natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Q. ottaa huomioon, että lintujensuojeludirektiivin 9 artiklan mukaiset poikkeussäännökset paikallisilta vahingoilta puolustautumiseksi, joita on annettu nykyään lähes kaikissa jäsenvaltioissa, eivät aiheuttamistaan suuresta hallinnollisesta työtaakasta ja korkeista sosiaalisista kustannuksista huolimatta ole ratkaisseet ongelmaa kestävästi,
Q. whereas the derogations for local damage prevention currently in force in nearly all Member States under Article 9 of the Wild Birds Directive have not led to a sustainable alleviation of the problem in spite of considerable administrative expenditure and social costs,
R. ottaa huomioon, että komissio ei ollut valmis esittämään uusia ehdotuksia tämän Euroopan laajuisen ongelman ratkaisemiseksi, vaikka asianomaiset (ammattikalastajien ja vapaa-ajan kalastajien yhdistykset, vesiviljelylaitokset jne.), tiedemaailma sekä jäsenvaltioiden ja alueiden elimet ja edustustot ovat vaatineet tätä toistuvasti,
R. whereas, in spite of repeated requests from those affected (fishermen’s and anglers’ associations, aquaculture undertakings, etc.), from the scientific world and from bodies and delegations from the Member States and regions, the Commission has not been prepared to submit new proposals to resolve this Europe-wide problem,
4. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita edistämään sopivalla tavalla tarvittavia edellytyksiä kahden- ja monenväliselle tieteelliselle ja hallinnolliselle vaihdolle sekä EU:ssa että kolmansien valtioiden kanssa yksilöimällä tutkimusten, ilmoitusten, yksittäisten artikkelien tai julkaisujen ja erityisesti tilastojen alkuperän sen selvittämiseksi, ovatko ne peräisin tieteellisistä tai virallisista lähteistä vai järjestöiltä ja erityisesti luonnon- tai lintujensuojelujärjestöiltä;
Calls on the Commission and the Member States to foster in an appropriate manner the creation of suitable conditions for bilateral and multilateral scientific and administrative exchanges, both within the EU and with third countries, identifying the origin of the findings, communications, contributions or publications, and in particular the statistics, in such a way as to make clear whether they come from academic or official sources or from associations, in particular nature and bird conservation associations;
8. vaatii komissiota yhdenmukaisen tulkinnan varmistamiseksi määrittelemään selkeästi ilmauksen "vakava vahinko", joka otettiin käyttöön lintujensuojeludirektiivin 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan 2 alakohdassa;
Urges the Commission, in the interests of greater legal certainty and uniform interpretation, to provide without delay a clear definition of the term ‘serious damage’ as used in Article 9(1)(a), third indent, of the Wild Birds Directive;
Merimetso ( Phalacrocorax ) on laji, joka kuuluu pelikaanilintujen ( Pelecaniformes ) lahkoon.
The cormorant (Phalacrocorax) is a genus belonging to the order steganopods (Pelecaniformes) .
Kyseessä on keskikokoinen tai suuri vesilintu, joka pesii kolonioissa ja on levinnyt koko maailmaan
It is a medium-sized to large water bird which breeds in colonies and is found all over the world
Euroopassa levinnein merimetson alalaji on merimetso Phalacrocorax carbo sekä kaksi tuskin erotettavaa alalajia Phalacrocorax carbo carbo sekä Phalacrocorax carbo sinensis.
The commonest species of cormorant in Europe is the Great Cormorant (Phalacrocorax carbo) , with the two barely distinguishable subspecies Phalacrocorax carbo carbo ( ‘ Atlantic cormorant ’ ) and Phalacrocorax carbo sinensis ( ‘ Continental cormorant ’ ) .
Niitä voidaan kuvata eurooppalaisiksi lintulajeiksi, joita esiintyy merenrannikoilla ja myös sisävesistöissä.
They are indigenous to Europe, and are found both on sea coasts and around inland waters.
Sisämaassa ne suosivat yleensä suuria vesistöjä, mutta lentävät kalastamaan myös keskivuoristojen pieniin jokiin.
Inland they favour large bodies of water, although they also hunt in smaller rivers in low mountain ranges.
