natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tämä ei pidä paikkaansa: yritys on koko ajan pysynyt maksukykyisenä .
This is not the case: at all times the company has remained solvent .
Equitable Life ei ole milloinkaan jättänyt hoitamatta sopimusperusteisia tai taattuja velvoitteitaan vakuutuksenottajiaan kohtaan.
At no time has Equitable defaulted on any contractual or guaranteed liability to its policyholders.
Lisäksi se on jokaisessa vakavaraisuusraportissaan ilmoittanut täyttävänsä lakisääteiset solvenssimarginaalivaatimukset."
In addition, in each of its regulatory returns it has reported that it is currently meeting its regulatory solvency margins."
Itse asiassa FSA oli marraskuussa 2002, sen jälkeen kun Equitable Life oli antanut varoituksen, että se ei ehkä kykenisi täyttämään FSA:n asettamia pääomaa koskevia vähimmäisvaatimuksia, torjunut pyynnön Equitable Lifen selvitystilaan asettamisesta sillä perusteella, että tämä huonontaisi vakuutuksenottajien asemaa, antamatta tarkempia perusteluja.
In fact, in November 2002, after Equitable Life had warned it may be unable to meet the FSA's required minimum capital margins, the FSA had rejected a call to liquidate Equitable Life on the grounds that policyholders would be worse off, without giving more specific arguments.
Lausunnossa H8 Equitable Lifen toimitusjohtaja Thomson väitti, että "vaihtoehtoa yrityksen julistamisesta maksukyvyttömäksi käsiteltiin kompromissijärjestelyä koskevissa asiakirjoissa vuonna 2001, ja silloin kuten nytkin oli selvää, että selvitystilaan joutuminen olisi johtanut vakuutuksenottajien kannalta paljon epätyydyttävämpään tulokseen" , mutta hänkään ei esittänyt mitään tarkempia perusteluja kannalleen.
In H8, the EL CEO Mr. THOMSON claimed that " the option for the Society to become insolvent was dealt with in the documentation for the Compromise Scheme in 2001, where it was obvious then, and remains so now, that liquidation would have produced a much less satisfactory outcome for policyholders" , but again without specifying any further the arguments supporting his position.
Kysyttäessä tätä riippumattomalta asiantuntijalta, Sveitsin vakuutusalan sääntelijää edustavalta Schneiterilta, tämä katsoi, että "vakuutusyhtiön maksukyvyttömäksi julistamista tulisi pitää vain viimeisenä keinona" (H6).
Asked on this issue as an independent expert, Mr. Schneiter (Swiss insurance regulator) also stated that in his opinion " insolvency of an insurer should only be seen as a last resort measure" (H6).
1g) Equitable Lifen toimitusjohtajan ja johtavan aktuaarin kaksoisrooli
1g) Double role of Equitable Life CEO and Appointed Actuary
Yhdistyneessä kuningaskunnassa yleisesti hyväksyttyyn toiminnan vakauden valvonnan määritelmään sisältyy "sen varmistaminen, että henkivakuutusyhtiön johtajat ja suurimmat osakkaat ovat soveliaita ja luotettavia."
The generally accepted definition of 'prudential supervision' in the UK included "ensuring that the directors and major shareholders of a life office were fit and proper."
Ks. ES-1, s. 9: "Henkivakuutusyhtiön oli ilmoitettava DTI:lle hallintoelinten jäsenten, taloushallinnon controllerien ja johtajien vaihdoksista, ja DTI:llä oli valta olla hyväksymättä uuden toimitusjohtajan, hallintoelimen jäsenen tai controllerin nimitystä."
see ES-1, page 9: "A life office had to notify the DTI any change of director, controller or manager and the DTI had the power to object the appointment of a new managing director, director or controller."
Muodollisesti Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä ei kuitenkaan suljettu pois molempien tehtävien yhdistämistä samalle henkilölle.
Technically however, UK law did not formally exclude cumulating both roles.
Tämä asian suhteen on todettu, että Ransonista tuli Equitable Lifen toimitusjohtaja vuonna 1991, eikä hän luopunut johtavan aktuaarin tehtävästään ennen kuin siirtyessään eläkkeelle 1997.
On this point, it has been established that Mr. Ranson had become Chief Executive of Equitable Life in 1991 without relinquishing his role of Appointed Actuary until his retirement in 1997.
