natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Muita ehdotuksia olivat kansallisten tietokantojen verkoston perustaminen ja sellaisen palvelun luominen, jonka avulla kansalliset tuomarit kaikista jäsenvaltioista voisivat siirtää antamansa tuomiot eurooppalaiseen tietokantaan.
Other suggestions included a network of national databases, and a facility allowing national judges from all Member States to upload their judgments onto the European database.
Muuan tuomari viittasi International Association of Refugee Law Judges -järjestöön, jonka tietokannan suhteen on esiintynyt ongelmia rahoituksen puuttumisen vuoksi.
One judge pointed to the efforts of the International Association of Refugee Law Judges whose database had encountered difficulties due to lack of funding
Tietokanta löytyy Internetistä osoitteessa:
The database is available at:
http://www.juradmin.eu/en/jurisprudence/jurifast/jurifast_en.php sisältää riittävästi tietoa muissa jäsenvaltioissa annetuista tuomioista.
http://www.juradmin.eu/en/jurisprudence/jurifast/jurifast_en.php contained adequate information on judgments in other Member States.
Tietokanta antaa myös yleiskatsauksen vireillä olevista ennakkoratkaisukysymyksistä ja ennakkoratkaisujen soveltamisesta kansallisissa tuomioistuimissa.
It also gave a good overview of pending preliminary rulings and the application of preliminary rulings by national courts.
Useat tuomarit Ranskan ja Saksan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimista pyysivät yhteisön lainsäädännön ja siihen liittyvän oikeuskäytännön sisällyttämistä kansallisiin lakikokoelmiin, lain harjoittajien käsikirjoihin ja lain selitysteoksiin.
A number of respondents from first instance courts in France and Germany called for the integration of Community legislation and related case-law in national codes and practitioners’ handbooks and commentaries, given that it was so far underrepresented.
Eräs saksalainen alueellisen korkeimman oikeuden tuomari oli sitä mieltä, että mikäli yhteisön oikeus olisi hakuteoksissa sidottu näkyvämmin kansalliseen oikeuteen, sitä ei pidettäisi kansallisista säännöistä erillään olevana oikeusjärjestelmänä.
A judge from a supreme regional court in Germany was of the opinion that if Community law was more prominently linked to national law in such reference books, then it would not be perceived as a legal order totally distinct from national rules.
(vi) Hakutoiminnon parantaminen Curia- ja Eur-lex
(vi) Improving the search function on Curia and Eur-lex
Hakutoimintoon liittyen tehtiin erilaisia ehdotuksia, kuten tuomioiden hakeminen avainsanalla, hakutoiminnon muuttaminen ongelmakeskeisemmäksi ja hakukoneiden ulkomuodon modernisointi.
Various suggestions were offered in that respect, including searching by keyword within judgments, making the search more “problem-related”, and modernising the appearance of the search engines.
Lopuksi eräs tuomari ehdotti, että tuomiot muutettaisiin vuorovaikutteisiksi antamalla lukijoille mahdollisuus klikata lähdeviitteitä minkä tahansa tuomion kohdalla ja seurata linkkiä kyseiseen tuomioon, niin ettei lukijan tarvitse tehdä kokonaan uutta hakua.
Finally, one respondent suggested making judgments more interactive by enabling readers to click on case references in any given judgment and be able to automatically link up to that judgment, rather than having to carry out a new search.
Lisäksi ehdotettiin, että ne julkisasiamiesten vanhemmat ratkaisuehdotukset, jotka eivät aikaisemmin ole olleet saatavilla sähköisessä muodossa, olisivat saatavilla verkossa.
A further suggestion was to consider making available older Advocate General Opinions which were not always available online.
Lukuisten ruotsalaisten, kyproslaisten ja espanjalaisten tuomareiden mielestä oli tärkeää, että yhteisön oikeuden parempi näkyvyys kansallisessa mediassa varmistetaan, ja että yhteisön lainsäädännön vaikutus kansalaisten päivittäiseen elämään Euroopan unionin alueella selitetään heille.
