natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komission ehdotuksen ja Euroopan parlamentin jo aiemmin hyväksymien kannanottojen välillä on erittäin suuri yhteneväisyys.
With regard to the Commission proposal, there is clearly a high degree of conformity between it and the positions already adopted by the European Parliament.
Useita muutos- ja lisäyskehotuksia on kuitenkin annettu.
Nevertheless, a number of calls for change or addition have been made.
Parlamentti voi suositella neuvoston suhteen vastaavaa toimintatapaa, silloin kun keskustelu näyttää olevan oikeansuuntainen.
In the case of the Council, Parliament may recommend a similar course of action, where the debate appears to be moving in the right direction.
Silloin kun näin ei ole, parlamentti voi lähinnä pyrkiä estämään kielteisen kehityksen ilmoittamalla vastustavansa sitä ja voi viime kädessä myös evätä hyväksymisensä, jos se katsoo, ettei voi poliittisesti hyväksyä neuvoston kantaa.
However, where that is not the case Parliament may, in the first instance, seek to deter unwelcome developments by indicating its rejection of them, but might ultimately have to refuse its assent were the Council’s position to be considered politically unacceptable.
Mikä siis on peruslinja?
What therefore is the bottom line?
Poliittinen tärkeysjärjestys
Political Priorities
Euroopan parlamentti on moneen kertaan korostanut tarvetta laatia luotettava vähimmäistalousarvio tulevan koheesiopolitiikan toteuttamista varten.
The European Parliament has on numerous occasions stressed the need for a minimum credible budget in order to implement the future cohesion policy.
Tämän vuoksi se torjuu kaikki pyrkimykset katsoa, että Euroopan aluepolitiikka on muuttuja, jota voidaan yksinkertaisesti tarkistaa hyväksyttäessä rahoitusnäkymiä vuosille 2007–2013.
It thus rejects any notion that Europe’s regional policy can be considered as a variable that can simply be adjusted during the adoption of the 2007-2013 financial perspectives.
Asetusluonnoksessa esitetty rahoitusvakaus: 0,41 prosenttia yhteisön bruttokansantulosta (0,46 %, kun mukaan otetaan Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto ja Euroopan kalatalousrahasto) on katsottava tyydyttäväksi, kun otetaan huomioon, että lähentymistavoitteeseen tukikelpoisen väestön määrä on kasvanut merkittävästi ennennäkemättömän laajentumisprosessin myötä.
The financial stability proposed by the draft regulation at 0.41% of Community GNI (0.46% including EAFRD and EFF) must be considered as acceptable, given the huge increase in the population eligible for the Convergence objective, following an enlargement process without precedent.
Tämä prosentti on näin ollen katsottava vähimmäismääräksi, joka tarvitaan ehdotettujen suunnitelmien toteuttamiseksi.
It must therefore be considered as constituting the minimum necessary for putting into place the proposed architecture.
Lisäksi, jotta laajentuminen olisi todellinen poliittinen ja taloudellinen menestys, on ratkaisevaa taata kohtuullinen tasapaino uusien jäsenvaltioiden lähentymistavoitteeseen tukikelpoisten alueiden tarpeiden sekä vanhojen jäsenvaltioiden köyhimpien alueiden, tilastovaikutuksen alaisten alueiden ja phasing in -alueiden välillä.
Moreover, in order to make a true political and economic success of enlargement it will be crucial to guarantee an equitable balance between the needs of regions from the new Member States eligible for the Convergence objective, the poorest regions of the old Member States, the statistical effect regions and those regions subject to phasing-in.
On tehty useita ehdotuksia kokonaismäärärahojen lisäämiseksi tai supistamiseksi kokonaisuudessaan.
Many proposals have been presented to increase or decrease all part of the financial envelope.
Esittelijällä on kaksi koheesiopolitiikan rahoitusta koskevaa erityistä ehdotusta.
The rapporteur makes two specific proposals regarding cohesion policy funding.
