natgillin/translations-raw huggingface dataset:
edistämään huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien ehkäisemistä ja vähentämistä koskevien parhaiden käytäntöjen kirjaamista toteutettavien arviointien pohjalta
to encourage, on the basis of the evaluations made, the listing of best practices for the prevention and reduction of risks associated with drug dependence;
tukemaan huumausaineiden väärinkäyttöön, yhtenä tärkeimmistä elämäntapaan kytkeytyvistä terveystekijöistä, liittyvien riskien ehkäisemistä ja vähentämistä koskevia toimia
to support measures to prevent and reduce the risks associated with drug dependence as a lifestyle-related health determinant;
pyrkimään siihen, että huumausaineiden torjuntastrategia sisällytetään muuhunkin yhteisön politiikkaan ja toimiin
to seek to incorporate the anti-drug strategy into other Community policies and strategies.
Vuonna 2003 alkavan yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2003–2008) täytäntöönpanoon on sisällyttävä työohjelmaan kirjattavia huumausaineiden väärinkäytön ehkäisemistä ja torjumista koskevia toimia.
The Community action programme in the field of public health (2003-2008), which is due to be launched in 2003, should include measures to prevent and combat drug dependence.
Huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien ehkäisemistä ja vähentämistä koskevien parhaiden käytäntöjen kirjaaminen tuo lisäarvoa ongelman hoitamiseen ja jäsenvaltioiden toteuttamiin toimiin.
Drawing up a list of best practices relating to the prevention and reduction of risks associated with drug dependence enhances efforts to tackle the problem and the measures taken by the Member States.
Huumausaineiden torjuntastrategian sekä huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien torjumisen sisällyttäminen EU:n muuhun politiikkaan ja toimiin tuo yhtenäisyyttä ja tehokkuutta EU:n toimintaan kyseisellä alalla.
Incorporating the anti-drug strategy and the risks associated with drug dependence into other Community policies and measures makes EU action in this field cohesive and effective.
Ideaalisessa maailmassa ei esiintyisi huumeiden väärinkäyttöä.
In an ideal world there would be no drug abuse.
Todellisessa maailmassa huumeet ovat aina kuuluneet elämän tosiasioihin.
In the real world, drugs have always been a fact of life.
Historian aikana huumeita koskevat sosiaaliset ja kulttuuriset normit ovat vaihdelleet.
During the course of history, the social and cultural norms concerning drugs have varied.
On sanomattakin selvää, että huumepolitiikan yleistavoitteena on sekä ehkäistä huumeiden väärinkäyttöä että parantaa ihmisiä huumeriippuvuudesta.
It goes without saying that the overall goal of a drug policy is to both prevent drug abuse and to cure people from their drug addiction.
Valitettavasti tämä ei riitä, kun otetaan huomioon huumeiden väärinkäytön ominaislaatu.
Unfortunately this is not sufficient due to the inherent nature of drug abuse.
Huumeita on erilaisia, niitä nautitaan eri tavoin ja niiden välittömät vaikutukset ovat erilaisia.
Drugs are different, they are taken in different ways and have differing immediate effects.
Huumeidenkäyttäjät eivät ole homogeeninen ryhmä, heitä ei voida tavoittaa tai eikä heihin voida vaikuttaa yhdenmukaisella tavalla.
Drug users are not a homogenous group, they can be neither reached nor addressed in a uniform way.
Huumepolitiikka voi olla tehokasta vain jos se koostuu eri käyttäjäryhmille, mahdollisille käyttäjille ja heidän lähellään oleville ihmisille suunnatuista erilaisista toimenpiteistä.
Drug policy can only be effective if it consists of different measures addressing different groups of users, potential users and people close to them.
Niin kauan kuin keskuudessamme on huumeidenkäyttäjiä, toimenpiteisiin, joilla pyritään ehkäisemään huumeiden väärinkäyttöä ja lopettamaan se, olisi liitettävä tehokkaita haittojen ja riskien vähentämistoimia.
As long as there are drug users amongst us, measures seeking to prevent and stop drug abuse should be accompanied by effective harm- and risk-reduction measures.
On tärkeätä muistaa, etteivät nämä toimet tähtää vain huumeidenkäyttäjien suojelemiseen, vaan niillä on laajemmat vaikutukset kansanterveyteen.
