natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Käytännössä päätavoitteena on parantaa nuorten mahdollisuutta päästä maataloustuotannon alalle ja samalla tehostaa sukupolvenvaihdosta alan dynamiikan parantamiseksi.
In practical terms, the main goal is to make it easier for young people to enter the agri-foods sector and, at the same time, to effect generation change in order to make the sector more dynamic.
Euroopan maataloudella on tällä hetkellä useita tehtäviä: laadukkaiden elintarvikkeiden tuottaminen, elintarvikkeiden turvallisuuden varmistaminen, ympäristön suojelu (maaperä ja vesistöt), maiseman säilyttäminen, paikallisten kulttuuriperinteiden säilyttäminen ja levittäminen.
Europe's farming sector is currently being asked to play a variety of roles, namely to produce quality foodstuffs, ensure food safety, protect the environment (soil and water) and the landscape and to conserve and pass on local cultural traditions.
Tämän vuoksi alan toimijoiden, tutkijoiden ja päättäjien huomio on viime vuosina kohdistunut paitsi maatalous- ja elintarviketuotannon eri alojen tehokkuuteen ja kilpailukykyyn liittyviin kysymyksiin, myös maatalouden moninaisiin tehtäviin ja primaarisektorin keskeiseen rooliin kokonaisvaltaisesti kestävän maaseudun kehittämisessä.
Accordingly, operators, researchers and policy makers in the sector have over recent years focused their attention on issues relating not just to the efficiency and competitiveness of the various branches of the agri-foods industry but also on farming's multiple functions and the sector's role as a key factor in a fully sustainable rural development policy.
Tämän vuoksi nuorten viljelijöiden on vastattava kansainvälisten markkinoiden avautumisesta aiheutuviin haasteisiin, ja heidät olisi tehtävä tietoisiksi vastuusta, joka heillä on torjuttaessa ilmastonmuutosta, jonka ympäristövaikutukset näkyvät yhä selkeämmin.
Against this background, young farmers have to take up the challenges arising as a result of more open world markets and should be made aware of their responsibilities with regard to combating climate change, the environmental effects of which are becoming ever more apparent.
Maaseutualueilla vaikuttavien rakenteellisten seikkojen vuoksi maanviljelyalan on kuitenkin vaikea hoitaa näitä tehtäviä.
However, owing to structural factors in rural areas, the farming sector is finding it difficult to perform the above roles.
Euroopan unionissa on jo useiden vuosien ajan ollut havaittavissa maaseudun autioitumista, joka näkyy selkeimmin epäedullisessa asemassa olevilla alueilla, sekä samanaikainen maaseutuväestön vanheneminen.
In particular, for some years now there has been a trend towards the depopulation of rural areas in the EU, which is more marked in remote areas, together with a steady ageing of the rural population.
Yli puolta Euroopan maatiloista hoitaa yli 55-vuotias viljelijä ja neljännes viljelijöistä on jopa yli 65-vuotiaita.
More than 50% of EU holdings are run by farmers over the age of 55, and 25% by farmers over the age of 65.
Tilanne on kriittisin EU:n eteläisissä jäsenvaltioissa.
The most critical situations are to be found in the southern Member States.
Vain 7,6 prosenttia yhteisön viljelijöistä on alle 35-vuotiaita.
Only 7.6% of EU farms are run by people under 35 years of age.
Itävallan ja Saksan viljelijöistä 17 prosenttia on nuoria, Suomen ja Belgian yli 14 prosenttia ja Ranskan ja Irlannin noin 12 prosenttia.
In Austria and Germany, young farmers make up approximately 17% of all farmers, in Finland and Belgium more than 14% and in France and Ireland around 12%.
Vähiten nuoria viljelijöitä on Välimeren maissa, etenkin Portugalissa (3,7 prosenttia) ja Italiassa (5,2 prosenttia).
The Mediterranean Member States have the lowest percentage of young farmers, with particular reference to Portugal (3.7%) and Italy (5.2%).
