natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tavoitteena on vahvistaa ilmastonmuutoksen vaikutusten ja köyhyyden vähentämistä koskevaa EU:n ulkoista toimintaa ja edistää ilmastonmuutosta ja kehitysyhteistyötä koskevan EU:n toimintasuunnitelman (2004) täytäntöönpanoa, mikä edellyttää, että ilmastonmuutos muuttaa kehitysapua koskevaa suhtautumistapaamme.
The objective is to strengthen EU external action on the joint challenges of climate change and poverty reduction, and is a step in the implementation of the EU Action Plan on Climate Change and Development (2004), building on an increased recognition that climate change must change the way we think about development aid.
Maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman päätavoitteina on edistää EU:n ja kehitysmaiden välistä ilmastonmuutosta koskevaa poliittista vuoropuhelua ja helpottaa ilmastonmuutosta koskevien huolenaiheiden sisällyttämistä paikallisiin ja kansallisiin köyhyydentorjuntaohjelmiin.
The Global Climate Change Alliance has two main purposes: promoting a political dialogue on climate change between the EU and developing countries, and facilitating the integration of climate change concerns into poverty reduction plans on local and national levels.
Maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman jälkimmäistä tavoitetta käsitellään yksityiskohtaisesti komission tiedonannossa, joka on jaettu viiteen toiminnan pääalaan: sopeutuminen, lieventäminen, metsäkato, katastrofiriskin vähentäminen ja ilmastonmuutokseen sopeutumisen sisällyttäminen kehitysyhteistyöhön.
The latter goal of the GCCA is explicitly dealt with in the Communication by a division into five main areas of work: Adaptation, Mitigation, Deforestation, DRR and Integrating climate change into development efforts.
Komissio on varannut kehitysyhteistyön rahoitusvälineen (DCI) alaisesta ympäristön ja luonnonvarojen (mukaan luettuna energia) kestävään hoitoon liittyvästä temaattisesta ohjelmasta (ENRTP) maailmanlaajuista ilmastonmuutosliittoumaa varten 60 miljoonaa euroa ajanjaksolle 2008–2010.
The Commission has earmarked €60 million for the GCCA for the period 2008-2010, through the Thematic Program “Environment and Sustainable Management of Natural Resources, including Energy” (ENRTP), which falls under the DCI (Development Cooperation Instrument).
Tarkasteltavaksi otetaan myös muut rahoituslähteet, kuten EU:n talousarvio, kymmenes Euroopan kehitysrahasto sekä jäsenvaltioiden rahoitusosuudet.
Other sources of funding through the EU Budget, the 10th EDF as well as Member State contributions will also be explored.
Maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman käynnistäminen on tervetullut ja ajankohtainen toimi monessa suhteessa.
The launching of the GCCA is much welcome and timely in several ways.
Liittouma saattaa käynnistää kansainväliset ilmastonmuutoskeskustelut Poznanissa vuonna 2008 ja Kööpenhaminassa vuonna 2009.
Significantly, it has a potential to feed into the international climate change negotiations in Poznan 2008 and Copenhagen 2009.
Teollisuus- ja kehitysmaiden välinen epäluottamus on ollut yksi keskeisimmistä esteistä vuoden 2012 jälkeisen ilmastonmuutossopimuksen tekemiselle.
Mistrust between industrialized and developing countries has been one of the main barriers to agreement on a post-2012 climate change deal.
EU:n ja kehitysmaiden välisen vuoropuhelufoorumin perustaminen voi olla tärkeässä asemassa uuden luottamuksen rakentamisessa edellyttäen, että EU ryhtyy kunnianhimoisen kokonaisstrategian kanssa samanaikaisesti maailmanlaajuiseksi edelläkävijäksi YK:n ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen neuvotteluissa sekä lisää merkittävästi tukeaan vähiten kehittyneiden maiden (LDC-maat) ja pienten saarivaltioiden (SIDS) hallitusten neuvotteluvalmiuksien tehostamiselle.
