natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Giuseppe Gargani (puheenjohtaja), Willi Rothley (varapuheenjohtaja), Ioannis Koukiadis (varapuheenjohtaja), Paolo Bartolozzi, Maria Berger, Bert Doorn, Raina A. Mercedes Echerer (Uma Aaltosen puolesta), Giovanni Claudio Fava (Carlos Candalin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Francesco Fiori (Klaus-Heiner Lehnen puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Marie-Françoise Garaud, Malcolm Harbour, Piia-Noora Kauppi (Janelly Fourtoun puolesta), Kurt Lechner, Giorgio Lisi (Marianne L.P. Thyssenin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Sir Neil MacCormick, Toine Manders, Lucio Manisco (Michel J.M. Daryn puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Pasqualina Napoletano (Bill Millerin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Marcelino Oreja Arburúa (José María Gil-Robles Gil-Delgadon puolesta), Barbara O'Toole (Evelyne Gebhardtin puolesta), Elena Ornella Paciotti (Fiorella Ghilardottin puolesta), Anne-Marie Schaffner, Francesco Enrico Speroni (Alexandre Varautin puolesta), Bruno Trentin (François Zimerayn puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Ian Twinn (Lord Inglewoodin puolesta), Diana Wallis, Rainer Wieland, Joachim Wuermeling ja Stefano Zappalà.
The following were present for the vote: Giuseppe Gargani (chairman), Willi Rothley (vice-chairman), Ioannis Koukiadis (vice-chairman), Paolo Bartolozzi, Maria Berger, Bert Doorn, Raina A. Mercedes Echerer (for Uma Aaltonen), Giovanni Claudio Fava (for Carlos Candal pursuant to Rule 153(2)), Francesco Fiori (for Klaus-Heiner Lehne pursuant to Rule 153(2)), Marie-Françoise Garaud, Malcolm Harbour, Piia-Noora Kauppi (for Janelly Fourtou), Kurt Lechner, Giorgio Lisi (for Marianne L.P. Thyssen pursuant to Rule 153(2)), Sir Neil MacCormick, Toine Manders, Lucio Manisco (for Michel J.M. Dary pursuant to Rule 153(2)), Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Pasqualina Napoletano (for Bill Miller pursuant to Rule 153(2)), Marcelino Oreja Arburúa (for José María Gil-Robles Gil-Delgado), Barbara O'Toole (for Evelyne Gebhardt), Elena Ornella Paciotti (for Fiorella Ghilardotti), Anne-Marie Schaffner, Francesco Enrico Speroni (for Alexandre Varaut), Bruno Trentin (for François Zimeray pursuant to Rule 153(2)), Ian Twinn (for Lord Inglewood), Diana Wallis, Rainer Wieland, Joachim Wuermeling and Stefano Zappalà.
Moniarvoisuus ja sananvapaus tarkoittavat demokraattisessa ja vapaisiin markkinoihin perustuvassa järjestelmässä, jollainen kaikissa EU:n jäsenvaltioissa vallitsee, että kaikille kansalaisille ja kaikille sosiaalisille ja alueellisille kulttuurin ilmaisumuodoille on taattava samoin edellytyksin laillinen mahdollisuus käyttää tiedotusvälineitä tai saada niitä käyttöönsä.
Pluralism and freedom of expression under a democratic free-market system of the kind existing in all EU Member States mean that the legal possibility of using or having access to communications media must be guaranteed for all citizens and all forms of cultural, social and regional expression.
Käyttöön saamista rajoittaa kuitenkin tilan sekä oikeuden harjoittamiseksi välttämättömien välineiden saatavuus kaikki muut perustuslaillisesti taatut oikeudet huomioon ottaen.
However, access is subject to the limits on the availability of the space and resources needed to enjoy it, taking into account other constitutionally guaranteed rights.
Vapaudelle on lisäksi ominaista, ettei ennakkovalvontaa eikä sensoreita ole.
Freedom must also entail absence of preventive controls and censorship.
Vapaat markkinat eivät kuulu poliittisen valvonnan piiriin myöskään tiedonvälityksen alalla.
