natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EY:n tuomioistuin katsoi arvioituaan Belgian kieltäytymistä ja asiaan liittyvää EY:n lainsäädäntöä, että EY:n perustamissopimuksen 12 artiklaa (kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto) ja 17 artiklaa (kansalaisuus) on tulkittava niin, että ne estävät Belgian viranomaisia hylkäämästä Garcia Avellon esittämää hakemusta.
In analysing the Belgian refusal and the relevant EC-law the ECJ concludes that Articles 12 (non-discrimination on the basis of nationality) and 17 EC (citizenship) preclude the Belgian authorities to refuse the application made by Mr Garcia Avello.
Belgian viranomaisten kielteinen suhtautumien oli suhteetonta, sillä (Belgian) riidanalaisessa käytännössä jo nyt tehdään poikkeuksia Belgian sukunimensiirtoa koskevan järjestelmän soveltamisessa pääasian kantajan lasten tapausta muistuttavissa tilanteissa.
The refusal of the Belgian authorities is disproportionate because the (Belgian) practice in issue already allows derogation's from application of the Belgian system of handing down surnames in situations similar to that of the children of the applicant in the main proceedings.
Lapsilla oli siis EY:n lainsäädännön nojalla oikeus käyttää sukunimeä Garcia-Weber .
The children therefore had the right on the basis of EC-law to be called Garcia-Weber.
Unionin kansalaisuuden käsite on vielä hyvin epämääräinen käsite monille kanssaihmisillemme.
The concept of EU citizenship is still unclear to many of our fellow citizens.
Unionin kansalaisuuden käsite vahvistettiin Maastrichtin sopimuksessa.
Union citizenship was established by the Maastricht Treaty.
Unionin kansalaisuus on määritelty EY:n perustamissopimuksen 17 artiklassa, jonka mukaan "unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus.
EU citizenship is defined in Article 17 of the EC Treaty in the following terms: 'Every person holding the nationality of a Member State shall be a citizen of the Union.
Unionin kansalaisuus täydentää, mutta ei korvaa jäsenvaltion kansalaisuutta."
Citizenship of the Union shall complement and not replace national citizenship'.
EU:n perustuslakiluonnoksessa ei muuteta unionin kansalaisuuden perustaa.
The draft EU Constitution has not altered the basis for EU citizenship.
Kansalaisuuden haltija saa sen myötä tiettyjä oikeuksia.
This citizenship confers on its holders a number of rights.
Niitä ovat esimerkiksi äänioikeus ja vaalikelpoisuus kunnallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa.
These include the right to vote and to stand in municipal and European elections.
Päätimme käsitellä näitä kahta artiklaa, sillä äänioikeus ja vaalikelpoisuus ovat demokratian peruspilareita.
We have chosen these two articles because the right to vote and to stand in elections are pillars of democracy.
Liikkumis- ja asettautumisvapauteen (45 artikla) kuuluu myös oikeus äänioikeus ja vaalikelpoisuus paikallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa.
The rights attaching to the freedom of movement and establishment (Article 45 above) include the right to vote and to stand as a candidate in local and European elections.
Äänioikeus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamentin vaaleissa
Right to vote and to stand as a candidate in European elections
Äänioikeus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamentin vaaleissa on vahvistettu EY:n perustamissopimuksen 19 artiklassa, ja ne tulivat voimaan yksityiskohtaisista säännöistä annetun direktiivin 93/109/EY julkaisemisen myötä.
The right to vote and to stand in European elections is enshrined in Article 19 of the EC Treaty and took effect on publication of Directive 93/109/EC laying down the relevant procedures.
Kansalaisuuden erikoispiirre on, että se luo suoran yhteyden kansalaisten ja heitä Euroopan parlamentissa edustavien jäsenten välille.
Citizenship has the specific function of creating a direct link between citizens and their representatives in the European Parliament.
Euroopan parlamentin vaalit eivät herätä suurta kiinnostusta.
Elections to the European Parliament have aroused little interest.
Äänestysprosentti Euroopan parlamentin vaaleissa on laskenut vuoden 1979 ja vuoden 1999 välillä 65,9 prosentin keskiarvosta 52,84 prosenttiin.
