natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kyseisessä Vlaams Belang -lehden jutussa käsiteltiin väittelyä, joka syntyi 29. maaliskuuta–5. huhtikuuta 2005 välisenä aikana Terekenin hautausmaalla tapahtuneen hautakivien turmelemisen johdosta ja jonka kuluessa Vlaams Belang -puolue toi ponnekkaasti esille käsityksensä, jonka mukaan tekoihin syyllistyneet ovat maahan muuttaneita nuoria.
The article in question in Vlaams Belang's newspaper concerned the controversy which had arisen over the desecration of gravestones in Tereken churchyard between 29 March and 5 April 2005, in which connection Vlaams Belang highlighted the alleged fact that the culprits were young people of foreign origin.
Käsite "maahanmuuttaja" (allochtoon) yhdistettiin kiistan kohteena olevassa artikkelissa "kulttuuriin, joka ei enää kunnioita toisen uskontokunnan vainajia ja symboleita [ja on siten] tiensä kadottanut kulttuuri", ja samalla kehotettiin "olemaan peittämättä näitä tekoja rakkauden viitan alle".
In this article the term 'foreign' is linked to the statement '(…) a culture which no longer has any respect for the dead and for the symbols of a different faith is a culture which has become derailed (…)', and the article said that 'it would not be right to draw a discreet veil' over these actions.
Tosiasiassa tekijät eivät olleet maahanmuuttajia, vaan epäillään, että kyse oli neljästä alkuperäisväestöön kuuluvasta alaikäisestä, jotka ovat kahden eri flaamilaisperheen jäseniä.
In reality the culprits were apparently not of foreign origin but were identified as four minors of indigenous origin from two Flemish families.
Sint-Niklaasin kaupunginvaltuusto jätti 30. kesäkuuta 2005 asiasta virallisen kantelun tasa ‑arvoisten mahdollisuuksien ja rasismin torjunnan keskukselle.
On 30 June 2005, the Municipal Executive of the town of Sint-Niklaas lodged a formal complaint with the Centre for Equal Opportunities and Opposition to Racism.
Tasa-arvoisten mahdollisuuksien ja rasismin torjunnan keskus antoi 30. syyskuuta 2005 Sint ‑Niklaasin kaupunginvaltuustolle lausuntonsa, jonka perusteella kaupunki päätti nostaa kanteen Dendermonden syyttäjänvirastossa.
On 30 September 2005 the Centre for Equal Opportunities and Opposition to Racism apparently delivered an opinion to the Municipal Executive of Sint-Niklaas on the basis of which it was decided to lodge a complaint with the Dendermonde Public Prosecutor.
Derdermonden syyttäjäviranomainen käynnisti tutkimuksen, jossa kiinnitettiin erityistä huomiota vastuun monisäikeisyyteen koordinoidun perus tuslain 25 artiklan mukaisesti.
The Dendermonde Public Prosecutor launched an investigation, with particular reference to the principle of successive (alternative rather than joint) responsibility provided for by Article 25 of the Coordinated Constitution.
Tutkimuksen ensivaiheissa ei päästy selville artikkelin kirjoittajan, painajan tai levittäjän henkilöllisyydestä.
Initially, it was impossible to identify the writer, the printer or the distributor.
Artikkelin vastaavan kustantajan voitiin todeta olevan Frank Vanhecke, joka aluksi ei kuitenkaan suostunut antamaan lausuntoa tutkimuksen puitteissa.
It was possible to identify Mr Frank Vanhecke as the editor or publisher responsible; at first, however, he was not willing to make any statement in connection with the investigation.
Derdermonden yleinen syyttäjä päätti siksi alustavasti panna vireille jutun ainoastaan Frank Vanheckeä vastaan ja näin ollen tutkimus päätettiin 21. marraskuuta 2006.
It was for these reasons that the Dendermonde Public Prosecutor initially proposed to prosecute only Frank Vanhecke, and the investigation was thus concluded on 21 November 2006.
Derdermonden yleinen syyttäjä vastaanotti kuitenkin 27. marraskuuta 2006 Frank Vanhecken avustajalta kirjeen, jossa pyydettiin lisätutkimusten suorittamista ja jossa ilmoitettiin Vanhecken suostuvan yhteistyöhön.