The free market, in the information sector as elsewhere, eludes political control.
Demokraattisessa järjestelmässä moniarvoisuuteen ei voida pakottaa, koska tällöin rajoitettaisiin lehdistön- ja sananvapautta.
Moreover, in a democratic system, pluralism cannot be imposed by decree without restricting freedom of the press and freedom of expression.
Tämän ohella sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauden suojelua on tarkasteltava Euroopassa suhteessa meneillään olevan perinpohjaisen ja nopean tekniikan kehityksen tarjoamiin tulevaisuudennäkymiin.
The protection of freedom of expression and information in Europe should also be seen in the context of the wide-ranging and rapid technological changes taking place.
Perinteisen tiedonvälityksen tarjonnan (televisio, radio, lehdistö) lisäksi on jo muutaman vuoden ajan ollut tarjolla uusia digitaalilähetyksiä (maanpäällinen, satelliitti ja kaapeli) ja verkkopalveluja (Internet, multimedia), jotka lisäävät huomattavasti eurooppalaisen yleisön valinnan mahdollisuuksia.
In the information sector, conventional outlets (TV, radio, press) have been supplemented in the space of a few years by new digital broadcasting services (terrestrial, satellite, cable) and network services (Internet, multimedia), which considerably extend the range of choices available to the European public.
Tähän viestintäalan kehitykseen liittyy eri sektorien lähentyminen.
This growth in the communications media landscape has been accompanied by intersectoral convergence.
Lähentymisen rinnakkaiskehitystä ovat markkinoiden perustava keskittyminen eli tiedotusvälineiden omistajien, tietoliikenneoperaattorien ja tietoteollisuuden toimijoiden väliset yhteenliittymiset ja sulautumiset.
At the same time, extensive market integration has occurred as a result of partnerships and mergers between companies owning communications media, telecommunications operators and leaders in the computer sector.
Laajakaistaverkkojen ja monikanavajakelun mahdollistaman tekniikoiden lähentymisen ansiosta Internet-yhteyden saa tietokoneen ohella myös parhaillaan käyttöön otettavan digitelevision ja kolmannen sukupolven matkaviestinjärjestelmien kautta, jolloin järjestelmistä ja palveluista tulee yhteentoimivia ja toisilleen vaihtoehtoisia.
The technological convergence made possible by broadband and multi-platform access, and the possibility of accessing the Internet not only from computers but also from devices such as digital TV and third-generation mobile communication systems, mean that systems and services are becoming interoperable and interchangeable.
Digitaalitekniikka yhdenmukaistaa eri tekniikoihin perustuvien verkkopalvelujen suorituskykyä ja ominaispiirteitä.
Digital technology means that the options and features offered by network services based on different technologies are increasingly alike.
Tämä kasvattaa mahdollisuudet moninkertaisiksi niin demokraattisen kehityksen kuin eri ideologioiden levittämisen kannalta.
This opens up more and more possibilities for democracy and the spread of ideas.
Euroopan unioni katsoo siirtymisen analogisesta digitaaliseen viestintään niin tärkeäksi askeleeksi, että se on sisällytetty tietoon perustuvaa taloutta koskevan Lissabonin ohjelman strategisiin tekijöihin.
The European Union attributes such importance to the switch from analogue to digital that it has made it one of the strategic elements of the Lisbon Programme for the knowledge-based economy.
e Europe 2005 ‑toimintasuunnitelmassa kehotetaan jäsenvaltioita julkaisemaan vuoteen 2003 mennessä toimintasuunnitelmat digitaaliaikaan siirtymiseksi ja ilmoittamaan samalla analogisen järjestelmän mahdollinen käytöstä poistamisen ajankohta.
The e-Europe Action Plan 2005 calls on the Member States to publish action plans by 2003 for the switch to digital, including any scheduled dates for abandoning the analogue system.
Kilpailusäännöt ja sananvapaus
Competition rules and freedom of expression
Sananvapauden ja lehdistön vapauden puolustamisen välineisiin kuuluu vapaan kilpailun sääntöjen (yritysten välisiä sopimuksia ja määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä koskeva kielto) soveltaminen yhdellä tai useammalla markkina- tai kielialueella.