Nuorten sijoittumista monitoiminnalliseen maatalouteen edistävät politiikat ovat näin ollen välttämättömiä.
Policies that give priority to helping young people to gain entry to a multifunctional farming sector are therefore required.
Nuorten hoitamat maatilat ovat keskimäärin kannattavimpia, sillä nuoret kokeilevat herkemmin uusia vaihtoehtoja ja ekosysteemiä säästäviä viljelymenetelmiä ja suhtautuvat avoimemmin markkinoiden kysyntään.
Farms run by young people are, on average, more profitable, and young farmers are more willing to adopt innovative solutions, use environment-friendly farming methods and adjust to market requirements.
Yhteisön nuoria viljelijöitä kohtaan osoittama mielenkiinto ilmenee yleisemmin pk-yritysten kannustamisena tai suoremmin alakohtaisesti maatalouden monitoiminnallisen roolin tunnustamisena.
Community measures affecting young farmers fall within the general policy of support for small and medium-sized enterprises (SMEs) and the more sector-specific context of recognition of farming's multifunctional role.
Nuorten ryhtymistä maatalousyrittäjiksi ja pysymistä alalla voidaan Euroopan unionissa kannustaa niin horisontaalisten tukivälineiden (joita sovelletaan toisin sanoen kaikkiin viljelijöihin, esimerkiksi maatilan investointeihin tarkoitetut tuet) kuin yksittäisille tukikelpoisille, alle 40-vuotiaille viljelijöille suunnattujen erityistukien avulla.
At EU level, support for young people wishing to set up or continue to work within the farming sector may be provided through cross-cutting measures (covering all farmers, such as farm investment aid) and specific measures aimed at potential beneficiaries under 40 years of age.
Yhteisön nimenomaan nuoriin viljelijöihin kohdistamat välineet voidaan jakaa kahteen ryhmään seuraavasti:
Two types of Community instrument are specifically aimed at young farmers, namely:
2. yhteisön koulutus- tai tutkimusohjelmien mukaiset toimet tai muut EU:n suorat nuoria viljelijöitä koskevat toimet, kuten varhaiseläkepolitiikka.
2. measures under Community training and research programmes and other measures managed directly by the EU which also affect young farmers, such as early retirement schemes.
Ensimmäinen toimenpiteiden ryhmä liittyy maatalouteen suoremmin, mutta se ei sisällä nimenomaan nuoria viljelijöitä koskevia asetuksia eikä edellytä toimien soveltamista heihin.
The first set of measures is more directly related to farming but fails to include provisions relating specifically to young farmers and, above all, there is no obligation to implement measures for young farmers.
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 artiklassa säädetään aloitustuesta nuorille viljelijöille, jotka ryhtyvät tilanpidosta vastaaviksi maatalousyrittäjiksi.
Under Article 20 of Regulation (EC) No 1698/2005, support is available for young farmers setting up for the first time on an agricultural holding as head of the holding.
Huomattavan aloitustuen myöntämisen edellytyksenä on elinkeinosuunnitelma (investointi- ja toimintasuunnitelma), jossa rahoitettavien toimien toteutettavuus ja kannattavuus osoitetaan erityisten indikaattoreiden avulla.
In this connection, major importance is given to development plans (covering investment and farming activities) which, through the use of specific indicators, can provide a picture of the feasibility and profitability of the measures eligible for funding.
Aloitustuki voidaan antaa
Setting-up support may take the form of:
– yhtenäisenä palkkiona, jonka enimmäismäärä on 25 000 euroa
- a single premium of up to € 25 000;
– korkotukena, joka koskee maataloustoiminnan aloittamiskustannuksia varten otettuja lainoja (tuen pääomitettu arvo ei voi ylittää yhtenäisen palkkion määrää).
- an interest rate subsidy for loans to cover setting-up costs (the capitalised value of the subsidy may not be higher than the single premium).
