natgillin/translations-raw huggingface dataset:
T. yhä laajentuvassa unionissa yhteisön politiikan tehokkuutta tarvitaan enemmän kuin koskaan, koska koheesiopolitiikan tehokkuus ja sen todistettu aito lisäarvo riippuvat suuressa määrin saatavilla olevasta rahoituksesta; tästä syystä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota yhteisön oman rahoitusjärjestelmän uudelleen tarkasteluun,
T. whereas, in a still enlarging Union, the efficiency of Community policies is needed more than ever, the effectiveness of cohesion policy and its demonstrated genuine added-value being heavily dependent on the financial resources available; whereas, therefore, the utmost attention should be paid to the review of the Community's system of own resources,
22. vaatii käyttämään rakennetuen yhteisrahoituslähteenä enemmän yksityisiä varoja ja helpottamaan huomattavasti rakennerahastojen hankkeiden ja ohjelmien yksityistä osarahoitusta parhaiden käytänteiden mukaisesti;
Calls for more use to be made of private funds as a source of co-financing structural funding, and for the private co-financing of projects and programmes under the Structural Funds to be significantly simplified in line with best practice;
29. korostaa, että koheesiopolitiikan tuloksia voidaan arvioida vain, jos rakennerahastovarojen myöntäminen toteutuu avoimesti, ja edellyttää sen vuoksi, että Euroopan unioni asettaa tukien käytölle erittäin tiukat avoimuusvaatimukset;
Stresses that the results of cohesion policy can only be reviewed if the award of Structural Funds takes place in a transparent manner, and therefore calls for the European Union to employ very stringent transparency criteria for the award of funding;
I Aiheen rajaus ja "tulevien laajentumisien" määrittely
I. Parameters and definition of the term "future enlargements"
Valiokunta-aloitteisessa mietinnössä käsitellään sitä, miten EU:n tulevat laajentumiset vaikuttavat koheesiopolitiikan tehokkuuteen ja millainen politiikan on tulevaisuudessa oltava, jotta voidaan edelleen saavuttaa halutut tasoitus- ja kasvusuuntaiset vaikutukset.
This own-initiative report is concerned with how future enlargements of the EU will impact on the effectiveness of the cohesion policy and how that policy should be shaped in future to continue to achieve the desired effects in terms of equilibrium and growth.
Euroopan parlamentti vaati jokin aika sitten usean ryhmän voimin laajentumisstrategiaa koskevassa mietinnössä kiinnittämään tulevien laajentumisten yhteydessä enemmän huomiota yhteisön vastaanottovalmiuteen.
In its recent report on enlargement strategy the European Parliament issued an appeal, with the support of a number of political groups, for greater account to be taken of the Community's absorption capacity in connection with further enlargements.
Huomioon on otettava myös unionin valmius saavuttaa sosiaalisen, taloudellisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden osalta asetetut tavoitteet talouspoliittisten edellytysten puitteissa.
This must be taken to include the Union’s ability to pursue the objective of social, economic and territorial cohesion in the light of budgetary realities.
Rakennepolitiikka on yksityiskohtaisen tarkastelun kohteena myös vuosille 2008–2009 sovitun EU:n talousarvion tarkistamisen takia (komission tarkistuskertomus on tarkoitus julkistaa vuoden 2009 alussa).
Structural policy also needs to be considered in the light of the review of the EU budget scheduled for 2008/2009 (Commission review report due in early 2009).
Talousarviota 2007–2013 koskevassa toimielinten välisessä sopimuksessa yhtenä aiheena olevan tehokkuuden tavoittelun takia tullaan nimenomaan rakenne- ja aluepolitiikasta, joka on yksi suurimpia budjettikohtia, keskustelemaan erittäin intensiivisesti.
Now that efficiency has been made an issue in the Interinstitutional Agreement on the budget 2007-2013, structural and regional policy, as one of the largest budget items, will be subject to particularly intensive discussion.
Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välinen toimielinten sopimus talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta (EUVL C 139, 2006, s. 1).
Interinstitutional Agreement between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline and sound financial management (OJ 2006/C 139, p.
Mietinnössä analysoidaan tulevina haasteina etenkin Romanian ja Bulgarian liittymistä, mikä tapahtui 1. tammikuuta 2007.