One of the tools for safeguarding freedom of expression and information is the enforcement of the rules on free competition (prohibition of restricted practices and abuses of dominant position) on one or more national markets or within the same linguistic area.
Toisaalta kilpailukykyiset yritykset valtaavat muilta yrityksiltä markkinaosuuksia nousten toisinaan jopa markkinajohtajan asemaan.
However, efficient companies are run with the aim of winning markets and must be able to secure strong market positions.
Määräävän markkina-aseman saaminen ei sinänsä ole tuomittavaa, jos se on yrityksen taloudellisen tehokkuuden ansiota.
It is important to make it clear that holding a dominant position is not in itself illegal if it results from the efficient running of a company.
Jos kyseinen yritys kuitenkin hyödyntää asemaansa estääkseen kilpailua asettamalla esimerkiksi kohtuuttomia osto- tai myyntihintoja tai myöntämälle tietyille asiakkaille muita asiakkaita syrjiviä etuja (kanta-asiakasalennuksia tai käyttämällä saalistushintoja) tarkoituksenaan säädellä asiakkaiden käyttäytymistä tai estää uusien kilpailijoiden pääsy markkinoille, kyse on määräävän aseman väärinkäytöksi luokiteltavasta kilpailua rajoittavasta käytännöstä.
A company is guilty of an anti-competitive practice representing an abuse of a dominant position only if it uses its power to eliminate or evade competition, for example by imposing exorbitant purchasing or selling prices or offering benefits (loyalty discounts, predatory prices) in a discriminatory manner to certain customers in order to influence their behaviour or in an attempt to exclude competitors from the market.
Tässä tapauksessa yhteisön tai jäsenvaltion kilpailuviranomaiset puuttuvat asiaan ja määräävät seuraamuksia väärinkäytöstä.
In such cases the European or national anti-trust authorities will intervene to impose penalties for abusive behaviour.
Lisäksi jäsenvaltioiden lainsäädännöissä edellytetään yleensä tiedotusvälineiden omistuksen avoimuutta, jotta monopolien ja oligopolien muodostuminen voidaan estää.
On the other hand, the Member States’ laws generally provide for transparency of ownership of communications media in order to avoid the creation of monopolies or oligopolies.
Komissiolla on jo nykyisin mahdollisuus yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa vaihtaa asiaa koskevia tietoja kansainvälisen näkökulman saamiseksi omistuskysymyksiin ja sellaisiin audiovisuaalisten yhtymien tai toimijoiden välisiin teknillisiin tai kaupallisiin sopimuksiin, jotka tarjoavat pääsyn eri verkkoihin, kuten Internetiin.
In addition, the Commission, in cooperation with the Member States, can already exchange information of this kind so as to examine, in the context of international development, problems relating to financial participation and technical or commercial agreements between groups in the audiovisual sector or between access providers for various networks, including the Internet.
Lähentymistä tarkasteltaessa on syytä erottaa lähetyspalvelut, joihin sovelletaan perinteisiä tiedotusvälineiden omistusta koskevia sääntöjä, mikäli niitä on olemassa, ja on line-palvelut, joihin on sovellettava niiden tyypistä riippumatta kilpailusääntöjä, jotta turvataan operaattorien tasapuolinen pääsy verkkoihin ja järjestelmiin sekä kuluttajien oikeus sisällön monipuolisuuteen.
When it comes to convergence, a distinction will need to be drawn between digital broadcasting services, which are governed by conventional rules on the ownership of communications media, where such rules exist, and on-line services, which should be subject without restriction to the rules of a competitive market, so as to ensure that operators have equal right of access to networks and systems and that consumers enjoy the right to diversity of information.
Tiedon moniarvoisuus
Pluralism of information
Sovellettaessa yhteisön kilpailuoikeutta tietoyhteiskunnan alalla on otettava puhtaasti taloudellisten näkökohtien lisäksi huomioon moniarvoisuuden säilyttäminen tiedotuksessa ja kunnioitettava samalla jäsenvaltioiden perustuslaeissa tunnustettua lehdistön- ja sananvapautta.