The turnout at European elections from 1979 to 1999 has fallen from an average of 65.9% in 1979 to 52.84% in 1999.
Suuntaus on havaittavissa kaikissa jäsenvaltioissa lukuun ottamatta Belgiaa (äänestysvelvollisuus), Kreikkaa, Luxemburgia ja jossain määrin Italiaa.
This downward trend is true of all Member States with the exception of Belgium (where it is compulsory to report to the polling station), Greece, Luxembourg and to a lesser extent Italy.
Niiden unionin kansalaisten äänestysprosentti, jotka asuvat eri jäsenvaltiossa kuin siinä valtiossa, jonka kansalaisuus heillä on, on edelleen erityisen alhainen.
The rate of participation among EU citizens resident in a Member State other than that of their nationality is still relatively low.
Tämä demokratiavaje selittyy muun muassa seuraavilla seikoilla: kansalaisten puutteelliset tiedot noudatettavasta menettelystä, pakollinen kirjautuminen vaaliluetteloon, vähäinen kiinnostus yhteisön asioihin ja tiettyjen kansalaisten mahdollisuus äänestää konsulaatissa tai suoraan lähtömaassaan.
The reasons for this democratic deficit are as follows: lack of information as to the procedure to be followed, compulsory registration on an electoral list, lack of interest in European issues and the possibility for certain nationals of voting at the consulate or directly in their country of origin.
Poliittiset puolueet eivät myöskään ole kovin halukkaita ottamaan vaaliluetteloihinsa muita kuin kyseisen maan kansalaisia peläten epäröintiä, jonka ehdokkaan alkuperä saattaisi aiheuttaa.
Moreover, political parties are still reluctant to open their electoral lists to non-nationals owing to the reticence to which the candidate’s origin might give rise.
Vuoden 1999 vaaleissa vain neljä Euroopan parlamentin jäsentä 626:sta valittiin sellaisessa jäsenvaltiossa, joiden kansalaisia he eivät ole.
At the 1999 elections, only 4 out of 626 Members of the European Parliament were elected in a Member State other than that of their nationality.
Kolmansista maista lähtöisin olevia maahanmuuttajia, joilla on unionin kansalaisuus, on Euroopan parlamentissa kymmenkunta.
A dozen Members of the European Parliament are EU citizens belonging to an immigrant group from a third country.
Jäsenvaltioiden kulttuurinen ja etninen monimuotoisuus ei ole läheskään edustettuna parlamentissa.
Parliament is far from reflecting the multicultural and multiethnic diversity of Member states.
Esittelijä pitää myönteisenä komission tiedonantoa Euroopan parlamentille ja neuvostolle KOM(2003) 174. toimenpiteistä, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava sen varmistamiseksi, että kaikki unionin kansalaiset voivat osallistua vuoden 2004 Euroopan parlamentin vaaleihin laajentuneessa unionissa.
Your rapporteur welcomes the Commission’s communication to the European Parliament and the Council COM(2003) 174 . on measures to be taken by Member States to ensure participation of all citizens of the Union in the 2004 elections to the European Parliament in an enlarged Europe.
Siinä muistutetaan direktiivissä jäsenvaltioille asetetuista vaatimuksista: niiden on varmistettava, että selvitetään, ketkä ovat asianomaisia unionin kansalaisia, että heille tiedotetaan heidän oikeuksistaan, että kerätään tiedot siitä, ketkä heistä aikovat äänestää, että heidät merkitään vaaliluetteloon ja otetaan vastaan ilmoitukset ehdokkaaksi asettumisesta, että ilmoitetaan asianomaisille, mihin ratkaisuun heidän hakemustensa osalta on päädytty ja että vaihdetaan tietoja muiden jäsenvaltioiden kanssa, jotta kukaan ei voi äänestää kahta kertaa.
The communication recalls the requirements contained in the directive: Member States must ensure that steps are taken to identify the EU citizens concerned, to inform them of their rights, to receive expressions of their wish to vote, to enter voters on the electoral rolls and receive applications to stand as a candidate, to inform those concerned about the action taken on such applications and to exchange information with other States to prevent double voting.
Euroopan komissio tukee aktiivisen Euroopan kansalaisuuden edistämistä koskevaa yhteisön ohjelmaa (2004–2008) ja tukee näin kiistämättä unionin ja sen kansalaisten lähentymistä.
