natgillin/translations-raw huggingface dataset:
15. vaatii, että EU:n on kannustettava Kiinaa käyttämään terveysalan asiantuntemustaan sellaisten aloitteiden tukemiseen, joilla torjutaan Afrikalle tuhoisia köyhyyteen liittyviä pandemioita, kuten HI-virusta/aidsia, malariaa ja tuberkuloosia;
Calls on the EU to encourage China to make use of its health expertise to support initiatives aimed at improving public health systems in Africa, to ensure sustainable development and to support initiatives aimed at combating the poverty-related pandemics that ravage Africa, namely HIV/AIDS, Malaria and Tuberculosis;
19. kehottaa EU:ta kannustamaan Kiinaa osallistumaan Afrikan väestötilanteen synnyttämien haasteiden ratkaisemiseen; korostaa tässä yhteydessä, että väestönkasvu on monissa osissa Afrikkaa talouskasvua nopeampaa ja että tilanteen muuttaminen edellyttää muun muassa seksuaali- ja lisääntymisterveyden parantamista, kuten YK:n kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin kertomuksessa vuodelta 1994 todetaan;
Calls on the EU to encourage China to participate in meeting the challenges linked to the demographic situation in Africa; in this context, highlights the fact that the population growth rate is higher than the economic growth rate in many parts of Africa and that measures to change this include improving sexual and reproductive health, as mentioned in the UN report of the International Conference on Population and Development of1994;
Energia ja luonnonvarat
Energy and natural resources
24. kehottaa EU:ta edistämään aktiivisesti avoimuutta paitsi tulojen keräämisen myös luonnonvaratuloista syntyvien menojen suhteen tukemalla talousarvion avoimuuden lisäämistä edistäviä aloitteita Afrikan maissa; kehottaa EU:ta edistämään kaikkien avunantajien "vastuullista luotonantoa" edellyttämällä, että luonnonvaroiltaan rikkaat avunsaajamaat, jotka ovat olleet taipuvaisia huonoon hallintotapaan ja korruptioon, toteuttavat käytännön toimia lisätäkseen tulojen hallinnoinnin avoimuutta edellytyksenä muun kuin humanitaarisen avun saannille;
Calls on the EU actively to promote transparency, not just in terms of revenue collection, but also in terms of expenditure of natural resource revenues, by supporting initiatives to enhance budgetary transparency in African countries; urges the EU to promote ‘responsible lending’ by all donors, requiring recipient resource-rich countries with a history of bad governance and corruption to take concrete steps towards greater transparency in revenue management as a condition for receiving non-humanitarian assistance; calls on the EU to apply Articles 96 and 97 of the Cotonou Agreement more consistently to resource-rich countries and, at the same time, to enter into a dialogue with China and other donors with a view to taking concerted action to increase the effectiveness of corresponding measures; stresses that the EU should lead by example by making its own development programmes and projects a model of transparency and good governance;
Kauppa, investoinnit ja infrastruktuurit
Trade, investment and infrastructures
33. vetoaa Kiinaan, että se lainoja myöntäessään ottaisi huomioon monia kehitysmaita koskettavan velkakriisin syntyyn johtaneet tapahtumat eikä toistaisi lainanantajien aikaisemmin tekemiä virheitä;
Appeals to China , when granting loans, to take account of the events which led to the emergence of the debt crisis affecting many developing countries, and not to repeat the mistakes previously made by lenders;
39. kehottaa EU:ta ja Kiinaa tukemaan AU:ta ja NEPADia ympäristövaikutusten arviointien tekemisessä ja Afrikassa toteutettavien ulkomaisten investointihankkeiden mahdollisen köyhiä hyödyttävän kasvun arvioinnissa etenkin energian ja infrastruktuurin aloilla sekä avoimemman sopimuksentekoa ja julkisia menoja koskevan järjestelmän kehittämisessä; korostaa että Afrikan maiden on tärkeää tehdä pitkän aikavälin suunnitelma perushyödykkeiden viimeaikaisesta hinnankorotuksesta saadun tuoton, energian etsimisestä saatujen voittojen ja ulkomaisten investointien käyttämisestä julkisiin menoihin;
Calls on the EU and China to support the AU and NEPAD in conducting environmental impact assessments and evaluating the potential pro-poor growth of foreign investment projects in Africa, especially in the field of energy and infrastructure, as well as developing a more transparent system for the award of contracts and public spending; highlights the importance of long-term planning in the public spending by African countries of profits obtained through the recent commodity price rise, energy exploration gains and foreign investment flows and, with that aim in view, urges the EU and China to give targeted support to the development of corresponding administrative skills;
