäispalkan (noin 10–14 prosenttia työvoimasta), tai henkilö, joka ansaitsee kaksi kertaa vähimmäispalkan ja on johtavassa asemassa.
In the Netherlands for example, an autonomous worker is anyone who earns three times the national minimum wage - approximately 10-14% of the workforce - or anyone who earns two times the minimum wage and who works in a management position.
Päivystysaikaa, jona ei työskennellä, ei katsota työajaksi, jollei kansallisessa lainsäädännössä tai kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti työehtosopimuksessa tai työmarkkinaosapuolten välisessä sopimuksessa toisin määrätä.
The inactive part of on-call time shall not be regarded as working time, unless national law or, in accordance with national law and/or practice, a collective agreement or an agreement between the two sides of industry decides otherwise.
Ajanjakso, jonka aikana työntekijä tosiasiallisesti suorittaa toimintaansa tai tehtäviään päivystysaikana, katsotaan aina työajaksi.
The entire period of on-call time, including the inactive part, shall be regarded as working time.
2 a. Lisätään 13 artiklaan 1 a kohta seuraavasti:
2a) The following paragraph shall be added to Article 13:
"Jäsenvaltioiden on toteutettava toimia sen varmistamiseksi, että työnantajat tiedottavat työntekijöille työn jaksotuksessa tapahtuvista uudistuksista tai muutoksista vähintään 4 viikkoa etukäteen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta työehtosopimuksia tai työmarkkinaosapuolten sopimuksia, joissa määrätään toisin."
"Member States shall take measures to ensure that employers shall a n nounce the applicable working time pattern or a change in the wor k ing time pattern to the woker at least 4 weeks ahead, without prejudice to collective agreements or agre e ments between the two sides of industry reg u lating otherwise."
Työntekijöillä on oikeus saada ennakkovaroitus työaikamuutoksista.
Workers are entitled to advance warning of any change to their working patterns.
Tämä kohta käy tarpeettomaksi, kun 6 artiklan soveltamiseksi tarkoitettu vertailujakso pidennetään neljästä kuukaudesta kahteentoista kuukauteen (ks. 16 artiklan b alakohdan 1 alakohtaan esitetty tarkistus).
The extension of the reference period for Article 6 from four to twelve months (see Amendment to Article 16, point b, subparagraph 1 makes this subparagraph redundant.
a) Korvataan 1 kohdassa ilmaisu ”3–6, 8 ja 16 artiklan” ilmaisulla ”3–6 ja 8 artiklan sekä 16 artiklan a ja c alakohdan”.
a) In paragraph (1), the terms "Articles 3 to 6, 8 and 16" shall be replaced by "Articles 3 to 6, 8 and 16, a) and c)".
a) Korvataan 1 kohdassa ilmaisu ”3–6, 8 ja 16 artiklan” ilmaisulla ”3–6 ja 8 artiklan sekä 16 artiklan a ja c alakohdan”.
a) In paragraph (1), the terms "Articles 3 to 6, 8 and 16" shall be replaced by "Articles 3 to 6, 8 and 16, a) and c).
Poistetaan ilmaisu "erityisesti" ja muutetaan a alakohta seuraavasti:
The term "particularly" is deleted and point (a) is replaced by the following:
"a) toimitusjohtajista tai muista vastaavista johtavassa asemassa olevista tai suoraan heidän alaisuudessaan olevista muista henkilöistä, joilla on itsenäinen päätöksentekovalta;"
"(a) Chief Executive Officers or comparable officers, and managing executives with autonomous decision-taking powers directly subordinated to them;".
Nykyinen määritelmä on aivan liian lavea ja avoin väärinkäytöksille.
The current definition is too wide and open to a lot of abuse.
Tarkoitus on suojella itsenäisiä työntekijöitä.