Ensuring that Community law was more visible in the national media and explaining how this body of law affects the daily lives of citizens throughout the EU was important for several respondents from Sweden, Cyprus and Spain.
Sen sijaan, että luotaisiin osiossa 7(c)( iv ) ehdotettu eurooppalainen tietokanta, kaksi tuomaria ehdotti yhteisön oikeutta koskevien hakutoimintojen sisällyttämistä hyvin tunnettuihin ja usein käytettyihin kansallisiin oikeusalan tietokantoihin, kuten Saksassa Juris -nimellä tunnettuun oikeusalan tietokantaan .
Rather than the creation of a European database as proposed above in section 7(c)( iv ), two judges proposed the better integrate Community law search functions within well-known and often-used national legal databases, such as the German Juris legal information system.
(d) Parannukset yhteisön lainsäädäntötapaan
(d) Improvements in the way in which Community legislation is made
Hyvin suuri määrä vastanneista (71 prosenttia) ehdotti lainsäädäntötapaa koskevia muutoksia tehtäväksi yhteisön tasolla.
A very large proportion of respondents (71%) proposed changes at Community level related to the way in which laws are made.
Joissakin vastauksissa vaadittiin, että lainsäädännön kieli ja rakenne muutetaan selkeämmäksi ja järjestelmällisemmäksi.
One series of answers insisted that the language and structure of legislation must be clearer and more systematic.
Erään bulgarialaisen tuomarin ilmaisema vaatimus suuremmasta yksinkertaisuudesta ja tarkkuudesta sekä monitulkintaisuuden vähentämisestä oli tyypillinen monille vastauksille.
A wish for greater simplification, less ambiguity and more precision in legislation expressed by a first instance judge from Bulgaria was typical of many of these responses.
Muuan saksalainen tuomari puolestaan ehdotti vanhempaan lainsäädäntöön kohdistuvien liiallisten ristiviittausten välttämistä.
A German first instance judge proposed avoiding excessive cross-referencing to older legislation.
Eräs ranskalainen ensimmäisen oikeusasteen tuomari oli sitä mieltä, että yhteisön säädösten monimutkaisuus ja muotoilu yltävät joskus surrealistiselle tasolle, ja että kasvinjalostajanoikeuksista annettu asetus
A French first instance judge commented that the complexity of Community acts and formulations sometimes reached “surrealist” levels, and that the Regulation on Plant Varieties
Neuvoston asetus (EY) N:o 2100/94, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994, yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista, EYVL L 227, 1.9.1994, s.1. ja Bryssel II -asetus ovat esimerkkejä tästä.
Council Regulation (EC) No 2100/94 of 27 July 1994 on Community plant variety rights, Official Journal L 227 , 01.09.1994, p.1. and the Brussels II "bis" Regulation were examples of this.
Kaksi tuomaria totesi, että asetusten ja etenkin direktiivien soveltaminen ratione temporis on vaikeaa varmistaa, ja esitetään hyödyttömällä tavalla.
Two respondents commented that the application ratione temporis of Regulations and especially Directives was difficult to ascertain and presented in an unhelpful manner.
Eräs talousasioihin erikoistunut tuomari suositteli direktiivien ja asetusten virallisten nimien modernisointia, koska nimien ei katsota sopivan tuomioiden viittauksiin.
A judge specialised in financial matters also recommended a streamlining of the official names of Directives and Regulations, which were considered ill-suited for reference in judgments.
Toisessa kieleen liittyvässä kommentissa vaadittiin sen yhtenäistä käyttöä kaikissa säädöksissä.
Another point made in relation to language was that it had to be more consistently used across different legislative instruments.
Eräs saksalainen tuomari oli kuitenkin sitä mieltä, että lainsäädännön monimerkityksisyys ja monimutkaisuus ovat väistämättömiä seurauksia jäsenvaltioiden haluttomuudesta yhdenmukaistaa oikeusjärjestelmiään edes pienessä määrin.
However, a German judge considered that ambiguity and complexity was an inevitable product of the unwillingness of Member States to harmonise their legal systems, even to a modest extent.