It is important to remember that these measures do not aim solely to protect drug users but have a wider public health implication.
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EDMC) vuosikertomus (2002) osoittaa, että huumeongelman taso on pysynyt melko vakaana, vaikka vuodesta 1996 jotkin maat ovat ilmoittaneet muutoksista, jotka viittaavat huumeongelman kasvuun.
The annual report (2002) of the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addition (EMCDDA) shows that the level of drug problems is fairly stable, although since 1996, some countries have reported changes which suggest an increase in problem drug use.
Ongelmallista huumeidenkäyttöä arvioidaan esiintyvän 2–9 henkilön kohdalla tuhannesta 15–64-vuotiaisen ikäryhmässä.
Problem drug use is estimated at 2-9 cases per 1.000 population in the 15 to 64 age group.
Kannabiksen käyttö lisääntyi merkittävästi useimmissa EU-maissa 1990-luvulla, varsinkin nuorten keskuudessa.
During the 1990s, cannabis use increased markedly in most EU countries, particularly among young people.
Viime aikoina (viimeisten 12 kuukauden aikana) useimmissa maissa nuorista aikuisista 5–15 prosentin on ilmoitettu käyttävän kannabista.
Recent cannabis use (last 12 months) was reported as 5 to 15% of young adults in most countries.
Viimeaikaista amfetamiinin käyttöä kuvaaviksi luvuiksi on ilmoitettu 0,5-6 prosenttia, kokaiinin käyttöä 0,5–3,5 prosenttia ja ekstaasin käyttöä 0,5–5 prosenttia väestöstä.
Recent amphetamine use was reported as 0.5 to 6%, cocaine use as 0.5 to 3.5%, and ecstasy use as 0.5 to 5% of the population.
Vaikeimmin tavoitettava ryhmä ovat huumeita suonensisäisesti käyttävät eli kovia, vahvasti addiktiivisia huumeita, pääasiassa heroiinia, käyttävät henkilöt.
The most difficult group to reach is the drug injectors, the users of hard, very addictive drugs, mainly heroin.
EDMC:n mukaan Euroopan unionissa on 500 000–1 000 000 huumeita suonensisäisesti käyttävää henkilöä.
According to the EMCDDA, there are 500.000-1.000.000 drug injectors in the European Union.
Huumeiden suonensisäinen käyttö tahtoo väistämättä johtaa yhteiskunnasta syrjäytymiseen, koska se syrjäyttää hyvin nopeasti normaalielämän keskeiset elementit – työn, perheen, ihmissuhteet ja pysyvän asunnon.
The injection of drugs tends to lead inevitably to social exclusion because it quickly displaces the essential elements of ordinary life – work, family, personal relationships and permanent accommodation.
Useimmat EU:ssa tapahtuvista vuosittaisista 7 000–8 000 äkillisestä huumekuolemasta tai yliannostuksesta liittyvät suonensisäiseen huumeidenkäyttöön.
Most of the annual 7.000-8.000 acute drug deaths or overdoses in the EU are drug-injection related.
Huumeidenkäyttäjät levittävät sukupuolitauteja.
Drug injectors are sources of sexually transmitted diseases.
Huumeriippuvuus, varsinkin suonensisäinen huumeiden käyttö, ei ole vain henkilökohtainen vaan myös sosiaalinen ongelma, jolla on laajoja kansanterveyteen ja hyvinvointiin kohdistuvia seurauksia.
Drug addiction, drug injection in particular, is not only a personal problem but also a social problem with extensive consequences on public health and well being.
Huumeisiin liittyvät ongelmat – sairaudet, onnettomuudet, rikollisuus ja kuolema – voivat jollakin tavoin koskettaa miljoonia eurooppalaisia, jotka eivät itse ole huumeidenkäyttäjiä.
Millions of Europeans that are not drug users themselves can be somehow affected by drug-related problems – illnesses, accidents, criminality and death.
Onnistuneet terveys- ja huumepolitiikan toimenpiteet, jotka kohdistuvat huumeita suonensisäisesti käyttäviin, voivat parantaa narkomaanien ja myös tavallisten kansalaisten terveyttä ja hyvinvointia.
Successful health and drug policy measures aimed at drug injectors can improve the health and well being of drug addicts as well as those of ordinary citizens.