Establishing a forum for dialogue between the EU and developing countries could play an important role in building new trust - provided that the EU simultaneously takes the lead globally with an overall ambitious strategy in UNFCCC negotiations, as well as substantially increases support to enhance the negotiating capacity of LDC & SIDS governments.
Lisäksi maailmanlaajuinen ilmastonmuutosliittouma saattaa kuroa umpeen EU:n ja kansainvälisten kehitysyhteistyöyhteisöjen välisen valtavan kuilun eli tiedon ja toiminnan välisen kuilun.
In addition, the GCCA has the potential of filling a huge gap in EU & international development communities: the gap between knowledge and action.
Huolimatta siitä, että tietoisuus ilmastonmuutoksen ja kehitysyhteistyön välisistä yhteyksistä on lisääntynyt
Despite increased awareness of the linkages between climate change and development
Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) neljäs arviointiraportti, työryhmä II: Climate Change 2007: Climate Change Impacts, Adaptation and Vulnerability; YK:n kehitysohjelman (UNDP) kehitysyhteistyöraportti 2007/2008 Ilmastonmuutoksen torjunta: yhteisvastuu kahtia jakautuneessa maailmassa (Fighting climate change: Human solidarity in a divided world). – eikä vähiten vuosituhattavoitteiden saavuttamisen kannalta ratkaisevan tärkeillä avainaloilla, kuten terveydenhuollon, maatalouden, metsätalouden ja katastrofiriskin vähentämisen aloilla – kehitysyhteistyön suunnittelu ja menot toteutetaan edelleen kiinnittämättä juurikaan huomiota ilmastonmuutoksen muuttamiin oloihin.
IPCC WGII Fourth Assessment Report: "Climate Change 2007: Climate Change Impacts, Adaptation and Vulnerability"; UNDP Human Development Report 2007/2008 "Fighting climate change: Human solidarity in a divided world" - not least in key areas such as health, agriculture, forestry, and DRR, crucial for obtainment of the MDGs - development planning & spending still takes place without much regard to the changed conditions posed by climate change.
Tämän vuoksi kehitysyhteistyötä ja köyhyyden vähentämistä koskevat ponnistukset ovat vaarassa epäonnistua pitkällä aikavälillä ihmishenkien, ihmisoikeuksien, hyvinvoinnin sekä rauhan ja vakauden kustannuksella.
As a result, development and poverty reduction efforts run the risk of long-term failure, at the expense of human lives, human rights, welfare, as well as peace and stability.
Maailmanlaajuinen ilmastonmuutosliittouma voi innovatiivisia ja tehokkaita sopeutumisstrategioita kehittämällä ylittää rajoja ponnistuksissa ottaa ilmastonmuutos huomioon kehitysavussa.
By developing innovative and effective adaptation strategies, the GCCA can break new ground in efforts to mainstream climate change into development aid.
Tähän liittyen maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman tärkeänä tehtävänä voisi olla nykyisten katastrofiriskin vähentämisen, ilmastonmuutokseen sopeutumisen ja kehitysyhteistyöpolitiikkojen välisten kuilujen umpeen kurominen.
In this context, bridging existing gaps between DRR, adaptation and development policies could be an important task for the GCCA.
Ilmastonmuutoksen seurauksena todennäköisesti tiheneviä ja voimistuvia luonnonuhkia on lähestyttävä ennakoivan riskinhallinnan, ei ensisijaisesti humanitaarisen ongelman näkökulmasta, kuten tähän saakka on tapahtunut.
Natural hazards, which are likely to become both more frequent and severe as a consequence of climate change, must be tackled from the point of view of pro-active risk management and not primarily, as has been the case in the past, as humanitarian problems.
Alan uusia onnistuneita strategioita voitaisiin käyttää paitsi komission oman myös jäsenvaltioiden ja muiden avunantajien kehitysavun mallina.
New successful strategies in this field could be used as models not only for the Commission’s own development aid, but also for Member States as well as other donors.
