natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tästä kysymyksestä lordi Penrose totesi lopuksi, että "GAD on kertonut tutkimuslautakunnalle, että vakiintuneen käytännön mukaan GAD:lle toimitettuja 'luonteeltaan lähinnä teknisiä ja vakuutusmatemaattisia tietoja' ei rutiininomaisesti välitetty DTI:lle ja että kyseiset paperit eivät paljastaneet Equitable Lifen vakavaraisuusasemasta mitään, mikä olisi antanut välitöntä aihetta huolestumiseen.
On this issue Lord Penrose concludes saying that " GAD have told the inquiry that it was established practice for information that was “primarily technical and actuarial in nature and had been provided to GAD” not to be routinely passed to DTI, and that the papers in question revealed nothing of immediate concern as regards the Society's solvency position.
Vuoden 1990 tarkastuskertomus lähetettiin DTI:lle 20. marraskuuta 1991.
The 1990 scrutiny report was sent to DTI on 20 November 1991.
"Roberts (DTI) kommentoi asiaa 4. marraskuuta 1992 seuraavasti: ' Tästä syntyy huolestuttava kuva.
"Roberts (DTI) commented on 4 November 1992: “ This paints a worrying picture.
Yritys, joka pitää (tietoisesti) riittämätöntä vähimmäissolvenssimarginaalin katetta ja tekee (jatkuvasti) runsaasti oman pääoman ehtoisia sijoituksia, jakaa liikaa etuja.
Over-distribution by a company with a (deliberately) short coverage of its RMM and a (continuing) policy of high equity exposure.
"Equitable Lifen vuonna 1992 antaman vakavaraisuusraportin ensisijaisuusluokitus oli ollut taas 3.
"The priority rating for the Society' regulatory returns for 1992 had again been 3.
Vuoden 1992 tarkastuskertomus valmistui vasta 28. maaliskuuta 1994 ja oli ainoastaan kahden sivun mittainen.
The scrutiny report for 1992 was not completed until 28 March 1994 and ran to only two pages.
Sääntelijöillä ei koskaan ollut hallussaan vuoden 1991 jälkeisen ajan lukuja, joista tämä olisi käynyt ilmi, ja he vaativat niitä vasta 1997. (luku 16 – 173)
The figures for the post-1991 period that would have demonstrated this were never in the possession of the regulators and, until the end of 1997, never requested by them."
"Kuinka huolestuneita GAD:ssa näistä kysymyksistä (toukokuussa 1998) oltiinkin ja miten se ilmaistiinkin, käytettävissä olevat asiakirjat eivät osoita, että valtiovarainministeriö olisi ollut vastaavasti huolestunut tai että GAD olisi ilmoittanut huolestuneisuudestaan sääntelijälle.
"Whatever level of concern was developing within GAD (in May 1998) and being expressed on these various issues, the documents available do not reflect any corresponding concern on the part of the Treasury, or appreciation that GAD may have been communicating concern to the regulator.
" Levottomuus kasvoi, mutta oli edelleen laimeaa.
"Concern was growing, but remained low level.
Valtiovarainministeriö tyytyi antamaan GAD:n hoitaa vuoropuhelun Equitable Lifen kanssa osallistumatta itse siihen aktiivisesti … mikä oli palveluntasositoumuksen mukaista (tarkistettu sitoumus tehtiin joulukuussa 1998).
HM Treasury appear to have been content to allow GAD to conduct the dialogue with the Society without active Treasury participation ... consistent with the service level agreement (a revised agreement was concluded in December 1998).
Palveluntasositoumuksen lukeminen kuitenkin vain vahvistaa sitä käsitystä, että laajemman sääntelyllisen näkemyksen muodostaminen oli toissijaista ja etusija annettiin puhtaasti vakuutusmatemaattiselta pohjalta käydyille teknisille keskusteluille.
However, reading the service level agreement only deepens the impression that any broader regulatory view that might have been formed was being subordinated to ongoing technical discussions on a purely actuarial basis.
Kyseessä oli siirtymävaihe sääntelyn kehityksessä.
It was a transitional phase in the development of regulation.
"Ylioikeuden käsittelyn oli määrä alkaa 5. heinäkuuta 1999.
"The High Court hearing was due to commence on 5 July 1999.