EDMC:n tilastot osoittavat suonensisäisen käytön vähentyneen joissakin läntisissä maissa 1990-luvulla, mikä on rohkaiseva merkki tulevaisuuden toimia silmällä pitäen.
The EMCDDA statistics show a decrease in injecting in some western countries in the 1990s, which is an encouraging sign for future interventions.
Suositusluonnoksessa esitetään joukko toimenpiteitä huumeisiin liittyvien tartuntojen ehkäisemiseksi, jotta helpotettaisiin Eurooppa-neuvoston joulukuussa 1999 vahvistamassa EU:n huumausainestrategiassa (2000–2004) asetettujen kansanterveyttä koskevien tavoitteiden saavuttamista.
The draft recommendation presents a set of measures on the prevention of drug related infections to facilitate achievement of the public health targets set up in the EU Drugs Strategy (2000-2004) endorsed by the European Council in December 1999.
Näihin kuuluvat tiedotus ja neuvonta, huumeidenkäyttäjien tavoittamistyö, vertaishenkilöiden osallistuminen, hätäpalvelut, eri tahojen välinen verkottuminen, hoitoon liittyvien terveys- ja sosiaalipalvelujen integroiminen ja ammattilaisten akkreditointi.
They include information and counselling, outreach-work, peer involvement, emergency services, networking between agencies, integration between health and social care and training and accreditation of professionals.
Esittelijänne kannattaa varauksettomasti kaikkia näitä tavoitteita.
Your rapporteur supports them all wholeheartedly.
Paikallistason toiminnan ja asteittain etenemisen tärkeys
The importance of local level action and a stepwise approach
Esittelijä haluaisi esittää joitakin suosituksen kanssa samansuuntaisia täydentäviä ehdotuksia, jotka koskevat huumeidenkäyttäjien ydinjoukkoa, huumeita suonensisäisesti käyttäviä.
The rapporteur would like to make some supplementary proposals in line with the recommendation, which are to address the hard core of drug users, the drug injectors.
Tärkeintä on painottaa enemmän paikallistason toimenpiteitä, jotka toteutetaan lähellä huumeidenkäyttäjiä.
The most important thing is to put more emphasis on measures taken at a local level, close to the drug users.
Paikallisyhteisön asenne huumeongelmaan on ratkaiseva minkä tahansa haittojen vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden onnistumisen kannalta.
The attitude of the local community towards the drug problem is crucial to the success of any harm-reduction measures.
Huumeita suonensisäisesti käyttävät haluavat yleensä välttää joutumista tekemisiin viranomaisten kanssa.
Drug injectors usually want to avoid contact with the authorities.
Jos paikallisyhteisöt ummistavat silmänsä huumeongelmalta, reagoivat siihen torjuvasti tai aliarvioivat sen olemassaoloa, huumeita suonensisäisesti käyttävät eivät vapaaehtoisesti ota yhteyttä tai hae apua.
If the local communities close their eyes, repel or underestimate the existence of the drug problem, drug injectors will not voluntarily look for contact and help.
Suosituksessa olisi kannustettava paikallisyhteisöjä (poliisi, terveydenhuoltohenkilöstö, sosiaalityöntekijät) ryhtymään aktiivisiin toimiin auttaakseen huumeidenkäyttäjiä vaiheittain etenemään kohti terveempää elämää.
In the recommendation, local communities (police, health care personnel, and social workers) should be encouraged to take active measures to help drug users to take steps towards a healthier life.
Niiden olisi etsittävä tapoja ottaa yhteyttä huumeidenkäyttäjiin ja keinoja tehdä avun hakeminen ja vastaanottaminen huumeidenkäyttäjille helpommaksi.
They should search for ways of contacting drug users and should look for means of making it easier for drug users to both seek and accept help.
Tämä voidaan toteuttaa tinkimättä yhteisön huolenaiheina olevista asioista huolehtimisesta.
This can be achieved without compromising community concerns.
Esittelijä uskoo vakaasti, että yhteyksien ja luottamuksen luominen paikallistasolla voi helpottaa lisätoimien toteuttamista.
The rapporteur firmly believes that the creation of contact and confidence at a local level can pave the way for further measures.
Tämä luonnollisesti vaatii sitoutumista ja voimavaroja.
This naturally requires commitment and resources.
Yksi tapa edetä voisi olla liikkuvien yksiköiden perustaminen, jotka voitaisiin siirtää sinne missä niiden asiakkaat ovat.