Eräs korkeimman oikeusasteen patenttioikeuden tuomari korosti vastauksessaan sitä tosiasiaa, että tietyt säännökset lisätään yhteisön säädöksiin vasta viime hetkellä.
A last instance patent judge highlighted the fact that certain provisions were inserted into Community acts at the very last minute.
Tästä huolimatta yhteisön lainsäätäjällä on velvollisuus varmistaa, että tällaiset viime hetken lisäykset ovat yhteensopivia yhteisön säännöstön kanssa, ja että ne muutetaan loogiseksi sääntelyjärjestelmäksi.
It was nevertheless incumbent on the Community legislator to make sure that such last-minute additions were compatible with the acquis and fitted into a logical regulatory system.
Monet tuomarit arvostelivat tiettyjen yhteisön säädösten johdanto-osia niiden tarpeettomuuden vuoksi.
The lengthy preambles of certain Community acts were criticised as superfluous by several judges.
Kaksi tuomaria vaati direktiivien sijaan asetusten tehostettua käyttöä oikeusvarmuuden ja selkeyden vuoksi.
Two judges called for an increased use of Regulations as opposed to Directives, for reasons of legal certainty and clarity.
Useat vastaajat toivoivat neuvoston ja parlamentin muuttavan lainsäädäntömenettelyä avoimemmaksi annettujen säädösten teleologisen tulkinnan helpottamiseksi.
Several respondents called for more transparency by Council and Parliament during the legislative process so as to help teleological interpretations of acts once adopted.
Lopuksi eräs tuomari, joka oli osallistunut asiantuntijana eurooppalaisen sopimusoikeuden alalla valmisteltavan yhteisen viitekehyksen (Common Frame of Reference) kehittämiseen, katsoi, että oikeusalan ammattilaisten tulisi kuulla komissiota järjestelmällisemmän ennen lakiehdotusten viemistä eteenpäin.
Finally, one judge who had been involved as an expert in the network on the Common Frame of Reference in the area of European contract law saw a need for a more systematic consultation of the judiciary by the Commission before it came forward with legislative proposals.
Monet tuomarit näkivät tämän osana suurempaa pyrkimystä kohti yhteisön oikeuden yksinkertaistamista ja tiedon paremman saatavuuden varmistamista.
Many judges saw this as part of a greater effort towards simplifying Community law and ensuring better access to information.
Muutamat puolalaiset tuomarit ja eräs suomalainen tuomari (yhteensä 6 prosenttia tähän kysymykseen saaduista vastauksista) toivovat, että yhteisön oikeussäädösten ja tuomioiden käännökset olisivat parempilaatuisia.
A small number of Polish judges and a Finnish judge (in total, 6% of responses related to this theme) would have liked to see better translations of Community legal acts and judgments.
(e) Tuomareiden kielitaitojen parantaminen
(e) Improvements in the foreign language skills of judges
Tuomarit useista eri jäsenvaltioista ja etenkin uusista jäsenvaltioista pitivät tuomareiden kielikoulutusta tärkeimpänä asiana.
Judges from a very wide variety of Member States, with “new” Member States strongly represented, were keen to prioritize language training for judges.
Useat muita ehdotuksia tehneet vastaajat mainitsivat myös kielikoulutuksen osana vastaustaan.
A large number of respondents who made other suggestions also mentioned this as an accompanying suggestion.
Eräs slovenialainen tuomari näki kielikoulutuksen hyvin kiireellisenä asiana, kun taas eräs puolalainen tuomari huomautti puutteellisen kielitaidon olevan oleellinen ongelma, joka estää muiden asioiden edistymisen.
Indeed, a Slovenian judge saw this as absolutely urgent, whilst a Polish judge commented that insufficient knowledge of other languages was a fundamental problem preventing progress on other fronts.
Eräs italialainen tuomari totesi, että kielitaito on edellytys eri jäsenvaltioiden tuomareiden väliselle suoralle yhteydenpidolle, joka puolestaan on kulmakivi siviili- ja rikosasioita koskevassa yhteistyössä.
An Italian judge commented that knowledge of language was a precondition to direct contact between judges in different Member States which, in turn, was a cornerstone for judicial cooperation in civil and criminal matters.
