natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Valiokunta katsoo, että saattaisi olla hyödyllistä arvioida tällaisen muutoksen mahdollisia hyötyjä, esimerkiksi sitä, kannustaisiko muutos tehokkaammin jäsenvaltioita panemaan täytäntöön yhteisön lainsäädännön asianmukaisesti ja ajoissa.
The committee believes it would be worthwhile to assess the potential merits of such a modification, such as increased incentives for Member States to implement EU legislation in a correct and timely manner.
Equitable Life -tapaus osoittaa jälleen kerran, miten tärkeä ja merkittävä asia unionin kansalaisten oikeus esittää vetoomuksia Euroopan parlamentille on.
The Equitable Life case highlights once more the importance and significance of the right of EU citizens to petition the European Parliament.
Vaikka komissio kieltäytyi tutkimasta kantelijoiden esiin tuomia ongelmia, Euroopan parlamentti päätti, että vetoomuksen esittäjien esittämät väitteet olivat riittävän vakavasti otettavia perusteellisen tutkimuksen teettämiseksi ja tutkintavaliokunnan perustamiseksi tätä varten.
While the Commission refused to investigate the matters raised by complainants, Parliament decided that the allegations made by petitioners are serious enough to warrant an in-depth investigation and set up the Committee of Inquiry in response.
Vaikka sillä itsellä ei olekaan toimivaltaa myöntää vetoomuksen esittäjille korvauksia, Euroopan parlamentti voi antaa suosituksia, joita se pitää asian suhteen tarpeellisena.
Although it does not itself have the power to award compensation to petitioners, Parliament may make any recommendations it deems appropriate in this regard.
Sääntelyä koskeva vastuu EU:n lainsäädännön nojalla
Regulatory liability under EU law
Kuten tämän mietinnön II ja III osissa todetaan, valiokunta havaitsi useita sääntelyä koskevia puutteita ELASin valvonnasta vastaavien Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten toiminnassa.
As outlined in Parts II and III of this report, the committee identified several regulatory failures by the UK authorities responsible for the supervision of ELAS.
Lisäksi se totesi, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset eivät soveltaneet asianmukaisesti direktiivillä 2002/83/EY säädettyjä toiminnan vakauden valvontaa koskevia normeja.
It furthermore concluded that the UK authorities failed to apply properly the standards of prudential supervision laid down in Directive 2002/83/EC.
Jäljempänä esitellyssä huomautuksessa tarkastelemme, onko se, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut täysimääräisesti direktiivin säännöksiä, antanut mahdollisesti aihetta tappioita kärsineiden vakuutustenottajien vahingonkorvausvaateisiin.
In the comments set out below, we will examine whether the failure by the UK to comply fully with the provisions of the Directive may give rise to claims by aggrieved policyholders for compensation.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio, joka ei noudata yhteisön lainsäädäntöä, voi olla velvollinen antamaan vahingonkorvauksia henkilölle, joka on siitä syystä kärsinyt tappioita.
According to the case law of the European Court of Justice, a Member State which fails to comply with Community law may be liable in damages to a person who has suffered loss as a result.
Asian Francovich mukaisen oikeuskäytännön
Under the Francovich case law
· rikotun oikeusnormin tarkoituksena on antaa oikeuksia yksityisille,
· the rule of law infringed must be intended to confer rights on individuals;
· rikkominen on riittävän ilmeinen,
· the breach must be sufficiently serious;
· vahinko, joka on aiheutunut henkilöille, joiden oikeuksia on loukattu, on välittömässä syy-yhteydessä valtion velvoitteen laiminlyöntiin.
· there must be a direct causal link between the breach of the obligation resting on the State and the damage sustained by the injured party.
Katso s. 98–100. mukaan ensimmäinen edellytys täyttyy automaattisesti, jos jäsenvaltio ei anna täytäntöönpanotoimenpiteitä.
See pages 98 to 100. , the first condition is automatically met where a Member State fails to adopt implementing measures.