EMAGin edustajat sekä monet vakuutuksenottajat ovat viitanneet tähän ja väittäneet, että tämä seikka sekä sääntelijöiden passiivisuus ja kieltäytyminen kyseenalaistamasta Ransonin kaksoisroolia ovat vahingoittaneet heidän etujaan.
EMAG representatives and a large number of policyholders' complaints have referred to it, claiming that this fact, as well as the regulators' inaction and refusal to challenge Mr. Ranson's double role, had been prejudicial to their interests.
Chase Grey (WE9) esitti samanlaisen väitteen ja syytti FSA:ta törkeästä huolimattomuudesta tässä asiassa ja epäonnistumisesta sen sääntelytehtävässä.
A similar allegation was presented by Mr. CHASE GREY (WE9), who accused the FSA on this issue of gross negligence and failure in their regulatory duty.
Myös lausunnossa WE-CONF25 syytettiin Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelijöitä siitä, että ne eivät puuttuneet asioihin käyttämällä vuoden 1982 vakuutusyhtiölain 45 pykälässä niille myönnettyjä valtuuksia.
WE-CONF25 equally blamed UK Regulators for not intervening on this matter by using powers provided to them by Section 45 of ICA82.
Siinä todettiin erityisesti, että "sääntelijät olisivat vaihtoehtoisina toimina 45 pykälän nojalla voineet esimerkiksi vaatia Equitable Lifea vahvistamaan johtoaan ja/tai erottamaan toisistaan toimitusjohtajan ja johtavan aktuaarin tehtävät, joita molempia hoiti 1990-luvun alussa Ranson."
In particular, it stated that " alternative steps which the regulators could have taken under section 45 include, for example, requiring Equitable to strengthen its management, and/or requiring it to split the roles of Chief Executive and Appointed Actuary, both of which were occupied by Mr. Ranson in the early 1990s."
Nassim (WE7) vahvisti, että "sääntelijät ja GAD sallivat useiden peräkkäisten Equitable Lifen toimitusjohtajien hoitaa myös johtavan aktuaarin tehtäviä
Mr. NASSIM (WE7) confirms that " the regulators and GAD allowed successive chief executives/managing directors of ELAS also to hold the post of Appointed Actuary
Myöd Headdon toimi jonkin aikaa sekä Equitable Lifen toimitusjohtajana että johtavana aktuaarina. huolimatta siitä, että tämän aseman aiheuttama mahdollinen eturistiriita oli huomattu ja että se vei täysin pohjan sääntelyprosessilta, joka perustui johtavan aktuaarin ja muun ylimmän johdon toimivaltuuksien erottamiseen."
Mr. Headdon had also been both CEO and AA of Equitable Life for some time. , despite a recognition of the potential for conflict of interest in this position, and the fact that it completely undermined the basis of the regulatory process which was founded on the separation of powers between the AA and the rest of the Executive."
Vastauksessaan näihin väitteisiin valtiovarainministeriön edustaja Maxwell (H4) huomautti, että johtavan aktuaarin tehtävä ei perustunut EU:n lainsäädäntöön eikä siitä säädetä missään sen osassa.
Countering these allegations, Treasury representative Mr. MAXWELL (H4) pointed out that the figure of the Appointed Actuary did not derive from, nor was it foreseen in, any part of EC legislation.
"Kolmannessa henkivakuutusdirektiivissä ei viitata toimihenkilöön, jonka nimikkeenä olisi 'johtava aktuaari'.
"The Third Life Directive does not refer to an individual called an 'Appointed Actuary'.
Kysymys siitä, voiko johtava aktuaari toimia myös toimitusjohtajan roolissa, ei siksi kuulu kolmannen henkivakuutusdirektiivin soveltamisalaan.
The question of whether an Appointed Actuary could take on that particular role is therefore not a matter for the Third Life Directive.
Niihin seikkoihin, joita sääntelijä tutki selvittääkseen, kuka oli sovelias ja luotettava toimimaan vakuutusyhtiön toimitusjohtajana, ei kuulunut se, toimivatko kyseiset henkilöt aktuaarina."
Indeed, the tests the regulator could apply as to who was fit and proper to carry out the role of a Chief Executive – to be managing, to be a director – of an insurance company did not include a reference to their role as an actuary."
Kun Headdon oli päättänyt jättää Equitable Lifen 1. maaliskuuta 2001, FSA "vastusti ehdotusta, jonka mukaan (uusi toimitusjohtaja) Thomson toimisi molemmissa tehtävissä, ja Equitable Life hyväksyi tämän kannan."