Kesäkuun 8. päivän tienoilla vanhempi linjajohtaja laittoi jakeluun asiakirjan, jonka otsikko oli 'Equitable Lifen oikeudenkäynti – mahdolliset skenaariot'.
On about 8 June the senior line supervisor circulated a paper entitled 'Equitable Life Court Case-Possible Scenarios'.
Sikäli kuin tutkimuslautakunta on pystynyt saamaan selville, tämä oli ensimmäinen GAD:n tai FSA:n laatima asiakirja, jossa oikeudenkäyntiä käsiteltiin merkittävämmin. ...
So far as the inquiry has discovered, this was the first document prepared by GAD or FSA which recorded any substantive consideration of the court case. ...
Pahimman tapauksen skenaarion seurauksien kuvauksessa keskityttiin välittömiin tai lyhyen aikavälin hallinnollisiin ongelmiin.
The formulation of the consequences of the worst-case scenario was focused on immediate or short-term administrative problems.
"Toukokuun 22. päivänä 2000 vanhempi linjajohtaja esitti mielipiteenään, että "[yritys] ei ole kaikkein vahvin henkivakuutusyhtiö, mutta välitöntä vaaraa sen vararikosta ei ole (vaikka se häviäisi jutun ylähuoneessa)".
"On 22 May 2000 the senior line supervisor offered the opinion that “[The Society] are not the strongest life office you will find but nor is there an immediate prospect of them going broke (even if they lose in the House of Lords)”.
Lyhyesti sanottuna kielteisen tuomion ei katsottu vaikuttavan oleellisesti yrityksen taloudelliseen tilaan, eikä FSA tehnyt oikeudenkäynnin suhteen juuri mitään vetoomustuomioistuimen tammikuussa antaman tuomion ja ylähuoneen käsittelyn tuloksesta kesä-heinäkuussa levinneiden huhujen välisenä aikana.
In short, the adverse judgment was not seen as affecting materially the Society's financial position, and very little was done by FSA in relation to the court case between the Court of Appeal judgment in January and whispers of the possible outcome in June and July of the House of Lords' hearing.
2.6 Equitable Lifen sääntelijöissä herättämän huolestuneisuuden aikajana
2.6 Timeline of acknowledgement by Regulators of concerns about Equitable Life
14.11.1990: " Burt (GAD:n pääaktuaari) ilmaisi huolestuneisuutensa yrityksen asemasta, varsinkin jos markkinat laskisivat yhtään lisää tai edes pysyisivät nykyisellä tasolla.
14.11.1990: " Burt (principal actuary at GAD) expressed concern about the position of the Society, particularly if the market were to fall any further or even remain at its present level.
Ranson myönsi, että jos markkinat laskisivat vielä 20 prosenttia, heillä 'olisi ongelmia' ja hänen täytyisi harkita, millaisiin toimiin tulisi ryhtyä.
Ranson acknowledged that if the market fell by a further 20% they would “have problems and he would have to consider what action should be taken.
Tähän asia näyttää jääneen. " (luku 16 – 66 ja 68)
There the matter appears to have rested .”(Ch.16-66 and 68)
15.9.1992 : "Syyskuun 10. päivänä Ranson lähetti jonkin verran taustatietoja Burtille (GAD).
15.09.1992 : " On 10 September Ranson sent some background information to Burt (GAD).
Tiedoista … paljastui silloinen tilanne, jossa vakuutusten kokonaisarvo (joka kirjeen määritelmän mukaan oli yhtä kuin 'taattujen etujen nykyiset arvot plus vakuutuskauden lopussa maksettavat edut silloisen arvon mukaan') ylitti käyttöomaisuusosakkeiden arvon, seuraavasti:
This information ... laid bare the current reality of the excess of aggregate policy values (defined in the letter as “present values of guaranteed benefits plus final/terminal bonuses at the rates then current”) over asset shares as follows:
Nämä tiedot eivät sisältyneet vakavaraisuusraporttiin.
This was information that would not have been available in the returns.
4.11.1992 : " Tällä välin tarkastuskertomus oli herättänyt DTI:ssä levottomuutta.
04.11.1992 : " Meanwhile the scrutiny report had caused some disquiet at DTI .
Roberts totesi kertomukseen käsin kirjoittamassaan kommentissa …: ' Tästä syntyy huolestuttava kuva.
Roberts commented in manuscript on the report...: “This paints a worrying picture.