Eräs saksalainen tuomari perusti juuri tälle ajatukselle ideansa kaikkien tietyllä alalla toimivien tuomareiden kielitaidon osoittavasta mallista, joka helpottaisi rajat ylittävää yhteistyötä.
A German judge built on this concept to suggest the idea of a template indicating the foreign language capacity of all judges in a particular field, to facilitate cross-border cooperation using instruments such as the Regulation on the Taking of Evidence.
Muuan itävaltalainen tuomari pohti, pitäisikö kielikoulutuksen olla pakollista tuomareille vai tuomariharjoittelijoille.
An Austrian judge questioned whether language courses should be made compulsory for judges or trainee-judges.
Kaikki vastaajat olivat oikeusalan koulutusta koskevaan kysymykseen vastanneiden kanssa yhtä mieltä siitä, että koulutuksen tulee olla maksutonta.
All respondents agreed, in line with previous answers on legal training, that such courses should be free of charge for participants.
Eräs tuomari Yhdistyneestä kuningaskunnasta varoitti kielellisestä ahdasmielisyydestä pitäen mielessä myös oikeuslaitosten rajalliset budjetit.
Finally, a judge from the United Kingdom warned against linguistic insularity but also recalled the limited budgets on which judiciaries were run.
Ks. Euroopan neuvoston oikeuslaitoksen kehittämiskomitean (CEPEJ) julkaisu European Judicial Systems vuodelta 2006 , s.17-44.
See 2006 Edition of the Report European Judicial Systems of the European Commission for the Efficiency of Justice (CEPEJ), p.17-44.
Hänen monipuolista kielitaitoaan kohtaan ei ollut osoitettu kiinnostusta, mutta hän oli jättänyt asian sikseen ja keskittynyt kotimaiseen oikeuteen.
Little interest had been shown in making use of his varied linguistic expertise, and he had not taken matters further, sticking to domestic law.
Vastauksissa, jotka keskittyivät kansallisten viranomaisten rooliin (42 prosenttia), pyydettiin yhteisön oikeuden parempaa täytäntöönpanoa kansallisella tasolla.
The most popular answer focusing on the role of national authorities (42%) was the request for better transposition and implementation of Community law at domestic level.
Yhteisön oikeuden toteuttamisen tulee olla täydellistä ja ripeää.
Transposition had to be prompt and full.
Kaksi tuomaria varoitti niin sanotusta kultaamisen vaarasta eli sellaisten lisäedellytysten lisäämisestä säädökseen kansallisen täytäntöönpanomenettelyn aikana, jotka eivät sisälly alkuperäiseen direktiiviin.
Two judges warned against the dangers of “goldplating”, ie. adding further requirements in the national transposition measures which were not contained in the original Directive.
Lukuisat tuomarit mukaan lukien eräs ranskalainen muutoksenhakutuomioistuimen tuomari pitivät oleellisena sellaisten taulukkojen julkaisemista, joista ilmenisi miten kunkin direktiivin osat on sisällytetty kansalliseen oikeuteen.
Several judges, including a French court of appeal judge, considered it essential that tables be published which indicated where each part of any given Directive had been incorporated into national law.
(ii) Paremmat edellytykset kouluttautumiselle
(ii) Better conditions for training
Monet tuomarit (31 prosenttia) panivat merkille, että koulutusmahdollisuuksien luominen on hyödytöntä, jos tuomari ei työmääränsä vuoksi löydä aikaa koulutukseen osallistumiselle.
Many judges (31%) noted that creating training opportunities was ineffective if a judge’s workload made it impossible to find time for such training.
Useat vastaajat pitivät itseään ylirasittuneina, ja katsoivat olevansa ammatillisesti kehnossa tilanteessa.
Several respondents considered themselves overstretched and in an unenviable situation professionally.
Eräs tuomari totesi, että koulutusta yhteisön oikeuden alalla ei oteta ylennyksissä ja nimityksissä huomioon, ja että tämä muodostaa selkeän esteen alalla kouluttautumiselle.
One judge commented that training in Community law was not taken into account for promotions and appointments, and this was a clear disincentive to learn more about Community law.