Merimetsot ovat osittaismuuttajia, jotka tekevät pesintäkauden jälkeen enemmän tai vähemmän pitkiä vaelluksia.
Cormorants are partially migratory: after the breeding season they disperse over greater or lesser distances.
Ennen kaikkea pohjoisen pallonpuoliskon kylmän–lauhkean vyöhykkeen merimetsot muuttavat talvella usein satoja kilometrejä etelään.
Cormorants in the cool-temperate zones of the northern hemisphere, in particular, often migrate hundreds of kilometres south in winter.
Merimetsot syövät pelkästään kalaa, ja päivittäinen ravinnontarve on 400–600 grammaa kalaa.
Cormorants eat nothing but fish, requiring 400-600 g per day.
Merimetsot ovat ravinnon suhteen "opportunisteja", eli ne eivät suosi tiettyjä kalalajeja vaan syövät kaikkea kalaa, jota kussakin vesistössä on helpoiten saatavilla.
They are opportunists in the sense that they do not have any preference for particular species of fish but eat whichever are easiest to catch in the waters where they are.
Useimmiten ne saalistavat 10–25 senttimetriä pitkiä kaloja, mutta ne voivat syödä myös suuria 60 senttimetriä pitkiä ja 1 kilogramman painavia kaloja.
They most commonly catch fish between 10 and 25 cm long, but can also catch and consume fish up to 60 cm long and 1 kg in weight.
Kalastaessaan merimetsot sukeltavat pinnalta suoraan alaspäin, seuraavat sitten aktiivisesti saalista, nappaavat sen nokallaan kiinni ja tuovat pintaan.
When hunting, cormorants dive from the surface in a straight line and then pursue their prey, which they catch in their beaks and take to the surface.
Todellisina kolonialintuina merimetsot lentävät kalaan vesistölle yleensä suurina parvina.
As highly colonial birds, cormorants mostly fly to hunting waters in relatively large flocks.
Yleensä jokainen lintu kalastaa sitten itselleen, usein kuitenkin parvissa, joihin kuuluu 25:stä useaan sataan lintua, jotka ensin piirittävät kalat, minkä takia joissakin vesistöissä suuri osa kalakannasta voidaan syödä varsin lyhyessä ajassa.
Upon arrival they then normally each hunt individually, but often also hunt in groups ranging from 25 to several hundred birds, which first surround the fish, with the result that in some waters they are able to consume a high percentage of the fish population in a relatively short time.
Koska merimetsot ovat pitkäikäisiä, suuria lintuja, jotka alkavat lisääntyä vasta 3–5 vuoden iässä, on Euroopan koko populaatio todennäköisesti (vähintään) 1,7–1,8 miljoonaa lintua
As cormorants are large, long-lived birds, which start to breed only at the age of three to five years, the total population in Europe is probably around (at least) 1.7 to 1.8 million birds
Luvut perustuvat kolmeen eurooppalaiseen alapopulaatioon Ph. carbo carbo (Norja, Britteinsaaret, Länsi-Ranska: kohtalainen kasvu 30 000 pesivästä parista 39 000 pesivään pariin), Ph. carbo sinensis ‑populaatio (kasvu 5 000 pesivästä parista 136 000 pesivään pariin) ja itäeurooppalainen sinensis-populaatio (tärkein levinneisyysalue Tonavan alue, Mustameri, Ukraina: kasvu 5 000 pesivästä parista 113 000 pesivään pariin).
The figures relate to the three European subpopulations Ph. carbo carbo (Norway, British Isles, Western France: moderate increase from 30 000 to 39 000 breeding pairs), West European Ph. carbo sinensis (increase from 5000 to 136 000 breeding pairs) and East European Ph. carbo sinensis (main areas: the Danube, Black Sea, Ukraine: increase from 5000 to 113 000 breeding pairs).
Nyrkkisääntönä koko populaation arvioinnille voidaan pitää kaavaa pesivien lintujen määrä x kerroin 2,8 (Suter 1995).
As a rule of thumb for the estimation of the total population, the following formula can be used: 'number of breeding birds x factor 2.8' (Suter 1995).
Vastaava suuruusjärjestys koskee myös muiden kuin pesivien ikäluokkien määrän arviointia. .
