natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ennen kaikkea ongelmana on se, että naisiin tyypillisesti kohdistuvaa väkivaltaa vastaan viranomaiset eivät ryhdy yhtä tehokkaisiin toimenpiteisiin kuin miehiin tyypillisesti kohdistuvaa väkivaltaa vastaan.
Above all, the violence typically perpetrated against women is not prosecuted as vigorously as the violence typically perpetrated against men.
Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat velvoitettuja täyttämään perustavaa laatua olevat oikeusvaltion periaatteet.
A common requirement of all Member States of the EU is that they must fulfil the fundamental criteria applying under the rule of law.
On itsestään selvää, että väkivaltaa ei hyväksytä sivistyneessä yhteiskunnassa.
Obviously, violence has no place in a civilised society.
On luonnollista, että EU:n jäsenvaltioiden lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä on kansallisia ja alueellisia eroja, mutta valtio, jossa esimerkiksi murha ei ole rikos, ei voisi olla EU:n jäsenvaltio.
Naturally there are national and regional differences in laws and case-law within the EU but, for example, a country which does not consider murder to be a criminal offence could not become a member.
Oikeusvaltion tärkeimpiä velvollisuuksia on nimenomaan kansalaisten hengen ja terveyden suojeleminen väkivallalta.
One of the most important tasks under the rule of law is precisely to protect citizens' lives and health against violence.
Tämä perustavaa laatua oleva ajatuksen esitti vuonna 1690 brittiläinen filosofi John Locke klassisessa teoksessaan "Tutkielma hallitusvallasta".
This fundamental idea was introduced in 1690 by the British philosopher John Locke in his classic work 'Two Treatises on Government'.
Valtiota on pidettävä välineenä, joka puolustaa perusoikeuksia, joista tärkein kansalaisoikeus on oikeus elämään ja fyysiseen turvallisuuteen.
A government should be regarded as a tool for the defence of fundamental rights, the most fundamental civil right being the right to life and physical safety.
Tämä on valtion moraalinen, normatiivinen perusta, sen olemassaolon oikeutus.
This is the moral, normative basis for the State and, hence, its raison d'être.
Kansalaiset luovuttavat lainsäädäntövallan ja täytäntöönpanovallan valtion tehtäväksi, mutta edellyttävät, että valtio puolestaan täyttää perustavaa laatua olevan velvollisuutensa suojella kansalaistensa henkeä, vapautta ja omaisuutta.
Citizens confer their right to legislate and rule on the State but this presupposes in turn that the State fulfils its basic commitment, i.e. to protect the lives, freedom and property of its citizens.
Valtio, joka ei täytä mainittuja velvollisuuksia, rikkoo sopimusta.
Any State which fails in this task has broken the contract.
Tämän perusajatuksen pohjalta voidaan todeta, että naisiin kohdistuva väkivalta asettaa haasteen sille sopimukselle, jota kaikki yhteiset toimet ilmentävät.
On the basis of that principle, it can be shown that men's violence against women is a challenge to the contract of which all common policy is an expression.
Kaikki väkivallan muodot väkivallan harjoittajasta ja väkivallan kohteesta riippumatta asettavat haasteen yhteiskunnalle ja oikeusvaltiolle.
All violence is a challenge to our civilisation, to the rule of law, regardless of victim or perpetrator.
Tässä yhteydessä on kuitenkin tärkeintä se, että EU:ssa vallitsee järjestelmällinen sukupuolten eriarvoisuus sen osalta, kuinka väkivaltaan suhtaudutaan ja kuinka viranomaiset ryhtyvät tehokkaisiin toimenpiteisiin.
The fundamental point in this context, however, is that, in the EU, there is a systematic discrepancy between how crimes of violence are treated and punished depending on the gender of the victim.
Mies joutuu useimmiten tutun tai vieraan miehen harjoittaman väkivallan kohteeksi julkisessa ympäristössä, kun taas naisiin kohdistuvaa väkivaltaa harjoittaa yksityisessä ympäristössä tyypillisesti läheinen miestuttava, useimmiten mies, jonka kanssa nainen on tai on ollut sukupuolisuhteessa.