Jos jäsenvaltio säätää täytäntöönpanotoimenpiteistä, mutta ne eivät täytä direktiivin vaatimuksia, rikkomista ei välttämättä katsota ilmeiseksi.
Where a Member State enacts implementing measures but they fall short of the requirements of the Directive, the breach is not necessarily serious.
Jotta voitaisiin määritellä, katsotaanko direktiivin riittämätön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ilmeiseksi rikkomiseksi, on otettava huomioon asian kaikki olosuhteet.
In order to determine whether the incorrect transposition amounts to a serious breach, all the circumstances of the case must be taken into account.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin luettelee Brasserie -asiassa tekijät, jotka ovat olennaisia määriteltäessä sitä, onko lainsäädännön rikkominen ilmeinen.
The factors being material in determining whether the infringement passes the threshold of seriousness are listed by the ECJ in the Brasserie case.
Näitä ovat: rikotun säännön selkeys, kansallisille viranomaisille jätetyn harkintavallan laajuus, rikkomisen ja aiheutetun vahingon tahallisuus tai tahattomuus, oikeudellisen virheen anteeksiannettavuus tai anteeksiantamattomuus sekä se seikka, onko yhteisön toimielimen toiminta voinut vaikuttaa kansallisten toimenpiteiden tai menettelyiden laiminlyöntiin, toteuttamiseen tai ylläpitämiseen yhteisön oikeuden vastaisesti.
These are: the clarity of the rule breached; the measure of discretion left to the national authorities; whether the infringement and the damage caused was intentional or involuntary; whether any error of law was excusable or inexcusable; whether the position taken by a Community institution may have contributed towards the omission; the adoption or retention of national measures or practices contrary to Community law.
Asiassa C-278/05 (” Robins ”) 25. tammikuuta 2007 annetussa tuomiossa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin muistuttaa, että riittävän ilmeistä rikkomista koskevan edellytyksen osalta on todettava, että siinä edellytetään, että jäsenvaltio on rikkonut ilmeisellä ja vakavalla tavalla sen harkintavallalle asetettuja rajoja ja tältä osin huomioon otettavia seikkoja ovat muun muassa rikotun oikeusnormin selkeys ja täsmällisyys ja rikotussa oikeusnormissa kansallisille viranomaisille annetun harkintavallan laajuus.
In its judgment on case C-278/05 (" Robins ") of 25 January 2007, the ECJ recalled that the condition requiring a sufficiently serious breach of Community law implies manifest and grave disregard by the Member State for the limits set on its discretion, the factors to be taken into consideration in this connection being, inter alia, the degree of clarity and precision of the rule infringed and the measure of discretion left by that rule to the national authorities.
Vaikka yhteisön toimielinten kanta asiaan on olennainen tekijä, voidaan kuitenkin kysyä, pitäisikö yhteisön lainsäädäntöä rikkovan jäsenvaltion antaa hyötyä jonkun yhteisön toimielimen esittämistä monimerkityksisistä tai varovaisista julistuksista, erityisesti kun otetaan huomioon, että yhteisön lainsäädännön täytäntöön paneminen on dynaaminen käsite, joka voi kehittyä ajan myötä.
However, even though the position taken by the Community institutions is a relevant factor, doubts could be raised as to whether a Member State in breach of Community law should be entitled to benefit from equivocal or cautious pronouncements by one of the Community institutions, especially when one considers that the concept of implementation of Community law is a dynamic one, which may evolve in the course of time.
ELASin osalta Yhdistyneen kuningaskunnan suurin puute, kuten tämän mietinnön II ja III osasta käy ilmi, ei ollut direktiivin riittämätön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä, vaan se, että hallintoviranomaiset eivät soveltaneet ja panneet täytäntöön direktiivin säännöksiä.
In relation to ELAS, the main failure of the UK, as established in Parts II and III of this report, was not incorrect transposition but failure by the administration to apply and enforce the provisions of the Directive.
ES 3:sta käy ilmi, että tällainen puute katsotaan yhteisön lainsäädännön rikkomiseksi ja että sitä käsitellään tämän olettamuksen perusteella.