Yritys, joka pitää (tietoisesti) riittämätöntä vähimmäissolvenssimarginaalin katetta ja tekee (jatkuvasti) runsaasti oman pääoman ehtoisia sijoituksia, jakaa liikaa etuja.
Overdistribution by a company with a (deliberately) short coverage of its RMM and a (continuing) policy of high equity exposure.
11.1.1993 : "Equitable Life oli anonut ja saanut 68 pykälän
11.01.1993 : "the Society had applied for and been granted a Section 68
Vuoden 1982 vakuutusyhtiölain 68 pykälä. mukaisen vapautuksen 360 miljoonan punnan suuruisen taseen ulkopuolisen tulevan voittoerän kirjaamisesta" (sekä luvan yhä suuremmille summille seuraavina vuosina).
Section 68 of the Insurance Companies Act 1982. order for a future profits implicit item of £360m." (and again for increasing amounts in the following years).
GAD:n muistiossa esitettiin seuraava päätelmä: "Kokonaisuutena arvioin, että Equitable Life voisi selviytyä huomattavastakin lyhytaikaisesta markkinoiden laskusta siinä kuin muutkin yhtiöt.
The GAD memo concluded: " Overall I suspect that Equitable could survive a short-term fall in market levels, even a substantial one, as well as most companies.
Yrityksen sijoitussalkku on kuitenkin jossain määrin huolestuttava, mikäli osakkeiden arvo pysyy pitkään alhaisena.
Their portfolio, however, must leave room for concern, were there to be a prolonged period of depressed share value.
9.12.1994 : "GAD:n kokousta varten laatimassa, 6. joulukuuta päivätyssä muistiossa lueteltiin äskettäin esiin nousseita seikkoja ... anomukset 68 pykälän mukaisista sijoitusomaisuutta koskevista vapautuksista, kriittisiä sairauksia ja suuria terveydenhoitokuluja koskevien Equitable Lifen vakuutusten luokittelu sekä Ransonin kaksoisrooli.
09.12.1994 : "A GAD briefing note dated 6 December prepared for the meeting listed recent issues ... applications for certain section 68 orders in relation to investment holdings, the Society's classification of critical illness and major medical expenses plans, and Ranson's dual role.
Luettelo huolenaiheista oli kapea-alainen.
The list of concerns was narrowly focused.
5.11.1995 : Eräässä sunnuntaisin ilmestyvässä sanomalehdessä julkaistiin artikkeli, jossa kerrottiin, että Equitable Lifen vapaiden varojen ja velan suhdeluku oli heikko, ja annettiin ymmärtää, että riippumattomat rahoitusneuvojat eivät suositelleet yrityksen tuotteita. "
05.11.1995 : An article appeared in a Sunday newspaper reporting that Equitable Life had a low free asset ratio and suggested that independent financial advisers were not recommending the Society's products. "
Marraskuun 6. päivänä 1995 DTI sai puhelinsoiton eräältä vakuutuksenottajalta, joka halusi tietää, mitä ministeriö aikoi tehdä lehtiartikkelissa esitetyn Equitable Lifen heikon taloudellisen tilan suhteen.
On 6 November 1995 DTI received a telephone call from a policyholder who wanted to know what they were going to do about the poor financial position of Equitable as reported in the press article.
Marraskuun 8. päivänä päivätyssä sisäisessä muistiossa kiinnitettiin vanhemman linjajohtajan huomio artikkeliin.
An internal note dated 8 November drew the article to the attention of the senior line supervisor.
Siinä todettiin: 'Equitable Life laskee varauksensa eri tavalla kuin useimmat [yhtiöt], mutta yrityksen taloudellinen vahvuus käy varmasti ilmi sen DTI:lle antamista vakavaraisuusraporteista, joskaan ei välttämättä lomakkeesta 9.
It noted that: EL has a different way of calculating their reserves than most [companies] but surely their financial strength can be ascertained from the DTI returns, albeit not necessarily from Form 9.
Miten muuten [olisi] mahdollista, että S+P
Otherwise how [would] S+P
8.11.1996 : "Tarkastuksen suorittanut aktuaari huomautti, että yrityksen täytyisi olla hyvin varovainen etuilmoituksiensa suhteen, jotta asiakkaille ei annettaisi harhaanjohtavia tietoja eduista.
08.11.1996 : "The scrutinising actuary noted that the Society had to be very careful about their bonus statements to ensure that customers were not misled about the benefits.