However, on 27 November 2006 the Dendermonde Public Prosecutor received a letter from Mr Frank Vanhecke's counsel with a request for a supplementary investigation and a statement of intention to cooperate.
Derdermonden yleinen syyttäjä sai liki samanaikaisesti liittovaltion rikospoliisilta tiedon, jonka mukaan poliisiin on otettu yhteyttä ja sille on kerrottu, että myös asianomaisen artikkelin kirjoittaja suostuu kuulusteltavaksi.
Virtually simultaneously, the Dendermonde Public Prosecutor also received a message from the Federal CID saying that they had been contacted with the information that the writer of the article in question was willing to report for questioning.
Derdermonden yleinen syyttäjä määräsi 27. marraskuuta 2006 suorittamaan lisäselvityksiä, joissa edellä mainitut seikat otettaisiin huomioon.
By instruction of 27 November 2006, the Dendermonde Public Prosecutor ordered a further investigation, taking account of these facts.
Seuranneissa tutkimuksissa ilmeni, että Marc Van De Velde -niminen henkilö oli ilmoittautunut artikkelin kirjoittajaksi.
The subsequent investigation revealed that a person called Marc Van De Velde reported as the author.
Van De Velden kuulustelutiedot ja hänen tietokoneensa tutkiminen näyttivät vahvistavan, että hän oli (osittain) kirjoittanut kyseisen artikkelin.
His questioning and an examination of his PC seemed partially to confirm that he was the writer of part of the article.
Kiistanalaisen tekstin neljäs ja viides kappale sekä jutun otsikko näyttivät kuitenkin olevan jonkun muun kuin Van De Velden laatimia.
The fourth and fifth paragraphs of the article and the title, however, were not written by him.
Uudelleen käynnistetyssä tutkimuksessa ei onnistuttu osoittamaan, kuka oli kirjoittanut kyseisen artikkelin raskauttavat 4. ja 5. kappaleen sekä otsikon ja siten myös sen keskeisen kohdan: "…Mitä yleisölle ei kuitenkaan kerrottu oli se, että tekijät, jotka olivat kaikki nuoria teinejä, olivat maahanmuuttajia, siis alun perin muualta kotoisin olevia nuoria…".
In the course of the subsequent investigation it was not possible to ascertain who was the author of the incriminating fourth and fifth paragraphs of the article and its title, including the passage, which should be noted: '(…) what people were not allowed to know, however, is that the offenders, all of whom were young teenagers, were of foreign origin (…)'.
Derdermonden syyttäjäviranomainen katsoo, että toistaiseksi Frank Vanhecke on vastaavana kustantajana edelleen rikosoikeudellisessa vastuussa artikkelin kyseisten osien osalta.
It seems to the Dendermonde Public Prosecutor that so far Mr Frank Vanhecke remains responsible under the criminal law for those sections, as the editor or publisher responsible.
Derdermonden yleinen syyttäjä päätti edellä esitetyt seikat huomioon ottaen haastaa Frank Vanhecken rikosoikeudelliseen tuomioistuimeen tämän kertomuksen alussa mainitun artiklan nojalla (katso myös oheen liitetty haasteasiakirjan luonnos).
In view of the above considerations, the Dendermonde Public Prosecutor proposes to order that Mr Frank Vanhecke be summoned to appear before the Magistrate's Court pursuant to the article cited at the beginning of this report (see also the attached draft of the summons).
Frank Vanhecken aseman vuoksi voidaan kyseinen juttu panna vireille vasta kun hänen parlamentaarinen koskemattomuutensa on pidätetty.
In view of Mr Vanhecke's status, such a prosecution would only be possible after his parliamentary immunity had been waived.
Vanhecken lausunnot
Submissions made by Mr Vanhecke
Kuulemisen yhteydessä Vanhecke väitti, että kyseessä on tarkoitushakuinen syyte ( fumus persecutionis ).
At the hearing, Mr Vanhecke submitted that there was fumus persecutionis .
Ensinnäkin kaupunginjohtaja oli sosialisti, ja syytteeseen asettamisen motiivina oli vihamielisyys sellaisia henkilöitä kohtaan, jotka kannattivat Belgian valtion jakamista.
First, the Mayor of the town was a socialist and the prosecution was motivated by antagonism to persons who advocated a break-up of the Belgian State.
