natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Yleisesti ottaen sellaisia vetoomuksia ei käsitellä itse vetoomusvaliokunnassa, vaan ne toimitetaan parlamentin asiasta vastaaviin ulkosuhteita käsitteleviin valiokuntiin tai erityisiin kolmansia maita käsitteleviin valtuuskuntiin.
By and large, such petitions are not debated in the Petitions Committee itself but forward to Parliament's competent committees dealing with foreign relations, or to specific delegations with third country responsibility.
Merkittävä osa vetoomuksista koskee ongelmia nykyisten yhteisön direktiivien täytäntöönpanossa, ja niistä useimmat koskevat ympäristöä, sosiaaliturvaa, tutkintotodistusten tunnustamista ja muita sisämarkkinoiden toimintaan liittyviä kysymyksiä.
An important number of petitions point to the difficulties related to the implementations of existing EC directives, mostly in the fields of environment, social security, recognition of diplomas, and other aspects related to the functioning of the internal market.
Vetoomuksista käy usein ilmi, minkälaisia ongelmia EU-kansalaiset ovat kohdanneet kysymyksissä, jotka liittyvät yhteisön lainsäädännön saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä, mutta myös EU:n vastuualueiden väärinymmärryksiin.
They usually reveal difficulties encountered by the European citizens in matters related to the way the EU legislation is transposed at national level, but also misinterpretation of the EU responsibilities.
Tämän vuoksi vetoomusvaliokunta suhtautuu myönteisesti komission ehdotuksiin jäsenvaltioiden avustamisesta erityisen hankalien direktiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä järjestämällä seminaareja sekä laatimalla suuntaviivoja ja selittäviä tekstejä.
Against this background, the Committee on Petitions has welcomed the Commission's initiatives to assist Member States in the transposition of particular difficult Directives, by organising seminars and issuing guidelines and interpretative texts.
Kaikkien asianosaisten EU:n toimielinten ja erityisesti komission on kuitenkin ponnisteltava enemmän uuden, kansalaisystävällisemmän lainsäädännön laatimiseksi, jotta suuren yleisön olisi helpompaa ymmärtää EU:n tavoitteita ja pyrkimyksiä.
Nonetheless, additional effort should be made, by all European institutions concerned and the Commission, in particular, on drafting new legislation in a more citizen-friendly manner in order to help increase the public comprehension of the EU aims and objectives.
Esimerkiksi tämän mietinnön liitteenä olevista tilastoista käy yleisesti ilmi jatkuva tarve lisätä yleistä tietoisuutta ja parantaa tiedottamista EU-kansalaisille yhteisön lainsäädännöstä ja politiikasta sekä kansalaisten oikeudesta esittää vetoomuksia Euroopan parlamentille.
Statistics, such as those contained in the annexe to this report, indicate generally a continuous need to raise public awareness and better inform European citizens about EU legislation and policies, as well as about their legitimate right to petition the European Parliament.
Tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää yhteisiä ponnisteluja sekä EU:n että kansallisella tasolla.
A concerted effort at both European and national level is required in order to reach this objective.
Vetoomusvaliokunta valvoo parlamentaarisesti Euroopan oikeusasiamiehen toimia ja kehittää edelleen rakentavaa yhteistyötä oikeusasiamiehen kanssa sen takaamiseksi, että EU‑kansalaisten oikeuksia kunnioitetaan hallinnollisella tasolla ja että EU:n toimielimet ja elimet noudattavat parhaita hallintotapoja.
The Committee on Petitions exercises parliamentary oversight of the activities of European Ombudsman and continues to develop a constructive working relation with his office with a view to ensuring that European citizens' rights are respected at administrative level and that the EU institutions and bodies conform to the highest standards of administration.
Yhtenä sekä valiokunnan että oikeusasiamiehen suurimmista haasteista on tiedottaa kansalaisille tehokkaammin näiden kahden elimen toimivallan eroista.
One major challenge both for the Committee and the Ombudsman is to better inform citizens about the difference in competence of the two bodies.