The aim is to protect autonomous workers.
b) Korvataan 2 kohdassa ilmaisu ”edellyttäen, että kyseisille työntekijöille annetaan vastaavanlaiset korvaavat lepoajat” ilmaisulla ”edellyttäen, että kyseisille työntekijöille annetaan vastaavanlaiset korvaavat lepoajat sellaisen kohtuullisen ajan kuluessa, joka on enintään 72 tuntia ”.
b) In paragraph (2), the terms "provided that the workers concerned are afforded equivalent periods of compensatory rest" are replaced by "provided that the workers concerned are afforded equivalent periods of compensatory rest within a reasonable period, which cannot be longer than seventy-two hours ".
b) Korvataan 2 kohdassa ilmaisu ”edellyttäen, että kyseisille työntekijöille annetaan vastaavanlaiset korvaavat lepoajat” ilmaisulla ”edellyttäen, että kyseisille työntekijöille annetaan vastaavanlaiset korvaavat lepoajat heti kyseisten työjaksojen jälkeen, paitsi jos työehtosopimuksessa tai työmarkkinaosapuolten välisessä sopimuksessa määrätään toisin ”.
b) In paragraph (2), the terms "provided that the workers concerned are afforded equivalent periods of compensatory rest" are replaced by "provided that the workers concerned are afforded equivalent periods of compensatory rest at times immediately following the periods of work concerned, save where otherwise provided by collective agreement or agreement between the two sides of industry."
Sanamuoto on liian epämääräinen sen suhteen, miten työntekijät saavat pitää korvaavat lepoajat.
The text is too vague as to how workers are afforded compensatory rest.
On oltava selvää, että poikkeuksia korvaavien lepoaikojen pitämiseen heti kyseisten työjaksojen jälkeen saa sallia vain, jos ne perustuvat työehtosopimuksiin tai työmarkkinaosapuolten välisiin sopimuksiin.
It must be clear that derogations from taking compensatory rest immediately after the period of works concerned should only be allowed through collective agreements or agreements between the two sides of industry.
Korvataan 18 artiklan kolmannessa alakohdassa ilmaisu ”edellyttäen, että kyseisille työntekijöille annetaan vastaavanlaiset korvaavat lepoajat” ilmaisulla ”edellyttäen, että kyseisille työntekijöille annetaan vastaavanlaiset korvaavat lepoajat sellaisen kohtuullisen ajan kuluessa , joka on enintään 72 tuntia ”.
In Article 18, third subparagraph, the expression "on condition that equivalent compensating rest periods are granted to the workers concerned" is replaced by "on condition that equivalent compensating rest periods are granted to the workers concerned within a reasonable period, which cannot exceed seventy-two hours ".
Tarkistuksella otetaan paremmin huomioon tuomioistuimen oikeuskäytäntö ja toisaalta myös yritysmaailman realiteetit, jotka eivät aina mahdollista lepoaikojen pitämistä 72 tunnin kuluessa.
This amendment is intended to take into account to a greater extent the jurisdiction of the ECJ, and also the needs of business which are not served by the requirement that compensatory rest periods must be taken within 72 hours.
”Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelua koskevia yleisiä periaatteita noudattaen jäsenvaltioilla on mahdollisuus sallia objektiivisista tai teknisistä syistä tai työn järjestämistä koskevista syistä työehtosopimukset taikka työmarkkinaosapuolten välillä tehdyt sopimukset, joissa asetetaan viikoittaista enimmäistyöaikaa koskevia vertailujaksoja, jotka eivät missään tapauksessa saa olla yli 12 kuukautta.”
"Member States shall have the option, subject to compliance with the general principles relating to the protection of the safety and health of workers, of allowing, for objective or technical reasons, or reasons concerning the organisation of work, collective agreements or agreements concluded between the two sides of industry to set reference periods, concerning the maximum weekly working time, in no case exceeding twelve months."
Tämä kohta käy tarpeettomaksi, kun 6 artiklan soveltamiseksi tarkoitettu vertailujakso pidennetään neljästä kuukaudesta kahteentoista kuukauteen (ks. 16 artiklan b alakohdan 1 alakohtaan esitetty tarkistus).
The extension of the reference period for Article 6 from four to twelve months (see Amendment to Article 16, point (b), subparagraph 1 of the original Directive, makes this paragaph superfluous.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 2003/88/EY muuttamisesta
Proposal for a directive of the European Parliament and of the Council concerning certain aspects of the organisation of working time
Nils Lundgren 15.12.2005
Nils Lundgren 15.12.2004