Toiseksi syytteeseen asettaminen oli toteutettu Belgian standardeihin verrattuna erittäin nopeasti.
Secondly, the prosecution had been conducted extremely fast by Belgian standards.
Kolmanneksi ranskankielisessä sanomalehdessä oli asian raportoinnin yhteydessä todettu, että jos Euroopan parlamentti kieltäytyisi peruuttamasta Vanhecken koskemattomuutta, asian käsittelystä luovuttaisiin (vaikka artikkelin kirjoittaja tunnettiin).
Thirdly, a French-language newspaper stated, in reporting on the case, that if the European Parliament refused to waive Mr Vanhecke's immunity, the case would be dropped (even though the author of the article was known).
Vanhecke totesi myös, että Belgian perustuslain 25 artiklan
Mr Vanhecke also stated that, under Article 25 of the Belgian Constitution
Belgian perustuslain 25 artikla :
Article 25 of the Belgian Constitution:
Lehdistö on vapaa; sensuuria ei voida koskaan perustaa; suojaa kirjoittajilta, julkaisijoilta tai painajilta ei voida vaatia.
The press is free; censorship can never be established; security from authors, publishers or printers cannot be demanded.
Kun kirjoittaja on tiedossa ja Belgian asukas, julkaisijaa, painajaa tai jakelijaa ei voida asettaa syytteeseen . mukaan häntä ei vastaavana päätoimittajana voitu syyttää, kun kirjoittaja oli tiedossa ja Belgian asukas.
When the author is known and resident in Belgium , neither the publisher, nor the printer, nor the distributor can be prosecuted. , he, as responsible editor, could not be prosecuted where the author was known and resident in Belgium.
Hän ei ollut kirjoittanut tai muuttanut artikkelia tai antanut sitä kenenkään tehtäväksi.
He had not written or altered the article or commissioned anyone to do so.
Hän oli noin 200 paikallislehden vastaava päätoimittaja.
He was the responsible editor of some 200 local newspapers.
Kyseisen artikkelin tapauksessa sekä artikkelin kirjoittaja että sen muuttamisesta vastuussa ollut henkilö olivat tiedossa ja Belgian kansalaisia.
In the case of the article in question, both the author and the person responsible for amending it were known and resident in Belgium.
Vanhecke muistutti lisäksi, että hän oli esittänyt ja julkaissut oikaisun artikkeliin.
Mr Vanhecke further pointed out that he had issued and distributed a retraction of the article.
Ensinnäkin todetaan, että tämä tapaus ei kuulu pöytäkirjan 9 artiklan piiriin, koska parlamentin jäsenen tehtävät eivät edellytä toimimista kansallisen puoluelehden vastaavana päätoimittajana.
It is considered in the first place that this case is not covered by Article 9 of the Protocol in that an MEP's duties do not include acting as responsible editor for a national party newspaper.
Näin ollen tapausta on tarkasteltava 10 artiklan mukaisesti, eli Belgian lainsäädännön ja oikeusasiain valiokunnan vakiintuneen käytännön valossa.
Consequently, the case falls to be considered under Article 10, namely in the light of Belgian law and the consolidated practice of the Committee on Legal Affairs.
Belgian perustuslain 58 artikla on poissuljettu samoin perustein kuin pöytäkirjan 9 artikla.
Article 58 of the Belgian Constitution is excluded on the same grounds as Article 9 of the Protocol.
Siten on tarpeen tarkastella, voidaanko koskemattomuus peruuttaa jostakin Vanhecken esittämästä syystä.
It is therefore necessary to consider whether immunity could be waived on any of the grounds raised by Mr Vanhecke.
Ensinnäkin on todettava, että riittäviä todisteita tarkoitushakuisesta syytteestä ei ole esitetty.
In the first place, it must be stated that sufficient evidence of fumus persecutionis has not been adduced.
Ei ole epätavallista, että vastaavana päätoimittajan katsotaan olevan vastuussa sanomalehden sisällöstä, ja se seikka, että paikallinen kaupunginjohtaja on sosialisti, ei riitä perustelemaan väitettä siitä, että syytteellä on poliittiset motiivit.
It is not unusual to attribute responsibility for the content of newspapers to the editor-in-chief and the fact that the local mayor is a socialist is not enough to make out an allegation that the charge was politically motivated.