Oikeusasiamies on todennut, että suuri osa hänen saamistaan kanteluista koskee asioita, jotka eivät kuulu hänen toimivaltaansa, minkä vuoksi hän joutuu toimittamaan ne muille, usein kansallisille elimille tai itse vetoomusvaliokunnalle.
As the Ombudsman has admitted, the vast majority of complaints his office receives cover matters for which it is not competent, which obliges the Ombudsman to forward such matters to other, often national bodies - or to the Petitions Committee itself.
Vuonna 2005 nykyinen oikeusasiamies Nikiforos Diamandouros valittiin toiselle kaudelle (vetoomusvaliokunnan alaisena) ja samana vuonna juhlittiin myös kyseisen elimen perustamisen 10-vuotisjuhlaa.
2005 marked both the beginning of the second mandate of the current Ombudsman, Nikiforos Diamandouros by his re-election (under the responsibility of the Petitions Committee), as well as the tenth anniversary of the establishment of this body.
Vetoomusvaliokunta esitteli parlamentille Strasbourgissa 10. toukokuuta 2005 kertomuksen Euroopan oikeusasiamiehen toiminnasta.
The report on the activity of the European Ombudsman was presented by the Committee on Petitions to the European Parliament on 10 May 2005, in Strasbourg.
Euroopan oikeusasiamies esitteli vetoomusvaliokunnalle kyseisellä ajanjaksolla hänen omien tutkimustensa pohjalta laadittuja erikoiskertomuksia.
In the period under review, European Ombudsman presented to the Petitions Committee a number of special reports, resulting from his own investigations.
Niiden työstämistä jatketaan, ja tavoitteena on esitellä täysistunnossa kolmea niistä koskeva mietintö.
Work is continuing on these with a view to presenting a report to plenary on three of them.
Erityiskertomukset koskevat seuraavia aiheita:
They cover the following subjects;
- Kantelu 1857/2003/GG komission tiedottajalta – vetoomusvaliokunta päätti olla laatimatta asiasta mietintöä, mutta aikoi kommentoida sitä oikeusasiamiehen toimintaa koskevassa vuosikertomuksessa;
· Complaint 1857/2003/GG by a Commission Press and Information Officer - on which the Committee decided not to draft a report but to comment in the Annual Report on the Ombudsman's activities;
- Kantelu 2485/2004/GG Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF) annettavista suosituksista – puheenjohtajakokous ei antanut lupaa mietinnön laatimiseen sinä aikana, kun oli määrä järjestää kuuleminen, johon OLAFin pääjohtaja ja oikeusasiamies oli kutsuttu;
· Complaint 2485/2004/GG concerning recommendations to the European Anti-Fraud Office (OLAF) - for which authorisation to draw up a report was not granted by the Conference of Presidents pending the organisation of a 'hearing' involving the Director General of OLAF and the Ombudsman;
- Kantelu 1391/2002/JMA Eurooppa-koulujen väitetystä kykenemättömyydestä ottaa huomioon kantelijan tyttären koulutusta koskevat erityistarpeet (esittelijä Proinsias de Rossa);
· Complaint 1391/2002/JMA concerning the alleged failure of the European Schools to cater for special educational needs of the complainants' daughter; (Rapporteur, Proinsias de Rossa)
- Kantelu 2395/2003/GG koskien sitä, olisiko neuvoston kokoonnuttava julkisesti lainsäätäjänä toimiessaan (esittelijä David Hammerstein).
· Complaint 2395/2003/GG concerning whether the Council should meet publicly when it acts in its legislative capacity; (Rapporteur, David Hammerstein)
Suhteet komissioon
Relations with the Commission
Vetoomusvaliokunta luottaa edelleen Euroopan komission yksiköihin, jotka suorittavat käsiteltäväksi otettujen vetoomusten alustavan tutkimuksen.
The Committee on Petitions has continued to rely upon the services of the European Commission to conduct the preliminary investigation into a large number of admissible petitions.