A similar order of magnitude also results when the non-breeding age cohorts are estimated. .
Tämä liian suuri kanta on monilla Euroopan unionin alueilla johtanut välittömiin seurauksiin paikallisille kalakannoille tai kalastukselle, ja siten merimetsojen esiintyminen on muodostanut Euroopan laajuisen ongelman.
This large population has had a direct impact on local fish populations and on fishing in many areas of the European Union, so that the presence of cormorants has become a problem throughout Europe.
Rannikko- ja sisävesistöjen kalakantoja koskevan ongelman havainnollistamiseksi korostetaan, että merimetsot, joiden päivittäinen ravinnontarve on 400–600 grammaa kalaa, syövät vuosittain yli 300 000 tonnia kalaa Euroopan vesistöistä.
In order to illustrate the problem of fish stocks in coastal and inland waters, it should be pointed out that, with a daily consumption of 400-600 g fish, cormorants take more than 300 000 tonnes of fish from European waters every year.
Monissa jäsenvaltioissa se on paljon enemmän kuin sisävesien ammattikalastajien ja kalanviljelijöiden tuottamat ruokakalat.
In many Member States this is many times more than the volume of edible fish produced by professional inland fishermen and fish farmers.
300 000 tonnia on enemmän kuin Ranskan, Espanjan, Italian, Saksan, Unkarin ja Tšekin tasavallan kalanviljely-kalantuotanto yhteensä.
This figure of 300 000 tonnes is more, for example, than the combined fish production from aquaculture of France, Spain, Italy, Germany, Hungary and the Czech Republic.
Erityisen raskaita ovat tappiot muutenkin uhanalaisilla kalalajeilla, kuten ankerias, harjus, nokkasärki ja muut soraan kutevat lajit sekä nuoret lohet.
Particularly serious are the losses suffered by fish species which are already endangered, such as eel, grayling, nase and other species which spawn on gravel beds, as well as smolts.
Verkkokalastus kärsii vähentyneiden saaliiden lisäksi myös suoria vahinkoja repeytyneiden verkkojen muodossa.
Fishing with nets is also affected not only by the reduced catch opportunities, but also by direct damage due to torn nets.
Tällaisten toimenpiteiden EU:n laajuista koordinointia tai kansallisten oikeusperustojen yhdenmukaistamista tällä alalla ei ole vielä toteutettu.
So far there has not been any EU-wide coordination of such measures and/or harmonisation of national legal bases in this field.
Kahdessa Euroopan komission viidennessä tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmassa rahoitetussa hankkeessa
Two projects financed by the European Commission under the 5th Framework Programme for Research and Development
Kansainvälisellä tasolla merimetsojen tapauksesta keskusteltiin jo vuonna 1994 Bonnin sopimuksen
At international level, the issue of cormorants was discussed as long ago as in 1994 at the meeting of the CMS Scientific Council
Convention on the Conservation of Migratory Species of Wild Animals (CMS); katso
Convention on the Conservation of Migratory Species of Wild Animals (CMS): see
www.cms.int . tieteellisen neuvoston kokouksessa ja suositeltiin merimetsokannan hallintasuunnitelman laatimista, mikä ei kuitenkaan johtanut mihinkään konkreettiseen toimenpideluetteloon.
www.cms.int , with the recommendation that a cormorant management plan be drawn up, although this did not then lead to any list of practical measures.
EU:lla on ollut virallinen kanta yhteisestä strategiasta merimetso-ongelman ratkaisemiseksi jo vuodesta 1996
Official EU positions on a common strategy to solve the cormorant problem have existed since 1996
ftp://ftp.fao.org/docrep/fao/010/i0210e/i0210e00.pdf (FAO:n Euroopan sisävesikalastuskomissio) Bonnin konferenssi hyväksyi konkreettisia suosituksia eurooppalaista merimetsokannan hallintasuunnitelmaa varten.
ftp://ftp.fao.org/docrep/fao/010/i0210e/i0210e00.pdf (European Inland Fisheries Advisory Commission of the FAO) adopted a list of specific recommendations on a European Cormorant Management Plan.