ES 3 makes it clear that such failure is considered to be a breach of Community law and is therefore treated accordingly.
Ilmeisen rikkomisen määrittelemiseen käytettävät edellytykset ovat samat kuin edellä mainitussa kappaleessa esitellyt edellytykset, jotka koskevat riittämätöntä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä.
The factors used in determining whether the breach is serious are the same as the ones mentioned in the above paragraph in relation to incorrect transposition.
ES 3:ssa todetaan, että voi olla vaikeaa osoittaa, että Yhdistynyt kuningaskunta on rikkonut yhteisön sääntöjä ilmeisellä tavalla ELAS-tapauksessa.
ES 3 states, that it would be difficult to establish that the breach of Community rules by the UK authorities in relation to ELAS was serious.
Ainoastaan sitä, että ” viranomaiset eivät ole tutkineet ja valvoneet jälleenvakuutussopimusta, jonka Equitable-yhtiö teki vuonna 1999 ”, mitä arvosteltiin erityisesti Lord Penrosen
Only the " authorities' failure to examine and monitor the reinsurance agreement entered into by Equitable in 1999 ", which was particularly criticized both by Lord PENROSE
WE 16. taholta ja Bairdin raportissa
WE 16. and in the Baird report
WE 17. , voidaan pitää sääntelytehtävään liittyvänä puutteena, joka ” voidaan katsoa ilmeiseksi rikkomiseksi Francovich-asian tarkoituksessa ” (ES 3
WE 17. may be considered to be a supervisory failure that " might be taken to constitute a serious breach for the purposes of Francovich " (ES 3
Sivu 108. ).
Page 108. ).
Tätä näkemystä tukee myös WE 71:n lakiasiainyritys, joka tutki ELAS-yhtiötä varten sääntelijöille esitettävien vaateiden etuja: ” Katsomme, että vakuutuksenottajat voivat mahdollisesti esittää perustellun vaateen kolmannen henkivakuutusdirektiivin rikkomisesta yhden rajoitetun osatekijän osalta, eli jälleenvakuutussopimuksen otaksuttavasti liiallisen arvon kirjaamisesta yhtiön teknisiin määräyksiin ” (WE 71).
A similar view is taken in WE 71 by the law firm who considered for ELAS the merits of possible claims against the regulators: " We consider there is a potentially arguable claim on the part of the policyholders for breach of the Third Life Directive, in respect of one limited issue, namely the arguably excessive value ascribed to the reinsurance treaty in the Society's technical provisions " (WE 71).
Jos jäsenvaltio ei saata direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä tai jos hallintoviranomainen ei sovella sitä käytännössä, myös toisen edellä mainitun vastuuvelvollisuutta koskevan edellytyksen on täytyttävä.
Where a Member State fails to transpose a Directive into national law, or an administrative authority fails to apply it in practice, the second condition for liability mentioned above must also be met.
Näin ollen vastuuvelvollisuus lankeaa vain siinä tapauksessa, että direktiivin tuloksena yksilöille annetaan oikeuksia ja että on mahdollista tunnistaa kyseisten oikeuksien sisältö direktiivin säännösten perusteella.
Hence, liability arises only where the result prescribed by the Directive entails the grant of rights to individuals and it is possible to identify the content of those rights on the basis of the provisions of the Directive.
Tämän edellytyksen täyttyminen riippuu yhteisön lainsäädännön tulkinnasta, joten asia kuuluu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen yksinomaiseen toimivaltaan, kuten ES 3:ssa todetaan.
Whether this condition is fulfilled is a matter of interpretation of Community law and therefore falls within the exclusive remit of the ECJ, according to ES 3.
Tässä yhteydessä ES 3:ssa viitataan asiaan C-222/02, Paul ym. vastaan Bundesrepublik Deutschland .
In this respect, ES 3 refers to Case C-222/02 Paul and Others v Bundesrepublik Deutschland .
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin selvensi 12. lokakuuta 2004 antamassaan tuomiossa joitakin kysymyksiä, jotka koskevat pankkialan valvontaviranomaisten vastuuta pankkilainsäädännön yhdenmukaistamista koskevien EU:n direktiivien nojalla.