Through its support for the Community programme to promote active European citizenship (2004-2008), the Commission is undoubtedly contributing to bringing the Union closer to its citizens.
Tällaiset aloitteet ansaitsevat meidän tukemme.
Such initiatives deserve our support.
40 artikla: äänioikeus ja vaalikelpoisuus kunnallisissa vaaleissa
Right to vote and to stand as a candidate in local elections
Joulukuun 19. päivänä 1994 annetussa direktiivissä 94/80/EY vahvistetaan niiden unionin kansalaisten kunnallista äänioikeutta ja vaalikelpoisuutta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka asuvat jäsenvaltiossa, jonka kansalaisia he eivät ole.
Directive 94/80/EC of 19 December 1994 lays down the procedures for the exercise of the right to vote and to stand in municipal elections for EU citizens resident in a Member State other than that of their nationality.
Tosiasiassa unionin kansalaiset eivät ole kovin kiinnostuneita käyttämään tätä oikeutta.
In practice, EU citizens show little interest in exercising this right.
Vaatimuksemme on, että tämä oikeus myönnetään kolmansien maiden kansalaisille.
We call for this right to be extended to nationals of third countries.
Unionin kansalaisuuteen liittyvät haasteet
Challenge to EU citizenship
Yleissopimus on voimassa Tanskassa, Suomessa, Alankomaissa ja Ruotsissa.
This Convention is in force in Denmark, Finland, the Netherlands and Sweden.
Se on voimassa myös Italiassa, mutta Italia jätti sen soveltamisalan ulkopuolelle luvun C nojalla ulkomaalaisille myönnettävän oikeuden.
It is also in force in Italy, subject to the exclusion from its scope of foreigners’ rights as laid down in Chapter C.
Yhdistynyt kuningaskunta allekirjoitti sopimuksen 5. helmikuuta 1992.
The United Kingdom signed the Convention on 5 February 1992.
Tulevista jäsenvaltioista vain Kypros on allekirjoittanut yleissopimuksen (15. marraskuuta 1996).
Among the new Member States, only Cyprus has signed the Convention (15 November 1996).
Kolmannen maan kansalaisten osallistuminen paikallistason julkisiin asioihin on oikeutettua siitä hetkestä lähtien, kun he alkavat osallistua yhteisön hyvinvoinnin kehittämiseen, ja se kuuluu osana siihen, että he integroituvat paikallisyhteisöön.
In so far as nationals of third countries contribute to the Community’s prosperity, they have a legitimate right to participate in local public affairs as part of their integration into the local community.
Tästä ajatuksesta ollaan hyvin eri mieltä.
This idea is far from being universally accepted.
Belgian senaatti hyväksyi 12. joulukuuta 2003 lakiehdotuksen äänioikeuden mutta ei vaalikelpoisuuden myöntämisestä kunnallisvaaleissa muille kuin EU:n kansalaisille, ja se osoitti, miten kiihkeää aiheesta käytävä keskustelu on, vaikka se koskee vain pientä ulkomaalaisvähemmistöä (korkeintaan 110 000 henkilöä).
The bill passed by the Belgian Senate on 12 December 2003 on granting the right to vote but not to stand in local elections to non-EU nationals has shown how impassioned the debate can be even though it only concerns a small minority of foreigners (110 000 people at the most).
Ehdotuksen vastustajien mielestä valtion kansallisuutta ja kansalaisoikeuksia ei voi erottaa toisistaan.
Those who oppose this proposal consider that nationality and citizenship are indissociable.
Esittelijä on Euroopan talous- ja sosiaalikomitean Lausunto aiheesta Euroopan unionin kansalaisuuden saaminen, 14.–15. toukokuuta 2003, ETSK 593/2003. tavoin sitä mieltä, että unionin kansalaisuus on myönnettävä laillista ja vakituista oleskelua koskevan periaatteen mukaisesti.
Your rapporteur shares the view of the European Economic and Social Committee opinion on access to EU citizenship, 14-15 May 2003, EESC 593/2003 , that EU citizenship should be granted on the basis of the principle of legal and stable residence.
Unionin kansalaisuus on ehdottomasti pidettävä erillään jäsenvaltioiden kansalaisuudesta.