The violence to which men are typically subjected occurs in a public environment and is perpetrated by a male acquaintance or stranger, whereas women are subjected to violence in a private environment where the perpetrator is a man known to the victim, very often a man with whom the women has, or has had, a sexual relationship.
On totta, että myös naiset lyövät miehiä läheisissä suhteissa, mutta useimmissa tapauksissa väkivaltaan syyllistyy mies ja väkivallan uhrina on nainen.
It does occur that women batter men in close relationships but the overwhelming proportion of violence in these contexts has a male perpetrator and a female victim.
Poliittisesti tärkein ero on siinä, että viranomaiset eivät ryhdy kotona naiseen kohdistuvan väkivallan vuoksi yhtä tehokkaisiin toimenpiteisiin kun julkisessa ympäristössä mieheen kohdistuvan väkivallan vuoksi.
The most crucial difference politically is that private violence against women is not prosecuted as vigorously or seriously as public violence against men.
Katuväkivalta ja muilla julkisilla paikoilla harjoitettu väkivalta – joka ensisijaisesti kohdistuu miehiin – on kriminalisoitu jo satoja vuosia sitten, kun taas kotona ja yksityiselämässä harjoitettu väkivalta – joka ensisijaisesti kohdistuu naisiin – on kriminalisoitu suhteellisen äskettäin.
While violence in the street or other public environments - which primarily affects men - has been a criminal offence for centuries, it is relatively recent that violence occurring in the home and in private life - which primarily affects women - has also been made a criminal offence.
Vielä 1900-luvun alkupuolella eri Euroopan maiden lainsäädäntö kohteli eri tavalla miehiä, jotka pahoinpitelivät naisia ja lapsia kotona.
Well into the 20th century, Europe had laws which in various ways excused domestic violence by men against women and children.
Esimerkiksi miehen kotona naiseen kohdistama väkivalta johti oikeustoimiin vasta 1900-luvun viimeisten vuosikymmenten aikana, joissakin maissa vasta 1990-luvulla.
In many Member States, for example, men's violence against women in the home was not a crime subject to public prosecution until the later decades of the 20th century, in some countries as late as the 1990s.
Tämän historiallisen perinnön jäänteet vaikuttavat edelleen tiettyjen EU:n jäsenvaltioiden oikeuskäytännössä, asenteissa ja mielikuvissa siten, että perheväkivalta on luonteeltaan vähemmän vakavaa.
The remnants of this historical legacy live on in the EU; we can see it in case- law, attitudes and perceptions about the less serious nature of private violence.
1990-luvun lopulla suhtautuminen naisiin kohdistuvaan väkivaltaan alkoi kuitenkin muuttua.
However, towards the end of the 1990s, views of the violence to which women are subjected began to change.
Ratkaisevana tekijänä oli Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen vuonna 1993 hyväksymä naisiin kohdistuvan väkivallan poistamista koskeva päätöslauselma .
The seminal document was The Declaration on the elimination of violence against women adopted by the UN General Assembly in 1993.
Tässä asiakirjassa YK käyttää ensimmäisen kerran miesten naisiin kohdistamaan väkivaltaan liittyvää sukupuolten valta-asemanäkökulmaa – väkivalta liitetään selkeästi miesten valta-asemaan ja naisen alempaan asemaan.
This was the first time that a UN document had put men's violence against women in a gender power perspective; it explicitly links violence to the superior position of men and the subordinate position of women.
Tästä näkökulmasta väkivalta perustuu miesten valta-asemaan keinona, jolla miesten valta-asema säilytetään:
From this point of view, the violence is a result of, and a way of maintaining men's position of power:
Naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ei rajoiteta sillä, että väkivalta rajoitetaan koskemaan fyysistä väkivaltaa, eikä sillä, että perheväkivalta ja julkisilla paikoilla harjoitettu väkivalta erotetaan toisistaan.