Onnistuakseen maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman on vastattava seuraaviin, tällä hetkellä tehokasta kansainvälistä sopeutumistoimintaa jarruttaviin haasteisiin:
However, in order to be successful, the GCCA must confront a number of challenges currently obstructing effective international action on adaptation:
– Ilmastonmuutokseen sopeutumisen / kehitysyhteistyön aloilla on ylenpalttisesti aloitteita, mikä johtaa sekaannuksiin kehitysmaiden, byrokratian ja tehottomuuden tasolla.
– There is a plethora of initiatives in the field of climate change adaptation/development, resulting in confusion on the level of developing countries, excessive administration and inefficiency.
– Sinänsä on myönteistä, että tullakseen tunnetuksi avunantajamaiden hallitukset kilpailevat enenevässä määrin käynnistämällä uusia aloitteita / varaamalla varoja sopeutumiseen.
– Donor country governments are increasingly competing to make their mark by launching new initiatives/ earmarking money for adaptation – which in itself is positive.
Usein tietoa varojen parhaista käyttötavoista ei kuitenkaan ole, mikä johtaa koordinoimattomiin ja tehottomiin ponnistuksiin.
However, often knowledge on how best to spend the money is lacking, leading to uncoordinated and ineffective efforts.
– Aloitteiden suuresta määrästä huolimatta rahoituksessa on vakavia puutteita.
– Despite the large number of initiatives, there is a huge financing gap.
Arvioiden mukaan sopeutumisen vuotuiset kustannukset ovat 50–80 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Estimated annual adaptation costs in developing countries range between 50 and 80 billion USD.
Nykyisistä rahoitusjärjestelmistä ohjatut varat ovat näistä luvuista alle prosentin.
Current funding mechanisms are expected to generate not even 1% of these amounts.
– Käytettävissä ei vieläkään ole tehokkaita välineitä maailman sademetsien tarjoamien ilmasto-, ekosysteemi- ja kehitysetujen rahoittamiseksi, mikä johtaa laajaan metsäkatoon, joka on suuri harhauma sopeutumis- ja lieventämistavoitteista.
– We are still lacking effective tools to provide adequate financing for the climate, ecosystem & development benefits provided by the world’s tropical forests, resulting in widespread deforestation, a huge failure from both adaptation and mitigation perspectives.
– Samoin käytettävissä on vain muutamia politiikan välineitä, joiden avulla voitaisiin kannustaa ja vahvistaa köyhimpien maiden sopeutumistoimia.
– We are also lacking policy tools to encourage and strengthen mitigation actions in the poorest countries.
Puhtaan kehityksen järjestelmä on osoittautunut riittämättömäksi vastaamaan köyhimpien maiden erityistarpeisiin, eikä sopeutumishuolia oteta tavanomaisissa apumuodoissa riittävästi huomioon.
The CDM has proven to be inadequate to address the specific needs of the poorest countries, while conventional aid does not properly take mitigation concerns into account.
– toimia tietojenvaihtokeskuksena ja edistää yhteistyötä ja koordinointia komission ja jäsenvaltioiden tekemien sekä muiden sopeutumista ja katastrofiriskin vähentämistä koskevien aloitteiden välillä
– Being a “Clearing house” and promoting collaboration and coordination between Commission, MS and other adaptation/DRR initiatives.
– edistää sopeutumiseen ja katastrofiriskin vähentämiseen suunnattavaa taloudellista ja poliittista tukea välttämättömänä osana tulevaa vuoden 2012 jälkeistä ilmastonmuutosjärjestelmää
– Mobilizing financial and political support for adaptation/DRR, as an indispensable element of a future post-2012 climate change regime.
– käynnistää sopeutumiseen ja katastrofiriskin vähentämiseen suunnattavan innovatiivisen ohjelmapohjaisen tukimuodon, jossa keskitytään erityisesti vähiten kehittyneiden maiden (LDC-maat) ja pienten saarivaltioiden (SIDS) makrotason hallintorakenteisiin ja kansallisen tason ja paikallisten yhteisöjen välisten yhteyksien luomiseen valmiuksien kehittämisponnisteluissa
– Launching innovative program-based support for adaptation/DRR, focusing specifically on strengthening LDC & SIDS macro-level governance structures, and establishing links from the national level to capacity building efforts in local communities.