In its judgment of 12 October 2004, the ECJ clarified some issues pertaining to the liability of supervisory authorities in the banking sector under the EU harmonisation directives on banking law.
Periaatteessa tuomioistuin totesi, että vaikka direktiiveillä
The Court held essentially that, although the Directives
Sivu 101. ).
Page 101. ).
Lisäksi se katsoi, että ” kansallinen oikeussääntö, jolla määrätään, että valvontaviranomaisen on täytettävä tehtävänsä vain julkisen edun mukaisesti, ja jolla estetään yksittäisiä henkilöitä vaatimasta korvauksia vahingoista, jotka johtuvat puutteellisesta valvonnasta, on yhdenmukainen EU:n pankkilainsäädäntöä koskevien direktiivien kanssa ” (ES 3
It furthermore held that " a rule of national law which provides that a supervisory authority must fulfil its functions only in the public interest and which precludes individuals from claiming compensation for damage resulting from defective supervision is compatible with the EU banking law Directives " (ES 3
Kun otetaan huomioon toiminnan vakauden valvonnan yhtäläisyydet pankki- ja vakuutusaloilla, voidaan todeta, että tuomiota sovelletaan myös jälkimmäiseen alaan ” (ES 3
Given the similarities in the prudential supervision of the banking and the insurance sector, it may be said that the judgment also applies to the latter " (ES 3
Sivu 105. ).
Page 105. ).
ES 3:ssa kuitenkin huomautetaan, että tuomio ” ei estä sitä, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin johtaa yksittäisiä oikeuksia direktiivien muiden ja tarkempien säännösten nojalla: konkludenttiset oikeudet voidaan ... luoda ... erittelemällä yhteisön määräyksissä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten valvontaa ja seurantaa koskevat velvollisuudet sekä niiden etujen laajuus, joita niiden on tarkoitus hyödyntää ” (ES 3
However, ES 3 points out that this judgement " does not preclude the possibility that the ECJ may derive individual rights on the basis of other, more specific, provisions of Directives: Implied rights may ... arise ... by specifying in Community provisions the supervisory and monitoring obligations of national competent authorities and the range of interests they are designed to benefit " (ES 3
Koska kolmannella henkivakuutusdirektiivillä annetut valvontaa koskevat vaatimukset eivät ole näin täsmällisiä, ELASin loukkaantuneilla vakuutuksenottajilla ei juuri ole mahdollisuuksia täyttää vastuuvelvollisuutta koskevaa Francovich -asiassa määriteltyä toista edellytystä.
Since the supervisory requirements laid down in the Third Life Directive appear to lack this specificity, however, it would be more than difficult for aggrieved ELAS policyholders to establish the second condition for liability under Francovich .
Toinen äskettäin annettu tuomio Lloyd’sin vakuutuksenottajien Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta vastaan nostamassa asiassa viittaa samaan johtopäätökseen (katso WE24 ja WE25).
Another recent judgment in a case brought by underwriting names at Lloyd’s against the UK Government points into the same direction (see WE-FILE 24 and WE-FILE 25).
Kyseisessä asiassa vakuutuksenottajat vaativat Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselta vahingonkorvauksia, koska hallitus ei ole pannut täytäntöön vakuutusdirektiiviä 73/239/ETY
They claimed against Her Majesty's Government damages for losses incurred by the Names 'in consequence' of the Government's failure to implement Insurance Directive 73/239/EEC
Neuvoston direktiivi 73/239/ETY, annettu 24. heinäkuuta 1973, muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (EYVL L 228, 16.8.1973, s. 3–19). .
Council Directive 73/239/EEC of July 24, 1973, on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to the taking-up and pursuit of the business of direct insurance other than life assurance, (OJ August 16, 1973, L228/3-19). .