46. vaatii EU:ta edistämään maailmanlaajuista sitoutumista ilmastonmuutokseen myöntämällä uusia varoja, joita ei saisi ottaa nykyisen tuen budjettikohdista, ja noudattamaan kansainvälistä sääntelyjärjestelmää, joka edellyttää, että maat toimivat vastuunsa ja valmiuksiensa mukaan esimerkiksi rahoittamalla ilmastonmuutokseen sopeutumista Oxfamin ehdottaman suhdeluvun pohjalta;
Welcomes the Commission’s initiative to launch a Global Climate Change Alliance with the least developed countries and small island development States, specifically enhancing co-operation on climate change adaptation; calls on the EU to invite China to participate in key areas of the Alliance's work plan, such as dialogue on disaster-risk reduction and climate-proofing development, which are crucial areas of co-operation given China’s position as a major donor and investor in Africa, often investing in large-scale infrastructure projects that tend to be particularly vulnerable to climate change;
48. kehottaa EU:ta käynnistämään AU:n jäsenvaltioiden ja Kiinan kanssa monenväliset neuvottelut ympäristön tilan huononemiseen ja ilmastonmuutokseen liittyvistä maailmanlaajuisista uhkista sekä edistämään tarmokkaasti Kioton jälkeistä toimintakehystä;
Calls on the EU to engage in multilateral discussions with AU Member States and China, as well as with civil society, on the global threats of environmental degradation and climate change and to push forward the commitments of the Bali Action Plan agreement, signed at the 13th meeting of the Conference of the Parties (COP-13) in Bali on 15 December 2007, as a post-2012 framework;
Hyvä hallintotapa ja ihmisoikeudet
Good governance and human rights
56. korostaa, että investoinnit, joita Kiina tekee "ehdoitta" sortohallitusten huonosti johtamiin Afrikan maihin, ovat osasyy jatkuviin ihmisoikeusloukkauksiin ja huonontavat hallintotapaa entisestään; korostaa tässä yhteydessä EU:n lisätuen merkitystä niille hallituksille, toimielimille ja kansalaisyhteiskunnan toimijoille, jotka edistävät hyvää hallintotapaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista Afrikassa, esimerkiksi kansallisille parlamenteille, kehitysyhteistyö- ja ihmisoikeusjärjestöille, vapaille tiedotusvälineille ja korruption torjunnasta vastaaville elimille;
Stresses that, notwithstanding the importance of principles such as sovereignty, ownership and alignment, China’s "no-conditions" investments in those African countries misgoverned by oppressive regimes contribute to perpetuating human rights abuses and further delay democratic progress and hinder recognition of good governance, including the rule of law and the control of corruption; in this context, highlights the importance of greater EU support to governments, institutions and civil society actors that promote good governance, the rule of law and respect for human rights in Africa, namely national parliaments, pluralist party systems, development and human rights organisations, free media and anti-corruption bodies;
65. vaatii, että EU:n on kehotettava Kiinaa keskeyttämään sotilaallisen yhteistyön ja asekauppasopimukset niiden hallitusten kanssa, jotka ovat syyllistyneet ihmisoikeusloukkauksiin, osallistuvat selkkauksiin tai ovat sodan partaalla, kuten Zimbabwe, Sudan, Tšad, Kongon demokraattinen tasavalta, Etiopia ja Eritrea;
Calls on the EU and China to suspend arms trade deals with those governments that are responsible for human rights violations, are involved in conflicts or are on the brink of war, such as the governments of Kenya, Zimbabwe, Sudan, Chad, the Democratic Republic of the Congo, Ethiopia, Eritrea and Somalia; calls on the EU and China to stop, prevent and prohibit arms transfers to armed non-state actors that threaten human rights, political stability and sustainable development on the African continent;
68. vaatii, että EU kehottaa Kiinaa osallistumaan aktiivisemmin YK:n tai AU:n rauhanturvaoperaatioihin Afrikassa ja laajentamaan osallistumistaan myös toimittamalla tarvittaessa taistelujoukkoja YK:n valtuuksien mukaisesti;
Calls on the EU to encourage China to continue increasing its participation in UN and AU peacekeeping missions in Africa, and to expand that contribution by also supplying combat troops, when necessary and in accordance with UN mandates;
Kiinan kasvu ja "go out -politiikka"
China ’s rise and its ‘go out’ policy
Kiinan vaikuttava taloudellinen nousu ja vuodesta 1990 jatkunut 10 prosentin keskimääräinen talouskasvu ovat tehneet siitä maailman neljänneksi suurimman talouden ja virallisesti maailman suurimman valuuttavarannon haltijan.