Ensimmäinen koskee mahdollisuutta kierrättää varoja, jotka on menetetty N+2 -säännön tiukan soveltamisen vuoksi.
The first concerning the possible recycling of funds lost as a result of the strict implementation of the N+2 rule.
Esittelijä ehdottaa, että nämä määrärahat sisällytetään uudelleen vauraampien jäsenvaltioiden talousarvioihin, kuten tällä hetkellä tehdään, mutta ne säilytetään koheesiobudjetissa osoitettaviksi alueille, jotka kykenevät niitä hyödyntämään.
He proposes that these appropriations be re-entered in the budgets of the wealthier Member States as is now the case but that they be kept in the cohesion budget for allocation to those regions able to use them.
Toinen ehdotus koskee tarvetta ryhtyä korvaaviin järjestelyihin niiden alueiden ja jäsenvaltioiden osalta, joille koituu raskaita taloudellisia tappioita yhteisön varojen osoittamisesta Euroopan komission suositusten mukaisesti.
The second proposal concerns the need for compensatory arrangements for those regions and Member States which lose out heavily in financial terms following the allocation of Community funds in accordance with Commission recommendations.
Mitä tulee lähentymistavoitteeseen, esittelijä katsoo, että noin kuusi miljardia euroa, jolla saadaan tukikelpoisiksi tilastovaikutuksen alaiset alueet, voidaan katsoa olevan melko kohtuullinen keino saada aikaan kestävä ja sopusointuinen tasapaino.
With regard to the Convergence objective, your rapporteur considers, in principle, that the full eligibility for the regions affected by the statistical effect might be seen as a relatively inexpensive means of achieving a sustainable and harmonious equilibrium.
Näiden alueiden täysi tukikelpoisuus tarkoittaa käytännössä kuitenkin lisäystä asetusehdotuksessa ehdotettuun 0,41 prosenttiin yhteisön BKTL:sta.
However, the full eligibility of these regions will in practice mean an increase in the 0.41% of Community GNI proposed by the draft regulation.
Tästä syystä esittelijä esittää vastaavan ehdotuksen keskusteltuaan asiasta ensin kollegojensa kanssa.
The rapporteur will accordingly submit a proposal along these lines, having first discussed the matter with this colleagues.
Niiden luonnonhaitoista kärsivien alueiden osalta, jotka ovat oikeutettuja siirtymäkauden rahoitukseen "alueellisen kilpailukyvyn ja työllisyyden" tavoitteesta, esittelijä katsoo, että niiden tulee olla tukikelpoisia lähentymistoimenpiteiden osalta, koska niiden avulla näillä alueilla yhä kesken oleva lähentymisprosessi voidaan saattaa tehokkaammin päätökseen.
Concerning the ‘natural effect’ regions eligible for transitional funding under the ‘regional competitivity and employment’ objective, the rapporteur takes the view that they should be eligible for ‘convergence’ measures, since they may prove more effective for completion of the as yet unfinished convergence process in these regions.
Nämä alueet voivat esimerkiksi suuntautua matkailuun kehitystä tehostaakseen, mutta toteutetut toimet liittyvät ainoastaan lähentymiseen eikä alueelliseen kilpailukykyyn ja työllisyyteen.
For example, while such regions may be looking to tourism for their development, the measures taken relate only to the ‘convergence’ and not the ‘regional competitivity and employment’ objective.
Esittelijä ei kuitenkaan missään tapauksessa halua vihjata, että yhteisön rahoitusta näille alueille olisi lisättävä.
The rapporteur is in no way insinuating that Community funding for these regions should be increased.
Yhteisön muiden alueiden osalta parlamentti on määrätietoisesti tukenut tasapainoista Euroopan-laajuista hajautettua kestävän kehityksen mallia, jolla edistetään Lissabonin ja Göteborgin strategioita.
With regard to the rest of the Community’s territory, Parliament has consistently supported a balanced Europe-wide polycentric model for sustainable development which will drive forward the Lisbon and Gothenburg strategies.
