natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sovittuja unionin poliitikkoja joutuvat usein toteuttamaan alueelliset ja paikalliset toimijat, eikä heillä ole aina riittäviä mahdollisuuksia vaikuttaa politiikkoihin niiden kehittämisvaiheessa, tai mahdollisuutta suunnitella vakiintuneiden poliitikkojen tai yhteisön oikeuden mukaisten juridisten velvoitteiden toteuttamista ja laatia niihin liittyviä strategioi sekä hyväksyä ne.
Often it is actors at the regional and local level who have to implement agreed Union policies, and yet insufficiently often have they adequate opportunities for input early in the policy-forming stage, or opportunities to devise and agree strategies for implementation of established policies or legal obligations under Union law.
Yhtenä ehdotetuista keinoista vähentää etäisyyttä niiden hallintoelinten välillä, joiden pitäisi tehostaa yhteydenpitoaan, komissio on ehdottanut "kolmikantaisia sopimuksia ja yleissopimuksia" kehitettäviksi koeluontoisesti.
One suggested way to diminish distance between levels of government that should interact more effectively with each other are the proposed ‘Tripartite Contracts and Agreements’ that the Commission has proposed to develop on a trial basis.
Tässä yhteydessä voidaan olettaa, että uudistetussa rakennerahastojärjestelmässä ja aluetukijärjestelmässä saavutetaan arvokasta kehitystä suhteessa esimerkiksi infrastruktuurin parannuksiin.
In this context one can envisage valuable new developments in the context of a reformed system of structural funds and of selective regional assistance in relation, for example, to infra-structural improvements.
Komissio esitti vuonna 2001 eurooppalaista hallintotapaa käsittelevässä valkoisessa kirjassa, että "lainsäädännön täytäntöönpanoon ja alueellisesti tai paikallisesti merkittävien ohjelmien toteuttamisessa tarvitaan lisää joustavuutta, kunhan sisämarkkinoiden ytimenä oleva toimintaedellytysten tasapuolisuus pystytään säilyttämään".
In its 2001 Governance White Paper, the Commission advanced the thesis that ‘there should be more flexibility in the means provided for implementing legislation and programmes with a strong territorial impact, provided the level playing field at the heart of the internal market can be maintained’.
Tämä vaikutti erityisen kiireiseltä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden sekä ympäristöpolitiikan aloilla.
Domains in which this seemed particularly urgent were stated to be economic and social cohesion, and environmental policy.
Komissio esitti, että "tavoitteita koskevat kolmikantasopimukset" ovat mahdollinen keino päästä tavoitteeseen.
The Commission sketched out the idea of ‘Target Based Tripartite Contracts’ as a possible means to this end.
Se otettiin yleisesti myönteisesti vastaan, ja parlamentti toivotti tämän ajatuksen lämpimästi tervetulleeksi päätöslauselmassaan, jonka se teki Giorgio Napolitanon mietinnössä alue- ja paikallisviranomaisten roolista Euroopan yhdentymisessä ( A5-0427/2002 ).
This was generally well received, and Parliament in the Napolitano Report On the Role of Regional and Local Authorities in European Integration ( A5-0427/2002 ) warmly welcomed this idea, the point of which is sufficiently stated in the body of the motion for a resolution.
Kolmikantaiset sopimukset ja yleissopimukset tuovat joustavuutta
Tripartite Contracts and Agreements as elements of flexibility
Kolmikantaiset puitesopimukset koskevat oikeussubjekteja silloin, kun yhteisön oikeudesta ei aiheudu juridisia velvoitteita, mutta viralliset koordinoitavat toimet sisältävät lupauksen parantaa politiikkojen toteuttamista.
Tripartite Agreements will concern subjects where no legal obligation under Union law is in issue, but where formally co-ordinated actions have the promise of improving the implementation of policies.
Komissio ehdottaa, että vapaaehtoisten osapuolten kanssa aloitetaan ensimmäinen kokeiluluontoinen pilottihanke.
The Commission proposes to run an initial pilot programme in relation to non-obligatory subjects.
Useimpien parlamentin jäsenten vaalipiiristään saama kokemus on varmastikin kiinnittänyt heidän huomionsa niihin aiheisiin, joissa joustavuus vaikuttaa olevan paikallaan.