Tämä kohta ei näytä aiheuttaneen jatkotoimia, sillä muistiinpanoissa siirryttiin toiseen aiheeseen, arvioinnin luotettavuuteen.
There appears to have been no follow-up on this point, as the notes moved to another issue, the strength of the valuation.
13.1.1998 : "Tarkastuksen suorittanut aktuaari kysyi, oliko totta, että käyttöomaisuusosakkeiden nykyinen kokonaisarvo ylitti hyväksyttävien varojen nykyisen kokonaisarvon, ja pyysi toimittamaan kertyneitä käyttöomaisuusosakkeita koskevat luvut kaikista vuoden 1996 lopussa voimassa olevista kumuloituvista voittoa tuottavista vakuutuksista.
13.01.1998 : "The scrutinising actuary asked whether it was correct that total current asset shares exceeded total current admissible assets and requested a figure for the accumulated asset shares for all in-force accumulating with profits contracts at the end of 1996.
27.2.1998 : "GAD vastasi … samalla vakuuttaen, ettei se harkinnut yrityksen etuilmoitusten julistamista lainvastaisiksi …, että 'asia muuttuisi huolestuttavaksi, jos kumuloituvien takuutuottoisten vakuutusten ottajat joskus katsoisivat tulleensa harhaanjohdetuiksi.'
27.02.1998 : "GAD responded ... while offering the reassurance that no consideration was being given to outlawing the Society's bonus notices ... that: “it would become a matter of concern if any holders of accumulating with-profits contracts were ever to feel that they had been misled.”
Lisäksi GAD totesi: 'Equitable Lifen toimintatapa keskinäisenä vakuutusyhtiönä, eli parhaan mahdollisen tuoton jakaminen kullekin vakuutuksenottajasukupolvelle ja siitä johtuva vapaiden varojen niukkuus, merkitsee, ettei teillä ole juurikaan puskuria, jolla suojata tällaisten vakuutusten ottajia omaisuuden markkina-arvon mahdollisen tulevan laskun luonnollisilta vaikutuksilta.
Further GAD stated: "The manner in which Equitable operates as a mutual, giving the best possible returns to each generation of policyholders, with the consequent lack of any substantial unitised free estate, does mean that you do not have much of a cushion to enable you to protect holders of such contracts from the natural effects of future falls in the market value of assets.
Luotamme siihen, että yhtiönne on täysin tietoinen tästä.'
We remain confident that your company is fully aware of this.”
Huomattava osa raportin päätelmistä (luku 19, kohdat 149–163) koskee Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelyjärjestelmää.
The Report dedicates a substantial part of its conclusions (Chapter 19, paragraphs 149-163) to the UK regulatory regime.
Siinä korostetaan, että "henkivakuutusyhtiöiden toiminnan vakauden valvonta perustui pääosin vakavaraisuusraportteihin … joita Equitable Lifen tapauksessa täydennettiin vuonna 1991 ja sen jälkeen henkivakuutusyhtiöihin tehdyin vierailuin.
It highlights how " prudential regulation of life insurance companies focused on a system of returns ... and in the case of the Society, supplemented in and after 1991 by visits to life offices.
(Equitable Life oli yksi ensimmäisistä yhtiöistä, joissa vierailtiin.)
(Equitable was among the first offices to be visited.)
Vakavaraisuusraporteissa vaadittiin tietoja yrityksen pitkän aikavälin liiketoiminnasta vastauksena tarkasti rajattuihin kysymyksiin."
The returns required information relating to the long-term business of the Society in response to specific questions."