Ammatillisen koulutuksen ja tiedotuksen suhteen edellä mainitun asetuksen 20 artiklassa säädetään tieteellisen tiedon ja innovatiivisten käytäntöjen levittämistä koskevien aloitteiden edistämisestä, jossa tavoitteena on valmentaa viljelijät panostamaan maataloustuotannon laatupainotteisuuteen ja käyttämään tuotantomenetelmiä, joissa otetaan huomioon maaperän suojelu ja parantaminen ja jotka vastaavat paremmin kuluttajien odotuksiin, sekä antaa viljelijöille taloudellisesti kannattavan maatilan hoitamisen edellyttämä koulutus.
In connection with support for vocational training and information measures, Article 20 of Regulation (EC) No 1698/2005 provides for the promotion of measures to encourage the dissemination of knowledge and innovative practices, in particular with a view to preparing farmers for a new focus on product quality and the use of production methods that are more in keeping with soil conservation and improvement requirements as well as with consumer expectations, and to giving them the training they require to run a profitable holding.
Edellä mainitun artiklan säännösten mukaisesti varhaiseläketukea myönnetään
Article 20 of Regulation (EC) No 1698/2005 provides for the following early retirement support:
– enintään 180 000 euroa maanviljelijöille, jotka päättävät lopettaa maataloustoiminnan harjoittamisen ja luovuttaa tilansa toiselle viljelijälle
- up to € 180 000 for farmers who decide to stop their agricultural activity for the purpose of transferring their holding to other farmers;
– enintään 40 000 euroa maataloustyöntekijöille, jotka päättävät lopettaa pysyvästi maatilalla työskentelyn tilan luovuttamisen yhteydessä.
- up to € 40 000 for farm workers who decide to stop all farm work definitively upon the transfer of the holding.
Varhaiseläketuen kokonaiskesto on enintään 15 vuotta.
Such support may be disbursed for no more than 15 years.
Edellä esitetyn valossa kriittisimmän ongelman muodostavat nuorten viljelijöiden maataloustoiminnan aloittamiseen liittyvät korkeat kustannukset.
On the above basis, the most critical issue is the high setting-up costs with which young farmers are faced.
Kyseessä ovat etenkin luoton saamisen esteet ja rahoituslaitosten edellyttämien vakuuksien ja etenkin takaajien hankkiminen.
In particular, there continue to be barriers to obtaining loans and difficulties in providing the guarantees required by financial institutions, particularly the requirement that someone stand as surety.
Vaikeudet korostuvat, kun eri jäsenvaltioissa sovelletaan erilaisia ehtoja maanviljelijöiden lainoihin.
These difficulties are compounded by the different conditions applying to farm loans in the various Member States.
Nuorten viljelijöiden korkea velkaantumisaste vesittää usein aloitustuen myöntämiseen liittyvät ponnistelut ja minimoi lisäksi useiden jäsenvaltioiden myöntämiä valtiontukia koskevan lainsäädännön toivotut vaikutukset.
Consequently, the high rate of indebtedness of young farmers in many cases cancels out the beneficial effect of setting-up support and minimises the impact that may be achieved under provisions on state aids, which are available in many Member States.
Mitä tulee aloitustuen myöntämiseen ja tilojen pirstoutumiseen perinnönjaon yhteydessä, mittakaavaetujen sijaan on mahdollista saavuttaa yhteistuotantoetuja.
In connection with the payment of initial setting-up support and the possible breaking up of farms in the event of succession, economies of scope can be achieved instead of economies of scale.
Tämä koskee maatiloja, joiden koko ei välttämättä vaikuta kannattavuuteen ja jotka ovat usein moninaisuutensa ja omaleimaisuutensa kannalta etuasemassa.
This applies to farms whose economic size does not necessarily have any effect on their profitability and which are in many cases an asset in terms of diversity and specificity.
Tämänkaltaisia mahdollisuuksia on YMP:n uusien suuntausten mukaisesti kannustettava eurooppalaisen maatalouden laatutekijöitä korostaen.
On the basis of the new CAP rules, this type of activity should be encouraged, with the focus being placed on European agriculture's distinguishing features.