This report will start by looking at the accession of Romania and Bulgaria on 1 January 2007 as challenges for the future.
Nämä liittymiset eivät tosin muodollisesti ole "tulevia laajentumisia", koska tämä laajentumiskierros on jo huomioitu uusissa, ohjelmakautta 2007–2013 koskevissa rahoituskehyksissä.
These accessions do not strictly speaking count as “future enlargement”, since this round of enlargement has already been incorporated in the new financial perspective for the 2007-2013 programming period.
Silti on erityisesti alue- ja rakennepolitiikan kannalta otettava huomioon, että näiden maiden talouksien rajallisen voiman tilastollista vaikutusta muiden alueiden tukikelpoisuuteen ei tähän mennessä ole laskettu ja että sillä on vaikutusta vasta vuodesta 2014 lähtien.
However, it is significant from the point of view of regional and structural policy that the statistical effect of these economically weak countries regarding the eligibility of other regions has not yet been calculated and will only make itself felt from 2014 onwards.
Käsite "tulevat laajentumiset" koskee lisäksi valtioita, joilla on virallinen ehdokasasema ja joiden kanssa EU on jo aloittanut liittymisneuvottelut, vaikkakin niiden tulos on avoin, eli Turkkia ja Kroatiaa .
The term “future” enlargements also covers those countries with official candidate status with which the European Union has already begun accession negotiations, albeit on an open-ended basis, namely Turkey and Croatia .
Makedonia esitti 22. maaliskuuta 2004 hakemuksen liittyä Euroopan unionin jäseneksi, ja se on toistaiseksi ainoa Länsi-Balkanin maa, jolla on ehdokasvaltion asema.
Macedonia applied on 22 March 2004 for accession to the European Union and is currently the only country of the Western Balkans to enjoy candidate status.
Edellä mainituista yhdeksästä liittyneestä tai ehdokasvaltiosta käytetään jäljempänä nimitystä "yhdeksän jäsenehdokasvaltiota".
The above-mentioned nine acceding and candidate countries will hereafter be referred to collectively as the ACC-9.
Mietinnössä käsitellään yhtenä kokonaisuutena kaikkia "yhdeksää jäsenehdokasvaltiota", joista kaikki voivat lopulta keskipitkällä aikavälillä liittyä unionin jäseniksi, vaikkakin eri ajankohtina.
This report concerns the ACC-9 as a whole, all of which could become members of the EU in the medium term, though not necessarily at the same time.
Mietinnön laadinnassa käytetyissä tiedoissa on kuitenkin tehty ero eri ehdokasvaltioiden välillä, ja ne on ryhmitelty kunkin neuvotteluaseman perusteella.
However, the material on which this report is based distinguishes between the various ACCs, which are dealt with together in groups depending on their negotiating status.
Muita valtioita, joiden kanssa EU on tehnyt kumppanuussopimuksen (Ukraina ja Venäjä) tai jotka ovat mukana eurooppalaisessa naapuruuden ja kumppanuuden välineessä (ENPI), ei mietinnössä käsitellä, koska ne katsotaan mahdollisiksi ehdokasvaltioiksi vain erittäin pitkällä aikavälillä.
Other states with which the EU has concluded partnership agreements (Ukraine, Russia) or which are included in the European Neighbourhood and Partnership Instrument (ENPI), are not covered in this report, since they only have a very long-term prospect of being potential candidate countries.
Lähentymisen edistyminen EU:ssa
Progress on convergence in the EU
Sen yhteydessä osittain rakennerahastojen yhteisvaikutusten ansiosta Kreikan, Portugalin ja Irlannin BKT:t nousivat vuosien 1989 ja 1999 välillä kukin 10 prosenttiyksikköä yli 70 prosenttiin (63,5 prosentista) EU:n keskiarvosta.
Thanks to the cumulative effects of the Structural Fund, GDP in Greece, Portugal and Ireland rose between 1989 and 1999 by 10% from 63.5% to over 70% of the EU average.
Nykyään moni entisistä ehdokasalueista on ylittänyt 75 prosentin tai 90 prosentin kynnyksen.
Many of the former candidate regions have now passed the 75% or 90% thresholds.