The application of Community competition law to the information society sector, in addition to purely economic aspects, must take into account the need to safeguard pluralism of information, with due regard for the freedom of the press and the freedom of expression recognised in the Member States’ constitutions.
Tiedotusvälineiden omistussääntöjen osalta on pyrittävä etsimään yhteisiä muuttujia jäsenvaltioiden tällä hetkellä voimassa olevista kriteereistä ja lisäämään niihin joitakin muuttujia, kuten yleisöä ja resurssivalvontaa koskevat kriteerit.
With regard to the rules on the ownership of communications media, common parameters must be identified from among the national criteria currently in force, supplemented by other parameters such as audience criteria or resources control.
Myös näissä muuttujissa on otettava huomioon, että jäsenvaltioiden välillä on oikeudellisia ja varsinkin perustuslaillisia sekä kulttuurisia eroja.
These parameters must also take account of the differences in legal traditions, particularly at constitutional level, as well as the differences in cultural traditions in all Member States.
Portaalisivuista, joilla on taipumusta keskittää ja yhdenmukaistaa saatavilla olevaa tietoa, ei saa tulla keinoa hankkia yksinoikeuksia eri tietolähteisiin tai mainosalan taloudellisiin resursseihin.
The phenomenon of ‘portals’, where available information tends to be concentrated and standardised, should not become a means of cornering access to various information sources or to financial resources linked to advertising.
Lisäksi Internetin tietolähteiden runsaus ja niiden alkuperän selvittämisen vaikeus hämmentävät yleisöä.
The profusion of difficult to identify information sources on the Internet also generates confusion among the public.
On siis löydettävä nopeita ratkaisuja, joiden avulla yleisö voi yksilöidä saatavilla olevaa tietoa.
Hence the need to find rapid solutions that will enable the public to pick out the information available.
Yksi ratkaisu voisi olla esimerkiksi toimialan itsesääntelyyn perustuva tieto- ja viihdesivujen tiedon laadun ja ammattietiikan "eurooppalainen merkintä" moniarvoisuuden ja tiedon riippumattomuuden takaamiseksi ja kielletyn sisällön torjumiseksi.
An initial solution could be the introduction of a ‘European quality mark’ for information and professional ethics through self-regulation of the sector, governing sites which provide information and entertainment, in order to ensure pluralism and independence of information and combat illegal content.
Tiedotusvälineiden toimituksellisen vastuun osalta on aiheellista palauttaa mieleen Euroopan neuvoston 19. tammikuuta 1989 antamat suositukset.
With regard to the editorial responsibility of communications media, it is worth recalling the Council of Europe’s recommendation of 19 January 1999.
Niissä todetaan, että kysymys tiedotusvälineiden toimituksellisen ja journalistisen riippumattomuuden vahvistamisesta "toimituksellisen säännöstön" avulla sen välttämiseksi, että omistajat tai osakkeenomistajat tai ulkoiset toimijat kuten hallitukset vaikuttaisivat tietosisältöön, on eri jäsenvaltioissa ratkaistu eri lailla: joskus perustuslain tasoisella lainsäädännöllä, joskus itsesääntelyn luonteisilla sopimuksilla.
It points out that efforts to secure the editorial and journalistic independence of communications media through an ‘editorial statute’, designed to prevent possible interference in information content by owners or shareholders, or outside agencies such as governments, are tackled in different ways in the various Member States, in some cases through constitutional provisions, and in others through self-regulation agreements.
Tiedon laadukkuuden takaamiseksi tiedonvälityksen ammattilaisten (tiedonvälitysyritysten, omistajien, päätoimittajien ja lehtimiesten) kannattaa hyväksyä eettiset normit (esimerkiksi ammattialan eettinen peruskirja, yleiset etiikkasäännöt).
To guarantee the quality of information, operators in the sector (media-owning companies, editors and journalists) should adopt ethical standards (such as a code of ethics or rules on professional standards).