Kantajat katsovat, että koska vakuutusdirektiiviä ei ole pantu täytäntöön Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä, niillä ei ole ollut mahdollisuutta hyötyä direktiivissä määritellyistä vaikutuksista, jotka liittyvät muun muassa ”edellytyksiin, joiden perusteella Lloyd’sissa toimiville vakuutusyrityksille myönnetään toimilupa, ja kyseisten edellytysten valvontaan; niihin yritystoiminnan muotoihin, jotka tällaiset yritykset saavat vakuuttaa; tällaisten yritysten teknisiä varantoja ja solvenssimarginaalia koskeviin vaatimuksiin ja tällaisten vaatimusten vahvistamiseen”.
The claimants argued that, in failing to implement the Insurance Directive into domestic UK law, they had not had the benefit of the results prescribed by the Directive relating to, amongst other things, 'the conditions to which the authorisation of insurance undertakings at Lloyd's was to be subject, and monitoring of the same; the classes of business such undertakings are permitted to write; requirements as to the technical reserves and solvency margin of such undertakings; and the verification of such requirements'.
Yhdistyneen kuningaskunnan korkeimman oikeuden mukaan oikeudet, jotka kantajat katsoivat saaneensa direktiivin nojalla, olisivat riittävä peruste kanteeseen, joka koskee oikeutta vakuutusdirektiivin täytäntöönpanoon.
The UK High Court found that the rights which the claimants argued that they were granted by the Directive in fact amounted to a claim to the right to implementation of the Insurance Directive.
Kun otetaan huomioon asiaa koskevien määräysten luonne, vakuutusdirektiivin tarkoituksena on helpottaa avoimien markkinoiden kehittämistä suorien vakuutusten myöntämiselle ja tässä yhteydessä yhdenmukaistaa nykyiset valvontaa koskevat kansalliset määräykset.
Having regard to the nature of the relevant provisions, the purpose of the Insurance Directive was to facilitate the development of an open market in the provision of direct insurance and, in that context, to harmonize existing national supervisory provisions.
Korkein oikeus päätteli, että näillä tarkoituksilla ei ole mitään tekemistä sen kanteen kanssa, jonka Lloyd’sin vakuutuksenottajat olivat nostaneet.
The High Court concluded that those purposes had nothing to do with the complaint that the Lloyd's names sought to pursue and therefore rejected the claim.
Francovich -asian nojalla vahingon, joka on aiheutunut henkilöille, joiden oikeuksia on loukattu, pitää olla välittömässä syy-yhteydessä valtion velvoitteen laiminlyöntiin.
Finally, under Francovich, there must be a direct causal link between the breach of the obligation resting on the State and the damage sustained by the injured party.
ES 3:n mukaan ” suurin este [Francovich-päätökseen perustuvan vahingonkorvauskanteen menestymiselle] on tietyn vakuutuksenottajan kärsimän vahingon ja vahingonkorvausten laskemisen välisen syy-yhteyden määritteleminen” (ES 3
According to ES 3, " the greatest obstacle [for action in damages based on Francovich to succeed] would be to determine causation with any loss suffered by specific policyholders and the calculation of damages " (ES 3
Vahingonkorvauskanteet EY:n perustamissopimuksen 235 artiklan ja 288 artiklan 2 kohdan nojalla
Action for damages under Articles 235 and 288(2) ECT
EY:n perustamissopimuksen 288 artiklan 2 kohdassa
Article 288(2) ECT
EY:n perustamissopimuksen 235 artikla: ”Yhteisön tuomioistuimella on toimivalta ratkaista 288 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua vahingonkorvausta koskevat riidat.” määrätään, että sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella yhteisö korvaa toimielintensä ja henkilöstönsä tehtäviään suorittaessaan aiheuttaman vahingon jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteiden mukaisesti.
Art. 235: “The Court of Justice shall have jurisdiction in disputes relating to compensation for damage provided for in the second paragraph of Article 288.” provides that in the case of non-contractual liability, the Community shall, in accordance with the general principles common to the laws of the Member States, make good any damage caused by its institutions or by its servants in the performance of their duties.