China’s impressive economic rise, with an average economic growth of 10% since 1990, has turned it into the fourth largest economy in the world and the largest official holder of foreign exchange reserves.
Samanaikaisesti Kiina on edelleen kehitysmaa, jonka yhteiskunnallis-taloudelliset erot ovat valtavat ja jossa on epädemokraattinen hallinto, puutteelliset perusvapaudet ja perusihmisoikeudet sekä vakavia ympäristöongelmia.
At the same time, China is still a developing country, with vast socio-economic disparities, undemocratic governance, lack of fundamental freedoms and basic human rights and serious environmental problems.
Kasvustaan johtuvien tarpeiden täyttämiseksi Kiina on päättänyt suuntautua ulospäin (go out ‑politiikka).
To meet the needs created by its rise, China adopted a ‘go-out' policy.
Vauhdittaako Kiinan rynnistys Afrikassa vaurastumista, joka perustuu "molempia osapuolia hyödyttävään yhteistyöhön", vai onko kyse Afrikan luonnonvarojen hyödyntämisestä Kiinan eduksi ja kestävän kehityksen heikentämisestä?
Is China’s scramble in Africa a driver for prosperity based on «win-win cooperation» or is it reaping African natural resources for Chinese profit and undermining sustainable development?
Toimintansa laajentamisen yhteydessä Kiina saattaa myös levittää joitakin huonoimpia sisäisiä käytäntöjään, kuten korruptiota, moraalitonta luotonantoa sekä puutteellisia työntekijöiden oikeuksia ja ympäristönormeja.
Also, while expanding, China may be exporting some of its worst home practices, including corruption, bad lending, lack of labour rights and environmental standards.
Miten EU:n tulisi menetellä?
What, then, should the EU do?
"Kiinan hallituksen tutkimusretki": luonnonvaroja etsimässä
" Beijing ’s Safari”: looking for natural resources
Kiinan toiminta Afrikassa lisääntyi 1990-luvulla.
Chinese involvement in Africa accelerated in the 1990s.
Vastaperustettu Kiinan ja Afrikan yhteistyöfoorumi sopi vuonna 2000 kunnianhimoisista suunnitelmista.
In 2000, the newly created Forum on China-Africa Cooperation agreed on ambitious plans.
Vuotta 2006 kutsuttiin Kiinan "Afrikan vuodeksi" Kiinan hallituksen annettua investointeja ja tukea koskevan ilmoituksen.
2006 was dubbed China's "Year of Africa” because of investment and aid announcements made by Beijing.
Yksinomaan Kongon demokraattiselle tasavallalle, jolla on maailman runsaimmat mineraalivarat, Kiina lupasi esimerkiksi 5 miljardin Yhdysvaltain dollarin luoton teiden, rautateiden, sairaaloiden ja yliopistojen rakentamiseen.
For instance, in DR Congo alone (holding one of the world's richest assortment of minerals), China promised a 5 billion USD loan to build roads, railways, hospitals and universities.
Mitkä ovat Kiinan "go out ‑politiikan" ratkaisevat vaikuttimet Afrikassa?
What are the strategic drivers for China’s 'go out' policy in Africa?
Ennen kaikkea öljy.
First and foremost, oil.
Kiinasta tuli maailman toiseksi suurin öljyn kuluttaja vuonna 2003, ja Kiinan kysynnän odotetaan kaksinkertaistuvan vuoteen 2025 mennessä.
China became the world’s second-largest oil consumer in 2003 and Chinese demand is expected to double by 2025.
Noin 30 prosenttia Kiinan raakaöljyn tuonnista on peräisin Afrikasta, ja öljyn osuus Afrikan Kiinan-viennistä on 50 prosenttia.