Yleisön kannalta moniarvoisuuden periaate voi ja sen tulee toteutua jokaisen televisiokanavan puitteissa, kunhan avustajien ja niin sanottujen tulkitsijoiden riippumattomuutta ja ammattitaitoa kunnioitetaan.
In any case, as far as the public is concerned, the principle of pluralism can and must be pursued by each and every broadcaster, as regards both the independence and professionalism of those working in the sector and opinion formers.
Myös paikallisten televisiokanavien olemassaolo ja kehitys on tärkeä kulttuurisen ja alueellisen moniarvoisuuden mahdollistava tekijä.
The existence and development of local broadcasters are also crucial for securing cultural and regional pluralism.
Siirtyminen digitaalitekniikkaan vaikuttaa paikallisten kanavien tiedotuksen moniarvoisuuteen ja monipuolisuuteen, koska toimijoiden on tehtävä merkittäviä investointeja.
The switch to digital will have an impact on the pluralism and diversity of information provided by local broadcasters because of the need for more extensive financial investment on the part of operators.
Näin ollen paikallisia televisiokanavia on tuettava niiden säilymisen varmistamiseksi.
Local broadcasters will therefore need support in order to ensure their survival.
Italian tilanne
Situation in Italy
Italiaan on perustettu noin 20 valtakunnallista televisiokanavaa, joista hieman alle puolet toimii nykyisellään toimilupien tai vastaavien lupien varassa.
In Italy there are around 20 national broadcasters, of whom slightly more than half now have franchises or similar licences.
Määrä on suurempi kuin kilpailun ja moniarvoisuuden varmistamiseen tarvitaan.
This number is more than sufficient to ensure competition and pluralism.
Huomattavaa taloudellista valtaa käyttävät teollisuuskonsernit (kuten Fiat 1980-luvulla) ja erityisesti arvovaltaiset kustantamokonsernit (kuten Rizzoli, Rusconi ja Mondadori) ovat pyrkineet tuomaan markkinoille kansallisia televisiopalveluja.
Industrial groups with significant financial strength (such as Fiat in the 1980s), particularly prestigious publishing groups such as Rizzoli, Rusconi and Mondadori, sought to launch national television services.
Radio- ja televisioalan monimuotoisuutta koskeva selvitys olisi puutteellinen ja antaisi yksipuolisia tuloksia, jos siinä keskityttäisiin ainoastaan valtakunnallisiin televisiokanaviin.
An examination of pluralism in broadcasting would be incomplete, and would give rise to patchy results, if it were restricted to national broadcasting.
Valtakunnallisten televisiokanavien huolestuttava kyky vaikuttaa yleiseen mielipiteeseen tasoittuu tai lievenee kun huolehditaan siitä, että taataan ne kulttuurin ilmaukset ja näkemykset, joita paikalliset televisiokanavat esittävät, jotka mielipiteeseen vaikuttamisen sijasta pikemminkin tukevat osallistumista ja vapaata ajattelua.
The capacity of licensed national output to influence public opinion, which gives rise to concern, becomes less, or is substantially attenuated, when there is a voice for the cultures represented, and views expressed, by local broadcasters, which are not an influencing factor, but act as a stimulant and a source of freedom of ideas.
Valtakunnallisten televisiokanavien lisäksi myös monet paikalliset televisiokanavat ovat merkityksellisiä ulkoisen moniarvoisuuden kannalta.
Where the effects of external pluralism are concerned, it is not only the number of national broadcasters which counts, but also the many local broadcasters.
Tämä edellyttää ehdottomasti, että käytössä on riittävästi lähetystaajuuksia ja mainosresursseja" (perustuslakituomioistuimen tuomio nro 826/88, 20 kohta).
(Constitutional Court, Judgment 826/88, paragraph 20). .
Tämä pikemminkin edistää kuin heikentää moniarvoisuutta, koska taataan, että radio- ja televisio-ohjelmia seuraavalla yleisöllä on mahdollisuus saada tietoa erilaisista paikallisista olosuhteista ja näkemyksistä.
