natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– jäsenvaltioiden on pidettävä talouspolitiikkaa yhteistä etua koskevana asiana ja sovitettava talouspolitiikkansa yhteen talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaisesti.
- Member States must see their economic policy as a matter of common interest and coordinate it in accordance with the principles of the Broad Economic Policy Guidelines (BEPGs).
Normaalioloissa EKP:n ja neuvoston välillä ei ole minkäänlaisia konflikteja niiden hoitaessa kulloisiakin sääntöjenmukaisia tehtäviään.
During the correct exercise of their respective responsibilities there will not usually be any conflict or problems between the ECB and the Council.
Konflikteja on etukäteen tiedossa, jos institutionaalinen kehys asetetaan yksipuolisesti kyseenalaiseksi tai sitä muutetaan, kuten vakaus- ja kasvusopimuksen muutosten yhteydessä tapahtui.
Such things are pre-programmed, however, if the institutional framework is questioned or modified unilaterally, as happened in the case of the changes to the Stability and Growth Pact.
Silloin eurooppalaisten on saatava tietää, miksi muutokset tehtiin, mitä seurauksia niillä voi olla talous- ja rahaliitolle ja kuka kantaa niistä vastuun.
The reasons for making the changes, the consequences for economic and monetary union, and who will take responsibility for them, must then be made transparent for the benefit of European citizens.
Finanssipoliittisten korjaavien toimenpiteiden asianmukaisuuden liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn aikana arvioi neuvosto.
Assessment of the suitability of measures to correct financial policy in the deficit procedure is the responsibility of the Council.
EKP pitää yllä tiiviitä yhteyksiä neuvostoon ja euroryhmään.
The ECB maintains close relations with the Council and the Eurogroup.
Siten EKP:n pääjohtaja osallistuu euroryhmän kuukausittain pidettäviin kokouksiin ja hänellä on pysyvä oikeus osallistua Ecofin-neuvoston kokouksiin.
Thus the President of the ECB takes part in the monthly meetings of the Eurogroup, and has a standing invitation to take part in ECOFIN Council meetings.
Lisäksi EKP on edustettuna euroryhmän ja neuvoston valmisteluelimissä, kuten talous- ja rahoituskomiteassa ja talouspoliittisessa komiteassa.
The ECB is also represented on the preparatory committees of the Eurogroup and the Council, for example on the Economic and Finance Committee and on the Economic Policy Committee.
Toisaalta euroryhmän puheenjohtajalla on oikeus osallistua säännöllisesti EKP:n neuvoston kokouksiin.
On the other hand, the chairman of the Eurogroup is regularly invited to the meetings of the ECB Council.
Säännölliset kontaktit, keskustelut ja yhteiset kokoukset mahdollistavat rakentavan vuoropuhelun ja analyysien ja arvioiden vaihdon ja ne ovat sen vuoksi kaikkien osapuolien ja koko Euroopan edun mukaisia.
These regular contacts, conversations and joint meetings permit constructive dialogue and the exchange of analyses and assessments, and are therefore in the interests of all of those involved and of Europe as a whole.
Miten arvioitte uudelleennimetyn Lissabonin prosessin eli niin kutsutun "kasvua ja työtä" ‑strategian tämänhetkistä tilaa?
What is your assessment of the state-of-play of the renamed Lisbon process, the so-called 'Growth and Jobs' strategy?
Miten EKP ja makrotaloudellisen politiikan koordinointivälineet (laajat taloudelliset suuntaviivat, työllisyyttä koskevat suuntaviivat) voisivat edistää tämän strategian onnistumista?
How could the ECB and the instruments of macroeconomic policy coordination (Broad Economic Policy Guidelines, Employment Guidelines) contribute to the success of this strategy?
Miten arvioitte mahdollisuuksia kasvattaa sisäistä kysyntää ja tukea investointeja EU:n sisällä?
What is your perception as to the possibilities of increasing internal demand and fostering investments within the EU?
Voidaanko talouspolitiikan koordinoinnin avulla edistää EU:n ja/tai euroalueen makrotaloudellista suorituskykyä ?