One way forward could be the establishment of mobile units, which could be moved to where their clients are.
Päätarkoituksena olisi oltava suoran yhteyden luominen huumeidenkäyttäjiin ja heidän luottamuksensa voittaminen.
Their main purpose should be the establishment of direct contact with the drug users and gain their confidence.
Tähän voitaisiin päästä tarjoamalla joitakin perusterveydenhoitopalveluja kuten mahdollisuus saada puhtaita ruiskuja ja otattaa säännöllisesti verikokeita.
This could be attained by the provision of some basic health care services, such as the opportunity to have clean syringes and regular blood tests.
Liikkuvissa yksiköissä työskentelevät terveysalan ammattilaiset voisivat myös reagoida välittömiin ongelmiin kuten sairauksiin ja yliannostuksiin ja siten vähentää huumeidenkäyttäjien sairastumista ja kuolleisuutta.
Health professionals working in mobile units could also react to immediate problems, such as diseases and overdoses and thus reduce the morbidity and mortality of drug users.
Neulojen ja ruiskujen vaihtaminen on jo suhteellisen yleistä Euroopan unionissa, vaikka sitä pidetään edelleenkin kyseenalaisena joissakin maissa.
Needle and syringe exchange is already relatively widespread in the EU, although it is still considered controversial in some countries.
EDMC:n keräämien tietojen perusteella voidaan kuitenkin olettaa, että siten voidaan vähentää riskikäyttäytymistä ilman, että suonensisäisten huumeiden käyttö lisääntyisi.
There is, however, strong evidence collected by the EMCDDA to suggest that it helps to cut risk behaviour without boosting injecting.
Hyvien tulosten saamiseksi on erityisen tärkeää järjestää ruiskujen ja neulojen vaihto mahdollisimman lähellä huumeidenkäyttäjiä.
In order to attain good results it is of utmost importance to provide the exchange of syringes and needles as close to the users as possible.
Kun jää on rikottu ja yhteys luotu, on helpompi tarjota tietoa terveyskysymyksistä ja tavoista vähentää huumeiden väärinkäytön aiheuttamia uhkaavia terveysriskejä, mukaan lukien tieto siitä, kuinka annetaan ensiapua yliannostustapauksessa.
When the ice is broken and contact is established, it is easier to provide information on health issues and the ways of reducing the imminent health risks of drug abuse, including information on how to give first aid in the case of an overdose.
Liikkuvissa yksiköissä työskentelevät terveysalan ammattilaiset voisivat toimia välittäjinä paikallisyhteisön ja huumeidenkäyttäjien välillä kertomalla paikallisyhteisölle huumeiden väärinkäyttöön liittyvistä riskeistä.
Health professionals working in mobile units could act as intermediates between the local community and the drug users by addressing the local community about the risks related to drug abuse.
Esittelijänne, jolla on pitkä käytännön kokemus katutyöstä huumeidenkäyttäjien parissa, on vakuuttunut asteittaisen menettelytavan eduista.
In the light of her long practical experience of street work among drug users, your rapporteur is convinced of the advantages of a stepwise approach.
Yhden ensimmäisistä toimenpiteistä olisi oltava se, että huumeidenkäyttäjiä kehotetaan muuttamaan huumeiden ottamistapaa ja heitä tuetaan tässä asiassa sekä kannustetaan huolehtimaan paremmin itsestään.
One of the first steps is to invite and support the drug injectors to change their way of taking drugs and to encourage them to take better care of themselves.
Lopullisena tavoitteena on saada huumeidenkäyttäjät hakeutumaan hoitoon.
The final goal is to make the drug users go to therapy.
Haittojen vähentäminen ja hoito eivät ole toisensa poissulkevia vaan toisiaan tukevia toimia.
Harm reduction and therapy are not mutually exclusive but mutually supportive.
Jäsenvaltioiden toteuttamat eri hankkeet ovat osoittaneet, että tällä menettelytavalla onnistutaan vähentämään kansanterveyteen kohdistuvia haittavaikutuksia.
Various projects carried out in the Member States have proved that this approach is successful in reducing the harmful impact on public health.
Ne osoittavat, että jopa huumeita suonensisäisesti käyttävät voidaan tavoittaa ja heihin voidaan vaikuttaa.
They show that even drug injectors can be reached and influenced.