Hiukan vaatimattomampia ovat itälaajentumisen tulokset.
The results of eastward enlargement are rather more modest.
EU:n laajetessa 15:sta 25 jäsenvaltioon sen pinta-ala kasvoi 23 prosenttia ja väkiluku 20 prosenttia mutta tuottavuus vain 5 prosenttia.
The enlargement from 15 to 25 Member States meant that the EU grew by 23% in area and by 20% in population, but by only 5% in terms of added value.
Uusien jäsenvaltioiden keskitulot nousivat tosin suhteessa vanhojen jäsenvaltioiden keskituloihin vuoden 1997 44 prosentista vuoden 2005 50 prosenttiin.
While the average income of the EU-10 managed to rise from 44% of EU-15 average income in 1997 to 50% in 2005
"Enlargement, two years after: an economic evaluation", Euroopan komissio, Occasional Paper N° 24, toukokuu 2006.
“Enlargement, two years after: an economic evaluation”, European Commission, Occasional Paper no.
Komissio olettaa kuitenkin elinolojen tasoittuvan (75 prosentin kynnyksen ylittyvän) vasta vuoteen 2040 mennessä.
24, May 2006. , the Commission does not expect convergence of living standards (75% threshold) to be achieved until 2040.
Eräät tieteelliset tahot lähtevät siitä, että uusien jäsenvaltioiden kasvu saattaa osittain selvästi heikentyä ja tasoittuminen siis kestää vielä huomattavasti kauemmin.
Some economic institutes think that the growth of some EU-10 states may significantly fall off, thus slowing down the convergence process even more.
"Die aktuelle Wirtschaftslage in den Ländern Mittel-, Ost- und Südeuropas", Wiener Institut für Internationale Wirtschaftsvergleiche, heinäkuu 2005; tiedot EUROSTAT 2006.
“Die aktuelle Wirtschaftslage in den Länder Mittel-, Ost- und Südeuropas”, [The current economic situation in the countries of Central, Eastern and Southern Europe], Vienna Institute for International Economic Studies, July 2005; data from Eurostat, 2006.
Myös vanhoissa jäsenvaltioissa on kuitenkin monia ratkaisemattomia rakenneongelmia, ja globalisaation seurauksena esiin tulee uusia sijaintipaikkaan liittyviä heikkouksia.
Even within the EU-15, however, many structural problems have still not been resolved, and new problems with business location are arising as a result of globalisation.
Useisiin alueisiin vaikuttavat kielteisesti yritysten toiminnan loppuminen ja korkea työttömyys.
Many regions have been affected by business closures and high unemployment.
Edellä mainitun uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden talouksien voiman tasoittumisen syynä on nykyään myös "vanhojen" jäsenvaltioiden suhteellisen hidas taloudellinen kasvu.
The above-mentioned convergence of the EU-10's economic performance with that of the EU-15 is partly the result of a relatively weak growth in the “old” EU-15.
Taloudellisen lähentymisen taustalla on julkisen talouden kireä tilanne useimmissa jäsenvaltioissa.
In most Member States, economic convergence is fraught with budgetary problems.
Toisaalta kuusi kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta (Puola, Tšekki, Unkari, Slovakia, Malta ja Kypros) on rikkonut vakaus- ja kasvusopimusta.
Six of the new Member States (Poland, Czech Republic, Hungary, Slovakia, Malta and Cyprus) have infringed the Stability and Growth Pact
Tällä tulee olemaan kielteisiä vaikutuksia monien jäsenvaltioiden mahdollisuuksiin ja valmiuteen rahoittaa osaltaan EU:n talousarviota ja sen myötä koheesiopolitiikkaa.
This will have a negative impact on the extent to which many Member States are able and willing to make contributions to the EU budget and thus to cohesion policy.
Lisäksi on huomioitava tulevat kustannukset, joita julkistaloudelle aiheutuu väestörakenteen muutoksesta.
This is compounded by the prospect of the public expenditure occasioned by demographic change.