Valiokunta julkaisee kyseiset tutkimukset, jotka toimivat ilmoituksena jäsenille korostaen erityisesti sitä, missä laajuudessa vetoomukset mahdollisesti tuovat esille yhteisön lainsäädännön loukkauksia.
Such investigations are subsequently published by the Committee and serve as notice to members, highlighting in particular the extent to which petitions may or may not bring breaches of Community law to light.
Ottaen huomioon, että vetoomusten esittäjät usein ilmoittavat kansallisten viranomaisten rikkoneen yhteisön lainsäädäntöä saattaessaan sitä osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pannessaan sitä täytäntöön, valiokunnan ja Euroopan komission väliset suhteet ovat perustavanlaatuisen tärkeät asiaa selvitettäessä.
Considering that petitioners often claim breaches related to the transposition and implementation of EU law by national authorities, relations between the Committee and the European Commission remain fundamental in trying to assist them.
Tätä komission toimittamaa tietoa täydennetään usein valiokunnan omilla tutkimuksilla varsinkin silloin, kun valiokunta pitää käsiteltävää asiaa erityisen tärkeänä, sekä kutsumalla valiokunnan kokouksiin vetoomusten käsittelyä varten vetoomuksen esittäjiä ja muita asiasta kiinnostuneita.
This information provided by the Commission is supplemented in many cases by the Committee's own investigations, especially when subjects are given higher priority by the Committee and also by the presence of petitioners and other interested parties in the Committee meeting when the issues are debated.
Koska komission arviot ovat lisäksi usein riippuvaisia kansallisten viranomaisten antamista tiedoista, esimerkiksi valiokunnan omat tutkimukset 192 artiklan 3 kohdan mukaisten tiedonkeruumatkojen muodossa osoittautuvat erityisen merkittäviksi, mikäli niiden puitteissa paljastuu mahdollisia yhteisön lainsäädännön rikkomuksia, joita komissio ei ollut havainnut (ks. jäljempänä).
Moreover, as the Commission's assessments often rely heavily on information provided by the national authorities, the Committee's own investigations, through the conduct of fact finding missions, under Rule 192, paragraph 3, for example, prove particularly relevant as complementary data is revealed often pointing out to potential breaches of EC law which the Commission had not uncovered. (see below) The Committee, because of this, has also encouraged the European Commission to demand independent investigations as they may produce further evidence allowing a more balanced approach to certain issues.
Tämän vuoksi valiokunta on kehottanut Euroopan komissiota vaatimaan riippumattomien tutkimusten tekemistä, koska niiden avulla saatetaan saada lisää todisteita, jotka mahdollistavat tiettyjen seikkojen tasapainoisemman tarkastelun.
In spite of this and even though occasionally the Commission's answers have proved to be rather standard and general, providing a very strict interpretation of Commission competencies and its capacity to act, their contribution is highly valued by all members of the Committee.
Tästäkin huolimatta ja vaikka komission vastaukset ovat toisinaan melko tavanomaisia ja yleisluontoisia ja antavat komission toimivallasta ja toimintamahdollisuuksista melko ehdottoman tulkinnan, kaikki valiokunnan jäsenet pitävät niitä suuressa arvossa.
The new framework agreement on the relations between the European Parliament and the Commission emphasizes the need for a strengthened dialogue between the two institutions, and this is particularly important for the work on the Committee on Petitions as the majority of cases relate to policy areas having a direct impact on the daily lives of EU citizens.
Euroopan parlamentin ja komission välisiä suhteita koskevassa uudessa puitesopimuksessa korostetaan tarvetta parempaan toimielinten väliseen keskusteluun, mikä on erityisen tärkeää vetoomusvaliokunnan työn kannalta, koska suurin osa tapauksista liittyy EU-kansalaisten arkeen suoraan vaikuttaviin politiikan aloihin.
Progress is still needed in respect to the recognition of the importance of petitions for the work of the Commission in the monitoring the implementation of EU law.