It is essential that EU citizenship should be dissociated from nationality of Member States.
Kansalaisuuden periaate on syrjivä, sillä jäsenvaltioiden kansalaisuuden myöntämisperusteet vaihtelevat jäsenvaltioittain ja henkilöitä käsitellään samassa tilanteessa eri tavoin jäsenvaltiosta riippuen.
The principle of nationality is discriminatory since the rules on granting the nationality of Member States vary from one country to another so that people in an identical situation are treated differently according to the Member State concerned.
Euroopan parlamentti kannatti 5. helmikuuta 2002 antamassaan pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta annettavaa direktiiviehdotusta käsittelevässä lausunnossa näkemystä, jonka mukaan aseman haltijoille voitaisiin myöntää äänioikeus paikallisvaaleissa ja yhteisön vaaleissa.
In its opinion of 5 February 2002 on the proposal for a directive on the status of third-country nationals who are long-term residents, the European Parliament upheld the view that those enjoying the status should be granted the right to vote in local and European elections.
Taistelu demokratian ja poliittisten oikeuksien puolesta jatkuu edelleen.
The achievement of democracy and recognition of political rights is an ongoing struggle.
Naisetkin saivat Euroopassa äänioikeuden ja miesten kanssa tasa-arvoiset kansalaisoikeudet vasta myöhään 1900-luvulla.
It was only late in the 20th century that women were able to obtain the right to vote and citizens’ rights equal to those of men in Europe.
Unioni ei voi laajentuessaan jatkaa tuhansien ihmisten sulkemista yhteiskunnallisen elämän ulkopuolelle.
As the European Union prepares for its enlargement, it cannot continue to exclude millions of people.
"Samalla kun unionin kansalaisuus avautuu ulospäin, sen on myös tehtävä tilaa sisäänpäin.
‘The outward opening-up of European citizenship must go hand in hand with inward inclusion.
Jos näin ei tehdä, miljoonat kotoutumiseen myönteisesti suhtautuvat ja unioniin kotoutumassa olevat henkilöt tuntevat epäilemättä itsensä syrjäytyneiksi Lausunto aiheesta Euroopan unionin kansalaisuuden saaminen, 14.–15. toukokuuta 2003, ETSK 593/2003. ."
If not, millions of people who are actively in the process of integration will undoubtedly feel very excluded’. opinion on access to EU citizenship, 14-15 May 2003, EESC 593/2003
EU:n kansalaisuuteen liittyvät haasteet lisääntyvät tulevaisuudessa, koska unioniin liittyy toukokuussa 2004 kymmenen uutta jäsenvaltiota.
Other challenges to EU citizenship are expected with the arrival of 10 new states in May 2004.
Työmarkkinoille pääsy on jätetty siirtymäkauden ajaksi jokaisen jäsenvaltion ratkaistavaksi.
During the transition period, access to the Member States' employment market is left to the discretion of each Member State.
Demokratian toteutumista EU:ssa voidaan mitata myös Euroopan perustuslakihankkeeseen mukaan otettujen unionin kansalaisten osallistuvaa demokratiaa koskevan periaatteen täytäntöönpanon avulla.
Democracy within the EU will also depend on the manner in which the principle of participatory democracy is applied to EU citizens in the draft Constitution for Europe.
Jokaisella, jonka unionin oikeudessa taattuja oikeuksia ja vapauksia on loukattu, on oltava tässä artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti käytettävissään tehokkaat oikeussuojakeinot tuomioistuimessa.
‘Everyone whose rights and freedoms guaranteed by the law of the Union are violated has the right to an effective remedy before a tribunal in compliance with the conditions laid down in this Article.
Jokaisella on oikeus kohtuullisen ajan kuluessa oikeudenmukaiseen ja julkiseen oikeudenkäyntiin riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa, joka on etukäteen laillisesti perustettu.
Everyone is entitled to a fair and public hearing within a reasonable time by an independent and impartial tribunal previously established by law.
Jokaisella on oltava mahdollisuus saada neuvoja ja antaa toisen henkilön puolustaa ja edustaa itseään.
Everyone shall have the possibility of being advised, defended and represented.