Some 30% of China’s crude oil imports now come from Africa and oil accounts to 50% of Africa’s exports to China.
Angola oli vuonna 2006 Kiinan tärkein afrikkalainen toimittaja ennen Sudania ja Kongo-Brazzavillea.
Angola was, in 2006, China’s top African supplier, followed by Sudan and Congo-Brazzaville.
Kiina tavoittelee myös muita luonnonvaroja, kuten uraania, kuparia, kobolttia, malmeja ja puutavaraa sekä uusia markkinoita.
China is also looking for other natural resources (uranium, copper, cobalt, ore and timber, etc.) and new markets.
Lisäksi Kiina haluaa vahvistaa poliittista vaikutusvaltaansa, saada tukea "yhden Kiinan politiikalle" ja profiloitua maailmanvallaksi.
Finally, China seeks to reinforce political leverage, gather endorsement for the “one China policy” and profile itself as a global power.
Kiinan vaikutus Afrikassa
China ’s impact in Africa
Kiinan hallituksen mukaan Kiinan ja Afrikan suhteet ovat "kaikkia osapuolia hyödyttävää yhteistyötä" tasavertaisten kumppaneiden välillä.
Beijing presents Sino-African relations as economic "win-win cooperation" between equal partners.
Onnistuttuaan nostamaan miljoonat omat kansalaisensa köyhyydestä Kiina edistää vaihtoehtoista valtiojohtoista kehitysmallia, joka saattaa tuntua houkuttelevalta mantereella, jossa länsimaiden tyrkyttämät uusliberalistiset uudistukset ovat epäonnistuneet ja jossa monet vallanpitäjät keskittävät innokkaasti valtaa.
With a record of lifting millions of its own citizens out of poverty, China promotes an alternative state-directed model for development, which can be alluring in a continent where neo-liberal reforms imposed by the West failed and where many rulers are keen on centralising powers.
Toistaiseksi Kiinan vaikutus Afrikassa on lisännyt Kiinan raaka-aineiden kysyntää, mikä on nostanut perushyödykkeiden hintoja ja lisännyt kilpailua.
So far, China’s footprint in Africa has led to an increase in Chinese demand for raw materials, which pushed up commodity prices, and increased competition.
Lisäksi Kiina on saanut Afrikasta tukijoita investoimalla kipeästi kaivatun infrastruktuurin rakentamiseen.
Moreover, China has made African friends with investments in the construction of badly-needed infrastructures.
Tyytymättömyyttä ovat kuitenkin lisänneet valmistuskapasiteetin menetys, huonot palkat, hirvittävät työolot ja riittämättömät turvallisuusmääräykset Afrikassa toimivissa kiinalaisyrityksissä.
But there are also growing complaints about lost manufacturing capacity, low salaries, dire working conditions and lack of safety standards in Chinese-owned companies operating in Africa.
Kiinan mielenkiinto näyttää rajoittuvan luonnonvaroiltaan rikkaisiin (tai "luonnonvaroilla kirottuihin") maihin sivuuttaen suuren määrän muita Afrikan kansakuntia.
Chinese interest seems confined to resource-rich (or "resource-cursed") countries, bypassing a large number of other African nations.
Lisäksi perushyödykkeiden jyrkkä hinnannousu hyödyttää luonnonvaroiltaan rikkaita maita, mutta vaikeuttaa oloja muualla mantereella, eikä hintojennousu jatku ikuisesti.
Moreover, soaring commodity prices benefit resource-rich countries but make life harder for the rest of the continent – and prices will not remain high forever.
Tuesta ja investoinneista voidaan todeta, että Kiinan antama apu ei useinkaan edes täyttäisi kehitysapukomitean (DAC) asettamia tukikriteerejä.
On aid and investment, Chinese assistance would often not qualify as aid according to DAC criteria.
Paljon puhutun 5 miljardin Yhdysvaltain dollarin suuruisen Kiinan ja Afrikan kehitysrahaston pääasiallinen tarkoitus on tosiasiassa kiinalaisyritysten ja niiden hankkeiden tukeminen Afrikan mantereella.
The much trumpeted 5 billion USD China-Africa Development Fund is indeed mostly aimed at supporting Chinese enterprises and their projects in the continent.