Violence against women is not simply confined to physical violence, and the separation between private and public has disappeared.
Valitettavasti tämä jaottelu leimaa edelleen mitä suurimmassa määrin sitä, kuinka Euroopassa käytännössä suhtaudutaan miesten naisiin kohdistamaan väkivaltaan: Tämä koskee erityisesti asennetta, jonka mukaan valtion ei tule puuttua kansalaisten yksityiselämään.
Unfortunately, this division is still far too typical of how we deal with the issue of men's violence against women in practice, particularly the perception that the State should not interfere in the private lives of its citizens.
Tämä on edesauttanut myös sitä, että oikeusviranomaiset laiminlyövät järjestelmällisesti ryhtymisen tehokkaisiin toimenpiteisiin miesten naisiin kohdistaman väkivallan perusteella.
This notion has also been instrumental in the law enforcement agencies' systematic failings in prosecuting men's violence against women.
Tämä syrjintä loukkaa perustavaa laatua olevia demokraattisia oikeuksia ja ihmisoikeuksia, mikä on jo sinänsä vakavaa.
This discrimination is a violation of fundamental democratic and human rights, which is a serious matter in its own right.
Miesten naisiin kohdistama väkivalta on suuri yhteiskunnallinen ongelma myös yleisyytensä vuoksi.
The extent of men's violence against women is also a major social problem.
Toistaiseksi ole olemassa mitään luotettavia tutkimuksia siitä, kuinka suuri tämä ongelma on koko EU:n tasolla, mutta kansalliset yleisyystutkimukset, jotka on tehty Suomessa vuonna 1999, Ruotsissa vuonna 2001 ja Saksassa vuonna 2004, osoittavat että aikaisemmissa arvioissa ongelman laajuutta on pahasti aliarvioitu.
There are as yet no reliable studies showing exactly how great the problem is at EU level but the three national prevalence studies carried out in Finland in 1999, Sweden in 2001 and Germany in 2004 indicate that previous assessments have vastly underestimated the extent of the problem.
Kun lähtökohtana pidetään YK:n määritelmää miesten naisiin kohdistamasta väkivallasta, mainitut tutkimukset osoittavat, että Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa 40–50 prosenttia naisista on joskus elämässään joutunut miehen harjoittaman väkivallan kohteeksi.
Using the UN's definition of violence against women as their point of reference, these studies show that 40 - 50% of women in these three countries have at some point in their lives been subjected to violence by a man.
Vastaavat luvut koko EU:n osalta olisivat hyvin korkeita: 80–100 miljoonaa naista.
The corresponding figure for the EU as a whole would be very high: 80 ‑ 100 million women.
On itsestään selvää, että tehokkaiden toimien on perustuttava tosiasioihin ja täsmällisiin lukuihin.
Obviously, effective measures must be based on correct facts and figures.
Tämän vuoksi vastaavien tutkimusten tarve muissa jäsenvaltioissa on todellinen.
The need for similar studies in other Member States is therefore acute.
Emme tiedä sitäkään, kuinka suuria taloudellisia kustannuksia tämä väkivalta aiheuttaa Euroopan unionissa.
Neither is it known how much this violence costs the EU in purely economic terms.
Myös siitä on tehtävä perusteellinen analyysi.
There is also a need for a fundamental analysis in this area.
Amnesty International on toteuttanut maaliskuusta 2004 lähtien maailmanlaajuista kampanjaa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan, jota pidetään aikamme pahimpiin kuuluvana ihmisoikeuksien loukkauksena.
Since March 2004, Amnesty International has been waging a global campaign against violence against women, which it describes as one of the most serious violations of human rights of our age.
Amnesty huomauttaa, että suuri osa niistä valtioista, joissa asianmukainen lainsäädäntö on voimassa, laiminlyö järjestelmällisesti näiden rikosten tutkimisen ja oikeustoimiin ryhtymisen.
Amnesty points out that a large number of states with operational legislation in this area systematically fail to investigate and prosecute these crimes.
Esittelijä yhtyy Amnestyn kantaan tässä asiassa.