Tämän vuoksi parlamentti torjuu kaikki pyrkimykset kansallistaa uudelleen koheesiopolitiikka ja erityisesti alueellisen kilpailukyvyn ja työllistämisen tavoitteet, mitä tietyt jäsenvaltiot edelleenkin esittävät.
It rejects, therefore, any notion of a renationalisation of cohesion policy and in particular of the regional competitiveness and employment objective as is still, even now, being suggested by certain Member States.
Tältä osin esittelijä katsoo, että komission ehdotuksia phasing-in – alueiksi sekä luonnonhaitoista ja maantieteellisistä haitoista kärsiviksi alueiksi on noudatettava tiukasti.
In this context, your rapporteur considers that there must be a strict respect of the Commission's proposals for the phasing-in regions and for those with natural or geographical handicaps.
Viimeksi mainitusta tapauksesta esittelijä katsoo, että suunniteltu viiden prosentin yhteisrahoitusosuus olisi kaksinkertaistettava silloin, kun alue kärsii useamman haitan kumulatiivisista vaikutuksista.
In the latter case, he believes that the 5% extra co financing envisaged, should be doubled where a region suffers from the cumulative effects of more than one such handicap.
Yhteistyötä koskevan tavoitteen 3 osalta olisi oltava paljon joustavampi erityisesti merirajojen suhteen ja olisi otettava huomioon tarve luoda toimivat yhteydet syrjäisille alueille.
With regard to the future Objective 3 on cooperation, there should be greater flexibility, particularly with regard to maritime boundaries and due account must be taken of the need to provide for the connectivity of peripheral areas.
Parlamentti on aina korostanut, että tulevan aluepolitiikan hallinnassa on löydettävä tasapaino toisaalta kiireellisen yksinkertaistamistarpeen ja toisaalta varojen tehokkaamman hyödyntämisen välillä, ottaen aina huomioon rakennerahastojen erityisluonne (kumppanuus, ohjelmille myönnetty EU:n yhteisrahoitus jne.)
Concerning the governance of the future regional policy, the Parliament has always insisted that a balance must be struck between the urgent need for simplification on the one hand and the effective use of funds on the other, taking account of the particular nature of the structural funds (partnership arrangements, EU co-funding of programmes etc).
Koheesiopolitiikasta ei saisi tehdä 25:ä tai 27:ä “avointa shekkiä”, vaan sen olisi oltava osa yhdenmukaista lähestymistapaa, jolla saavutetaan Euroopan tärkeimmät strategiset tavoitteet: solidaarisuus, kilpailukyky ja kestävä kehitys.
Cohesion policy should not be transformed into 25 or 27 ‘blank cheques’, but must rather form part of a coherent approach to the achievement of Europe’s major strategic objectives: solidarity, competitiveness and sustainable development.
Nämä tavoitteet saavutetaan ainoastaan yhteisön strategian tasolla, kansallisella tasolla ja alueellisella tasolla toteutettavalla tiiviillä yhteistyöllä.
This can only occur through a close cooperation between strategy at Community, national and regional level.
Näin ollen yhteisön strategisten suuntaviivojen, kansallisten strategisten viitekehysten ja kumppanuusperiaatteen sekä syrjimättömyysperiaatteen säilyttäminen on katsottava tärkeäksi.
Hence, importance is attached to the maintenance of the Community strategic guidelines, the national strategic reference frameworks and the principles of partnership and non-discrimination.
Lisäksi strategiseen lähestymistapaan on liitettävä toimet, joilla eurooppalaiset tavoitteet voidaan alueellisessa suunnittelussa siirtää tasapuolisella tavalla paikalla toteutettavaksi toiminnaksi.
Moreover, the strategic approach must contain the priorities that will enable European objectives to be translated into action on the ground in an equitable manner at the level of regional programming.
Näin ollen saaristoalueet, harvaan asutut alueet ja vuoristoalueet olisi otettava mukaan jo kansallisissa strategisissa viitekehyksissä määriteltyihin temaattisiin ja alueellisiin toimiin.