Following Mr. Headdon's decision to leave Equitable Life on 1 March 2001 the FSA has " discouraged the suggestion that (the new CEO) Mr. Thomson should combine the two roles, and that view was accepted by Equitable ."
Kun asiaa tiedusteltiin riippumattomalta asiantuntijalta Schneiterilta (H6), tämä kertoi, että Sveitsin laki ei nykyisellään kiellä saman henkilön toimimista toimitusjohtajana ja johtavana aktuaarina.
Asked on this issue as an independent expert, Mr. SCHNEITER (H6) reported that Swiss law would currently not forbid the double role of CEO and AA.
Hän lisäsi kuitenkin, että Sveitsin sääntelijä pitäisi tällaista selvänä esimerkkinä "huonosta yrityshallinnosta" , joka saattaa johtaa eturistiriitaan ja johon tulee tämän mukaisesti puuttua.
He added however that the Swiss regulator would consider such an issue as a clear case of " bad corporate governance ", leading to a potential conflict of interest, and that it would have to be addressed accordingly.
Joka tapauksessa saman henkilön toimiminen sekä yrityksen toimitusjohtajana että johtavana aktuaarina käynnistäisi välittömästi Sveitsin vakuutusalan sääntelijän perusteellisen tutkimuksen yrityksen toimintatavoista yleensä.
In any case, the fact that a chief executive covered the roles of CEO/AA in the same company would immediately trigger a detailed scrutiny of the company's overall policies by the Swiss insurance regulator.
Lopullinen päätös näiden kahden tehtävän yhteensopivuudesta tehtäisiin kuitenkin tapauskohtaisesti.
A final judgement on the compatibility of the double role would then, however, be dealt on a case-by-case basis.
1h) Sääntelijöiden käytössä olleiden resurssien riittävyys
1h) Adequacy of resources available to regulators
Yhdistyneen kuningaskunnan vakuutusalan sääntelijöiden rakenteista ja käytössä olleista resursseista lordi Penrose totesi, että "DTI:n vakuutusosastolla oli huonot valmiudet osallistua sääntelyprosessiin.
On the subject of structures and resources available to the UK insurance regulators, Lord Penrose found that " the DTI insurance division was ill-equipped to participate in the regulatory process.
Vakuutusosaston sääntelijät olivat viime kädessä riippuvaisia GAD:n neuvoista vakuutusmaksuvastuun, taseen ulkopuolisten erien, yleensä teknisten kysymysten sekä vakuutuksenottajien perusteltujen odotusten suhteen, eikä yksittäisillä työntekijöillä ollut tarvittavia erityistaitoja tai kokemusta arvioidakseen itsenäisesti Equitable Lifen asemaa näihin tekijöihin nähden.
Insurance division regulators were fundamentally dependent on GAD for advice on the mathematical reserves, implicit items, technical matters generally, and PRE, and were not individually equipped with specific relevant skills or experience to assess independently the Society's position in these respects".
Nassim (WE7) väitti, että "sääntelijöillä ei aina ollut riittävästi resursseja eikä tarvittavaa ammattitaitoa antaakseen tehokkaan panoksen sääntelyprosessiin ja käyttääkseen vastuullisesti harkintavaltaansa, kuten parlamentti edellytti vuodesta 1973 lähtien.
Mr. NASSIM (WE7) claimed that "the regulators were not always sufficiently resourced, and did not all possess the necessary skills, to make an effective contribution to the regulatory process and responsibly exercise discretionary powers as intended by Parliament from 1973 onwards.
Tämän seurauksena ne eivät hoitaneet tehtäviään kunnolla."
As a consequence they did not properly undertake their functions."
Lisäksi "'myönnettyjen resurssien oli mahdollistettava se, että kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vaativat jokaiselta vakuutusyritykseltä asianmukaisen hallinto- ja kirjanpitojärjestelmän sekä asianmukaisen sisäisen tarkastusmenettelyn . '
Likewise, " resources provided had to enable that the competent authorities of the home Member State shall require every assurance undertaking to have sound administrative and accounting procedures and adequate internal control mechanisms.
Tätäkään säännöstä ei noudatettu asianmukaisesti."
Again, this provision was not correctly followed. "
2a) Takuutuottoisten vakuutusten kysymyksen aikataulu
2a) GAR Timeline
1957 Equitable Life alkoi myydä voittoa tuottavia annuiteettieläkevakuutuksia, joihin sisältyi "taattu vähimmäistuotto" , joka oli sidoksissa tiettyihin oletusarvoihin kuten korkotasoon ja elinajanodotteeseen.