Kiinan tuki ja investoinnit ovat usein sidottuja, ja niihin osallistuu yleensä kiinalaista työvoimaa.
Chinese aid and investments are often tied and normally involve Chinese workers.
Kiinan antamat luotot ja turhat yritykset yhdistää tukea ihmisoikeuksiin, demokratiaan ja hyvään hallintotapaan voivat myös tuottaa vaikeuksia Afrikan hallituksille sitomalla varoja pitkällä aikavälillä ja heikentämällä kelpoisuutta kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta saatavaan rahoitukseen.
Chinese loans, frustrating efforts to link aid to human rights, democracy, and good governance, can also create difficulties for African governments, by tying up resources in the long term and reducing eligibility for IFI financing.
Afrikka voi kuitenkin hyötyä tästä kumppanuudesta paljon enemmän, jos se pystyy asettamaan oikeudenmukaisia sopimuksia ja pääomatuoton asianmukaista hallintaa koskevia ehtoja.
But this partnership can be much more beneficial if Africa is able to determine conditions: fair deals and proper management of the capital generated.
Afrikan maat voivat lisätä neuvotteluvaltuuksiaan neuvottelemalla yhdessä, ja tästä syystä AU:n ja NEPADin kaltaisilla organisaatioilla on suuri merkitys.
African countries can increase their bargaining power by negotiating jointly, hence the importance of organisations such as the AU or NEPAD.
Luonnonvarojen hyödyntämiseen liittyvät laittomat käytännöt, joita pahentaa Afrikan hallitusten kyvyttömyys valvoa kaivostoimintaa, edellyttävät suurempaa avoimuutta ja vastuullisuutta.
Illegal practices in resource exploitation, aggravated by the lack of capacity of African governments to supervise extractive activities, require greater transparency and accountability.
Afrikan olisi tuettava EITI-aloitteen soveltamisalan laajentamista "publish what you pay" (julkista mitä maksat) ‑periaatteesta "publish what you damage" (julkista mitä tuhoat) ‑periaatteeseen.
Africa should support the expansion of the scope of the EITI, moving from ‘publish what you pay’ to ‘publish what you damage’.
Ympäristövaikutuksista voidaan todeta, että Kiina jatkaa puutavaran ja norsunluun laitonta tuontia Afrikan maista ja että Kiinan hankkeet, kuten Merowen pato Sudanissa, aiheuttavat vakavia ympäristövahinkoja.
As for environmental impact, China continues to import illegal timber and ivory from African countries, and serious environmental damage is caused by Chinese projects, such as the Merowe dam in Sudan.
Turvallisuuden ja rauhan aloilla Kiina on laajentanut sotilaallista yhteistyötä useisiin Afrikan hallituksiin.
In the field of security and peace, China has extended military cooperation to several African regimes.
Sudan ja Zimbabwe ovat tärkeimpiä kiinalaisten aseiden vastaanottajamaita.
Sudan and Zimbabwe are major recipients of Chinese arms.
YK:n turvallisuusneuvoston pysyvälle jäsenelle kuuluvien velvollisuuksiensa takia Kiinaa on kehotettava siirtymään valtiojohtoisen turvallisuuden edistämisestä "inhimillisen turvallisuuden" tukemiseen.
In view of its responsibilities as a permanent member of the UN Security Council, China must be urged to move from favouring state-centred security to supporting “human security”.
Kun Kiinalla on enemmän joukkoja paikan päällä, se voi paremmin ymmärtää, miksi "suojeluvastuun" kantaminen on välttämätöntä.
With more troops on the ground, China may better understand why it is necessary to assume the "responsibility to protect".
Suuri osa Kiinaa vastaan esitetystä arvostelusta kuvastaa tietyssä määrin länsimaiden menneitä ja nykyisiä virheitä: kauppasääntöjä ja protektionistisia tukia, asetoimituksia ja kaksinaismoraalia.
Many of the criticisms made against China mirror, to a certain extent, Western mistakes, past and present: trade rules and protective subsidies, supplying weapons, double standards, etc.
Lisäksi länsimaiden himoitsemat kiinalaiset halpatuotteet ovat osasyy siihen, että Kiina – nykyinen maailmantehdas – ahnehtii luonnonvaroja.
Moreover, the Western appetite for cheap “made in China” products also contributes to China’s - today’s world factory - bulimia for natural resources.