Your rapporteur shares Amnesty's views in this respect.
Enemmistö väkivaltaa harjoittavista miehistä on itse ollut silminnäkijänä, kun isä on lyönyt äitiä.
A majority of the men who batter have themselves seen their father batter their mother.
Pelastakaa lapset -järjestön mukaan yksinomaan Ruotsissa on 100 000–200 000 lasta, jotka näkevät ja kuulevat vastaavan pahoinpitelyn.
According to Save the Children, there are between 100 000 and 200 000 children in Sweden alone who see and hear such physical abuse.
Vastaava luku koko unionin alueella olisi 5–10 miljoonaa lasta.
The corresponding figure for the Union as a whole would be 5 - 10 million children.
On vanha totuus, että lapset tekevät niin kuin me teemme eivätkä niin kuin sanomme.
It is an old axiom that children do not do as we say but as we do.
Siksi on ratkaisevan tärkeää, että EU:ssa suhtaudutaan vakavasti miesten läheisissä suhteissa naisiin kohdistamaan väkivaltaan, koska se on ratkaiseva kysymys koko Euroopan tulevaisuuden kannalta.
It is therefore crucial to take a serious view of men's violence against women in close relationships as a decisive issue for the future of Europe.
Vasta sen avulla voimme lopettaa tämän barbaarisen perinteen.
Only then can we put an end to this barbaric tradition.
Esittelijän lähtökohtana on näin ollen se, että perustavaa laatua olevien ihmisoikeuksien kunnioittamiseen perustuvan yhteisen eurooppalaisen politiikan tärkeimpiä tehtäviä on poistaa kaikkinainen syrjintää väkivallan vuoksi oikeustoimiin ryhtymisessä.
In the light of this situation, it is therefore one of the most important tasks of a common European policy based on respect for fundamental human rights to combat all forms of discrimination in the legal treatment of such violence.
Naisiin kohdistuva väkivalta on yhtä vakava rikos kuin miehiin kohdistuva väkivalta.
Violence against women is an equally serious crime as violence against men.
Tämän on oltava itsestään selvä lähtökohta ja vähimmäisvaatimus sekä jäsenvaltiolle että niille valtioille, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin.
This must be a natural point of departure, a minimum requirement of all States which are, or wish to become, members of the EU.
naisiin kohdistuvan väkivallan torjunnasta ja mahdollisten tulevien toimien nykytilanteesta
on the current situation in combating violence against women and any future actions
Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta pyytää asiasta vastaavaa naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokuntaa sisällyttämään seuraavat ehdotukset päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs calls on the Committee on Women's Rights and Gender Equality, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
A. ottaa huomioon, että komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille perusoikeuksien ja oikeusasioiden puiteohjelman perustamisesta vuosiksi 2007–2013 ( KOM(2005)0122 ) naisiin, lapsiin ja nuoriin kohdistuvan väkivallan torjumisella on erittäin merkittävä asema todellisen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomiseen pyrkivissä ponnisteluissa,
A. Whereas in the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament, establishing for the period 2007-2013 a Framework Programme on Fundamental Rights and Justice ( COM(2005)0122 ), fighting violence against women, children and young people plays a very important role, as part of the effort to create a real area of freedom, security and justice,
B. palauttaa mieliin, että kuten Euroopan komission varapuheenjohtaja Franco Frattini totesi puheessaan Euroopan parlamentille 21. kesäkuuta 2005, arvioiden mukaan Euroopassa kuolee vuosittain vähintään 700–900 naista kumppaninsa harjoittaman väkivallan johdosta ja että tosiasiallisen luvun arvioidaan olevan tätäkin suurempi,
B. Recalling that, as stated by the Vice-President of the European Commission, Mr. Franco Frattini, in his speech to the European Parliament on 21 June 2005, there is estimated to be at least 700-900 women who die each year from intimate partner violence in Europe and that even this number is considered to be underestimated,
1. kehottaa jäsenvaltioita säätämään naisten sukuelinten silpomisen laittomaksi väkivaltaiseksi teoksi naisia vastaan, joka merkitsee naisten perusoikeuksien rikkomista ja vakavaa hyökkäystä heidän fyysistä koskemattomuuttaan vastaan, ja katsoo, että tämä teko on lainvastainen riippumatta siitä, missä paikassa tai maassa se tapahtuu EU:n kansalaista tai asukasta vastaan ;
1 Urges Member States to define acts of female genital mutilation as an illegal act of violence against women, which constitutes a violation of their fundamental rights and a serious aggression against their physical integrity; regardless of where or in which country this act occurs against EU citizens or residents, it remains illegal;
8. kehottaa komissiota luomaan keinot määritellä sellaiset jäsenvaltiot, joissa naisiin kohdistuvan väkivallan tilanne on muihin jäsenvaltioihin verrattuna huonompi.