Thus, a reference to island, sparsely populated and mountainous areas should already be made under the thematic and territorial priorities specified in the national strategic framework.
Tässä yhteydessä parlamentti on jo määrätietoisesti korostanut tarvetta osallistua ehdotettuun vuosittaiseen strategiseen keskusteluun.
In this context, therefore, Parliament has already been resolute on the need for its involvement in the proposed annual strategic debate.
Tuntuisi kuitenkin asianmukaisemmalta varmistaa tämän keskustelun liittäminen parlamentin, komission, jäsenvaltioiden ja alueiden strategiseen foorumiin, joka voitaisiin näin ollen järjestää joka toinen vuosi .
However, it would seem more appropriate to ensure the inclusiveness of this debate through the organisation of a strategic forum encompassing the Parliament, the Commission, the Member States and the Regions, which could then be held on a biennial basis.
Tällaisessa foorumissa voitaisiin käsitellä seuraavia seikkoja:
Such a forum could consider:
– aluepolitiikan tehokas panos Lissabonin strategiaan ja tarvittavat arviointikeinot tämän parantamiseksi;
- the effective contribution of regional policy to the Lisbon strategy and on the means of evaluation necessary to improve it;
– toissijaisuus-, suhteellisuus- ja kumppanuusperiaatteiden tehokas toteuttaminen;
- the effective application of the subsidiarity, proportionality and partnership principles;
Tässä yhteydessä on korostettava kaikkien tämän politiikan toteuttamiseen tiiviisti osallistuvien alueellisten ja paikallisten toimijoiden merkitystä.
In this context, it is necessary to stress the importance of all regional and local players being closely associated with the implementation of the policy.
Näin ollen on korostettava kaupunkeihin liittyvää ulottuvuutta siten, että määritellään asianmukaisesti kaupunkien asema ja omaksutaan johdonmukainen lähestymistapa kaupunkeihin liittyvin seikkoihin.
Thus, the urban dimension must be highlighted so that the role of cities is properly defined and a coherent approach to the urban issue is put in place.
Tähän näytetään päästävän parhaiten alueellisen kumppanuuden avulla.
For this, it would seem that regional partnership provides the most appropriate framework.
Tässä yhteydessä parlamentti on tosin tukenut ja tukee edelleen yhden rahaston käyttöä suunnittelussa, mutta toisaalta tuntuisi sopivalta sallia ristiinrahoitus (10 %:iin asti) EAKR:n ja ESR:n välillä.
In this regard also, although Parliament has supported and continues to support the mono fund approach to programming, it would seem appropriate to allow for increased cross-funding (up to 10%) between the ERDF and the ESF.
Esittelijä katsoo, että molemmilla varauksilla on tehtävänsä ja molemmat olisi säilytettävä.
Concerning the reserves, the rapporteur believes that both have a role to play and that they should both be maintained.
Molempia olisi tosin muutettava.
However, both require modification.
Tämä pätee erityisesti yhteisön varaukseen, jolla pitäisi kannustaa jäsenvaltioita parantamaan suorituskykyään ja saavuttamaan todellinen kasvu.
This is particularly true in the case of the Community reserve which is expected to give an incentive to Member States to improve their performance and to achieve real growth.
Nykyinen järjestelmä, jossa palkitaan vain jäsenvaltion parhaat ohjelmat, ei voi antaa kunnollista motivaatiota olennaiseen edistymiseen absorptioluvuissa, kasvussa tai suorituskyvyssä.
The current system, which simply rewards the best programmes within a Member State, cannot really provide a true motive to make substantial progress concerning absorption rates, growth or performance.
Tämän vuoksi näiden varojen jaossa käytettävien perusteiden olisi oltava oikeudenmukaisia ja objektiivisia, jotta voitaisiin torjua kaikki epäilyt siitä, että rahat menevät EU:n rikkaimmille jäsenvaltioille.
Therefore, the criteria that apply to the allocation of these resources should be both fair and objective, so as to eliminate any suspicion that the money will only go to the richer EU states.