Paikallistason toimijoita olisi kannustettava kantamaan vastuuta haittojen vähentämispolitiikasta.
The players at local level should be encouraged to carry their responsibility in harm-reduction policies.
EU:n tasolla on tärkeää jakaa EDMC:n keräämää tietoa paikallisyhteisöissä käytetyistä parhaista käytännöistä.
At the EU level it is important to disseminate the information collected by the EMCDDA on the best practices used in local communities.
Muita huomautuksia
Other remarks
Sen lisäksi, että paikallistasolla toteutettavia toimia painotetaan enemmän, olisi erittäin tärkeää sisällyttää suositukseen erityisen riskialttiita ympäristöjä, esimerkiksi vankiloita, varten kohdennettuja toimenpiteitä.
In addition to a stronger emphasis on measures to be taken at a local level, it would be extremely important to include in the recommendation measures targeting high-risk environments, such as prisons.
Huumeidenkäytöstä vankien keskuudessa ei ole saatavilla rutiiniluonteisesti kerättyjä kansallisia tietoja.
National routine information on drug use amongst prisoners is not available.
Kuitenkin EU:ssa niiden vankien osuus, jotka ovat ilmoittaneet joskus käyttäneensä laitonta huumausainetta, vaihtelee vankilan ja maan mukaan 29 ja 86 prosentin välillä (yli 50 prosenttia useimmissa tutkimuksissa) (lähde: EDMC).
However, the proportion of inmates in the EU reporting ever having used an illicit drug varies according to prisons and countries and differs between 29 and 86% (over 50% in most studies) (source: EMCDDA).
Vangit ovat erittäin alttiita saamaan huumeisiin liittyviä sairauksia yhteisten ruiskujen ja neulojen sekä seksuaalisen kontaktin kautta.
Prisoners are highly exposed to drug-related illnesses through the use of common syringes and needles and sexual contact.
Väistämättä myös vankiloiden henkilöstö on välittömässä vaarassa.
Inevitably, the prison staff also face an immediate danger.
Heille pitäisi antaa riittävä koulutus, jotta he voivat vähentää henkilökohtaisia terveysriskejä ja toimia kriisitilanteissa, esimerkiksi yliannostustapauksissa.
They should be provided with adequate training to be able to reduce personal health risks and to deal with critical situations, such as overdoses.
Ruiskujen ja neulojen desinfiointiaineiden sekä kondomien tarjoaminen vankiloissa voisi olla osa haittojen vähentämistoimia.
The provision of disinfectants for syringes and needles as well as condoms in prisons could form a part of the harm-reduction measures.
Terveydenhuoltohenkilöstön koulutus
Training of health care personnel
Suosituksessa olisi kiinnitettävä enemmän huomiota terveydenhuoltohenkilöstön koulutukseen.
In the recommendation, more attention should be paid to the training of health care professionals.
Huumeiden väärinkäyttö olisi tunnustettava kansanterveydelliseksi ongelmaksi.
Drug abuse should be recognised as a public health problem.
Huumeiden väärinkäyttöä, huumeisiin liittyviä sairauksia ja yliannostustapausten hoitoa koskevien kysymysten olisi kuuluttava terveydenhuoltoalan koulutukseen kaikilla tasoilla.
Issues relating to drug abuse, drug related illnesses and treating overdoses should be part of medical training at all levels.
11.joulukuuta 2002 KANSALAISVAPAUKSIEN JA -OIKEUKSIEN SEKÄ OIKEUS- JA SISÄASIOIDEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
11 December 2002 OPINION OF THE COMMITTEE ON CITIZENS' FREEDOMS AND RIGHTS, JUSTICE AND HOME AFFAIRS
Valmistelija: Lousewies van der Laan
Draftsman: Lousewies van der Laan
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 2. lokakuuta 2002 valmistelijaksi Lousewies van der Laanin.
The Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs appointed Lousewies van der Laan draftsman at its meeting of 2 October 2002.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksessaan 10. joulukuuta 2002.
It considered the draft opinion at its meeting of 10 December 2002.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi jäljempänä esitetyt tarkistukset äänin 20 puolesta, 17 vastaan ja 2 tyhjää.