Toiseksi voidaan todeta, että jos henkilöt, jotka ovat kirjoittaneet kyseisen artikkelin ja muuttaneet sitä, ovat todellakin tiedossa ja asuvat Belgiassa, on mahdollista, että Vanheckellä on täysi suoja Belgian lainsäädännön mukaisesti.
Secondly, it is observed that if the persons who wrote and amended the article in question are indeed known and resident in Belgium, it is possible that Mr Vanhecke has a complete defence under Belgian law.
Lisäksi vaikuttaa siltä, että Vanhecke on esittänyt ja julkaissut kyseiseen artikkeliin oikaisun.
Moreover, it appears that Mr Vanhecke issued and distributed a retraction of the article in question.
On kuitenkin korostettava, että ei kuulu oikeudellisten asioiden valiokunnan toimivaltaan tehdä päätelmiä tosiseikoista tai arvioida syytteiden hyväksyttävyyttä.
It is stressed, however, that it is not within the competence of the Committee on Legal Affairs to make findings of facts or assess the merits of the charge.
Työjärjestyksen 7 artiklan 7 kohdassa todetaan selkeästi, että valiokunta ei missään tapauksessa ilmaise kantaansa jäsenen syyllisyyteen tai syyttömyyteen eikä siihen, oikeuttavatko jäsenen syyksi väitetyt lausumat tai toimet syytteeseen asettamisen, vaikka valiokunta pyyntöä käsitellessään saisi yksityiskohtaista tietoa tapaukseen liittyvistä tosiasioista.
Rule 7(7) of the Rules of Procedure makes it plain that the Legal Affairs Committee shall not, under any circumstances, pronounce on the guilt or otherwise of the Member nor on whether or not the opinions or acts attributed to him or her justify prosecution, even if, in considering the request, it acquires detailed knowledge of the facts of the case.
Edellä esitettyjen seikkojen valossa ja työjärjestyksen 7 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti sekä koskemattomuuden pidättämisen puolesta ja sitä vastaan puhuvien seikkojen käsittelyn jälkeen oikeudellisten asioiden valiokunta suosittelee, että Euroopan parlamentti peruuttaa Frank Vanhecken parlamentaarisen koskemattomuuden.
In the light of the foregoing considerations, and pursuant to Rule 7(1) and (2) of the Rules of Procedure, after having considered the arguments for and against waiving immunity, the Committee on Legal Affairs recommends that the European Parliament waive Mr Frank Vanhecke's parliamentary immunity.
Massimo D'Aleman parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä
on the request for waiver of the immunity of Massimo D'Alema
– ottaa huomioon Milanon syyttäjänviraston 30. toukokuuta 2008 esittämän pyynnön, joka koski Massimo D'Aleman parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä ja josta ilmoitettiin täysistunnossa 16. kesäkuuta 2008,
– having regard to the request for waiver of the immunity of Massimo D'Alema, forwarded by the Public Prosecution Service at the Court of Milan on 30 May 2008, and announced in plenary sitting on 16 June 2008,
– ottaa huomioon työjärjestyksen 6 ja 7 artiklan,
– having regard to Rules 6 and 7 of its Rules of Procedure,
– ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön ( A6-0422/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6‑0422/2008 ),
Milanon syyttäjänvirasto pyysi 28. toukokuuta 2008 päivätyssä, Euroopan parlamentin puhemiehelle Hans-Gert Pötteringille osoitetussa kirjeessä lupaa käyttää rikosoikeudenkäynnissä "epäsuorasti" salakuunneltuja puhelinkeskusteluja tutkinnan kohteena olevan henkilön ja entisen Euroopan parlamentin jäsenen Massimo D'Aleman välillä.
By letter of 28 May 2008 to Hans-Gert Pöttering, President of the European Parliament, the Public Prosecution Service at the Court of Milan applied for authorisation to use in criminal proceedings 'indirect' telephone conversations between an individual under investigation and the former Member of the European Parliament, Massimo D'Alema .
Esitutkinnan yhteydessä harjoitettiin puhelujen salakuuntelua Italian rikoslain säännösten mukaisesti.
During the preliminary investigations, telephone intercepts were carried out in accordance with the provisions of the Italian Code of Criminal Procedure.