Tähän saakka yksittäisissä jäsenvaltioissa sallituilla toimilla on pyritty enimmäkseen vain siihen, että merimetsot pidetään poissa tai pelotellaan pois tietyistä vesistöistä eli ohjataan toisiin vesistöihin, joissa vahinkojen vaara on pienempi.
The measures permitted hitherto in individual Member States nearly all have the aim only of keeping cormorants away from certain waters or scaring them away, i.e. diverting them to other waters where the danger of damage is less.
Lukuisista käytetyistä menetelmistä intensiivisessä allasviljelyssä on osoittautunut tehokkaaksi ennen kaikkea altaiden peittäminen.
Of the numerous methods employed, the one which has proved most effective in intensive farming in ponds has been suspending physical barriers above the ponds.
Suurissa altaissa ja vapaissa vesistöissä, missä peittäminen ei ole mahdollista, tehokkaita ovat toimet, joissa pelotetta tuetaan yksittäisillä laukauksilla
In the case of larger ponds and open waters, where this is not a practicable option, measures were most effective if the scaring effect was reinforced by shooting individual birds
Baijerin vapaavaltio antoi vuosina 1996–2002 luvan noin 23 000 merimetson ampumiseen ja Ranska vuosina 2003–2004 noin 30 000 merimetson ampumiseen,ilman merkittävää vaikutusta alueella talvehtivien merimetsojen määrään. .
Between 1996 and 2002 the State of Bavaria approved the shooting of some 23 000 cormorants; France approved the shooting of some 30 000 in 2003-2004, without any significant impact on the number of cormorants wintering in the region. .
Kaikkien pelottelumenetelmien tehokkuutta kuitenkin rajoittaa – suurten kustannusten lisäksi – se, että ne toimivat vain, kun lintujen kokonaismäärä alueella on suhteellisen pieni, niin että ne löytävät muista lähistöllä sijaitsevista vesistöistä riittävästi ravintoa.
Quite apart from the considerable expense, however, the effectiveness of all methods of scaring is limited because they only work if the total number of birds in the region is relatively small, so that they can find enough food in other nearby waters.
Pesiviä kolonioita koskevia toimenpiteitä on sallittu tähän mennessä vain harvoissa jäsenvaltioissa ja niissäkin – Tanskaa lukuun ottamatta – vain harvoissa yksittäistapauksissa.
So far, measures and interventions in breeding colonies have only been permitted in a few Member States, and even there – with the exception of Denmark – only in a few individual cases.
Pesimäpaikkojen niukkuus on tähän saakka ollut ainoa tekijä, joka on rajoittanut merimetsojen leviämistä kestävällä tavalla.
So far, reducing the number of breeding sites has been the only factor which succeeded in bringing about a lasting reduction in the distribution of cormorants.
Muut käytettävissä olevat toimenpiteet, kuten pesimäpaikkojen tuhoaminen, häirintä pesimäkauden aikana tai munien ruiskuttaminen öljyllä, ovat eri syistä vaatineet liikaa työtä tai kustannuksia tai ovat olleet poliittisesti kiistanalaisia, jotta niitä olisi voitu käyttää järjestelmällisesti.
Other available measures, such as destroying nesting places, disturbing birds during the breeding season or spraying the eggs with oil, have for various reasons proved too labour- or cost-intensive or politically controversial to be used systematically.
Oikeudellinen tilanne
Legal situation
Merimetso on luonnossa esiintyvä lintulaji, ja siihen sovelletaan neuvoston 2. huhtikuuta 1979 antamaa direktiiviä 79/409/ETY luonnonvaraisten lintujen suojelusta
The cormorant is a naturally occurring bird genus and as such covered by Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds
EYVL C 103, 25.4.1979. .
OJ C 103, 25.4.1979. .
Toisin kuin alalaji Phalacrocorax carbo carbo , joka ei ole koskaan ollut uhanalainen, oli alalaji Ph. carbo sinensis alun perin liitteessä I niiden lintulajien luettelossa, joihin sovelletaan suojelua koskevia erityistoimia.
Unlike the subspecies Phalacrocorax carbo carbo ( ‘ Atlantic cormorant ’ ) , which has never been endangered, the subspecies Phalacrocorax carbo sinensis was originally listed in Annex I as a bird species to which special conservation measures applied.