Talous- ja raha-asioiden neuvoston 13.2.2006 antaman tiedonannon
A communication of the Council of Economic and Finance Ministers of 13 February 2006
"The impact of ageing on public expenditure: projections for the EU-25 Member States on pensions, health care, long-term care, education and unemployment transfers (2004–2050)", Euroopan komissio, talous- ja raha-asioiden pääosasto, erikoisraportti N:o 1/2006, 13.2.2006. mukaan ikääntymisestä johtuvien julkisten menojen keskimääräinen osuus EU:ssa nousee neljä prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen ja koko EU:n keskimääräinen vuotuinen kasvu heikkenee huomattavasti eli vuosien 2004 ja 2010 välisestä 2,2 prosentista 1,4 prosenttiin vuosien 2030 ja 2050 välillä.
"The impact of ageing on public expenditure: projections for the EU-25 Member States on pensions, health care, long-term care, education and unemployment transfers (2004-2050)", European Commission, Directorate-General for Economic and financial Affairs, Special Report n° 1/2006, 13.2.2006. predicts a 4% increase in average EU expenditure on the elderly as a proportion of GDP accompanied by significant fall in the average growth rate for the EU-25 from 2.2% in the 2004-2010 period to 1.4% between 2030 and 2050.
Vastaanottovalmius ja tulevien laajentumisten haaste
Absorption capacity and the challenge of future enlargements
EU:n puheenjohtajan päätelmissä
A decision of the EU Presidency
Vastaanottovalmius koheesiopolitiikkaan osalta merkitsee näin ollen, että yhteisön "vanhat" alueet tai maat eivät saa "tilastollisen vaikutuksen" takia menettää tukikelpoisuutta ilman, että niiden kilpailukyky olisi parantunut ja rakennemuutos edistynyt.
In other words, in relation to cohesion policy, absorption capacity means that "old” regions/countries should not lose their eligibility for funding as a result of the statistical effect without improvements in their competitiveness and structural situation have changed for the better.
Rakennetukien poisjäänti tai vähentäminen oli jo itälaajentumisen seurauksena ongelma monille vanhojen jäsenvaltioiden alueille.
The loss or prospective loss of structural funding was already a problem for many regions of the EU-15 as a result of the eastward enlargement.
Jos kaikki yhdeksän jäsenehdokasvaltiota liittyisivät yhteisöön kerralla tänään, yli kolmasosa tähänastisista tukialueista menettäisi Euroopan parlamentin tutkimusyksikön laskelmien mukaan tavoitteeseen 1 kuuluvan alueen aseman.
If the ACC-9 joined today, the European Parliament’s research unit estimates that more than a third of the current regions eligible for structural funding would lose their Objective 1 status.
"Future Enlargement and Cohesion Policy", rakenne- ja koheesiopolitiikan toimialayksikön ilmoitus IP/B/REGI/NT/2006_08, marraskuu 2006, katso liitteen taulukko 3.
"Future Enlargement and Cohesion Policy", Note by Specialist Unit on Structural and Cohesion Policy (Policy Department) IP/B/REGI/NT/2006_08, November 2006, see Table 3 in Annex.
Ainoastaan Baltian maat ja Slovakia eivät menettäisi tukialueita.
Only the Baltic states and Slovakia would escape the loss of eligible regions.
Eniten kärsisivät Italia, Saksa, Malta, Espanja, Kreikka ja Ranska.
The worst affected would be Italy, Germany, Malta, Spain, Greece and France.
Koheesiorahastosta (90 prosenttia) joutuisivat poistumaan jäsenvaltioista Kreikka, Kypros ja Slovenia.
Greece, Cyprus and Slovenia would be excluded from the Cohesion Fund (90%).
Tšekki olisi erittäin lähellä 90 prosentin rajan ylittämistä.
The Czech Republic would not fall far short of the 90% threshold.
Tieteelliset laskelmat osoittavat, että jos kaikki yhdeksän jäsenehdokasvaltiota liittyisivät Euroopan unioniin, niiden käytettävissä täytyisi olla 150,2 miljardin euron budjetti
However, expert calculations have shown that, if all the ACC-9 joined the EU now, a budget of EUR 150.2 billion would have to be made available to them to permit the structural fund investments which are presently regarded as essential to take place.