Kansallisessa ennakoimattomia menoja koskevissa varauksissa on ilmiselvästi tarpeen säästää varoja paikallisia tai alakohtaisia kriisejä varten.
As far as the national contingency reserve is concerned, the necessity of putting money aside for times of local or sectoral crises is quite self-evident.
Samalla näiden varausten käytössä on kuitenkin noudatettava joustavuutta.
However, an element of flexibility needs to be introduced regarding the use of this reserve.
Komission ehdotus määrittää rahastojen rahoitusosuuksien yhteisrahoitusosuuden suuruudeksi 80 prosenttia lähentymistavoitteen osalta koheesiomaissa on yhdenmukainen Euroopan parlamentin usein esittämien kehotusten kanssa.
With regard to the financial contributions from the funds, the proposed rates of co-financing proposed by the Commission, rising to 80% in the case of the Convergence Objective in Cohesion countries, are well in line with the calls made on many occasions by the European Parliament.
Esittelijä tuntee tiettyjä neljänneksiä koskevat ehdotukset, joiden mukaan olisi sovellettava enintään 85 prosenttia.
Your rapporteur is aware of suggestions in some quarters that a maximum rate of 85% should be applied.
Tämä kuitenkin muuttaisi ehdotuksen kokonaistasapainoa ja siitä syntyisi vaara, että rahastot katsottaisiin pelkästään rahojen siirtämisvälineiksi tai kehitysavun välineeksi.
This would however, change the balance of the proposal as a whole and would risk the funds being seen as a simple money transfer or as a tool of development aid.
Tällöin olisi loogista, että silloin kun näitä alueita koettelee useampi haitta, lisärahoitus olisi nostettava 10 prosenttiin.
In this case it would be logical that where these regions suffered from more than one such handicap, the increase could be doubled to 10%.
Tästä ei juuri koituisi lisäkuluja eikä se olisi ristiriidassa sen määräyksen kanssa, jonka mukaan maantieteellisestä tai luonnonhaitasta kärsivien alueille lisättävästä rahoituksesta ei saa seurata sitä, että kokonaistuki ylittää 60 prosenttia julkisista menoista tälle toimelle.
This would be relatively inexpensive and need not contradict the provision that the increase for areas with a geographical or natural handicap must not result in the total support granted for a priority exceeding 60% of public expenditure on that priority.
Esittelijän ehdotus on yhdenmukainen perustuslakiluonnoksen uusien määräysten kanssa.
This proposal by the rapporteur is consistent with the new previsions of the draft Constitution.
Päätöslauselmassa ei mainita syrjäisimpiä alueita, sillä esittelijä katsoo, että ne on otettu asianmukaisesti huomioon komission ehdotuksissa.
No reference is made to the ultraperipheral regions in the resolution as the rapporteur considers them to be adequately covered by the Commission's proposals.
Esittelijä kannattaa komission ehdotusta, jonka mukaan yhteisön yhteisrahoitus on laskettava ainoastaan suhteessa julkisiin kokonaismenoihin eikä yksityisiä sitoumuksia saa ottaa huomioon.
Your rapporteur agrees with the Commission proposal that Community co-financing shall be calculated in relation to total public expenditure only and not take into account private commitments.
Esittelijä kuitenkin kannattaa komission ehdotuksen hyväksymistä useista syistä.
However, the rapporteur is in favour of adopting the Commission proposal for many reasons.
Ensinnäkin se yksinkertaistaa yhteisön yhteisrahoitusten laskemista, koska julkiset varat muodostavat pysyvän lähtökohdan, kun taas yksityinen rahoitus säilyy takuiden puuttuessa vaikeasti arvioitavana.
Firstly, it will simplify the calculation of Community co-funding, since public funding provides a stable point of departure while private funding, in the absence of guarantees, remains an imponderable.
Asetusehdotuksessa myös tarjotaan lukuisia kannustimia yksityisen pääoman käyttöönottoa varten.
The draft regulation also provides a number of private investment incentives.