Se kuitenkin poistettiin luettelosta vuonna 1997, sillä alalajin kanta ei ole ollut epäedullisessa asemassa ainakaan vuoden 1995 jälkeen.
However, in 1997 it was deleted from this list, as the state of the population had ceased to be unfavourable in 1995 at the latest.
Koska merimetso ei ole lintujensuojelua koskevan direktiivin metsästettävien lajien luetteloissa (liitteet II.1 ja II.2), on säännöllinen metsästys pois suljettu.
As the cormorant is not included in the lists of species whose hunting is permitted by the Wild Birds Directive (Annexes II.1 and II.2), regular hunting is impossible.
Lintulaji on kuten kaikki muut luonnonvaraiset lajit periaatteessa lähes täydellisesti suojeltu, joten merimetsoja ei voi pyydystää tai tappaa tahallisesti, pesiä ja munia ei saa vahingoittaa tai hävittää tahallisesti eikä merimetsoja saa häiritä varsinkaan pesinnän aikana.
Like all other naturally occurring species, the genus as a rule enjoys virtually complete protection, for example as a result of the ban on deliberately trapping or killing them, deliberately damaging or destroying their nests or eggs, or deliberately disturbing them, particularly during the breeding season.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin lintujensuojelua koskevan direktiivin
However, under the Wild Birds Directive
Tällaista poikkeusta varten on kuitenkin esitettävä perusteelliset todisteet siitä, että esiintyy "vakava uhka"
In order for such a derogation to be permitted, however, clear proof must be provided that there is a danger of ‘serious damage’
Syntyneistä vahingoista vaaditaan usein ja mielellään "tieteelliset todisteet", mutta se ei ole tarpeen jokaisessa yksittäistapauksessa, eikä missään nimessä silloin, kun vahinko on jo tapahtunut.
While production of 'scientific proof' of damage having occurred is often and keenly called for, it is not needed in every individual case and certainly not where damage has already occurred.
Direktiivin mukaan riittävät uskottavat merkit siitä, että vakavan vahingon vaara on olemassa.
Under the terms of the Directive it would be sufficient to have plausible indicators that the danger of serious damage existed.
Perusteluiden arviointi on kuitenkin toimivaltaisten viranomaisten harkinnassa. .
However, it would be for the competent authorities to judge the validity of the case. .
Jollei vahingoista kalakannoille ja luonnonvaraisille eläimille ja kasveille ole uskottavia todisteita, jotka oikeuttavat poikkeuksen, ovat tällaiset toimet lintujen suojelua koskevan direktiivin vastaisia.
In the absence of conclusive evidence of damage to fishing grounds and to wild fauna and flora which would justify a derogation, such actions would violate the Wild Birds Directive.
Käsitettä lintulajin aiheuttamasta "vakavasta vahingosta" näytetään kuitenkin käytännössä tulkittavan eri tavoin, ja se vaatii siksi selkeämmän määritelmän.
In practice it seems that the concept of ‘serious damage’ caused by a bird species is interpreted in different ways, and a clearer definition of it is therefore required.
Jäsenvaltiot tai niiden osavaltiot ja alueet vastaavat direktiivin mukaan paikallisista tai alueellisista toimista merimetsojen aiheuttamien vahinkojen torjumiseksi.
Member States or their Länder and regions are therefore responsible for approving local or regional measures to reduce damage by cormorants.
Viime vuosilta siitä on erilaisia ajallisesti tai alueellisesti rajoitettuja esimerkkejä: metsästysluvat tietyille alueille (Ruotsi, Puola, Italia, Tanska, Saksa, Itävalta), tietyksi ajaksi (Romania, Viro) tai tietyn kiintiön verran (Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta, Slovenia); sen lisäksi lupia pesivien kolonioiden hävittämiseksi (pesimäpuiden kaataminen, munien tekeminen hedelmättömiksi).
In recent years there have been various examples restricted in space or time: e.g. shooting permits for certain areas (Sweden, Poland, Italy, Denmark, Germany, Austria), for certain periods (Romania, Estonia) or for fixed quotas (France, United Kingdom, Slovenia); in particular cases approval has also been granted for intervention in breeding colonies (felling of nesting trees, rendering eggs infertile).