Salakuunneltujen puhelujen joukossa on myös tutkinnan kohteena olevien henkilöiden ja joidenkin kansallisten parlamentin jäsenten – muun muassa Massimo D'Aleman, joka kyseisenä ajankohtana oli Euroopan parlamentin jäsen – välisiä keskusteluja.
The calls intercepted included conversations between the persons under investigation and a number of Italian members of parliament, including Massimo D'Alema, who was a Member of the European Parliament at the time.
Kyseessä on näin ollen säännönmukaisesti salakuunneltujen henkilöiden kanssa keskustelleiden parlamentin jäsenten epäsuora salakuuntelu.
They thus constituted 'indirect' intercepts of conversations between members of parliament and individuals whose calls were being lawfully intercepted.
Lain 140/2003 4 artiklassa säädetään, että kansallisen parlamentin jäsenen suoraan salakuunteluun vaaditaan Italian parlamentin etukäteen myöntämä lupa.
Article 4 of Italian Law 140/2003 provides that direct intercepts of conversations involving members of the Italian Parliament require prior authorisation by that parliament.
Mitä tulee epäsuoraan salakuunteluun , lain 140/2003 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti esitutkintaa johtava tuomarin on – myös kyseisen osapuolen tai parlamentin jäsenen pyynnöstä – määrättävä tuhottaviksi ne puhelinkeskustelut, joita pitää merkityksettöminä oikeusmenettelyn kannalta.
As regards indirect intercepts , Article 6(1) of Law 140/2003 provides that the examining magistrate shall, including on application by the parties or the member of parliament concerned, order their destruction where he or she considers them not to be relevant to the criminal proceedings.
Siinä tapauksessa, että tuomari kuitenkin oikeusmenettelyn yhden osapuolen pyynnöstä katsoo niiden käytön olevan tarpeen ja merkityksellistä, hän pyytää lupaa käyttää niitä siltä parlamentin huoneelta, johon jäsen kuuluu tai on kuulun ut edellä mainitun 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti .
Where, however, on application by a party to the proceedings, the magistrate deems their use to be relevant and necessary, he or she must seek authorisation from the House in which the member of parliament sits or sat , as established in Article 6(2) of the above law .
Esitutkintatuomari Clementina Forleo pyysi 20. heinäkuuta 2007 edustajainhuoneelta (jäsenten D'Alema , Fassino ja Cicu osalta) ja senaatilta (senaattorien La Torre ja Comincioli osalta) lupaa käyttää edellä mainittuja salakuunneltuja keskusteluja.
On 20 July 2007 the examining magistrate, Clementina Forleo, applied to the Chamber of Deputies (in respect of the members D'Alema , Fassino and Cicu) and to the Senate (in respect of senators La Torre and Comincioli) for authorisation to use the aforementioned intercepts.
Lokakuussa 2007 edustajainhuone totesi, että sillä ei ollut valtuuksia Massimo D'Aleman suhteen, koska tämä oli ollut kyseisenä ajankohtana Euroopan parlamentin jäsen .
In October 2007, the Chamber of Deputies stated that it was not competent to deal with the matter relating to Massimo D'Alema in that , when the conversations were intercepted, Mr D'Alema was a Member of the European Parliament .
II. EUROOPAN PARLAMENTIN JÄSENTEN KOSKEMATTOMUUTTA KOSKEVA LAINSÄÄDÄNTÖ JA YLEISIÄ HUOMIOITA
LEGAL FRAMEWORK AND GENERAL OBSERVATIONS ON THE IMMUNITY OF MEMBERS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan
Articles 9 and 10 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities (PPI)
Perussopimuksiin liitetyt pöytäkirjat muodostavat osan yhteisön primaarioikeutta, ja niillä on sama oikeusasema kuin itse perussopimuksilla.
The protocols annexed to the Treaties form part of Community primary law and have the same legal status as the Treaties proper.
" 9 artikla
Article 9
Euroopan parlamentin jäseniä ei voida alistaa tutkittavaksi, pidättää tai haastaa oikeuteen heidän tehtäviään hoitaessaan ilmaisemiensa mielipiteiden tai äänestystensä perusteella.
Members of the European Parliament shall not be subject to any form of inquiry, detention or legal proceedings in respect of opinions expressed or votes cast by them in the performance of their duties .
Koskemattomuuteen ei voida vedota silloin, kun jäsen tavataan itse teosta, eikä se estä Euroopan parlamenttia käyttämästä oikeuttaan pidättää koskemattomuuden yhden jäsenen osalta. "
Immunity cannot be claimed when a Member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members .