Jos kansalaiset, yritykset tai jäsenvaltiot kärsivät vahinkoja Euroopan yhteisön henkilöstön virheen perusteella, ne voivat nostaa vahingonkorvauskanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa (yksityishenkilöt ja yritykset) tai yhteisöjen tuomioistuimessa (jäsenvaltiot).
Where citizens, firms or Member States sustain damage by reason of fault committed by European Community staff, legal action for damages may be filed at the Court of First Instance (individuals and firms) or at the Court of Justice (Member States).
Tätä velvollisuutta ei määritellä tarkemmin, joten tuomioistuin on itse määritellyt sen soveltamisalan.
This liability is not specified and it has been a matter for the Court to interpret its ambit.
Seuraavien edellytysten on täytyttävä, jotta vahingonkorvauksia voidaan myöntää:
Accordingly, the following conditions must be satisfied before an award of damages can be made:
· yhteisön toimielin tai henkilöstön jäsen on rikkonut lakia tehtäviensä hoidossa
· There must be an unlawful act by a Community institution or by a member of its staff in the exercise of his functions;
· asiasta on aiheutunut todellista vahinkoa
· Actual harm must have been suffered;
· yhteisön toimielimen toimen ja aiheutuneen vahingon välillä on syy-yhteys.
· There must be a causal link between the act of the Community Institution and the damage sustained.
Yhteisö on vastuuvelvollinen vain, jos kyseinen toimielin on jättänyt ilmeisellä ja vakavalla tavalla huomiotta toimivaltuuksiensa rajat
The Community cannot incur liability unless the institution concerned has manifestly and gravely disregarded the limits to the exercise of its powers.
Katso yhdistetyt asiat C-104/89 ja C-37/90 ja asia C-352/98. .
See joined Cases C-104/89 and C-37/90 and Case C-352/98).
Jos todetaan, että toimielin on syyllistynyt säännönvastaisuuteen, jota varovainen ja huolellinen viranomainen ei olisi tavanomaisesti vastaavissa olosuhteissa välttänyt, toimielimen toimintaa voidaan pitää sillä tavoin lainvastaisena, että yhteisö on siitä vastuussa
A finding of an error which, in analogous circumstances, an administrative authority exercising ordinary care and diligence would not have committed will support the conclusion that the conduct of the Community institution was unlawful in such a way as to render the Community liable.
Katso asia T-178/98. .
See Case T-178/98.
Tappioita kärsineet ELASin vakuutuksenottajat voivat esittää 288 artiklan nojalla vahingonkorvauskanteen, joka perustuu siihen, että komissio ei ole hoitanut asianmukaisesti niitä EY:n perustamissopimuksessa määrättyjä tehtäviä ja velvollisuuksia, jotka liittyvät EY:n lainsäädännön soveltamisen valvontaan (toisin sanoen kolmannen henkivakuutusdirektiivin soveltamisen valvontaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa).
Aggrieved ELAS policyholders could lodge an action for damages under Article 288 based on the argument that the Commission failed to properly fulfil the functions and duties conferred to it by the Treaty in relation to monitoring the application of the EL law (i.e. the Third Life Directive in the UK).
Mahdollisuus tällaiseen kanteeseen annetaan kuitenkin vain teoriassa, sillä valiokunta ei ole löytänyt tämän tutkimuksen aikana vakuuttavaa todistusaineistoa siitä, että näin olisi toimittu (katso tämän mietinnön II osa).
However, such action appears to constitute only a theoretical possibility, since the committee has found no conclusive evidence during this inquiry that that was the case (see part II of the Report).
Vaikka komissio ei olisikaan hoitanut velvollisuuksiaan, on kyseenalaista, täyttääkö tämä epäonnistuminen edellä mainitun lainvastaisuutta koskevan edellytyksen.
However, even if the Commission had failed in its duty, it would be questionable whether this failure would satisfy the condition of unlawfulness referred to above.
Lisäksi voidaan katsoa, että EU:n lainsäädännön asianmukainen soveltaminen on pääasiassa jäsenvaltioiden vastuulla.
Moreover, one may take the view that the correct application of EU legislation is primarily the responsibility of Member States.