Vetoomusten merkitys valiokunnan tekemälle yhteisön oikeuden täytäntöönpanon valvontatyölle kaipaa edelleen tunnustusta (katso Diana Wallisin valiokunnan puolesta laatima lausunto ja työasiakirja).
(See Opinion and Working Document by Diana Wallis on behalf of the Committee) Thus, in its Annual Report on the application of EU law, the Commission has still failed to properly acknowledge the role of petitions in detecting infringements.
Vuosikertomuksissa olevissa tiedoissa väitetään Euroopan parlamentille osoitettujen vetoomusten olevan merkitykseltään vähäisempiä kuin Euroopan komission saamat kantelut.
The data included in the Annual Reports suggests that petitions addressed to the European Parliament are of minor importance when compared to complaints to the European Commission.
Tilastoissa on jatkuvasti pidetty parlamentin jäsenten kysymysten ja vetoomusten perusteella käsiteltäväksi otettuja rikkomustapauksia komission omiin tutkimuksiin perustuvina tapauksina, mikä saa vetoomusten osuuden yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnassa näyttämään todellista vähäisemmältä.
The statistics provided have constantly counted infringements opened due to parliamentary questions and petitions as own-initiative cases by the Commission, thus diminishing the contribution of petitions in the process of monitoring the application of EC law.
Kantelu- ja vetoomusmenettelyjen rinnakkaisuus nostaa esiin myös muita kysymyksiä, joihin viitataan suoraan päätöslauselmaesityksessä.
The parallel existence of complaints and petitions procedures, respectively, raises a number of additional issues which are referred to directly in the draft resolution.
Kuten Euroopan parlamentin 5. kesäkuuta 2003 antamassa päätöslauselmassa (T5-0274/2003) todetaan, tilanne mutkistuu, kun kansalainen tekee komissiolle kantelun ja esittää parlamentille vetoomuksen samassa asiassa.
As pointed out in the European Parliament's resolution of 5 June 2003 (T5-0274/2003), the situation becomes complicated when a citizen simultaneously lodges a complaint with the Commission and a petition with Parliament concerning the same grievance.
Tällaisten tapausten hallinnoimisessa tarvitaan suurempaa yhdenmukaisuutta.
An injection of greater coherence is required in the management of such cases.
On myös yhä tärkeämpää, että komissio tekee rikkomustapauksia koskevat päätöksensä entistä avoimemmin ja antaa kantelijoille ja vetoomuksen esittäjille (vetoomusvaliokunnan kautta) enemmän tietoja.
It is also becoming increasingly important that the Commission takes its decisions on infringement cases in a more transparent way and keeps complainants and petitioners (via the Committee on Petitions) better informed.
Kantelijoiden ja vetoomusten esittäjien menettelylliset oikeudet eivät ole riittävät, koska komissio kieltäytyy systemaattisesti esittelemästä virallisia huomautuksia, perusteltuja lausuntoja, asianosaisten jäsenvaltioiden vastauksia ja muuta oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä käytyä kirjeenvaihtoa, vaikka jäsenillä on teoriassa puitesopimuksiin perustuva mahdollisuus tutustua arkaluontoisiin asiakirjoihin.
The procedural rights of complainants and petitioners are presently not sufficient, since the Commission systematically refuses to disclose letters of formal notice, reasoned opinions, replies of the Member States concerned and other correspondence exchanged during the pre-litigation procedure even though procedures theoretically exist for members to have access to sensitive documents under the Framework Agreements.
Valiokunta ei useinkaan tiedä, millä perusteella esimerkiksi päätetään lopettaa sellaisen rikkomustapauksen käsittely, jota koskeva vetoomus on parhaillaan käsiteltävänä.
If it is often not known by the Committee, on what basis the decisions are taken, for instance, to close an infringement case for which a petition is open.
Komission näkemyksen mukaan kyseisenkaltaisia päätöksiä ei voida alistaa tarkasteltaviksi.