1957 Equitable Life began selling with-profits pension annuities with 'guaranteed rates' (GARs) fixed to specific assumptions as to interest rates and life expectancy.
Takuutuottoisia vakuutuksia myytiin vuoteen 1988 asti; voittoa tuottavia vakuutuksia, joihin sisältyi "takuukorko" , myytiin vuoteen 1996 asti.
GAR policies were sold until 1988 ; with-profits policies offering 'guaranteed interest rates' (GIRs) were sold until 1996
1970-1982 Yhdistyneen kuningaskunnan korkean inflaation vuodet (vähittäishinnat nousivat vuosittain 10–22 prosenttia)
1970-1982 UK high-inflation years (retail inflation rate 10-22% p.a.)
1990 Yhdistyneen kuningaskunnan inflaatio laski merkittävästi, ja pitkäaikaisten obligaatioiden tuotto pieneni vastaavasti.
1990 UK inflation drops significantly, with long-term gilt yields falling accordingly.
Paljon takuutuottoisia vakuutuksia antaneiden vakuuttajien vastuut kasvoivat jyrkästi: Equitable Life, jolla oli mahdollisimman pienet varaukset ja joka maksoi mahdollisimman paljon etuja, kärsi tästä erityisen pahasti.
Insurers with large books of GAR policies saw their liabilities increase dramatically: EL, holding minimum reserves and giving maximum payouts, was to be particularly badly hit
Ks. myös "hallinnoitavia eläkkeitä ja tuotonnostoa" koskeva kysymys, jota kuvaillaan yksityiskohtaisesti lausunnossa WE72.
see also the issue of "Managed Pensions/Income Drawdown" as detailed in WE72.
1993 Markkinoiden käypä annuiteettitaso laski ELASin lupaaman takuutuottotason alapuolelle , mikä nosti huomattavasti takuutuottoisten eläkkeiden ELASille aiheuttamia kustannuksia; alettiin soveltaa etujen eriytettyä järjestelmää (Differential Bonus Policy, DBP).
1993 Market current annuity rates fell below the GAR annuity rates promised by ELAS , thereby raising substantially the cost to ELAS of providing GAR pensions; Differential Bonus Policy (DBP) applied
7.9.1998 Equitable Life pyysi asianajajatoimistolleen Denton Hallille lähettämässään kirjeessä oikeudellisia neuvoja takuutuottoisista vakuutuksista ja eriytetystä etujärjestelmästä;
7.9.1998 EL writes to Denton Hall, the Society's solicitors, seeking legal advice on the GAR and Differential Bonus Policy;
takuutuottoiset vakuutukset muuttuivat viralliseksi kysymykseksi.
GAR formally becomes an issue
S&P alensi Equitable Lifen luottoluokituksen AA:sta luokkaan A+/watch negative.
S&P downgrades EL's credit rating from AA to A+/watch negative
20.7.2000 Ylähuoneen tuomio päätti Hyman-asian tuomioistuinkäsittelyn.
20.7.2000 House of Lords ruling ended the Hyman litigation
Lausunnossa WE-CONF21 vahvistetaan, että Equitable Life antoi uusia vakuutuksia vielä tämän jälkeen, kunnes se lopetti vakuutusten uusmyynnin 8. joulukuuta 2000.
WE-CONF21 confirms that EL continued to take in new business after this date until it closed down to new business on 8 December 2000.
Tästä ajanjaksosta tarkemmin ks. myös Penrosen raportin luku 18 (WE16).
For details on this period see also Chapter 18 of the Penrose report (WE16).
2 b Taustaa
2b) Background information
Jotta takuutuottoisten vakuutusten kysymystä voidaan ymmärtää paremmin, saattaa olla hyödyllistä yksilöidä asiassa osallisina olleet eri vakuutuksenottajaryhmät:
For a better understanding of the GAR issue, it may be useful to identify different groups of policyholders involved:
– takuutuottoisia vakuutuksia ottaneet vakuutuksenottajat, joiden vakuutuksiin siis sisältyi optio maksettavien annuiteettien taatusta vähimmäismäärästä
- GAR policyholders, i.e. those having a guaranteed annuity option on their policy
– ei-takuutuottoisia vakuutuksia ottaneet vakuutuksenottajat, joiden vakuutuksissa tällaista optiota ei ollut
- non-GAR policyholders, i.e. those holding policies lacking this option
– myöhemmin vakuutuksen ottaneet eli vakuutuksenottajat, jotka ostivat Equitable Lifen vakuutuksia syyskuun 30. päivän 1998 jälkeen.