Can economic policy coordination contribute to improving the EU’s and/or the Euro area’s macroeconomic performance?
Jos voidaan, mitä vikaa nykyisessä järjestelmässä on?
If so, what’s wrong with the current system?
Miten määrittelisitte tarvittavan politiikkayhdistelmän ja millä keinoin se pitäisi panna toimeen?
How would you define the policy-mix needed and by what means should it be implemented?
Euroopalla on kohdattavanaan kolme haastetta, jotka ovat
In the face of the three-pronged challenge of
– kiihtyvä globalisaatio
- accelerating globalisation,
– nopea teknologinen muutos ja
- rapid technological change and
– väestön ikääntyminen.
- ageing populations
Sen vuoksi Euroopan tulevan yhteiskunnallisen ja taloudellisen kehityksen kannalta on ratkaisevaa, että Lissabonin strategian tavoitteet saavutetaan.
it is crucial to the future social and economic development of Europe to achieve the goals of the Lisbon strategy.
Tätä taustaa vasten kuuden vuoden aikana saavutetut tulokset ovat pettymys.
Against this background the results after six years are disappointing.
Wim Kokin johdolla työskennelleen korkean tason asiantuntijaryhmän Lissabonin strategian väliarviointia koskevassa raportissa todettiin marraskuussa 2004, että tähänastinen eteneminen on kärsinyt osapuolten tavoitteiden johdonmukaisuuden ja yhtenäisyyden puutteesta.
In November 2004 the report on the half-time assessment of the Lisbon strategy by the High Level Group of Experts, chaired by Wim Kok, recorded the fact that the existing way of going about things suffered from a lack of consistency and coherence.
Seurauksena on ollut, että toimia on toteutettu riittämättömästi.
The consequence was an inadequate implementation of measures.
Raportin mukaan strategiassa olisi sen vuoksi keskityttävä kasvua ja työllisyyttä koskeviin tavoitteisiin.
The strategy should therefore be concentrated on the objectives of ‘growth and jobs’.
Koska jäsenvaltioilla on ohjelman menestymisen kannalta ratkaiseva asema, olisi varmistettava, että kansalliset hallitukset, parlamentit ja kansalaiset kytketään paremmin mukaan ohjelman toteuttamiseen.
Since Member States played a decisive role in the agenda’s success, we must make sure that national governments, parliaments and citizens are involved in their implementation more effectively.
Neuvosto – ja sen jälkeen kevätkokoukseensa kokoontuneet valtion- ja hallitusten päämiehet – tarttuivat Kokin raporttiin sisältyvään ehdotukseen uudistaa Lissabonin strategia.
The Kok report’s proposal for a reform of the Lisbon strategy was taken up by the Council, and subsequently by heads of state and government at their spring meeting in 2005.
Uudessa ohjelmassa toiminta-alueiden painopiste on kasvun ja työllisyyden edistämisessä.
The new agenda puts the emphasis for fields of action on the promotion of growth and jobs.
Tässä yhteydessä talouspolitiikan laajat suuntaviivat ja työllisyyttä koskevat suuntaviivat koottiin yhdennetyiksi suuntaviivoiksi, ja lisäksi koordinointiprosesseja selkeytettiin ajallisesti.
The Broad Economic Policy Guidelines and the Employment Guidelines have been combined as ‘Integrated Guidelines’ and the timing of coordination processes has also been tightened up.
Jäsenvaltiot olisi saatava hyväksymään paremmin Lissabonin ohjelma, minkä vuoksi ne olisi velvoitettava muotoilemaan kansalliset uudistusohjelmat.
Acceptance of the Lisbon agenda by Member States should ultimately be improved by a commitment to draw up national programmes for reforms.
Nyt lienee vielä liian aikaista arvioida uuden strategian onnistumista.
At the present time it would be premature to judge the success of the new strategy.
Yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspoliittisten suositusten määrä on edelleen hyvin suuri, eikä yksiselitteisiä painopistealueita ole vahvistettu.
The number of recommendations on economic policy in the Integrated Guidelines remains considerable and the establishment of clear priorities has been dispensed with.
Lisäksi on odotettava, miten jäsenvaltioiden uudistettu "commitment" vaikuttaa.