The Commission insists that these decisions cannot be made subject to scrutiny.
Tämän avoimuuden puutteen vuoksi nousee esille kysymys siitä, missä määrin tällainen tapausten sopiminen on joissakin tapauksissa saattanut hoitua pikemminkin lehmänkaupoilla ja neuvotteluilla kuin komission tiukalla vaatimuksella, että jäsenvaltiot noudattavat täysin yhteisön lainsäädäntöä.
This lack of openness can give rise to speculation as to how far the settling of cases might, in some instances, have been the result of horse-trading and negotiations, rather than the Commission's rigorous insistence on full compliance by Member States with the letter of European law.
Koska tällainen menettely saattaa horjuttaa suuren yleisön luottamusta EU:n toimielimiin, on sitä koskevaa lainsäädäntöä
Since this potentially undermines public confidence and trust in the EU institutions, the relevant legal framework
Asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annettu asetus (EY) N:o 1049/2001. vahvistettava ja parlamentin on velvollisuutensa mukaisesti valvottava komission toimia.
Regulation 1049/2001 on Access to documents. should be strengthened and the Parliament has a duty to exercise control over the Commission's activities.
On lisättävä, että tilannetta pahentavat yhä lisääntyvät "monialaiset rikkomusmenettelyt", joissa komissio päättää harkinnanvaraisesti ryhtyä lopulta käsittelemään nippua samankaltaisia tapauksia.
It should be added that this situation is made worse by the increasing number of so-called "horizontal infringement proceedings" where the Commission decides, in a discretionary way, to finally take action on a whole raft of similar cases.
Esimerkiksi Irlannista vuosina 1998 ja 2000 saadut vetoomukset puhdasta juomavettä koskevan yhteisön lainsäädännön erityisistä loukkauksista Kilkennyssä ja Galwayssä ovat edelleen käsittelemättä, vaikka Irlanti tuomittiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa EU:n juomavesidirektiivin loukkaamisesta.
For example, petitions received from petitioners in Ireland concerning very specific examples of the violation of EU law related to clean drinking water, in Kilkenny and also in Galway, tabled in 1998 and 2000, remain open though Ireland has been condemned by the European Court of Justice for infringement of the EU Drinking Water Directive.
Vetoomuksen esittäjille ei ole antaa yksiselitteistä tietoa, eikä asiasta vastaavien paikallisen tason viranomaisten toimista ole merkkejä.
No clear information can be given to petitioners and there are no signs of action by local authorities concerned.
Vetoomuksen esittäjät jatkavat osaltaan turhaan tiedottamista juomaveden huonosta laadusta.
The petitioners for their part continue to provide updated information on the poor drinking water quality to no avail.
Tämä saattaa koko vetoomusmenettelyn, komission sekä Irlannin viranomaiset oikeutetusti huonoon valoon asianosaisten kansalaisten silmissä.
This brings the petitions process, the Commission and the Irish authorities into disrepute in the eyes of the affected citizens, and rightly so.
Suhteet neuvostoon ja jäsenvaltioihin
Relations with Council and the Member States .
Valiokunnan ja jäsenvaltioiden välisen suhteen voitaneen valiokunnalle toimitettujen vetoomusten sisältämien valitusten luonteesta päätellen sanoa olevan konfliktialtis.
It is probably true to say that relations between the Committee and Member States are potentially conflictual by the very nature of the complaints made in the petitions received by the Committee.
Edellä mainittu esimerkki on selkeä.
The above example is clear.
Siksi onkin tärkeää korostaa, että valiokunnan ensisijaisena tavoitteena on ratkaista asianosaisten kansalaisten esille tuoma ongelma, mikäli heidän valitustaan pidetään oikeutettuna, eikä nolata kansallisia tai alueellisia hallintoviranomaisia tai viedä heitä oikeuteen.
It is therefore important to emphasise here that the Committee's primary objective is to resolve problems for the citizens concerned, where their complaints are found to be justified, and not to embarrass national or regional governments, nor to take them to court.