- Late-Joiners (LJ), i.e. policyholders who bought EL policies after 30 September 1998
Takuutuottovakuutusten ongelmaan johtaneita markkinavoimia on tutkittu perusteellisesti ja ne on yksilöity tarkasti: pääasiassa on kyse Yhdistyneen kuningaskunnan korkotason nopeasta ja odottamattomasta laskusta 1990-luvun alussa.
The market forces leading to the GAR problem have been extensively researched and clearly identified: they mainly relate to the rapid and unexpected fall in UK interest rates in the early 1990s.
Lausunnossa WE29 muistutetaan, että "vuoden 1993 lopulla ja vuonna 1995 markkinakorko laski annuiteettitakuiden alapuolelle ja on pysynyt siellä siitä asti.
WE29 recalls how "in late 1993 and in 1995, open market rates fell below GARS and have remained below ever since.
Lisäksi elinajanodotetta koskevia perusteita, joiden mukaan takuutuottoisen vakuutuksen eläkemaksujen suuruus määriteltiin, ei tarkistettu kuolevuudessa perusteiden asettamisen jälkeen tapahtuneen kehityksen mukaisiksi, mikä lisäsi entisestään eläkekustannuksia.
In addition, the assumptions concerning life expectancy used to determine the size of the GAR pension payments were not revised in the light of improvements in mortality that had taken place since they had been set, further raising the cost of the pensions.
Yrityksen silloinen hallitus ei ottanut näitä ylimääräisiä kustannuksia huomioon myöntäessään vuotuisia etuja, ja kaikkien osakkaiden vakuutusten (sekä takuutuottoisten että muiden) arvot nousivat vastaavassa määrin."
The Board at the time did not take these extra costs into account when it awarded annual bonuses and all members’ policy values (both GAR and non-GAR) increased at the same rate."
Yrityksenä korjata tätä haitallista markkinoiden liikettä "yrityksen hallitus tasapainotti takuutuottoisten vakuutusten aiheuttamia lisäkustannuksia vuonna 1993 ensi kerran käyttöön otetulla 'vakuutuskauden lopussa maksettavien etujen eriytetyllä järjestelmällä', jonka se katsoi kuuluvan harkintavaltansa piiriin.
In an effort to correct this adverse market movement, " the Board corrected for the extra cost of the GARs through a ‘differential final bonus policy’ first introduced in 1993, which it considered was within the discretion it had
Equitable Lifen johto katsoi, että yrityksen yhtiöjärjestyksen 65 artiklan nojalla sillä oli tällainen harkintavalta.
discretion power claimed by EL management under Art.65 of the Memorandum and Articles of Association of ELAS. .
Hallituksen mielestä tämä strategia oli laillinen; Institute of Actuaries ja valtiovarainministeriön vakuutusosasto olivat samaa mieltä."
The Board thought that this strategy was legal; the Institute of Actuaries and Treasury Insurance Directorate agreed."
Vakuutuksenottajien mielestä eriytetty etujärjestelmä teki takuutuottovaihtoehdosta arvottoman, ja heidän valitustensa perusteella Equitable Life nosti asian ratkaisemiseksi ylioikeudessa "edustajakanteen", joka tultiin tuntemaan "Hyman-asian tuomioistuinkäsittelynä" ja joka päättyi ylähuoneen antamaan lopulliseen tuomioon 20. heinäkuuta 2000.
As a result of complaints from policyholders, who argued that the differential bonus policy rendered the GAR option valueless, EL initiated a legal ‘representative action’ in the High Court to resolve the issue, which became known as the 'Hyman litigation', ending with the final House of Lords ruling of 20 July 2000 .
"Tapaus päätyi ylähuoneeseen, jonka päätöksen mukaan ELAS ei voinut soveltaa eriytettyä etujärjestelmää mihinkään vakuutuksenottajaryhmään siitä riippumatta, oliko näillä takuutuottoisia vai muita vakuutuksia.
"The case ended up in the House of Lords, which ruled that ELAS could not apply a differential bonus policy to any class of policyholder, whether GAR or non-GAR.