We must also wait to determine the effectiveness of the Member States’ renewed ‘commitment’.
Eurojärjestelmä edistää Lissabonin strategian onnistumista, mikäli se vastedes täyttää sille asetetut tehtävät ja takaa hintavakauden keskipitkällä aikavälillä.
The Eurosystem will contribute to the success of the Lisbon strategy, while it continues to carry out its mandate and guarantees price stability in the medium term.
Kuten jo vastauksestani kysymykseen B 8 kävi ilmi, hintavakaus on kestävän kasvun ja korkean työllisyystason saavuttamisen ehdoton edellytys.
As has already been explained above in the answer to question B 8, price stability is an indispensable condition for achieving permanent growth and a high level of employment.
Muilla politiikan alueilla yksin jäsenvaltiot ovat viime kädessä vastuussa tarvittavien politiikkojen täytäntöönpanosta.
For other areas of policy it is ultimately the Member States alone who are responsible for the implementation of the necessary policies.
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 99 artiklan mukaan jäsenvaltiot pitävät talouspolitiikkaansa yhteistä etua koskevana asiana ja sovittavat talouspolitiikkansa yhteen neuvostossa.
Under the terms of Article 99 of the EC Treaty, Member States regard their economic policies as a matter of common interest and coordinate them in the Council.
Talouspolitiikan sovittamisella ja talouskehityksen lähentymisellä on tarkoitus luoda yhteiselle rahapolitiikalle suotuisa toimintaympäristö.
The harmonisation of economic policies and the convergence of economic trends are intended to create a favourable environment for a common monetary policy.
Lisäksi yhteensovittaminen on järkevää jäsenvaltioiden välillä vallitsevien taloudellisten sidoksien vuoksi.
Coordination is also sensible because of the economic interconnection of Member States.
Talouspolitiikan yhteensovittaminen eurooppalaisessa ympäristössä on yhdistelmä pehmeitä ja kovia yhteensovittamisen välineitä, joihin kuuluvat vakaus- ja kasvusopimus, talouspolitiikan laajat suuntaviivat ja työllisyyttä koskevat suuntaviivat.
The coordination of economic policy in a European context is a combination of soft and hard instruments of coordination, including the Stability and Growth Pact, the Broad Economic Policy Guidelines and the Employment Guidelines.
On tärkeää, että kaikki nämä suuntaviivat ovat keskenään yhdenmukaisia ja että poliittiset toimijat toimivat kulloistenkin vastuualueidensa mukaan.
It is important that all of these orientations are mutually coherent and that those acting politically are equal to their respective responsibilities.
– Jäsenvaltioiden on finanssipolitiikassaan huolehdittava kestävästä julkisesta taloudesta.
- In budgetary policy it is the aim of Member States to provide workable public finances.
Tähän kuuluu aktiivinen vakauttaminen budjettiepätasapainonmaissa ja vaikuttaminen automaattisilla vakauttajilla, mikäli se on mahdollista ilman, että liiallisten alijäämien välttäminen tai korjaaminen vaarantuu.
This includes energetic consolidation in countries with imbalances and allowing automatic stabilisers to take effect, provided this is possible without any risk to the avoidance or correction of excessive deficits.
– Työmarkkinaosapuolten olisi tässä yhteydessä solmittava asianmukaisia palkkasopimuksia.
- Employers and employees should conclude suitable pay agreements in this context.
– Eurojärjestelmä voi siis – kuten jo edellä mainittiin - vaikuttaa parhaiten kasvuun ja hyvinvointiin huolehtimalla uskottavasti hintavakaudesta.
- And – as has already been pointed out – a credible guarantee of price stability is the most effective contribution which the Eurosystem can make to growth and prosperity.
Jos kaikki osapuolet toimivat kulloisenkin mandaattinsa edellyttämällä tavalla, syntyy automaattisesti sellainen poliittisten toimien yhdistelmä, joka keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä edistää kasvua ja työllisyyttä.
If everyone acts according to their mandates there will automatically be a policy mix which is beneficial to medium to long-term growth and employment.