– tehostaa jäsenvaltioiden ja komission kehitysavun ilmastonmuutokseen sopeutumiseen ja katastrofiriskin vähentämiseen liittyvää valvontaa ja levittää tietoa alan uusista menetelmistä
– Speeding up climate & DRR screening of MS & Commission development aid and developing and spreading new methodologies in this field.
– tehdä investointeja innovatiivisten julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyön mallien kehittämiseen ilmastonmuutokseen sopeutumisen ja katastrofiriskin vähentämisen aloilla
– Investing in development of innovative Public-Private-Partnership (PPP) models in key areas for climate change adaptation and DRR.
– tarkastella ja kehittää riskinsiirtomekanismeja, joissa tärkeänä tavoitteena on muun muassa auttaa väestöä palaamaan normaaliin elämään luonnonkatastrofien jälkeen
– Exploring and developing further risk transfer mechanisms, one important objective being to help bring people back to normal in the context of major disasters.
– auttaa köyhyyden vähentämistä ja ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevien ohjelmien yhdistämisessä kansainvälisellä sekä kansallisella ja paikallisella tasolla.
– Contributing to the merging of the poverty reduction and climate change adaptation agendas, on international as well as national and local levels.
On tärkeää, että kaikilla hahmotelluilla aloilla maailmanlaajuinen ilmastonmuutosliittouma täydentää, ei kopioi alan muiden toimijoiden toimintaa.
In all the outlined areas, it is crucial that the GCCA is complementary – and not a copy – of what other actors in the field are already doing.
Poliittisesti houkuttelevan "oman identiteetin luomisen" ja jossain määrin vähemmän hohdokkaan "nykyisten aloitteiden täydentämisen ja koordinoimisen" välillä on ero.
There is a distinction between the politically attractive “creating a separate identity” and the slightly less glamorous “complementing & coordinating already existing initiatives”.
Komissio ei saa jäädä edellisen pauloihin ja unohtaa jälkimmäisen merkitystä.
The Commission should not be so enticed by the former so as to forget the importance of the latter.
Maailmanlaajuisella ilmastonmuutosliittoumalla voi kuitenkin olla merkittävä asema ilmastonmuutokseen sopeutumista ja katastrofiriskin vähentämistä koskevan politiikan ja menetelmien kehittämisessä nykyisten puutteiden täyttämiseksi.
However, the GCCA can also potentially play an important role by developing adaptation/DRR policy and methodologies where gaps currently exist.
Edellä hahmoteltujen maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman keskeisten toimien lisäksi komission on kehitettävä pikaisesti kunnianhimoisia täydentäviä aloitteita etenkin metsätalouden ja teknisen yhteistyön aloilla, kun rahoitustarve on nykyisen maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman rahoitusta selkeästi suurempi.
In addition to the focused actions identified above as key areas for the GCCA, the Commission must urgently develop ambitious complementary initiatives, particularly in the fields of forestry and technology cooperation, where financial needs widely exceed what is provided for within the GCCA at current.
On täysi syy sanoa, että maailmanlaajuiselle ilmastonmuutosliittoumalle myönnetyt varat ovat surullisen riittämättömät, vaikka ne suunnattaisiin pelkästään edellä hahmotettujen tavoitteiden ajamiseen.
It is fair to say that even when reduced to the limited set of objectives envisioned above, resources devoted to the GCCA so far are woefully inadequate.
Jotta liittouma onnistuu, komission on myönnettävä varoja huomattavasti enemmän.
In order to be successful, the Commission must commit funding at a much larger scale.
Vastuu rahoituksesta kuuluu myös jäsenvaltioille, joiden osuus tällä hetkellä on yhteensä vain 5,5 miljoonaa euroa.