The ordinary constituency experience of most MEPs will surely have drawn to their attention topics on which a measure of flexibility seems justified.
Esittelijä mainitsee henkilökohtaisesta kokemuksestaan seuraavat seikat:
Your Rapporteur can from personal experience mention such cases as the following:
∙ Pohjoisten valtioiden ongelmat, jotka koskevat uimaveden puhtaudelle asetettuja raja-arvoja silloin, kun ankarat sateet eläinten laidunalueilla ja heikko ultraviolettisäteilyn taso voivat johtaa tilapäiseen ja ajoittaiseen raja-arvojen ylittymiseen.
∙ Problems about standards for bathing water purity in Northern countries, where heavy rainfall in areas of animal pasturage coupled with reduced exposure to ultra violet radiation can give rise to occasional and intermittent failures to fulfil standards.
Näin käy tavallisesti sellaisissa sääolosuhteissa, jotka eivät vallitse meren rannalla ja tässä tapauksessa ylimääräisten suojatoimenpiteiden aiheuttamat suuret kustannukset olisivat täysin suhteettomia todella saavutettuun hyötyyn nähden. ∙ Ongelmat silloin, kun eläimiä kuljetetaan pitkiä matkoja suhteellisen alhaisissa lämpötiloissa harvaan asutetuilla alueilla, tai silloin kun eläimiä kuljetetaan ensin saarelta laivalla ja sitten maanteitse etäisille markkinapaikoille.
This occurs usually in weather conditions quite adverse to sea-bathing, and in this light the great expense of additional protective measures would be hugely disproportional to any real benefit achieved; ∙ Problems about animal transport over long distances in relatively low atmospheric temperatures in thinly populated regions, or involving ferry transport from islands followed by road journeys to distant market places.
Samanlainen eläinten hyvinvoinnin taso, jota vaaditaan eläinkuljetuksille kuumemmissa paikoissa ja lyhyemmillä välimatkoilla tilan ja markkinapaikan välillä, voitaisiin saavuttaa joustamalla jonkin verran tavallisista enimmäiskuljetusajoista, tai muilla erityisillä järjestelyillä, jotka olisi huolellisesti harkittu ottaen huomioon niiden vaikutukset eläinten hyvinvointiin. ∙ Ne toimenpiteet, joiden tarkoituksena on kontrolloida teollisuuden päästöjä meriveteen harvaanasutuilla syrjäisillä alueilla, joilla on vain vähän teollisuutta, voivat joskus vaikuttaa tuhoon tuomituilta ympäristön kannalta, koska suojelevat toimenpiteet voivat aiheuttaa pahempia – mutta säätelemättömiä – ympäristövahinkoja kuin mitä toimenpiteillä oli tarkoitus välttää. ∙ Sen vuoksi olisi suositeltavaa edetä päättäväisesti ja nopeuttaa pilottiohjelmaa, jonka komissio julkisti tiedonannossaan "Puitteet yhteisön, valtioiden sekä alue- ja paikallisviranomaisten kesken tehtäviä, tavoitteita koskevia sopimuksia ja yleissopimuksia varten" ( KOM(2002) 709 lopullinen).
An equivalent standard of animal welfare to that demanded for transport of animals in hotter places with shorter distances between farm and market place could be achieved with some relaxation of normal maximum transport times, or other special arrangements carefully scrutinised in respect of effects on animal welfare; ∙ Measures to control industrial effluents into sea water in sparsely peripheral areas with very low concentrations of industry can sometimes seem self-defeating from an environmental point of view, since preventive measures may cause worse – but unregulated – environmental damage than that which the rules are designed to obviate. ∙ It would therefore be a good idea to take forward with vigour and speed the pilot programme announced by the Commission in its communication A Framework for Target-based Tripartite Contracts and Agreements between the Community, the States and regional and local authorities ( COM (2002) 709 final).
Georges Berthu
Mr Georges BERTHU
Viralliset perustelut "tavoitteita koskevia sopimuksia ja yleissopimuksia" koskeville pilottihankkeille ovat monimutkaiset, mutta taustalla olevat aikomukset paistavat selvästi läpi.
The official justification for launching the experimental pilot target-based contracts or agreements is somewhat convoluted, but the underlying intention is perfectly clear.