Takuutuottoisten vakuutusten ottajille, jotka olivat käyttäneet takuutuotto-optiotaan tammikuun 1994 ja 20. heinäkuuta 2000 välisenä aikana, tuli maksaa vakuutuskauden lopussa yhtä suuri etu kuin niille takuutuottoisten vakuutusten ottajille, jotka eivät olleet käyttäneet kyseistä optiota, ja tuottotakuuta oli sovellettava tarkistettuun lopulliseen vakuutusarvoon.
Those GAR policyholders who had exercised their GAR option between January 1994 and 20 July 2000 had to be given the same final bonus as the GAR policyholders who had not taken the GAR option and then the GAR had to be applied to the revised terminal policy value.
Keskeistä oli myös, että ylähuoneen päätöksen mukaan mitään ryhmää takuutuottoisten vakuutusten ottajien keskuudessa ei voitu 'suojata' takuutuottoisten vakuutusten aiheuttamien vastuiden kustannuksilta."
Crucially the House of Lords also ruled that the cost of meeting the GAR liabilities could not be ‘ring fenced’ within the class of GAR policyholders."
Tämän päätöksen jälkeen Equitable Lifelle koituvien kokonaiskustannusten arvioitiin olevan 25 prosenttia takuutuottoisten vakuutusten arvosta eli 1,5 miljardia puntaa
Following this ruling, the total cost to EL was estimated to be 25% of GAR policy values, or £1.5 billion
Tämä summa sisälsi 200 miljoonaa puntaa, joilla katettiin takuutuottoisista vakuutuksista tammikuun 1994 ja 20. heinäkuuta 2000 välisenä aikana maksetut pienemmät eläke-edut, sekä 1,3 miljardia puntaa tulevien vajausten kattamiseksi. .
this sum comprising £200m to cover the lower GAR pension payouts between January 1994 and 20 July 2000 and £1.3bn for correcting future shortfalls. .
Tämä summa oli otettava yhteisestä voittoa tuottavasta rahastosta, joka hoiti sekä takuutuottoisten että muiden vakuutusten vakuutusmaksujen sijoittamisen.
This sum had to be taken from the single with-profits fund that invested both GAR and non-GAR premiums. "
"20. heinäkuuta 2000 voittoa tuottavasta rahastosta 25 prosenttia muodostui takuutuottoisten vakuutusten ottajien saatavista ja 75 prosenttia muiden vakuutuksenottajien saatavista.
On 20 July 2000 25% of the with-profits fund represented GAR policyholders’ claims and 75% non-GAR policyholders’ claims.
Siten ylähuoneen päätös merkitsi sitä, että oli suoritettava 1,1 miljardin punnan (75 prosenttia 1,5 miljardista punnasta) 'tulonsiirto' muilta vakuutuksenottajilta takuutuottoisten vakuutusten ottajille."
So the House of Lords ruling meant that an ‘economic transfer’ of claims of £1.1 bn (75% of £1.5bn) from non-GAR to GAR policyholders had to be implemented."(WE29)
Yrityksen perusteluna oli, että kaupalliselta näkökannalta vain 50 miljoonan punnan varaus oli riittävä, sillä … vain pieni osa takuutuottoisten vakuutusten ottajista käytti takuutuotto-optiotaan.
The Society's argument was that commercially a reserve of only £50m was required, based on the fact that... only a trivial percentage of GAR policyholders exercised their GAR option.
Teoreettiseksi vastuuksi laskettiin 170 miljoonaa puntaa."
The theoretical exposure was calculated at £170m."
Ks. myös Bairdin raportin kohta 4.15.3 (WE17).
see also para.4.15.3 of the Baird Report (WE17).
Siinä muistutettiin myös, että Equitable Lifen vuosien 1998 ja 1999 lakisääteisiin tilinpäätöksiin sisältyi "200 miljoonan punnan varaus 'niitä lisävastuita varten, joita saattaa syntyä asiakkaiden päättäessä käyttää vakuutuksiinsa sisältyvää takuutuotto-optiota'.
It also reminded that EL's statutory accounts for 1998 and 1999 included " provisions of £200m for 'any additional liabilities which may arise through clients choosing to exercise GAR options under their policies'.
On tärkeää muistaa, että näitä varauksia ei tehty siltä varalta, että Hyman-oikeudenkäynti hävittäisiin, vaan sellaisia vastuita varten, joita odotettiin siinäkin tapauksessa, että Equitable Life voittaisi oikeudenkäynnin."
It is important to bear in mind that these reserves were not made against failure in the Hyman litigation, they were against liabilities expected even if the Society was wholly successful in that litigation."