"Die Auswirkungen der zukünftigen Erweiterungen auf die EU-Regionalpolitik, Berechnungen und Erläuterungen zur zukünftigen Verteilung der Strukturfonds", GEFRA Gesellschaft für Finanz- und Regionalanalysen, marraskuu 2006. , jotta pelkästään tämän päivän näkökulmasta välttämättöminä pidetyt rakennerahastoinvestoinnit voitaisiin toteuttaa.
"Die Auswirkungen der zukünftigen Erweiterungen auf die EU-Regionalpolitik, Berechnungen und Erläuterungen zur zukünftigen Verteilung der Strukturfonds", [Effects of future enlargements on EU regional policy, calculations and observations on the future distribution of the Structural Funds] GEFRA Gesellschaft für Finanz- und Regionalanalysen, November 2006.
Vastaava rakennerahastojen varojen lisääminen on poliittisesti epärealistista.
An increase of this magnitude in the structural fund appropriations is politically unrealistic.
Ei myöskään olisi järkevää vähentää tukia lineaarisesti tähänastisten tuensaajamaiden osalta: Puolan olisi esimerkiksi tällöin suostuttava nykyisten rakennerahastovarojen vähentämiseen lähes 50 prosentilla.
A consequent linear reduction in funding for existing recipients would also make little sense: this would mean Poland, for example, having to accept a reduction of nearly 50% in its current structural funding.
On otettava huomioon, että kuvatut laajentumisennusteet eivät toteudu yhdellä kertaa.
These enlargement scenarios will not, of course, all take place at the same time.
Toistaiseksi varmaa on ainoastaan, että vuonna 2007 liittyneiden maiden, Romanian ja Bulgarian, tilastolliset vaikutukset näkyvät seuraavana tukikautena.
The only thing which is certain at present is that the statistical effects of Romania’s and Bulgaria’s accession in 2007 will be felt in the next funding period.
Kuitenkin myös kaikki liittymistä valmistelevan tuen piirissä olevien maiden tavoitteena on päästä nopeasti EU:n jäseneksi.
But all the countries receiving pre-accession assistance are seeking early EU membership.
Tällä hetkellä ei voida täsmällisesti ennakoida yksittäisten maiden liittymisaikataulua eikä myöskään EU:n talouskehitystä.
Neither the time-frame for the accession of the individual countries nor the economic development of the EU can be precisely predicted at present.
Myöskään perustaksi asetettu rakennerahastovarojen 4 prosentin käyttöaste ei toteutune heti kaikkien maiden osalta.
The assumed 4% absorption of structural funds is also not likely to take place immediately for every country.
Suunniteltujen liittymisten mittasuhteet on kuitenkin selvitettävä voimassa olevien rakennepoliittisten sääntöjen pohjalta.
Nevertheless, the scale of the forthcoming accessions, given existing structural policy regulations, needs to be made clear.
Jo tästä yksinkertaistetusta esityksestä käy selväksi, että suunnitellut liittymiset kokonaisuudessaan merkitsevät nykyisen rakennepolitiikan kannalta kohtuutonta vaatimusta yhteisölle.
Even this simplified picture shows that the Community would be overwhelmed by the prospective new members taken as a whole, under current structural policy conditions.
Laskelmat osoittavat kuitenkin myös, että yksittäisten liittymisten vaikutukset unioniin eroavat toisistaan huomattavasti.
However, the calculations also show that the individual accessions would differ significantly in their effects on the EU.
Turkki on joka suhteessa erityistapaus.
Turkey is a special case in every respect.
"Fragen im Zusammenhang mit der möglichen Mitgliedschaft der Türkei in der Europäischen Union", komission yksiköiden työasiakirja SEK(2004) 1202, lokakuu 2004.
"Issues arising from Turkey’s Membership perspective ", Commission Staff Working Document SEC(2004) 1202, October 2004.
Muissa laskelmissa oletetaan Turkin saavan vuonna 2025 pelkästään rakennepolitiikkaan jopa 26 miljardia euroa.
According to other estimates, by 2025 Turkey would be receiving up to € 26 billion annually for Structural Policy measures alone.
III Esittelijän pohdintoja
Rapporteur’s observations
Edellä käsitellyt kehitysennusteet osoittavat, että kyseeseen tulevien ehdokasvaltioiden liittymisen yhteydessä alueelliset hyvinvointierot laajentuneen EU:n sisällä kasvaisivat vielä kerran jyrkästi.