Virallisesti tavoitteena on tehdä yhteisön, jäsenvaltioiden ja paikallisyhteisöjen välisiä sopimuksia, jotta voidaan koordinoida useisiin tavoitteisiin pyrkiviä toimia silloin, kun yhteisön säädöstä on vaikea soveltaa ilman yksityiskohtaisia soveltamissääntöjä.
Officially the aim is to conclude contracts between the Community, the Member States and local authorities in order to coordinate action for a variety of objectives when Community rules are difficult to apply without special conditions.
Ensinäkemältä ei heti huomaa, miksi keksittiin tällainen monimutkainen kollektiivinen menettely, kun samaan tulokseen voidaan päästä käyttämällä yksinkertaista ja tunnettua ratkaisua, joka on ollut olemassa yhteisön perustamisesta lähtien, nimittäin direktiiviä, jolla yksilöidään haluttu päämäärä ja jätetään keinojen valinta jäsenvaltioille.
At first sight it is difficult to see why this complicated collective procedure was invented, since the same result could be achieved by using a simple and well-known solution that has existed since the creation of the Community - the directive - and is designed to specify the end to be achieved, whilst leaving it up to the Member States to choose the means.
Sen sijaan, että palautettaisiin direktiivi arvoonsa ja annettaisiin siten jäsenvaltioille tiettyä vapautta, pidetään parempana – vaikkakin epävirallisesti – että jäsenvaltiot "saarretaan" tai jopa pannaan ne kahleisiin nostamalla paikallisviranomaiset yhteisön toimielinten suoriksi kumppaneiksi.
But rather than use a directive, which would allow the States a degree of freedom, it is preferred - and this is the unofficial aim - to 'corral' them or even restrict their freedom further, by raising local authorities to the level of direct partners of the European institutions.
Jos tämä järjestely laajenee, byrokratian koukeroiden takia unionia ei voida enää hallita.
If this system became widespread bureaucratic complexity would make the Union unmanageable.
Sekö on tavoitteena?
Is this really the aim?
Eikö varsinkin laajentuneessa unionissa olisi yksinkertaisempaa palata käyttämään direktiiviä ja noudattaa hän mennessä järkevimpää periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltiot ovat yksin vastuussa ja ainoat keskustelukumppanit?
Would it not be simpler, especially in the enlarged Europe, to revert to the formula of the directive and to what is by far the most rational principle, that of giving Member States responsibility and making them the sole interlocutor?
5.marraskuuta 2003 OIKEUDELLISTEN JA SISÄMARKKINA-ASIOIDEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
5 November 2003 OPINION OF THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS AND THE INTERNAL MARKET
komission tiedonannosta puitteista yhteisön, valtioiden sekä alue- ja paikallisviranomaisten kesken tehtäviä, tavoitteita koskevia sopimuksia ja yleissopimuksia varten
on the communication from the Commission on a framework for target-based tripartite contracts and agreements between the Community, the States and regional and local authorities
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 17. kesäkuuta 2003 valmistelijaksi Marcelino Oreja Arburúan.
The Committee on Legal Affairs and the Internal Market appointed Marcelino Oreja Arburúa draftsman at its meeting of 17 June 2003.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 7. lokakuuta ja 4. marraskuuta 2003.
It considered the draft opinion at its meetings of 7 October and 4 November 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi jäljempänä esitetyt tarkistukset äänin 17 puolesta ja 2 vastaan.
At the last meeting it adopted the following suggestions by 17 votes to 2.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Giuseppe Gargani (puheenjohtaja), Willi Rothley (varapuheenjohtaja), Ioannis Koukiadis (varapuheenjohtaja), Marcelino Oreja Arburúa (valmistelija), Maria Luisa Bergaz Conesa (Alain Krivinen puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Maria Berger, Bert Doorn, Janelly Fourtou, Marie-Françoise Garaud, Malcolm Harbour, Philippe A.R. Herzog (Michel J.M. Daryn puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Hans Karlsson (Evelyne Gebhardtin puolesta), Giorgos Katiforis (François Zimerayn puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Carlos Lage (Carlos Candalin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Sir Neil MacCormick, Hans-Peter Mayer (Anne-Marie Schaffnerin puolesta), Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Barbara O'Toole (Fiorella Ghilardottin puolesta), Imelda Mary Read (Bill Millerin puolesta) ja Diana Wallis.