Calls on the Commission to establish a mechanism on the basis of which it would be possible to identify those Member States in which the situation of violence against women appears to be comparatively worse.
Naisiin kohdistuvan väkivallan torjuminen ja mahdollisten tulevien toimien nykytilanne
Current situation in combating violence against women and any future actions
Edith Mastenbroek 21.2.2005
Edith Mastenbroek 21.02.2005
Alkuperäinen valmistelija
Previous drafts( wo )man
2 kohta)
Margaret Bowles,
Margaret Bowles, Othmar Karas
Othmar Karas
Naisiin kohdistuvan väkivallan torjunta ja mahdollisten tulevien toimien nykytilanne
The current situation in combating violence against women and any future action
pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan täytäntöönpanosta
on implementing the European Charter for Small Enterprises
TALOUS- JA RAHA-ASIOIDEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO........................................17
OPINION OF THE COMMITTEE ON ECONOMIC AND MONETARY AFFAIRS............16
työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunto ......................23
OPINION OF THE COMMITTEE ON EMPLOYMENT AND SOCIAL AFFAIRS..............22
Hyväksytyt tekstit P6_TA(2005)0069 . ,
Texts adopted on 9.3.2005, P6_TA(2005)0069 . ,
– ottaa huomioon maaliskuussa 2000 Lissabonissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät,
– having regard to the Presidency Conclusions of the European Council at Lisbon in March 2000;
– ottaa huomioon maaliskuussa 2002 Barcelonassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät,
– having regard to the Presidency Conclusions of the European Council at Barcelona in March 2002;
– ottaa huomioon maaliskuussa 2002 Barcelonassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeen hyväksytyn, Wim Kokin johtaman korkean tason työryhmän laatiman raportin,
– having regard to the Report of the High Level Group chaired by Wim Kok, following the meeting of the European Council in Barcelona in March 2002;
– ottaa huomioon maaliskuussa 2005 Brysselissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät,
– having regard to the Presidency Conclusions of the European Council at Brussels in March 2005;
– ottaa huomioon komission tiedonannon "Kasvua ja työtä Euroopan tulevaisuuden hyväksi: Uusi alku Lissabonin strategialle" ( KOM(2005)0024 ),
– having regard to the Commission Communication "Working together for growth and jobs: A new start for the Lisbon Strategy" ( COM(2005)0024 );
– ottaa huomioon komission tiedonannon pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan täytäntöönpanosta ( KOM(2005)0030 ),
– having regard to the Commission report on the implementation of the European Charter for Small Enterprises ( COM(2005)0030 ),
– ottaa huomioon pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan, jonka Feirassa kesäkuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi,
– having regard to the European Charter for Small Enterprises, adopted by the European Council at Feira in June 2000,
– ottaa huomioon 9. kesäkuuta 2005 hyväksymänsä päätöslauselman Euroopan kilpailukyvyn vahvistamisesta: rakennemuutosten seuraukset pk-yrityksiä koskevaan politiikkaan ja niiden asemaan
– having regard to its resolution of 9 June 2005 on strengthening European competitiveness – the effects of industrial change on policy and the role of SMEs
Hyväksytyt tekstit P6_TA(2005)0230 . ,
Texts adopted on 9.6.2005, P6_TA(2005)0230 . ,
– ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan ja työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnot ( A6‑0405/2005 ),
– having regard to the report of the Committee on Industry, Research and Energy and the opinions of the Committee on Economic and Monetary Affairs and the Committee on Employment and Social Affairs ( A6‑0405/2005 ),