Niissä euroalueen maissa, joissa kotimainen kysyntä on viime vuosina ollut vaimeaa, kuluttajien ja sijoittajien luottamusta tulevaisuuteen ja politiikkaan on vahvistettava.
In those countries in the euro area where internal demand has been rather weak in recent years the confidence of consumers and investors in the future and policy must be strengthened.
Tämän edellytyksiä ovat keskipitkän aikavälin toimintaan suuntautuminen, luotettava kokonaistaloudellinen toimintakehys ja sen osana terve julkinen talous, sekä johdonmukainen uudistusprosessi, jota koskeva tiedottaminen hoidetaan hyvin.
A medium-term orientation, reliable macroeconomic parameters, including healthy state finances, and a consistent, well-communicated process of reform are essential to this.
Luetelkaa tärkeysjärjestyksessä mielestänne tärkeimmät EU:n rakenteelliset uudistukset ja perustelkaa valintanne
Please list in order of importance the structural reforms which you believe are a priority in the EU and justify your choices.
Rakenteelliset muutokset ja uudistukset eivät ole itsetarkoitus.
Structural adjustments and reforms are not an end in themselves.
Niiden on ennen muuta tarkoitus
In the first instance they should contribute to
– vahvistaa kasvupotentiaalia ja
- increasing the potential for growth, and
– tehdä Euroopan kansantalouksista joustavampia sekä parantaa niiden kykyä kestää sokkeja,
- making Europe’s national economies more flexible and more resistant to shock,
mikä parantaisi työllisyyttä ja turvaisi hyvinvointimme.
thereby increasing employment and safeguarding prosperity.
Periaatteessa rakenteellisiin uudistuksiin tähtäävän Lissabonin strategian lähtökohta on asianmukainen ja siinä painotetaan yleisesti ottaen oikeita asioita.
In principle the Lisbon agenda is the proper approach to structural reform, and generally speaking it specifies the correct points of emphasis.
Loppujen lopuksi kaikilla EU-mailla on edessään samat taloudelliset haasteet, joiden tulisi olla poliittisen toiminnan ensisijaisten tavoitteiden määrittämisen lähtökohtana.
Ultimately all EU countries face the same economic challenges, from which the priorities for political action should emerge:
– demografinen kehitys, joka vaatii erityisesti julkisten talouksien pikaista vakauttamista ja eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmien uudistamista, jotta niiden kestävä rahoitus voidaan turvata, sekä toimenpiteitä kasvupotentiaalin lisäämiseksi.
- Demographic trends necessitate in particular the rapid consolidation of public budgets, the reform of pension and health systems so that they can still be funded in the long term, and measures to increase the potential for growth.
Tosin EU:n (euroalueen) kansantalouksien rakenteelliset olosuhteet eroavat joiltain osin huomattavasti toisistaan, minkä vuoksi myös rakenneuudistusten ensisijaiset tavoitteet ovat erilaiset.
Certainly the structural conditions in the national economies of the EU (the euro area) differ, some of the resultant priorities for structural reform considerably.
Ääripäinä on ryhmä suuria maita, joissa kasvupotentiaali on alhainen ja joiden työllisyysongelmat ovat merkittävät, ja joukko pienempiä valtioita, joiden talouden dynamiikka on oleellisesti vahvempi.
In the Community a group of large countries with low growth potential and considerable employment problems faces a number of smaller countries with significantly greater economic dynamism.
Oman ryhmänsä muodostavat EU:n uudet jäsenvaltiot, joissa pyritään osittain kovaa vauhtia kuromaan umpeen vanhojen jäsenvaltioiden etumatkaa, mutta joilla on vielä pitkä matka todelliseen taloudelliseen lähentymiseen EU:n vanhojen jäsenvaltioiden kanssa.
Then there are the new EU Member States, some of which are catching up quickly, but still have a long way to go before they converge in real economic terms with the ‘old’ Member States.
Jäsenvaltioiden lähtötilanteiden erilaisuuden vuoksi mainituista ongelmista selviytymiseksi ensisijaiset tavoitteet on asetettava kansallisella tasolla.
Given the variety of initial situations in Member States as they try to overcome these problems, priorities must be established at national level.