The following were present for the vote Giuseppe Gargani (chairman), Willi Rothley (vice-chairman), Ioannis Koukiadis (vice-chairman), Marcelino Oreja Arburúa (draftsman), Maria Luisa Bergaz Conesa (for Alain Krivine pursuant to Rule 153(2)), Maria Berger, Bert Doorn, Janelly Fourtou, Marie-Françoise Garaud, Malcolm Harbour, Philippe A.R. Herzog (for Michel J.M. Dary pursuant to Rule 153(2)), Hans Karlsson (for Evelyne Gebhardt), Giorgos Katiforis (for François Zimeray pursuant to Rule 153(2)), Carlos Lage (for Carlos Candal pursuant to Rule 153(2)), Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Sir Neil MacCormick, Hans-Peter Mayer (for Anne-Marie Schaffner), Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Barbara O'Toole (for Fiorella Ghilardotti), Imelda Mary Read. (for Bill Miller), and Diana Wallis.
H a. olettaa, että kolmikantasopimusten päämääränä on päästä eroon yhteisövelvoitteiden kanssa yhteensopimattomista asiantiloista eikä asettaa uusia velvoitteita,
Parliament considers it a basic premise that tripartite contracts serve the purpose of ending a situation that is not in itself in agreement with the European commitments, and not of agreeing additional commitments ; Hb.
H b. vastustaa sitä, että yleissopimuksissa sovitaan taloudellisesta tuesta, kun alueet ovat muutenkin velvoitettuja noudattamaan yhteisön oikeutta,
Parliament opposes providing for financial subsidies to be approved in the agreements, as the regions are already required to comply with Community law; Hc.
H c. lähtee periaatteesta, että yhteisön varoja osoitetaan käyttöön eri ohjelmien yleisten hakumenettelyjen perusteella, ja pitää varainhoidon valvonnan kannalta riskialttiina tehdä talousarviositoumuksia sitovissa kolmikantaisissa yleissopimuksissa,
Parliament holds to the principle that EU funding should be allocated after public tendering for programmes, and fears new risks for budgetary control if funding commitments become the subject of binding tripartite agreements; Hd.
H d. epäilee tarvetta tehdä lainsäädännössä sovittuja velvoitteita pidemmälle meneviä "tavoitteita koskevia kolmikantaisia yleissopimuksia" eikä pidä legitiimiyden kannalta mielekkäänä perustaa näitä yleissopimuksia valkoisiin kirjoihin, jotka vain komissio hyväksyy,
Parliament doubts the need for ‘target-based agreements’ beyond the legally established commitments and for reasons of legitimation does not consider it appropriate to frame such agreements to align with White Papers that only the Commission has adopted;
11 a. suosittaa komissiolle, että sekä sopimuksissa että yleissopimuksissa tehdään selväksi, että vastuu yhteisön säännösten toteuttamisesta on viime kädessä jäsenvaltioilla eivätkä ne voi piiloutua sen taakse, että alueelliset tai paikalliset viranomaiset eivät noudata yhteisön säännöksiä;
Recommends to the Commission that tripartite conventions and agreements should clearly establish that responsibility for implementing Community law ultimately lies with the Member States and that the latter may under no circumstances deflect responsibility for failure to comply with such law onto the regional or local authorities.
13.lokakuuta 2003 YMPÄRISTÖASIOIDEN, KANSANTERVEYDEN JA KULUTTAJAPOLITIIKAN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
13 October 2003 OPINION OF THE COMMITTEE ON THE ENVIRONMENT, PUBLIC HEALTH AND CONSUMER POLICY
komission tiedonannosta: Puitteet yhteisön, valtioiden sekä alue- ja paikallisviranomaisten kesken tehtäviä, tavoitteita koskevia sopimuksia ja yleissopimuksia varten
on the Commission communication on a framework for target-based tripartite contracts and agreements between the Community, the States and regional and local authorities
Valmistelija: Mauro Nobilia
Draftsman: Mauro Nobilia
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta nimitti kokouksessaan 16. kesäkuuta 2003 valmistelijaksi Mauro Nobilian.
The Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy appointed Mauro Nobilia draftsman at its meeting of 16 June 2003.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 10. syyskuuta ja 7. lokakuuta 2003.
It considered the draft opinion at its meetings of 10 September and 7 October 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi seuraavat johtopäätökset äänin 34 puolesta, 1 vastaan ja 1 tyhjä.