A. ottaa huomioon, että Eurooppa-neuvosto on hyväksynyt strategian, jolla Euroopasta pyritään tekemään maailman kilpailukykyisin tietoon perustuva talous,
A. whereas the European Council has adopted the strategy for making Europe the most competitive and knowledge-based economy in the world;
B. ottaa huomioon, että komissio on sitoutunut ”think small first” ("ajattele pieniä ensin") -politiikkaan ja tehnyt ehdotuksia pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä) koskevista uusista ohjelmista, erityisesti yrittäjyyttä koskevasta toimintasuunnitelmasta,
B. whereas the Commission has launched a policy of ‘think small first’, and proposed new programmes for small and medium-sized enterprises (SMEs), notably an Entrepreneurship Action Plan,
C. ottaa huomioon, että komission helmikuussa 2005 antamassa tiedonannossa Lissabonin strategian elvyttämisestä ei oteta huomioon pienyrityksiä, vaikka Lissabonin Eurooppa-neuvosto oli todennut, että juuri pienet yritykset ovat Euroopan talouden ja työpaikkojen luomisen selkäranka,
C. whereas the Commission communication of February 2005 on a new start for the Lisbon Strategy overlooks small enterprises, even though the Lisbon European Council had declared that small enterprises were the backbone of the European economy and job creation,
D. ottaa huomioon, että Euroopan unionin jäsenvaltiot, ehdokasvaltiot ja assosioituneet valtiot sekä myös komissio ovat hyväksyneet pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan, jota sovelletaan näin ollen 35 maassa; ottaa huomioon, että peruskirjan soveltamismekanismit perustuvat valtioiden väliseen avoimeen koordinointimenetelmään,
D. whereas the European Charter for Small Enterprises has been adopted by the Member States of the European Union, the candidate states and associated states, and has also been adopted by the Commission, bringing to 35 the number of countries where it applies; whereas the mechanisms for applying the Charter are based on the open method of coordination between the states,
E. ottaa huomioon, että komissio on hahmotellut tärkeimmät uudistuksia koskevat ohjeet Euroopan unionin tasolla keskittyen kahdeksaan suureen toimintamuotoon, joihin liittyy noin sata sääntelyä, rahoitusta ja toimintalinjojen kehittämistä koskevaa toimenpidettä, jotka on toteutettava vuoteen 2008 mennessä,
E. whereas the Commission outlined the key instructions for reforms at European Union level by focusing on 8 main actions companied by around 100 regulatory, financing and policy development actions to be carried out till 2008;
F. ottaa huomioon, että Eurooppa-neuvosto on kehottanut panemaan peruskirjan nopeammin täytäntöön,
F. whereas the European Council has called for faster implementation of the Charter;
G. ottaa huomioon, että liike-elämän järjestöt toimivat aktiivisesti edistääkseen peruskirjan soveltamista ja että ne haluaisivat lisätä osallistumistaan; ottaa huomioon, että pienyritysten arvio peruskirjan sisällöstä on myönteinen,
G. whereas the professional organisations are playing an active role in applying the Charter and whereas they are anxious to increase their participation; whereas small businesses’ assessment of the Charter’s content is positive,
H. ottaa huomioon, että pienyrityksistä ja mikroyrityksistä ei vieläkään ole saatavilla olennaisia tietoja ja että se, ettei tällaisia yrityksiä tunneta riittävän hyvin, jarruttaa tehokkaan yrittäjäpolitiikan kehittämistä,
H. whereas there is still a shortage of relevant information on small and micro-businesses and whereas insufficient knowledge of such businesses is a brake on the development of effective entrepreneurial policies,