Pieni vähemmistö tuomareista katsoi, että kansallisen oikeusministeriön osana toimiva erikoistunut elin olisi ideaalisella paikalla avustamaan heitä.
A small minority of judges considered that a specialised body forming part of their national justice ministry would be ideally placed to assist them.
Tuomarit kaikista tuomioistuimista voisivat kääntyä tämän elimen puoleen erityisissä tutkimusongelmissa tai kiireellisissä kysymyksissä.
Judges from all courts could turn to this body for particular research questions or urgent queries.
Useat ruotsalaiset ensimmäisen oikeusasteen tuomarit pitävät hyvänä käytäntönä sitä, että tuomioistuimen jokaisella tuomarilla olisi tietty oikeudenala (mukaan lukien yhteisön oikeus), jolla hänen tulisi päivittää tietojansa ja myös vastata muiden tuomareiden kysymyksiin.
Several Swedish first instance judges considered it good practice for each judge within a given court to keep updated on a particular area (including Community law) and answer related questions from colleagues.
Toiseksi ehdotettiin, että tuomioistuimiin perustettaisiin eurooppaoikeuden koordinaattorin virkoja, kuten on tehty Alankomaissa.
A further idea was that of court coordinators for European law, as introduced in the Netherlands.
Eräs puolalainen tuomari ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimesta rohkaisi kehittämään oikeusasioiden sähköisiä palveluja (e-Justice) ja tietotekniikan parempaa käyttöä tuomioistuinjärjestelmässä.
One respondent from a trial court in Poland encouraged the development of “e-Justice” and, in particular, an enhanced use of information technology within the court system.
Lukuisat ensimmäisen oikeusasteen tuomarit kokivat, että kansallisten korkeimpien oikeuksien tulisi tehostaa pyrkimyksiään oikeuskäytäntönsä yhdenmukaistamiseksi yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, sillä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö antaa joissakin tapauksissa kuluttajalle paremman suojan.
Several first instance judges felt that national supreme courts should make further efforts to align their case-law with that of the Court of Justice which in some instances better protected the consumer.
(i) Lainsäädännön vähentäminen ja toissijaisuusperiaatteen vahvistaminen
(i) Less legislation, more reference to subsidiarity
Monet tuomarit vaativat, että Euroopan unioni antaa vähemmän lainsäädäntöä, ja että yhteisöjen tuomioistuin on vähemmän aktiivinen sopimusten ja johdetun oikeuden tulkinnan saralla.
A large number of judges called for the EU to produce less legislation and for the ECJ to be less activist in its interpretation of the Treaties and secondary law.
Liian suurta säädösmäärää pidettiin itsessään ”epäoikeudenmukaisena” kansalaisia kohtaan, ja jotkut tuomarit kokivat sen pelottavaksi.
Too much law was considered in itself to be “unjust” for citizens, and some judges found this intimidating.
Tässä yhteydessä ja etenkin lainsäädännöllisellä tasolla avainsana on itsehillintä, jota tulee harjoittaa soveltamalla toissijaisuusperiaatetta aiempaa tiukemmalla tavalla.
Self-restraint was the keyword here, particularly at legislative level through a stricter application of the principle of subsidiarity.
Terveydelliset asiat ja vielä yhdenmukaistamatta oleva tuloverotus olivat aloja, joilla lainsäädännöllisen toiminnan katsottiin olevan liiallista.
Areas in which judicial activity was perceived to be excessive included health matters and non-harmonised profit tax.
(ii) Välittömän oikeusvaikutuksen poistaminen
(ii) Abolishing direct effect
Vain muutamien tuomareiden mielestä välittömän oikeusvaikutuksen periaatetta on vaikea soveltaa.
Only a few respondents found it difficult to get to grips with the principle of direct effect.
Eräs tuomari oli esimerkiksi sitä mieltä, että oikeustapauksen häviämisen syitä on vaikea selittää hävinneelle osapuolelle, joka on noudattanut kansallista lakia tunnollisesti.