Tässä yhteydessä voitaisiin kannustaa hoitamaan maatilaa yrityksenä, joka voi olla muodoltaan:
In this connection, provision could be made for various incentives for farms to be run as companies taking forms such as:
– avoin yhtiö
- general partnerships;
– yksityinen osakeyhtiö
- private limited companies;
– julkinen osakeyhtiö
- public limited companies;
– osuuskunta (etenkin pienikokoiset, joissa 5–8 jäsentä).
- cooperatives (particularly small cooperatives with between 5 and 8 members).
Useimmissa tapauksissa tilan periytyminen ei johda omistuksen pirstoutumiseen.
In most cases, the transfer of property by succession does not result in the break-up of a holding.
Näyttäisi siltä, että maaseudun kehittämissuunnitelmia laadittaessa aloitustukien myöntämisen pitäisi olla pakollinen toimi, jolloin nuorten maatilat asetettaisiin konkreettisesti etusijalle.
In this connection, when rural development programmes are drawn up, the provision of setting-up incentives should be made compulsory with a view to giving genuine priority to measures in support of new holdings.
Naispuolisten viljelijöiden osalta maatilayrittäjiksi aikovien naisten koulutus, johtamisvalmennus ja ammatillinen pätevöityminen on ensisijaisesti suunnattava pääasiassa naisten hoitamille uusille maatiloille, joiden yritysmuoto on jokin seuraavista:
Furthermore, with reference to women farmers, training and the development of managerial and entrepreneurial skills should be targeted primarily at new holdings run mainly by women as:
– yksityisessä tai yhteisessä omistuksessa olevat yhtiöt, joiden hoitajista naisia on vähintään 60 prosenttia
- solely or jointly owned companies run by women (at least 60%);
– naisten muodostama henkilöyhtiö tai osuuskunta
- partnerships or cooperatives formed by women;
– osakeyhtiö, jonka omistajista vähintään kaksi kolmasosaa on naisia.
- limited companies, with at least two-thirds of the shares being held by women.
Maatilatoiminnan ja etenkin uusien maatilojen tarjoamien tuotteiden ja palvelujen hyödyntämismahdollisuuden suhteen on selvää, että laatupolitiikat voivat vauhdittaa erikoistuotteiden pääsyä kypsille markkinoille ja edistää pääsyä uusille markkinoille.
With a view to optimising the products and services offered by the farming sector in general and new holdings in particular, it is clear that quality policies can help improve highly specialised products' share of old markets and make it easier for them to gain access to new markets.
Maataloustuotteiden kytkeminen ja yhdistäminen tiiviimmin tiettyihin alueisiin voisi antaa tuotteille lisäarvoa, joka perustuu Euroopan nuorten viljelijöiden kulttuuri- ja viljelyperinteeseen.
A closer linking and association of agricultural products with specific geographical areas gives them further added value based on the cultural and agricultural heritage enjoyed by young European farmers.
Tätä olisi pidettävä mahdollisuutena investointiin, josta koko yhteiskunta hyötyisi.
This should therefore be recognised as an investment opportunity that will yield benefits for society as a whole.
Nuoret viljelijät, jotka ovat erittäin dynaamisia ja kiinnostuneita innovaatioista, voivat saavuttaa paremman kilpailukyvyn edellyttäen, että heidät asetetaan edistämis- ja tiedotusohjelmissa etusijalle.
Young farmers, who are highly dynamic and eager to innovate can achieve greater competitiveness if they are given priority access to promotion and dissemination programmes.
Etenkin kansainvälisiin ja useita tuotteita koskeviin edistämisohjelmiin, joihin ennen kaikkea uudet yritykset osallistuvat, voitaisiin ohjata enemmän yhteisön tukea, jonka osuus voitaisiin nostaa 50 prosentista 60 prosenttiin, kuten tällä hetkellä puutarhaviljelyssä.
In particular, international, multi-product promotion campaigns in which new holdings are the main participants could be given more Community aid, with the contribution rising from 50% to 60%, as is already the case for fruit and vegetables.