Valvonnan toteutuksesta lordi Penrose kuitenkin toteaa, että "ei katsottu olevan sääntelyn varsinainen tehtävä syrjäyttää johdon harkintaa sääntelijän näkemyksellä siitä, mikä olisi sääntelyn näkökulmasta ihanteellista." (kohta 150) Vaikka lordi Penrose toteaa, että "sääntelyn soveltamisalaan kuului muutakin kuin vain … vakavaraisuusraporttien tarkastus, jolla varmistettiin voimassa olleiden säännösten noudattaminen", hän täsmentää, että "vakuutusyhtiöiltä vakavaraisuusraporteissa vaaditut pitkän aikavälin liiketoimintaa koskevat taloudelliset tiedot koskivat lähinnä yhtiön sopimussuhteisia vastuita." (kohdat 149 ja 151)
However, regarding the implementation of supervision, he finds that " it was considered that it was not a proper function of regulation to substitute the regulator's judgement of what was optimal from a regulatory standpoint for the judgement of the management." (par.150) While stating that " scrutiny of the returns to ensure conformity with the current regulations ... did not exhaust the scope of regulation", he specifies that " the financial information required of offices in the returns of long-term business was focused on the contractual liabilities of the office."(par.149 and 151)
Lordi Penrose selittää lisäksi GAD:n kertoneen hänen tutkimukselleen, että "sääntelyn ja valvonnan tärkeimpänä periaatteena oli tukeutua pääasiallisesti johtavaan aktuaariin, joka oli lähellä yhtiötä ja jolla oli ammatillinen vastuu valvoa päivittäin sen taloudellista tilaa ja määrittää vakuutustekninen vastuuvelka."
Lord Penrose further explains how the GAD had told his inquiry that it was “the overriding principle of regulation and of supervisory monitoring that reliance should principally be placed on the appointed actuary, who was close to the company and had a professional responsibility to monitor its financial position on a day-to-day basis and to establish technical provisions .”
Valtiovarainministeriön puolesta vastanneet kertoivat vastaavasti hänen tutkimukselleen Ransonin kiistellystä kaksoisroolista Equitable Lifen toimitusjohtajana ja johtavana aktuaarina, että "ellei aktuaari toiminut jollain tavalla säännösten vastaisesti, ei ollut sääntelijän (tai sen vakuutusmatemaattisten neuvojien) tehtävä syrjäyttää johtavan aktuaarin harkintaa sääntelijän harkinnalla sellaisilla aloilla, joista johtavalla aktuaarilla oli selvä ammatillinen vastuu." (kohta 154)
Similarly, and referring to the disputed double role of Mr. RANSON as Equitable Life CEO and Appointed Actuary, those responding on behalf of the Treasury told his inquiry that "unless the actuary was acting in some way contrary to the regulations, it was not the task of the regulator (or its actuarial advisers) to substitute its judgement for that of the appointed actuary in areas where the appointed actuary had a clear professional responsibility .” (par.154)
Yhdistyneen kuningaskunnan vakuutusalan sääntelijöiden rakenteista ja resursseista lordi Penrose toteaa hyvin suoraan, että " DTI:n vakuutusosastolla oli huonot valmiudet osallistua sääntelyprosessiin.
Regarding the question of structures and resources of the UK insurance regulators, Lord Penrose states very clearly that " the DTI insurance division was ill-equipped to participate in the regulatory process.
Sillä oli liian vähän henkilöstöä, ja sääntelyyn osallistuneilla työntekijöillä erityisesti linjajohtajatasolla ei ollut riittävää pätevyyttä antaakseen mitään merkittävää panosta prosessiin.
It had inadequate staff, and those involved at line supervisor level in particular were not qualified to make any significant contribution to the process.
Vakuutusosaston sääntelijät olivat viime kädessä riippuvaisia GAD:n neuvoista vakuutusmaksuvastuun, taseen ulkopuolisten erien, yleensä teknisten kysymysten sekä vakuutuksenottajien perusteltujen odotusten suhteen, eikä yksittäisillä työntekijöillä ollut tarvittavia erityistaitoja tai kokemusta arvioidakseen itsenäisesti Equitable Lifen asemaa näihin tekijöihin nähden.
Insurance division regulators were fundamentally dependent on GAD for advice on the mathematical reserves, implicit items, technical matters generally, and PRE, and were not individually equipped with specific relevant skills or experience to assess independently the Society's position in these respects.
Koska työtä oli huomattavasti normaalia vakavaraisuusraporttien tarkastamista enemmän, ylemmillä virkamiehillä ei juuri ollut mahdollisuuksia osallistua rutiinisääntelyyn", ja lisää, että "sääntelyyn oli tuolloin havaittu tarvittavan lisäresursseja."
Given the volumes of work to be handled, which extended far beyond the regular scrutiny of returns, higher-grade officers had little opportunity to become involved in routine regulation", adding that " a need for greater regulatory resource had been identified at that time".