Mikä on mielipiteenne nopeudesta, jolla uusien jäsenvaltioiden pitäisi liittyä rahaliittoon ja ottaa käyttöön euro, kun otetaan huomioon kaikki lähentymisehdot ja osallistuminen valuuttakurssimekanismiin (ERM II)?
What is your opinion regarding the pace at which the New Member States should join the monetary union and adopt the Euro, considering all of the convergence criteria and the participation in the exchange rate mechanism (ERM II)?
Millaisia haasteita EKP:n rahapolitiikka mielestänne kohtaa uusien jäsenvaltioiden valmistautuessa euron käyttöönottoon sekä niiden liityttyä rahaliittoon ?
What challenges do you think the ECB's monetary policy will face during the preparation of Euro entry by the New Member States and once they have joined the monetary union?
Lähentymiskehityksen tarkastelussa todetaan, onko maa saavuttanut talouskehityksessään ja talous- finanssi- ja rahapolitiikassaan euroon käyttöönottoon vaadittavan tason.
The convergence test serves to establish whether a country exhibits the level required in its economic development and its economic, financial and monetary policy to introduce the euro.
Uusien jäsenmaiden oman edun mukaista on, että euron käyttöönoton nopeutta ei pidetä ensisijaisempana kuin vaadittavaa lähentymistä.
It is in the interests of the new Member States themselves that the speed at which the euro is introduced is not given priority over the required level of convergence.
Sen sijaan aikataulun määräävänä tekijänä tulisi olla kestävän lähentymisen.
Rather, permanent convergence should determine the timetable.
Euron käyttöön ottavan maan on oltava tietoinen käyttöönoton taloudellisista ja poliittisista seurauksista, joihin kuuluu, että rahaliitossa sillä ei ole enää käytössään sopeuttamisparametreinä kansallisia rahapoliittisia välineitä tai vaihtokursseja.
The country concerned must be aware of the economic and political consequences associated with the fact that in a monetary union it will no longer have national instruments of monetary policy or exchange rates as a parameter for adjustment.
EKP:n tehtävänä on turvata hintavakaus euroalueella.
It is the ECB’s mandate to safeguard price stability in the euro area.
Tämä tehtävä säilyy täysin muuttumattomana myös uusien jäsenten euroalueeseen liittymisen jälkeen.
The absorption of new Members into the euro area will do nothing to change this.
Uudet jäsenvaltiot ovat hyväksyneet yhteisön säännöstön ja tuntevat velvollisuudet, jotka koskevat niitä niiden valmistautuessa talous- ja rahaliittoon.
The new Member States have adopted the acquis communautaire and know about their duties in the preparatory phase for economic and monetary union.
Mikäli uusien euroalueen jäsenvaltioiden lähentyminen on riittämätöntä eikä pysyvää, kasvu- ja inflaatioerot euroalueella voivat suurentua.
If new members fail to converge adequately or permanently, the divergences in growth and inflation in the currency area may become greater.
Tämä voisi vaikeuttaa EKP:n tehtävää yhtenäisen rahapolitiikan toteuttajana.
This might make it more difficult for the ECB to implement a common monetary policy.
Mikä on näkemyksenne lyhyen aikavälin rahasiirtojen verotuksesta?
What is your view on the taxation of short-term financial transactions?
Vastaako valuuttasiirtojen tämänhetkinen verotus mielestänne EU:n perustamissopimuksia, jotka takaavat pääomien vapaan liikkumisen?
Do you think that a currency transaction tax is compatible with EU Treaties which guarantee the freedom of capital movements?
Pitäisittekö euromääräisten valuuttasiirtojen veroa hyödyllisenä esimerkiksi siltä kannalta, että se vakauttaisi sellaisten maiden valuuttakursseja, jotka haluavat liittyä euroalueeseen tulevaisuudessa?
Do you think that a tax on currency transactions involving the euro could have beneficial effects – for example by stabilising the exchange rates of countries wishing to join the euro area in the future?
En pidä ajatusta lyhyen aikavälin rahasiirtojen verotuksesta onnistuneena ja mielestäni se olisi jopa vahingollista.