Far from running counter to pluralism, this situation actually enhances it, by ensuring that the audience receives information about a range of local matters and the views expressed locally.
Valtakunnallisten televisiokanavien ohjelmatarjonta on muuttumaton, mutta vaihtelee paikkakunnittain paikallisilla televisiokanavilla.
The range of choice for individual users is fixed, where national output is concerned, and varies from place to place where local output is concerned.
Tämä merkitsee luonnollisesti, että yleiseen mielipiteeseen vaikuttamisen riski pienenee, joka on televisiolähetysten sisällön suojaamisen perusta.
This certainly minimises that ability to influence public opinion which justifies a prudent approach to regulating radio and television broadcasting.
Joka tapauksessa tiedotusvälineiden moniarvoisuus edellyttää laajaa tiedotuslähteiden tarjontaa, joka antaa tilaa erilaisille näkemyksille ja mielipiteille.
The principle of pluralism of information, however, means that there must be a multiplicity of sources of information, which constitute the freedom to express a range of realities and views.
Alueelliset televisiokanavat voivat lisäksi liittyä valtakunnallisiin kanaviin laitteistojen välisten yhteyksien ja radiolinkkiverkostojen avulla kuormittamatta radiospektriä nykyistä enempää.
Regional broadcasting can be incorporated into national broadcasting through radio relay links between installations and networks (syndication), without placing an additional burden on the radioelectric spectrum.
Tässä yhteydessä on tärkeää todeta, että Italian lain nro 66/2001 mukaan, on sallittua ostaa lähetysoikeudet sellaisilla taajuuksilla, jotka on myönnetty paikallisille televisiokanaville digitaalilähetysten testaamiseksi.
It is also important to bear in mind that Law No 66/2001 permitted local broadcasters to acquire frequencies in order to experiment with digital broadcasting.
Mediaset, RAI ja muut suuret televisiokanavat ovat samanaikaisesti lisänneet lähetyskapasiteettiaan taatakseen, että maan koko väestöllä on oma ohjelmatarjonta myös siirtymävaiheen aikana, jolloin olemassa olevissa verkoissa lähetetään analogisia ja digitaalisia lähetyksiä.
Mediaset, RAI and all the existing main broadcasters have increased their own transmission capacity so as to ensure access to their own programmes for the whole country, even during the transitional period when the existing networks will be broadcasting simultaneously in analogue and digital format.
Sen jälkeen kun analogisia lähetyksiä ei enää lähetetä, niiden lähetyksistä vastanneet toimijat luovuttavat asteittain ylimääräisen kapasiteettinsa (40 prosenttia) ulkopuolisille ohjelmantuottajille oikeudenmukaisten sopimusehtojen perusteella.
Subsequently, after the analogue switch-off, the excess transmission capacity (40%) will be made available by the network operators to suppliers of third-party content, on the basis of fair contractual conditions.
Tällä tavoin taataan uusille ohjelmantuottajille mahdollisuus päästä markkinoille ja hyödyntää olemassa olevia infrastruktuureja ilman, että niiden tarvitsee tehdä huomattavia investointeja, joita tällaisen infrastruktuurin rakentaminen vaatisi. b artikla (Digitaaliset, maanpäälliset radio- ja televiolähetykset.
This ensures access for new content suppliers who will be able to use the network operators' infrastructure without facing the massive investment that this requires Article 2a (Digital broadcasting on terrestrial frequencies.
Jotta maanpäällisten digitelevisiolähetysten markkinat olisivat mahdolliset, on televisioyhtiöillä, joilla on oikeudet maanpäällisiin, satelliitti- tai kaapelilähetyksiin, yleensä oikeus testata digitelevisiotekniikkaa ja muita digitaalisia informaatiopalveluja omalla lähetysalueellaan.
In order to permit the launch of markets in digital television programmes on terrestrial frequencies, operators who legitimately carry out the activity of broadcasting on terrestrial frequencies, by satellite and via cable shall be authorised, normally within their catchment area or part thereof, to experiment with television broadcasting and information society services using digital technology.