Esittelijä torjuu alv-maksujen tai majoituskustannusten huomioonottamisen yhteisön yhteisrahoitusosuutta laskettaessa.
The rapporteur is also opposed to the introduction of VAT receipts or lodging costs for the purposes of calculating Community co-financing.
Yhteisön varoja olisi käytettävä investointeihin eikä julkisten varojen hyvittämiseen.
Community funds should be used for investment and not to reimburse the public purse.
Parhaillaan käsitellään useita eri ehdotuksia, mutta esittelijä tukee periaatteessa N+2 ‑säännön soveltamista.
Notwithstanding the different proposals that are currently under consideration, the rapporteur supports, in principle, the application of the N+2 rule.
Euroopan parlamentti on toistuvasti vaatinut tämän säännön noudattamista.
In fact this rule constitutes a constant demand of the European Parliament.
Sen soveltaminen on osoittautunut hyödylliseksi yhteisön budjetille, sillä se on lisännyt selkeyttä ja avoimuutta budjetin toteuttamisessa ja samalla hyödyttänyt myös alueita ja jäsenvaltioita.
Its application has proven to be beneficial not only for the community budget, as it provides for greater clarity and transparency in its execution, but also for the regions and the Member States.
Tämä sääntö on nimittäin kannustanut sellaisenaan varojen ja ohjelmien tehokkaaseen toteuttamiseen aluepolitiikan yhteydessä.
That is because this rule has, in itself, acted as an incentive for the efficient implementation of funds and programmes within the framework of regional policy.
Komission ehdotuksessa ei mainita aluepolitiikan ja kilpailupolitiikan välistä yhteyttä niin kuin aiemmissa ohjelmakautta 2000–2006 koskevissa asetuksissa on tehty.
The Commission's proposals make no reference to the link between regional policy and competition policy unlike the previous regulations relating to the 2000-2006 programming period.
Erityisesti ei tuoda esiin yhteyttä alueellisia valtiontukia varten annettaviin suuntaviivoihin.
In particular, no indication is given concerning the relationship with the future guidelines governing regional state aids.
Tämä on yhdensuuntaista parlamentin aiemmin ilmoittaman näkemyksen kanssa, jonka mukaan rakennerahastoja koskeva yleisasetus ei ole asianmukainen kehys, jossa voitaisiin käsitellä kilpailu- ja aluepolitiikan välistä johdonmukaisuutta.
This is indeed compatible with the view previously expressed by Parliament that the General Regulation on the Structural Funds is the inappropriate legal framework in which to treat the question of the coherence between competition and regional policy.
Tämän vuoksi on ratkaisevaa, että ryhdytään yhtenäisesti miettimään mahdollisimman nopeasti kyseisiä komission yleisohjeita, jotta voitaisiin taata erityisesti alueellisen eriytymisen periaatteen säilyttäminen alueellisille valtiontuille sallituissa enimmäismäärissä 27 jäsenvaltion unionissa.
It is thus vital, that a concerted reflection is undertaken as quickly as possible between the Commission directorates-general concerned, so as to guarantee in particular the maintenance of the principle of territorial differentiation in the ceilings permitted for regional state aids in the Union of 27.
Kaikki pyrkimykset supistaa näitä enimmäismääriä lähentymisalueilla on torjuttava.
Any approach that reduces these ceilings in Convergence regions must be rejected.
Tämän tavoitteen lisäksi on tarpeen ottaa huomioon alueellisen koheesion periaate ja suhtautua myönteisemmin luonnonhaitoista tai maantieteellisistä haitoista kärsiviin alueisiin.
Outside of this objective, it will be necessary to take account of the principle of territorial cohesion and provide more favourable treatment for those regions suffering from natural or geographical handicaps.
budjettivaliokunna N LAUSUNTO
OPINION of the Committee on Budgets
ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä
on the proposal for a Council regulation laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund and the Cohesion Fund
Budjettivaliokunta aikoo antaa lausunnon asiakirjasta KOM(2004)0492 .
The Committee on Budgets intends to adopt an opinion on COM(2004)0492 .