I regard the idea that short-term financial transactions should be taxed as undesirable, counterproductive even.
Sellainen vero ei sovellu hillitsemään valuuttakurssivaihteluita eikä etenkään estämään valuutta- ja rahoituskriisejä.
A tax of this kind is not suitable for tempering the volatile nature of exchange rates or even preventing monetary or financial crises.
Valuuttakaupan liiketoimissa ei voida tehdä eroa niin sanotun "huonon spekuloinnin" ja "hyvän ulkomaankaupparahoituksen" kesken.
In the case of sales of foreign exchange, it is not possible to distinguish between ‘poor speculation’ and ‘effective funding of foreign trade’.
Vero koskee kaikkia valuuttakaupan muotoja, minkä vuoksi kansainvälinen kauppa kallistuu.
However, all forms of sale of foreign exchange are subject to a tax of this kind, which makes international trade more expensive.
Siitä kärsisivät erityisesti köyhimmät maat.
It is precisely the poorest countries which would suffer as a result.
Myöskään taloustieteellisessä kirjallisuudessa ei ole viitteitä siitä, että rahasiirtojen verotus vähentäisi valuuttakurssivaihtelua.
Besides, the literature of economics provides no indication that a transaction tax would reduce exchange rate volatility.
Näiden tosiasioihin perustuvien syiden ohella tällaista veroa vastaan puhuvat käytännön syyt: vero toimii vain, jos se otetaan käyttöön maailmanlaajuisesti.
As well as these technical reasons there are practical reasons which do not favour a tax of this kind: it works only if it is applied worldwide.
Muuten sitä voidaan helposti kiertää, esimerkiksi siirtämällä toimintaa niin sanottuihin veroparatiiseihin tai järjestelemällä uudelleen rahoitusjohdannaisiksi.
Otherwise it is easy to circumvent, e.g. by moving to offshore centres or reinvesting in financial derivatives.
Mielestäni oikeudellisesta näkökulmasta tarkasteltuna rahasiirtojen verotus ei olisi sopusoinnussa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kanssa.
In my own view legal considerations would make a tax on transactions incompatible with the EC Treaty.
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 56 artiklan mukaan pääomanliikkeitä ja maksuja koskevat rajoitukset eivät ole kiellettyjä ainoastaan EU:n sisällä vaan myös EU:n jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä.
Article 56 of the Treaty prohibits restrictions on capital and payment transactions as a matter of course, not only within the EU, but also to third countries.
Kuitenkin neuvosto voi 57 artiklan mukaan poikkeuksellisesti yksimielisesti päättää rajoituksista "rahoituspalvelujen tarjoamisessa" kolmansiin maihin tai kolmansista maista suuntautuvien pääomanliikkeiden osalta.
However, Article 57 permits the Council exceptionally and by unanimous agreement to approve restrictions on transactions with third countries where the ‘provision of financial services’ is concerned.
58 artiklassa luetelluista verotuksellisista toimenpiteistä, jotka eivät kuulu rajoituskiellon piiriin, seuraa epäsuorasti, että rahasiirtojen verotus olisi käsitettävissä rajoitukseksi.
From the tax measures referred to in Article 58, which are not subject to the embargo on restrictions, it is indirectly apparent that a tax on transactions would be regarded as a restriction.
Kuten jo edellä yleisesti totesin, en pidä rahasiirtojen verotusta sopivana keinona hillitä euron valuuttakurssin vaihtelua.
As has already been noted in general terms above, I regard a tax on transactions as an unsuitable instrument for reducing exchange rate volatility.
Niille EU:n jäsenvaltioille, jotka haluavat ottaa käyttöön euron, johdonmukainen ja vakauteen pyrkivä makroekonominen politiikka on avain niiden valuuttojen kurssivaihtelun rajoittamiseen.
For those Member States wishing to introduce the euro, a consistent macroeconomic policy which aims at stability is the key to limiting the exchange rate volatility of their currency.
Lisäksi ehdokasvaltiot käyvät jo nyt suhteellisen suuren osan kaupastaan euroalueen kanssa.
And incidentally, the candidate nations are already conducting a major part of their trade with the euro area.