Eurooppalaiset eivät saisi teeskennellä tämän kolmenvälisen suhteen "reilua osapuolta", sillä Afrikan maat ovat syystäkin turhautuneita ja epäluuloisia niitä kohtaan, aivan kuten Kiinaakin kohtaan.
Europeans should not pretend to be the “good player” in this triangular relationship, for African countries have reasons to be frustrated and suspicious of them, as much as of China.
Afrikan johtajat vaativat oikeutta kuroa umpeen teollisuutensa jälkeenjääneisyyttä, mistä syntyy väistämättä pilaantumiskustannuksia.
African leaders invoke the right to catch up with industrialisation, with the inherent pollution costs.
Afrikkalaisten mukaan Afrikan auttamisessa on kyse oikeudenmukaisuudesta, ei hyväntekeväisyydestä.
Africans also argue that assisting Africa is a matter of justice, not charity.
Toistensa syyttelyn sijasta EU:n, Afrikan ja Kiinan olisi sitouduttava yhteistyöhön Afrikan kestävän kehityksen hyväksi.
Instead of entering the blame game, the EU, Africa and China should engage and cooperate for the sustainable development of Africa.
Kiina on osoittanut olevansa tietoinen kansainvälisistä odotuksista.
China has shown itself to be sensitive to international expectations.
Kiinan ulkopolitiikka: pelkistä liiketoimista hiljaiseen vallankumoukseen
China ’s foreign policy: From ‘business is business’ to ‘quiet revolution’
Kiina julistaa "riippumatonta ulkopolitiikkaa", joka perustuu "suvereeniuden ja puuttumattomuuden" periaatteisiin, ja väittää harjoittavansa Afrikassa pelkkää liiketoimintaa.
China proclaims an “independent foreign policy”, based on the principles of “sovereignty and non-interference ” and presents its involvement in Africa as strictly business.
Tämä tarkoittaa, että tukea ja luottoja myönnetään Afrikan hallituksille näennäisesti " sitoumuksetta ", mutta tietenkin niihin liittyy aina "Taiwan-lauseke" ja painostusta Dalai Laman karttamiseksi.
This means that aid and loans are provided to African governments on a supposedly "no-strings attached" basis - but, of course, there is always a “Taiwan clause” and pressure to shun the Dalai Lama.
Tosiasiassa Kiinan läsnäololla Afrikassa on poliittinen vaikutus. "
In fact, China’s presence in Africa does have political impact.
Pelkkään kauppaan ilman politiikkaa " perustuvalla lähestymistavallaan se ei suinkaan takaa puolueettomuutta, vaan tarjoaa joillekin Afrikan diktaattoreille vallassa pysymiseen tarvittavaa poliittista ja taloudellista tukea.
Its ‘trade only, no politics’ approach, rather than ensuring neutrality, provides some African dictators with political and financial support to stay in power.
Esimerkiksi Sudan ja Zimbabwe kääntyivät Kiinan puoleen, kun kansainvälinen arvostelu niiden hallintoa kohtaan kiihtyi.
For instance, Sudan and Zimbabwe turned to China when international criticism increased on the regimes.
Vuonna 2004 Angola keskeytti neuvottelut IMF:n kanssa, kun Kiina tarjosi 2 miljardin Yhdysvaltain dollarin luottoa ilman korruptiota ja avoimuutta koskevia ehtoja: tällainen kassavirta tarjoaa rahoitustukea hallitsevalle puolueelle ennen tulevia vaaleja.
In 2004, Angola broke off negotiations with the IMF, when China offered a 2 billion USD loan, without conditions on corruption or transparency: a cash flow which represents a financial boost to the ruling party in the run up to forthcoming elections.
Kiinan toimia Afrikassa arvostellaan siis yhä voimakkaammin.
Criticism of Chinese ‘intervention’ in Africa is thus becoming stronger.
Kiinan edustajia vastaan on hyökätty Nigeriassa, Etiopiassa ja Nigerissä.
Chinese agents have been attacked in Nigeria, Ethiopia and Niger.
Lukuisat muut välikohtaukset ovat saaneet Kiinan ymmärtämään, että kaikki öljyä tai mineraaleja koskevat sopimukset ovat "poliittisia".
Various other incidents are making China realise that there is no such thing as “politics-free” oil or mineral contracts.