For instance, one judge considered it extremely difficult to have to explain to a party that it had lost a case, even though it had scrupulously respected domestic law.
Tästä syystä tuomarit suosittelivat palaamista tiukan dualistiseen järjestelmään, jossa yhteisön oikeudella olisi oikeudellisia vaikutuksia ainoastaan yhteisön oikeuden täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säädösten kautta.
These respondents therefore recommended reverting to a strictly dualist system according to which Community law would only produce legal effects through national implementing laws.
Monilla tuomareilla oli vaikeuksia ymmärtää yhteisöjen tuomioistuimen tuomioita.
Many judges had problems understanding the judgments of the ECJ.
Saksalaiset tuomarit kohdistivat kritiikkiä pääasiassa järjestelmällisten perustelujen ja tuomioiden sisäisen ja ulkoisen yhtenäisyyden puuttumiseen, vaikkakin yksi tuomari oli sitä mieltä, että saksalaiset tuomarit ovat todennäköisesti liian huolissaan kyseisestä asiasta.
The main point of criticism from German judges was the lack of systematic reasoning and internal and external consistency of rulings, although one respondent commented that judges from that Member State were arguably too concerned about this.
Useimmat tuomarit pahoittelivat sitä, että yhteisöjen tuomioistuimen tyyli muotoilla tuomioita eroaa hyvin paljon kansallisesta tyylistä.
Most complained that the ECJ’s style was very different from the style adopted domestically, and this meant that studying ECJ judgments required extraordinary efforts.
Useat tuomarit ensimmäisestä oikeusasteesta korkeimpaan oikeusasteeseen olivat sitä mieltä, että yhteisöjen tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välinen vahvistettu vuoropuhelu on tärkeä väline, jonka avulla voidaan varmistaa yhteisön oikeuden parempi käyttö kansallisissa oikeuslaitoksissa.
Several judges from first instance to last instance thought that a reinforced dialogue between national and Community courts could be instrumental in ensuring a better use of Community law amongst the national judiciary.
Tässä lausumassa toistuu kansallisten tuomareiden vahva tahto olla tiiviimmin mukana ennakkoratkaisumenettelyn kaikissa vaiheissa (katso osio 4(g) (iv) ) ja toivomus läheisemmästä yhteydenpidosta yhteisöjen tuomioistuimen tuomareihin ja virkamiehiin koulutuksen puitteissa.
This essentially repeats the strongly expressed desire of national judges to be more involved in all stages of the preliminary reference procedure (see section 4(g) (iv) ), and to have more contact with ECJ judges and officials in the framework of their training.
Muut yhteisöjen tuomioistuimen Internet-sivustoon liittyvät asiat käsiteltiin edellä osiossa 7(c)( vi ).
Further points relating to the ECJ’s website are dealt with above in section 7(c)( vi ).
Ottaen huomioon, että monet tuomarit luottavat siihen, että osapuolet vetoavat yhteisön oikeuteen (ks. osio 6(b) (i) ), useiden tuomarien mielestä (6 prosenttia) pitäisi keskittyä enemmän lakimiesten kouluttamiseen.
Given the important reliance of a large number of judges on the parties to raise any point of Community law (see section 6(b) (i) ), it seemed natural for a number of respondents (6%) that the focus should be more on training the lawyers than on training themselves.
Mikäli lakimiehet turvautuisivat oikeustapauksissa enemmän yhteisön oikeuteen, tuomarit pääsisivät useammin analysoimaan siihen liittyviä asioita.
If lawyers relied more on Community law where it was relevant to their submissions, judges would be brought more often to analyse such issues.
Paljon työtä on joka tapauksessa tehtävä.
However, much work remained to be done.
Erään belgialaisen muutoksenhakutuomioistuimen tuomarin mukaan useimmat tuomarit eivät vielä ole sisäistäneet yhteisön oikeusjärjestyksen olemassaoloa, vaan he näkevät Euroopan unionin ennemminkin virkakoneistona kuin lainsäädäntöelimenä.
According to a Belgian appellate judge, most lawyers had not yet assimilated the existence of the Community legal order, and perceived the EU more as a bureaucracy than as a legislature.