Maksutonta oikeusapua annetaan niille, joilla ei ole riittäviä varoja, jos tällainen apu on tarpeen, jotta asianomainen voisi tehokkaasti käyttää oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Legal aid shall be made available to those who lack sufficient resources insofar as such aid is necessary to ensure effective access to justice.’
50 artikla: Kielto syyttää ja rangaista oikeudenkäynnissä kahdesti samasta rikoksesta
Article 50: Right not to be tried or punished twice in criminal proceedings for the same criminal offence
Ketään ei saa tutkia uudelleen tai rangaista oikeudenkäynnissä rikoksesta, josta hänet on jo unionissa lopullisesti vapautettu tai tuomittu syylliseksi lain mukaisesti.
‘No-one shall be liable to be tried or punished again in criminal proceedings for an offence for which he or she has already been finally acquitted or convicted within the Union in accordance with the law.’
A. Yhteisön lainsäädäntö
A. European legislation
Etujen turvaaminen rikosoikeudenkäynneissä Euroopan unionin alueella.
Procedural safeguards in criminal proceedings in the EU.
Parlamentti laati vihreää kirjaa käsittelevän mietinnön.
On this Green Paper the Parliament issued a report.
Mietinnössä se tukee komission sitoumusta esittää seuraavaksi ehdotus asiaa käsitteleväksi puitepäätökseksi.
In this report it supports the commitment of the Commission to table a proposal for a Framework Decision on this issue, being the next step.
Parlamentti uskoo, että jäsenvaltioiden julkisten viranomaisten, oikeusviranomaisten ja yksityisten oikeussubjektien luottamusta muiden jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiin on vahvistettava.
Parliament believes this is essential to increase the confidence and faith which members of the public, the judicial authorities and defendants in other Member States have in the legal system of all other Member States.
Heitä epäillään yhteyksistä Al-Qaidaan tai Taliban-hallitukseen.
They are being held on suspicion of having links with the Al-Quaida or with the Taliban regime.
Heille ei ole esitetty syytteitä eikä heidän ole sallittu saada asianajajaa.
They have not been charged or allowed access to lawyers.
Euroopan parlamentti, joka on tilanteesta erittäin huolissaan, esitti marraskuun 2002 lopussa aihetta käsittelevän päätöslauselman EYVL C 284 E, 21.11.2002, s. 353. .
The European Parliament is deeply concerned about this situation and presented a resolution on this issue in the end of November 2002 OJ C 284 E/353 of 21.11.2002. .
Kansalaisvapauksien ja ‑oikeuksien ja oikeus- ja sisäasioiden valiokunta sekä ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta laativat parhaillaan suositusta Guantanamonlahden tilanteesta B5-0426/2003 ja T5-0168/2004.
Currently the committee on Civil Rights and Liberties, Justice and Home Affairs and the committee on Foreign Affairs, Human rights, Common Security and Defence Policy are working on a recommendation on the situation in Guantánamo Bay B5-0426/2003 and T5-0168/2004.
Katso myös Fair Trials Abroad, http://www.f-t-a.freeserve.co.uk/home.htm .
For information, see also Fair Trials Abroad, http://www.f-t-a.freeserve.co.uk/home.htm .
Suositus on määrä esittää vuoden 2004 alussa.
The recommendation is expected at the beginning of 2004.
C. Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla)
C. Right to an effective remedy and to a fair trial (Article 47)
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin (EIT Strasbourg)
European Court of Human Rights (ECHR), Strasbourg
Alankomaat Lorsé ym. v. Alankomaat (52750/99), annettu 4 . helmikuuta 2003.
The Netherlands Lorsé and others v. The Netherlands (52750/99) of 4 February 2003.
Tapauksessa oli kyse Lorsén kohtelusta hänen ollessaan varmuusvankilassa (EBI) Alankomaissa.
This case deals with the treatment of Mr Lorsé while being detained in an extra-security institution (EBI) in the Netherlands.
EIT päätyi siihen tulokseen, että ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn Euroopan yleissopimuksen 3 artiklaa oli rikottu.
The ECHR concluded that Article 3 of the European Convention for the protection of Fundamental Rights and Freedoms had been violated.
Lorsé väitti, ettei hänellä ollut ollut yleissopimuksen 13 artiklan mukaista tehokasta oikeussuojakeinoa.