Lopuksi hän toteaa, että "käytännössä henkivakuutusyhtiöiden vakuutusmatemaattisen toiminnan tarkastus oli GAD:n käsissä, kunnes FSA:n uudelleenorganisointi oli saatu tehtyä." (kohta 158)
He concludes saying that "for all practical purposes, scrutiny of the actuarial functioning of life offices was in the hands of GAD until the reorganisation under FSA was in place." (par.158)
Vaikka lordi Penrose vahvistaa, että "sääntelijät arvostivat GAD:n aktuaareja suuresti" , hän sanoo, että "sääntelijöiden toimintaa haittasi heidän käsityksensä siitä, mikä oli hyväksyttävää väljien ja huonosti määriteltyjen toimintanormien puitteissa" , ja antaa ymmärtää, että " hallitus edellytti 'kevytsääntelyä' ja myönsi resursseja tämän mukaisesti. "
Although Lord Penrose confirms that " GAD actuaries were held in high regard by the regulators" he says that " they were often inhibited by their understanding of what was acceptable within broad and ill-defined standards of practice", suggesting that " Government required a 'light touch' approach to regulation, and allocated resources accordingly ."
Lisäksi hän toteaa, että " suuremmat resurssit … olisivat saattaneet parantaa mahdollisuuksia havaita ongelmat ", ja viittaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa suurimman osan 1990-luvusta vallinneeseen poliittiseen ilmastoon, jossa hallituksen tavoitteena "oli purkaa sääntelyä, vähentää yrityksiin kohdistuvaa sääntelytaakkaa, välttää sekaantumasta yksityisten yritysten asioihin ja antaa markkinavoimien vallita. " (kohdat 159, 160 ja 161)
He further suggests that " increased resources ... might have improved the chances of identifying problems ", and hints at the UK political climate prevailing for most of the 1990s, when the Government's objective " was to deregulate, to reduce regulatory burdens on business, to avoid interference in private companies, and to let market forces prevail ." (par.159, 160 and 161)
Lopuksi hän toteaa, että "uudistuksia tehtiin silloisen lainsäädännön puitteissa, mutta ministerit olivat toistuvasti sulkeneet pois tämän alan sääntelyn primaarilainsäädännöllä" , sillä yleisen käsityksen mukaan "henkivakuutusvalvonta oli ollut menestyksekästä, koska kahdenkymmenen vuoden aikana oli tapahtunut vain yksi merkityksetön henkivakuutusyhtiön konkurssi. "
Finally, he states that " reforms were introduced, within the legislative framework that existed, but that Ministers had repeatedly ruled out primary legislation in this area" as there had been a general perception that " life insurance supervision was a success, as there had been only one insignificant life company failure in twenty years ."
Osittain tästä syystä "ministerit eivät vieneet eteenpäin lähes mitään DTI:n vastuulla olevaa sääntelyalaa koskevaa primaarilainsäädäntöä", ja lordi Penrose lisää, ettei hän ollut nähnyt "mitään lainsäädäntömuutoksia koskevaa toivomuslistaa, jossa olisi pidetty perustavanlaatuista rakenneuudistusta mahdollisena lainsäädännön kohteena." (kohta 162)
Partly for this reason "v irtually no primary legislation in the regulatory area for which DTI was responsible was taken forward by Ministers", adding that he saw no " wish list of legislative amendments that identified fundamental structural reform as a possible subject for legislation." (par.162)
Päätelmissään lordi Penrose katsoo, että "yritys oli pääasiassa itse syypää epäonnistumiseensa.
In his conclusion, Lord Penrose argues that "principally, the Society was author of its own misfortunes.
Sääntelyjärjestelmän virheet olivat toissijaisia tekijöitä . " (luku 20, kohta 84) Hän piti kuitenkin seuraavia seikkoja tutkimuksensa Yhdistyneen kuningaskunnan vakuutusalan sääntelijöiden roolia koskevina " avaintuloksina "
Regulatory system failures were secondary factors" (Ch.20, par.84) indicating however the following points as 'key findings'
Luku 19, s. 726. :
Chapter 19, page 726. of his inquiry in relation to the role of the UK insurance regulators:
Asian antamat opetukset ovat laaja-alaisia ja koskevat kaikkien osapuolten, niin hallintoelinten jäsenten, yrityksen johdon, tilintarkastajien kuin sääntelijöidenkin, vastuualueita. "
The lessons that emerge are broad, and relate to the responsibilities of all main parties concerned, directors, management, auditors and regulators ."