Maataloustuotteita ja elintarvikkeita koskevat sisämarkkinoiden tiedotustoimet voitaisiin kohdistaa erityisesti kouluikäisiin nuoriin, ja niissä voitaisiin tavanomaisten seikkojen (kuten elintarvikkeiden turvallisuus tai ympäristöystävälliset tuotantomenetelmät) lisäksi korostaa kulttuuriperinteitä, tietyn tuotteen käyttöön liittyviä myönteisiä vaikutuksia tai ruokavaliomerkintöjä.
On the internal market, information campaigns on agricultural products and agri-foods could be targeted specifically at children of school age and could highlight – in addition to conventional issues such as food safety and environment-friendly production methods – traditional practices, the benefits of eating certain foods, and dietary recommendations.
Näin voitaisiin saada tuloksia kahdella saralla: edistettäisiin terveellisten tuotteiden kulutusta sekä tasapainoista elämäntapaa.
This could have the dual benefit of fostering healthy eating and promoting a balanced lifestyle.
Monenvälisiä neuvotteluja varten ja kolmansien maiden markkinoiden laajemman avautumisen näkökulmasta nuorille viljelijöille on annettava tietoja ja välineitä, joilla arvioida markkinoiden suuntauksia.
In connection with the multilateral negotiations and with a view to a greater opening up of third-country markets, young farmers need to have access to information and tools enabling them to analyse market trends.
Tavoite voitaisiin saavuttaa ottamalla käyttöön nuorten yritysten seurantakeskuksia.
Young business monitoring centres could provide a means of achieving this.
Ravitsemuskoulutuksen (muun kuin terveydellisen) suhteen on selvää, että viljelijän tieto tuotantotekniikoista, tuotteiden laadusta ja markkinoinnista, ympäristöstä ja tietyn viljelytavan taustalla olevista kulttuuriperinteistä, on voimavara, jota voidaan edistää ja jakaa.
As regards (non-health-related) food education, farmers' detailed understanding of, for example, production techniques, product quality and marketing, the environment and the cultural traditions underlying a particular type of farming is an asset that can be promoted and disseminated.
Tavoitteena on korostaa tietyn maataloustuotteen erityispiirteitä, jotta voidaan edistää tervettä ravitsemus- ja ympäristökasvatusta siltä pohjalta, että maanviljely tuottaa ravintoa sekä keholle että mielelle.
The aim is to promote specific features of a given agricultural product in order to foster sound food and environmental education based on the idea that farming both nourishes and nurtures.
Euroopan maanviljelymalli on ainutlaatuinen, ja nuoret viljelijät voivat ottaa vastuun sen tunnetuksi tekemisestä.
The European agricultural model is unique and young farmers can take on responsibility for promoting it.
Maa- ja metsätalousala varastoivat yhteyttämisen kautta maaperään hiilidioksidia, joka mahdollistaa hiilen kierron biosfäärin ja geosfäärin välillä.
The farming and forestry sectors are instrumental in the capture of carbon dioxide through the process of photosynthesis, enabling carbon exchange to take place between the biosphere and the geosphere.
Nuoret viljelijät ovat lähtökohtaisesti toimijoita, jotka ovat vastuussa Euroopan maatalouden tulevaisuudesta, ja siten heidän on vastattava ilmastonmuutoksen asettamiin haasteisiin.
Young farmer will, by definition, be responsible for the future of the European farming sector and will need to address the challenge of climate change.
Maataloussektorin ympäristönsuojelupotentiaalin tunnustaminen pitäisi osoittaa säilyttämällä ja lisäämällä maatalouskäytössä olevan maan määrää käytännön toimenpitein, joihin olisi osoitettava tarvittavat voimavarat.
In recognition of the role that farming can play in environmental protection, practical measures, backed up by the necessary resources, should be taken to maintain and expand the amount of land given over to farming.
Maataloussektorin tutkimus olisi ohjattava vastaamaan muuttuvia vaatimuksia, jotta voidaan ottaa huomioon maataloustoiminnan monialaisuus.