At the last meeting it adopted the following amendments by 20 votes to 17, with 2 abstentions.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Jorge Salvador Hernández Mollar (puheenjohtaja), Robert J.E. Evans (varapuheenjohtaja), Giacomo Santini (varapuheenjohtaja), Mary Elizabeth Banotti, Alima Boumediene-Thiery, Kathalijne Maria Buitenweg (Pierre Jonckheerin puolesta), Marco Cappato (Mario Borghezion puolesta), Michael Cashman, Ozan Ceyhun, Carlos Coelho, Chris Davies (Francesco Rutellin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Gérard M.J. Deprez, Giuseppe Di Lello Finuoli, Francesco Fiori (Marcello Dell'Utrin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Adeline Hazan, Anna Karamanou (Carmen Cerdeira Mortereron puolesta), Margot Keßler, Eva Klamt, Ole Krarup, Alain Krivine (Fodé Syllan puolesta), Manuel Medina Ortega (Sérgio Sousa Pinton puolesta), Hartmut Nassauer, Bill Newton Dunn, Arie M. Oostlander (The Lord Bethellin puolesta), Marcelino Oreja Arburúa, Elena Ornella Paciotti, Paolo Pastorelli (Giuseppe Brienzan puolesta), Hubert Pirker, Martine Roure, Heide Rühle, Olle Schmidt (Lousewies van der Laanin puolesta), Ole Sørensen (Baroness Sarah Ludfordin puolesta), The Earl of Stockton (Timothy Kirkhopen puolesta), Joke Swiebel, Anna Terrón i Cusí, Maurizio Turco, Christian Ulrik von Boetticher, Christos Zacharakis (Bernd Posseltin puolesta) ja Olga Zrihen Zaari (Walter Veltronin puolesta).
The following were present for the vote: Jorge Salvador Hernández Mollar, chairman; Robert J.E. Evans, vice-chairman; Giacomo Santini, vice-chairman; Mary Elizabeth Banotti, Alima Boumediene-Thiery, Kathalijne Maria Buitenweg (for Pierre Jonckheer), Marco Cappato (for Mario Borghezio), Michael Cashman, Ozan Ceyhun, Carlos Coelho, Chris Davies (for Francesco Rutelli pursuant to Rule 153(2)), Gérard M.J. Deprez, Giuseppe Di Lello Finuoli, Francesco Fiori (for Marcello Dell'Utri pursuant to Rule 153(2)), Adeline Hazan, Anna Karamanou (for Carmen Cerdeira Morterero), Margot Keßler, Eva Klamt, Ole Krarup, Alain Krivine (for Fodé Sylla), Manuel Medina Ortega (for Sérgio Sousa Pinto), Hartmut Nassauer, Bill Newton Dunn, Arie M. Oostlander (for The Lord Bethell), Marcelino Oreja Arburúa, Elena Ornella Paciotti, Paolo Pastorelli (for Giuseppe Brienza), Hubert Pirker, Martine Roure, Heide Rühle, Olle Schmidt (for Lousewies van der Laan), Ole Sørensen (for Baroness Sarah Ludford), The Earl of Stockton (for Timothy Kirkhope), Joke Swiebel, Anna Terrón i Cusí, Maurizio Turco, Christian Ulrik von Boetticher, Christos Zacharakis (for Bernd Posselt) and Olga Zrihen Zaari (for Walter Veltroni).
Jäsenvaltioiden olisi asetettava kansanterveysalalla tavoitteeksi huumausaineiden väärinkäytön ehkäiseminen ja siihen liittyvien riskien vähentäminen taatakseen korkean terveyden suojelun tason.
Member States should, in order to provide for a high level of health protection, set as a public health objective the prevention of drug dependence and the reduction of related risks.
Jäsenvaltioiden olisi asetettava kansanterveysalalla tavoitteeksi huumausaineiden väärinkäytön ehkäiseminen ja siihen liittyvien riskien vähentäminen , jotka ovat osatavoitteita kaikenlaisen huumeiden väärinkäytön aktiivisessa torjunnassa, taatakseen korkean terveyden suojelun tason.
Member States should, in order to provide for a high level of health protection, set as a public health objective the prevention of drug dependence and the reduction of risks associated with drug dependence as elements of active work to prevent abuse of all kinds of drugs.
Väärinkäytön ehkäiseminen ja siihen liittyvien riskien vähentäminen on tärkeää, mutta sitä ei saa pitää lopullisena tavoitteena.
Prevention and risk reduction in connection with drug abuse is important but should not be regarded as the ultimate objective.