The responsibility to contribute financially however also lies on Member States, so far contributing only €5.5 million in total.
Pitkän aikavälin rahoitustavoite on ratkaisevan tärkeä maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman painopistealueiden ja merkityksen painottamiseksi.
To begin with, a long-term financing goal will be crucial to emphasize the extended focus and relevance of the GCCA.
Lisäksi on kehitettävä pikaisesi innovatiivisia rahoitusmekanismeja, jotta päästään edes lähelle sopeutumistarpeiden edellyttämiä määriä.
In addition, innovative finance mechanisms must be developed urgently in order to even get close to the amounts required to meet adaptation needs.
Komission tiedonannossa ehdotetaan EU:n päästökauppatulojen varaamista yhtenä vaihtoehtona, ja se on pantava pian täytäntöön.
Earmarking auctioning revenues from the EU ETS is one option mentioned in the Communication which should be implemented urgently.
Päästökauppatulojen arvioidaan olevan vuoteen 2020 mennessä 75 miljardia euroa vuodessa.
Revenues are estimated to amount to as much as 75 billion € annually by 2020.
Näistä tuloista neljänneksen varaaminen ilmastonmuutostoimiin kehitysmaissa, maailmanlaajuinen ilmastonmuutosliittouma mukaan luettuna, olisi merkittävä ja erittäin tarpeellinen rahoitusapu.
An initial earmarking of 25 % of revenues for climate change action in developing countries, including for the GCCA, would represent a substantial and much needed financial contribution to these ends.
Toisena vaihtoehtona, joka voitaisiin yhdistää päästökauppatulojen varaamiseen, komissio tarkastelee tällä hetkellä myös maailmanlaajuisen ilmastonmuutoksen rahoitusjärjestelmää, joka perustuu malliin lasten rokottamista varten perustetusta kansainvälisestä rahoitusvälineestä (IFFIm) sekä käsitteeseen avustusvarojen ennakkojakelusta merkittävien rahoitussummien keräämiseksi suhteellisen lyhyessä ajassa.
Another idea currently being explored by the Commission, which potentially could be combined with earmarking of auctioning revenues, is the "Global Climate Finance Mechanism" (GCFM), based on the model of the International Finance Facility for Immunization (IFFIm) and the idea of frontloading aid, in order to be able to obtain large amounts of funding in a relatively short period of time.
S113/08. ilmastonmuutoksesta ja kansainvälisestä turvallisuudesta esitetyt hälyttävät johtopäätökset, joissa varoitetaan, että ilmastonmuutos lisää EU:n turvallisuusriskejä, uhkaa ja ylikuormittaa jo entuudestaan haavoittuvia ja konfliktialttiita valtioita ja alueita maailmassa ja uhkaa YK:n vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista;
S113/08. , presented on 14 March 2008 to the European Council by the High Representative of the EU and the European Commission, which warned that climate change is intensifying security risks for the EU, threatening to overburden states and regions of the world which are already fragile and prone to conflict, and undermining the efforts to attain the UN Millennium Development Goals;
12. katsoo, että kansainvälistä yhteistyötä on voimistettava, jotta ilmastonmuutokseen liittyviä turvallisuusuhkia kyetään hillitsemään ja seuraamaan ja kehittämään valmiuksia ennaltaehkäisyä, varautumista, lievittämistä ja toimenpiteitä varten sekä edistämään alueellisten turvallisuustilanteiden kehitystä ilmastonmuutoksen eri tasoilla ja sen vaikutuksia kansainväliseen turvallisuuteen;
Considers that international cooperation must be stepped up as regards the detection and monitoring of climate-change-related security threats and in respect of prevention capability, preparedness, alleviation and response, and that the development of regional security situations at the various levels of climate change (taking into account the implications thereof for international security) must be promoted;
15. tähdentää energiatehokkuuden ja uusiutuvien energialähteiden merkitystä kehitysyhteistyössä;
Stresses the importance of energy efficiency and renewable sources of energy for development cooperation;
maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman luomisesta Euroopan unionin ja ilmastonmuutokselle alttiimpien köyhien kehitysmaiden välille