Support for agricultural research should be geared ever more closely to changing needs, in order to take proper account of the multisectoral approach to farming.
ehdotuksesta neuvoston asetukseksi aavan meren haavoittuvien meriekosysteemien suojelusta pohjakalastuksessa käytettävien pyydysten haittavaikutuksilta
on the proposal for a Council regulation on the protection of vulnerable marine ecosystems in the high seas from the adverse impacts of bottom fishing gears
ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnaN LAUSUNTO 22
OPINION of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety 21
ehdotuksesta neuvoston asetukseksi aavan meren haavoittuvien meriekosysteemien suojelusta pohjakalastuksessa käytettävien pyydysten haittavaikutuksilta.
on the proposal for a Council regulation on the protection of vulnerable marine ecosystems in the high seas from the adverse impacts of bottom fishing gears
– ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle ( KOM(2007)0605 ),
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2007)0605 ),
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 37 artiklan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia ( C6‑0453/2007 ),
– having regard to Article 37 of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6‑0453/2007 ),
– ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon ( A6‑0183/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries and the opinion of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A6‑0183/2008 ),
(10) Haavoittuvien meriekosysteemien määrittely alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntelyn piiriin kuulumattomilla alueilla on kesken, ja asiasta on saatavilla suhteellisen vähän tieteellistä tietoa.
The identification of vulnerable marine ecosystems in areas not regulated by a regional fisheries management organisation is a work in progress and there is relatively limited scientific information in this respect.
Pohjapyydysten käyttösyvyydelle asetettu rajoitus tarjoaa vesialueella oleville syvänmeren koralleille ja sienieläimille ennalta varautumisen periaatteen mukaisen suojarajan.
A depth limit for the deployment of bottom gears provides a precautionary protected boundary for deep water corals and sponges within the water column.
Tuhannen metrin syvyys on järkevä valinta, joka tarjoaa suojelun sopivan tason samalla kun se mahdollistaa yleensä matalammissa vesissä tavattujen pohjalajien, kuten kummeliturskan ja kalmarin, pohjakalastuksen jatkamisen.
A depth of 1 000 m represents a reasonable choice providing a suitable degree of protection while compatible with the continuation of bottom fisheries for demersal species generally found at shallower depths such as hake and squid.
Tämä syvyysrajoitus mahdollistaa myös aluekohtaisten toimenpiteiden tämän asetuksen mukaisen asteittaisen kehittämisen sellaisten alueiden täydelliseksi suojelemiseksi, joilla haavoittuvia ekosysteemejä tiedetään esiintyvän tai joilla niitä todennäköisesti esiintyy.
This depth restriction is also compatible with the progressive development, under this regulation, of area-based measures to fully protect sites where vulnerable ecosystems are known or likely to occur.
Koska 4 ja 5 artiklassa kuvatut erityisehdot ovat ratkaisevia kalastuslupien vahvistamisessa tietyillä alueilla, tämä käyttösyvyydelle asetettu rajoitus on turha.
Given that a set of specific conditions for the validation of fishing permits in particular areas is contained in Articles 4 and 5, such depth restrictions are totally unnecessary.
Millään tieteellisellä tutkimuksella ei sitä paitsi ole todistettu, että tämän rajan ylä- tai alapuolella olisi tai ei enää olisi haavoittuvia meriekosysteemejä.
Moreover, there are no scientific studies which prove that vulnerable marine ecosystems exist or cease to exist above or below this particular limit.
(12 a) Tässä asetuksessa otetaan huomioon YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) avomerellä tehtävän syvänmerenkalastuksen hallinnan kansainväliset suuntaviivat.
(12a) This Regulation takes account of international guidelines on the management of deep-sea fisheries in the high seas adopted by the Food and Agriculture Organisation of the United Nations (FAO).
Jos tämän asetuksen tulkitsemisesta syntyy epäselvyyttä, sitä pitäisi tulkita FAO:n suuntaviivojen näkökulmasta.
Should doubt arise over the interpretation of this Regulation, it should be interpreted in the light of the FAO guidelines.