Jos näin kuitenkin tapahtuu, se johtuu siitä, että kaikki muut yritykset ovat olleet tehottomia.
If that happens, it will only be because all other efforts have failed.
Neuvoston ja jäsenvaltioiden edustajat (joistakin jäsenvaltioista useampia kuin toisista) osallistuvat vetoomusvaliokunnan kokouksiin, mutta yhteistyötä olisi periaatteen vuoksi parannettava edelleen.
Council and Member State representatives (from some Member States more than others) do attend Committee meetings, but cooperation could and should be further reinforced as a matter of principle.
Kuten on tunnettua, vetoomukset koskevat usein herkkäluonteisia poliittisia kysymyksiä, jotka liittyvät yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoon, niinpä neuvostolla on tärkeä rooli varmistaa ratkaisusuositusten tukeminen sellaisten vetoomusten yhteydessä, jotka koskevat useita EU:n toiminnan aloja.
Petitions, as we have seen, often deal with sensitive political issues deriving from the way EU legislation is implemented and the Council can play a significant role in ensuring support for recommended solutions to petitions concerning many sectors of EU activity.
Tämän ainakin olettaisi olevan kaikkien eduksi.
Indeed one would have thought it was in their interest to do so.
Tiukempien määräaikojen asettaminen kansallisten viranomaisten vastausten saamiseksi vetoomusvaliokunnan pyytäessä tukea yksittäisten tapausten yhteydessä saattaisi edistää huomattavasti niiden tehokasta ratkaisemista.
An agreement on stricter deadlines for national authorities to provide answers to the Committee on Petitions demands for assistance in addressing individual cases could greatly contribute to their effective solution.
Määräaikojen olisi luonnollisesti oltava suhteessa käsiteltävän tapauksen vaikeuteen.
Such deadlines would need to bear some relation to the complexity of the issue raised of course.
Tässä suhteessa yhtä tärkeää on myös se, että kyseiset elimet parantavat yhteistyötään sen määrittelemiseksi, miten EU:n tason sekä kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason julkinen hallinto ottaa kansalaisten oikeudet parhaiten huomioon jokapäiväisessä työssään.
It is equally important that the two bodies enhance their cooperation in order to identify the best ways for public administrations at the European, national, regional and local levels take full account of citizens’ rights in their everyday work.
Vaikka yhteisön oikeuden täytäntöönpano on suurelta osin jäsenvaltioiden hallintoelinten vastuulla, neuvoston poliittinen vaikutusvalta, joka mahdollistaa tehokkaan ja viipymättömän saattamisen osaksi kansallista lainsäädäntöä, on edelleen hyvin tärkeä.
As the implementation of EU law remains largely the responsibility of administrations in the Member States, the Council's political impetus for effective and prompt transposition remains highly important.
Euroopan parlamentilla ja vetoomusvaliokunnalla näyttäisi olevan kuitenkin vain rajalliset keinot valvoa täytäntöönpanon toteuttamista.
However, the European Parliament and its Committee on Petitions seem to have only limited means to control the performance of the executive.
Hiljattain tehty toimielinten välinen sopimus ei myöskään anna parlamentille tähän parempia välineitä.
Furthermore, the recent inter-institutional agreement falls short of providing Parliament with improved instruments in this respect.
Asianmukaisten ratkaisujen etsimistä ongelmaan on jatkettava tehokkaammin.
Additional efforts are required to find appropriate solutions to this situation.
Vetoomusvaliokunnan työn päivittäminen
Updating the work of the Committee on Petitions
Vetoomusvaliokunta katsoo vakiinnuttaneensa asemansa kansalaisten ja EU:n toimielinten välisenä linkkinä.
The Committee on Petitions has, it believes, consolidated its role of interface between citizens and the European institutions.
Se on jatkanut työtään jäsenvaltioiden huomion kiinnittämiseksi EU‑kansalaisten huolenaiheisiin.
It has continued to bring a growing number of concerns expressed by European citizens to the attention of member states.