Mr Lorsé claimed not to have related an effective remedy within the meaning of Article 13 of the Convention.
Tältä osin EIT katsoi, ettei yleissopimusta ollut rikottu.
On this point the ECHR concluded there had been no violation.
Päätöstä pitää Lorsé varmuusvankilassa arvioitiin uudelleen kuuden kuukauden välein.
The decision to detain Mr Lorsé in the EBI was reviewed every six months.
Ennen päätöksen tekemistä oli hankittu selvityksiä laitoksessa olon henkisistä vaikutuksista.
Advice was sought from the Penitentiary Selection Centre.
Lorsélla oli mahdollisuus valittaa päätöksestä jatkaa hänen pidätystään.
Mr. Lorsé was able to appeal against the decision to prolong his detention.
Yleissopimuksen 13 artiklan mukaisella "oikeussuojakeinolla" ei tarkoiteta oikeussuojakeinoa, joka varmasti tuottaa toivotun tuloksen, vaan saatavilla olevaa keinoa kääntyä toimivaltaisen viranomaisen puoleen, jotta se arvioisi valituksen perusteet.
"Remedy" within the meaning of Article 13 does not mean a remedy bound to succeed, but simply an accessible remedy before an authority competent to examine the merits of the complaint.
Tuomioistuin katsoi, että valituslautakuntamenettely ja mahdollisuus sisäisiin välitoimimenettelyihin tarjosivat yhdessä valittajille tehokkaan oikeussuojakeinon.
The Court considered that the proceedings before the Appeals Board and the possibility of interim injunction proceedings taken together provided the applicants with an effective remedy.
Kohtuullinen aika
Reasonable time-limit
Hän valitti myös, että hänen saatavillaan ei ollut ollut tehokasta oikeussuojakeinoa, jolla hän olisi voinut puolustaa oikeuksiaan ja olisi voinut vaatia rakennelmien purkamista (13 artikla).
She also complained that she had not had a remedy by which to assert her rights and secure demolition of the buildings (Art. 13).
EIT totesi, että ensimmäisen asian käsittely oli kestänyt seitsemän vuotta, kaksi kuukautta ja kaksi päivää ja toisen asian käsittely neljä vuotta, kuusi kuukautta ja 12 päivää.
The ECHR noted that the first set of proceedings had lasted seven years, two months and two days and the second four years, six months and 12 days, in each case for a single level of jurisdiction.
Valittaja oli osoittanut tunnollisuutta oikeudenkäynnin kulun suhteen, ja oikeudenkäynnin pitkittyminen johtui pääasiassa asianomaisen tuomioistuimen toiminnasta.
The applicant had conducted the proceedings diligently and the delays had occurred essentially as a result of the conduct of the court concerned.
EIT päätti yksimielisesti, että 6 artiklan 1 kohtaa oli rikottu.
The ECHR held, unanimously, that there had been a violation of Article 6, par.1
Yhdistynyt kuningaskunta Mellors v. Yhdistynyt kuningaskunta (57836/00), annettu 17. heinäkuuta 2003.
United Kingdom Mellors v. United Kingdom (57836/00) of 17 July 2003.
Mellors väitti, että hänen rikosoikeudenkäyntinsä oli kestänyt kohtuuttoman pitkän ajan.
Mr Mellors alleged his criminal proceedings exceeded a reasonable time.
Hänet pidätettiin 30. lokakuuta 1995, ja hänen valituksensa hylättiin lopullisesti 22. heinäkuuta 1999 (kolmen vuoden, kahdeksan kuukauden ja 23 päivän kuluttua).
He was arrested on 30 October 1995 and his appeal was finally rejected on 22 July 1999 (after 3 years, eight months and 23 days).
Tuomioistuin katsoi, että valituksen käsittely ei ollut ollut riittävän joutuisa eikä se ollut täyttänyt kohtuullista aikaa koskevaa vaatimusta.
The Court considered the appeal did not proceed with the necessary expedition and failed to satisfy the reasonable time requirement.
Alankomaat Beumer v. Alankomaat (48086/99), annettu 29. heinäkuuta 2003.
The Netherlands Beumer v. The Netherlands (48086/99) of 29 July 2003.