on Building a Global Climate Change Alliance between the European Union and poor developing countries most vulnerable to climate change
Laima Liucija Andrikienė, Richard James Ashworth, Reimer Böge, Simon Busuttil, Valdis Dombrovskis, James Elles, Hynek Fajmon, Salvador Garriga Polledo, Ingeborg Gräßle, Ville Itälä, Alain Lamassoure, Margaritis Schinas, László Surján, Herbert Bösch, Brigitte Douay, Vicente Miguel Garcés Ramón, Louis Grech, Catherine Guy-Quint, Jutta Haug, Vladimír Maňka, Cătălin-Ioan Nechifor, Gary Titley, Ralf Walter, Daniel Dăianu, Nathalie Griesbeck, Anne E. Jensen, Jan Mulder, Kyösti Virrankoski, Helga Trüpel, , José Albino Silva Peneda, Esko Seppänen, Sergej Kozlík
Laima Liucija Andrikienė, Richard James Ashworth, Reimer Böge, Simon Busuttil, Valdis Dombrovskis, James Elles, Hynek Fajmon, Salvador Garriga Polledo, Ingeborg Gräßle, Ville Itälä, Alain Lamassoure, Margaritis Schinas, László Surján, Herbert Bösch, Brigitte Douay, Vicente Miguel Garcés Ramón, Louis Grech, Catherine Guy-Quint, Jutta Haug, Vladimír Maňka, Cătălin-Ioan Nechifor, Gary Titley, Ralf Walter, Daniel Dăianu, Nathalie Griesbeck, Anne E. Jensen, Jan Mulder, Kyösti Virrankoski, Helga Trüpel, , José Albino Silva Peneda,,Esko Seppänen, Sergej Kozlík
maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman luomisesta Euroopan unionin ja ilmastonmuutokselle altteimpien köyhien kehitysmaiden välille
on Building a Global Climate Change Alliance between the European Union and poor developing countries most vulnerable to climate change
Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta pyytää asiasta vastaavaa kehitysyhteistyövaliokuntaa sisällyttämään seuraavat ehdotukset päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Industry, Research and Energy calls on the Committee on Development, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin hallituksen välisen tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta
on the proposal for a Council decision on the conclusion on behalf of the European Community of the Agreement on Scientific and Technological Cooperation between the European Community of the one part and the Government of New Zealand of the other part
(Yksinkertaistettu menettely – työjärjestyksen 43 artiklan 1 kohta)
Simplified procedure - Rule 43(1) of the Rules of Procedure
– ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätökseksi ( KOM(2008)0170 ),
– having regard to the proposal for a Council decision ( COM(2008)0170 ),
– ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston 18. joulukuuta 2006 tekemän päätöksen N:o 1982/2006/EY Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013)
– having regard to Decision No 1982/2006/EC of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 concerning the Seventh Framework Programme of the European Community for research, technological development and demonstration activities (2007-2013)
EUVL L 412, 30.12.2006, s. 1. ,
OJ L 412, 30.12.2006, p. l. ,
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 170 artiklan ja 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
– having regard to Article 170 and Article 300(2), first subparagraph, first sentence of the EC Treaty,
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia ( C6‑0292/2008 ),
– having regard to Article 300(3), first subparagraph, of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0292/2008 ),
– ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan, 83 artiklan 7 kohdan ja 43 artiklan 1 kohdan,
– having regard to Rule 51 and Rules 83(7) and 43(1) of its Rules of Procedure,
– ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön ( A6‑0367/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Industry, Research and Energy ( A6‑0367/2008 ),
EY:n ja Uuden-Seelannin välinen tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskeva sopimus
Agreement on Scientific and Technological Cooperation between the EC and New Zealand
ehdotuksesta neuvoston asetukseksi maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) muuttamisesta
on the proposal for a Council regulation amending Regulation (EC) No 1234/2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (“single CMO Regulation”)