The development forecasts set out above show that the accession of the potential candidate countries would once more greatly widen regional discrepancies in terms of wealth within the enlarged EU.
Koheesiopolitiikan tavoitteena on alueellisten erojen tasoittaminen, ja tämä haaste on yhä suurempi myös 27 jäsenvaltion EU:ssa julkisen talouden kireän tilanteen ja lisääntyvän maailmanlaajuisen kilpailupaineen vuoksi.
The resulting challenge for a cohesion policy seeking to achieve regional equilibrium will be compounded by an overstretched budget and increasing global competition even within the EU-27.
Samanaikaisesti kasvavat yhteisön rakennepolitiikkaan kohdistuvat odotukset vaikuttavasta osallistumisesta Lissabonin strategian toteuttamiseen.
At the same time, expectations are growing for European structural policy to make an effective contribution to the Lisbon strategy.
Näin ollen yhteisön aluepolitiikan haasteet kasvavat suuremmassa määrin kuin aluepolitiikan käyttöön annetut varat.
As a result the challenges to European Regional Policy will outstrip the funds available.
Koheesiopoliittisten tavoitteiden säilyttäminen onnistuu vain siten, että laajentumisprosessissa edetään vaiheittain ja nykyisiä välineitä uudistetaan aiempaa perusteellisemmin niiden tehostamiseksi.
The current aims of cohesion policy can only be achieved by a graduated approach to the enlargement process and by reforms to boost the efficiency of existing instruments.
Aluepoliittiset vaihemallit
Graduated regional policy models
Rakennepoliittisten toimenpiteiden vähentämisen tai keskeyttämisen on myös oltava mahdollista.
It must also be possible to reverse or suspend structural policy measures.
Lisäksi on määriteltävä laajemmin "tehostetun naapuruuspolitiikan" rakennepoliittiset osatekijät.
In addition, the structural policy component of the “reinforced neighbourhood policy” should be more defined, in greater detail.
Toimivan aluepolitiikan osatekijät
Components of an efficient regional policy
Aluepolitiikka saadaan toimivaksi ja sitä voidaan jopa tehostaa lainarahoituksen vipuvaikutuksella , vaikka taloudellista liikkumavaraa olisi niukalti.
The effectiveness of regional policy might be maintained or even enhanced by the leverage effect of loan financing , even when the margins for financial manoeuvre are limited.
Yhteisön tarjoamaa tukea voidaan lisäksi tehostaa lisäämällä jäsenvaltioiden yhteisrahoitusosuuksia ja yksinkertaistamalla yksityissektorin mahdollisuuksia osallistua eurooppalaisten ohjelmien rahoittamiseen.
Greater effectiveness for European funding might also be achieved through higher national co-financing shares and simplified arrangements for private co-financing of European programmes.
Lisäksi olisi pohdittava koheesiopolitiikan toimivuuden ja kansallisten talouspolitiikkojen välisiä yhteyksiä.
Consideration should also be given to the link between the effectiveness of cohesion policy and national economic policies.
Yhteisö voisi näin sitoa varojen myöntämisen hyvään kansalliseen kasvupolitiikkaan.
The Community might therefore link the award of appropriations to a favourable national growth policy.
Tukien painopisteiden sisältöä olisi myös tarkasteltava perusteellisesti.
A radical rethink should also take place on the substance of funding priorities.
Erityisesti alueellisen kilpailukyvyn edistämistä koskevat ohjelmat olisi suunnattava aiempaa enemmän aluetalouden kansainvälistymiseen ja keskeisten kansainvälisten infrastruktuurien luomiseen voimakkaampien kasvuimpulssien aikaansaamiseksi.
In particular programmes for promoting regional competitiveness should concentrate more closely on the internationalisation of the regional economy and on building up key international infrastructures with a view to giving greater incentives to growth.
Lisäksi rakennerahastoilla on periaatteessa oltava vahvempi asema väestörakenteen muutoksen ja globalisaation vaikutusten lieventämisessä .
It is also essential that the structural funds play a more important role in cushioning the impact of demographic change and globalisation.