Menettelyistä Euroopan parlamentissa määrätään työjärjestyksen 6 ja 7 artikloissa.
The procedural arrangements within the European Parliament are governed by Rules 6 and 7 of the Rules of Procedure.
Asiaa koskevat määräykset kuuluvat seuraavasti:
The relevant provisions are:
" 6 artikla – Koskemattomuuden pidättäminen
Rule 6 – Waiver of immunity
Jäsenen tai entisen jäsenen puhemiehelle osoittamasta, koskemattomuuden ja erioikeuksien puolustamista koskevasta pyynnöstä ilmoitetaan täysistunnossa, ja pyyntö lähetetään käsiteltäväksi asiasta vastaavaan valiokuntaan.
Any request addressed to the President by a Member or a former Member to defend privileges and immunities shall be announced in Parliament and referred to the committee responsible .
7 artikla – Koskemattomuutta koskevat menettelyt
Rule 7 – Procedures on immunity
Italian perustuslain 68 artiklan 1 ja 2 alakohta kuuluvat seuraavasti:
Article 68, first and second paragraph of the Italian Constitution reads:
" 68 artikla
Article 68
Parlamentin jäseniä ei voi asettaa vastuuseen heidän tehtäviään hoitaessaan ilmaisemistaan mielipiteistä tai suorittamistaan äänestyksistä.
Members of parliament may not be called to answer for opinions expressed or votes cast in the performance of their duties .
Parlamentin jäsen ei voida ilman sen parlamentin huoneen lupaa, johon hän kuuluu, joutua ruumiintarkastuksen tai kotietsinnän kohteeksi eikä häntä voida pidättää tai vangita taikka hänen liikkumisvapauttaan rajoittaa, paitsi jos kyseessä on lopullinen oikeuden tuomio tai jos jäsen tavataan itse teosta, kun kyseessä on rikos, josta on säädetty välitön pidättäminen.
Members of parliament may not be subjected to searches of their person or premises without prior authori s ation from their House , nor arrested or otherwise deprived of their personal freedom, nor held in detention, except pursuant to a non-appealable judgment or where found in the act of committing a n offence in respect of which arrest is mandatory.
(julkaistu virallisessa lehdessä n:o 142, 21. kesäkuuta 2003)
Law No 140 of 20 June 2003 (published in Official Journal No 142 of 21 June 2003)
PERUSTUSLAIN 68 ARTIKLAN TÄYTÄNTÖÖNPANOMÄÄRÄYKS ET RIKOSOIKEUDENKÄYNTIEN ALALLA VALTION PALVELUKSESSA OLEVIEN KORKEA-ARVOISTEN HENKILÖIDEN SUHTEEN
RULES IMPLEMENTING ARTICLE 68 OF THE CONSTITUTION AND GOVERNING CRIMINAL PROCEEDINGS AGAINST HOLDERS OF HIGH PUBLIC OFFICE
Kun parlamentin jäseneen halutaan kohdistaa kotietsintöjä, ruumiintarkastuksia, keskustelujen tai viestinnän salakuuntelua missä tahansa muodossa, kirjeenvaihdon takavarikointia tai viestintätietojen hankkimista tai hänet aiotaan pidättää tai kohdistaa häneen pakkokeinoja tai rajoittavia keinoja, luonteeltaan henkilökohtaisia turva- tai ehkäiseviä keinoja ja muita keinoja, jotka rajoittavat hänen henkilökohtaista vapauttaan, toimivaltainen viranomainen pyytää tähän lupaa suoraan siltä parlamentin huoneelta, johon kyseinen jäsen kuuluu.
Where it is necessary to subject a member of parliament to searches of their person or premises , inspections, any form of interception of conversations or communications or seizure of correspondence, or to obtain call logs, or where it is necessary to subject the member to arrest or to implementation of preventive coercive measures or injunctions or the enforcement of summonses, security or prevention measures or any other measure involving the deprivation of personal freedom , the competent authority shall apply directly to the House in which the member sits for authorisation to take such action .
Lupaa pyytää viranomainen, joka on antanut toimenpidettä koskevan määräyksen.
Authorisation shall be applied for by the authority which has issued the measure to be implemented.