Joissakin myös pesimäalueina tärkeissä jäsenvaltioissa (esimerkiksi Alankomaat, Suomi) ei ole sallittu mitään toimia merimetsoja vastaan, ei edes selvien vahinkojen tapauksissa.
In some Member States which are also important as breeding areas (e.g. the Netherlands, Finland, Belgium), on the other hand, no measures of any kind are permitted against cormorants, even where manifest damage is occurring.
Esittelijä katsoo, että vaikka ensisijainen vastuu tällä alalla on jäsenvaltioilla ja niiden rakenteilla, pelkästään paikallisilla tai kansallisilla toimilla ei todistetusti voida vähentää merimetsojen vaikutuksia Euroopan kalakantoihin ja kalatalouteen kestävällä tavalla.
The rapporteur considers that, although primary responsibility in this field rests with Member States and their regional or local authorities, it has already been demonstrated that purely local and/or national measures are not capable of reducing for any length of time the impact of cormorants on European fish stocks and fishing.
Yhteinen, oikeudellisesti sitova lähestymistapa, joka hyväksytään ja pannaan täytäntöön Euroopan laajuisesti, on siksi toivottavaa ja välttämätöntä, ja se myös takaisi kaikille eturyhmille enemmän oikeusvarmuutta.
A common, legally binding approach which is accepted and applied throughout Europe would therefore not only be desirable but absolutely essential, and would also have the advantage of creating greater legal certainty for all interest groups concerned.
Myös siksi että muuttolintuna merimetsot liikkuvat paljon, koordinoitu Euroopan laajuinen toimintasuunnitelma tai hallintasuunnitelma on ainoa tavoitteeseen johtava lähestymistapa, jota ei saa missään nimessä pitää vuoden 1979 lintujen suojelua koskevan direktiivin vastakohtana.
Bearing in mind also the very considerable mobility of the cormorant as a migratory bird, a coordinated action plan or management plan for the whole of Europe seems the only effective approach, and this need not by any means be regarded as contrary to the aims of the Wild Birds Directive of 1979.
Tällainen suunnitelma takaisi tietysti direktiivin keskeisen suojelutavoitteen, erityisesti lintulajin säilymisen.
Such a plan would, after all, naturally guarantee the central conservation aims of the Directive, particularly the ‘good conservation status’ of the genus.
Tavoitteena ei ole merimetsopopulaation sääntely sinänsä, vaan tasapaino erilaisten mutta täysin perusteltujen tavoitteiden välillä kalakantojen kestävää hyödyntämistä varten: toisaalta lintujen suojelu ja monipuolisen lintu- ja kalalajiston säilyminen sekä toisaalta kalastajien ja kalanviljelijöiden oikeutettu etu hyödyntää kalakantoja taloudellisesti.
The aim is not to regulate the cormorant population as an end in itself but to strike a balance between different but perfectly legitimate aims, in the interests of the sustainable use of fish stocks: bird conservation and maintenance of diverse bird and fish fauna on the one hand, and the legitimate interest of fishermen and fish farmers in the economic use of fish stocks on the other.
Siihen tarvitaan ajanmukaisia, luotettavia tietoja tosiasiallisesta merimetsokannasta, sillä tähän mennessä käytettävissä olevat luvut ovat vaihdelleet huomattavasti ja ovat perustuneet myös erilaisiin tietoihin (alalajit, erilaiset maantieteelliset rajaukset, pesivät populaatiot jne.)
To this end, up-to-date, reliable data on the actual cormorant populations are also needed, as the figures available so far not only seriously contradict one another, but are often based on differing criteria (sub-species, different geographical demarcations, breeding populations, etc.).
Balkanin naisten tilanteesta
on the situation of women in the Balkans
– ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 ja 49 artiklan,
– having regard to Articles 6 and 49 of the Treaty on European Union,
– ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen vuonna 1979 hyväksymän kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen,
– having regard to the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women (CEDAW) adopted by the UN General Assembly in 1979,
– ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston vuonna 2000 antaman päätöslauselman 1325 naisista, rauhasta ja turvallisuudesta,
– having regard to the UN Security Council Resolution 1325 (2000) on women, peace, and security,