At the latter meeting it adopted the following conclusions by 34 votes to 1, with 1 abstention.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Caroline F. Jackson (puheenjohtaja), Alexander de Roo (varapuheenjohtaja), Guido Sacconi (varapuheenjohtaja), Mauro Nobilia (valmistelija), María del Pilar Ayuso González, Jean-Louis Bernié, Hans Blokland, Dorette Corbey, María Luisa Bergaz Cornesa, Avril Doyle, Anne Ferreira, Karl-Heinz Florenz, Cristina García-Orcoyen Tormo, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez Cortines, Christa Klaß, Bernd Lange, Giorgio Lisi, Minerva Melpomeni Malliori, Patricia McKenna, Emilia Franziska Müller, Rosemarie Müller, Riitta Myller, Ria G.H.C. Oomen-Ruijten, Marit Paulsen, Encarnación Redondo Jiménez, Giacomo Santini, Karin Scheele, Ursula Schleicher, Horst Schnellhardt, Inger Schörling, Jonas Sjöstedt, Catherine Stihler, Nicole Thomas-Mauro, Peder Wachtmeister ja Phillip Whitehead.
The following were present for the vote Caroline F. Jackson (chairman), Alexander de Roo, (vice-chairman), Guido Sacconi (vice-chairman), Mauro Nobilia (draftsman), María del Pilar Ayuso González, Jean-Louis Bernié, Hans Blokland, Dorette Corbey, María Luisa Bergaz Cornesa, Avril Doyle, Anne Ferreira, Karl-Heinz Florenz, Cristina García-Orcoyen Tormo, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez Cortines, Christa Klaß, Bernd Lange, Giorgio Lisi, Minerva Melpomeni Malliori, Patricia McKenna, Emilia Franziska Müller, Rosemarie Müller, Riitta Myller, Ria G.H.C. Oomen-Ruijten, Marit Paulsen, Encarnación Redondo Jiménez, Giacomo Santini, Karin Scheele, Ursula Schleicher, Horst Schnellhardt, Inger Schörling, Jonas Sjöstedt, Catherine Stihler, Nicole Thomas-Mauro, Peder Wachtmeister, Phillip Whitehead.
On kiistatonta, että alueyhteisöjä, joiden asema oli keskeinen jo koheesiopolitiikkaa toteutettaessa, on kehotettu lisäämään merkitystään Euroopan yhteisön muiden politiikkojen muovaamisessa ja toteutuksessa.
Regional and local authorities, which have already played an important role in the implementation of cohesion policy, definitely ought to play a larger role in the framing and implementation of the other Community policies.
Komission vuonna 2001 antamassa eurooppalaista hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassa onkin omaksuttu mainittu pyrkimys, ja siinä esitetään – tosin suurpiirteisesti – uusia sopimusvälineitä, joilla saadaan lisätyksi alueyhteisöjen merkitystä ja niiden osallisuuden arvostusta.
The White Paper on European Governance, adopted by the Commission in 2001, takes this into account and introduces new contractual instruments to enhance the role of these authorities and increase their participation.
Tässä tarkoituksessa komissio antoi joulukuussa 2002 tiedonannon Puitteet yhteisön, valtioiden sekä alue- ja paikallisviranomaisten kesken tehtäviä, tavoitteita koskevia sopimuksia ja yleissopimuksia varten , jossa kehotetaan lisäämään paikallistasoisen toiminnan arvostusta – mitä itse asiassa oli vaadittu jo perussopimuksessa koheesio- ja ympäristöpolitiikan kaltaisten aluetasolla hyvin merkittävien alojen osalta – ja esitetään, että joustavuus on se ominaisuus, joka täydentää hyvin mainittujen kahden politiikan periaatteita.
To this end the Commission, in December 2002, issued a communication entitled ' Framework for target-based tripartite contracts and agreements between the Community, the States and regional and local authorities' calling for the enhancing of local contexts, which the Treaty had already referred to in a number of sectors with a strong territorial impact, such as cohesion policy or environmental policy, and identifying flexibility as the element governing the principles of the two policies.
Tavoitteeseen pääsemisen osalta komissio vahvistaa uudelleen ”kumppanuuden” käsitteen, joka on esitetty neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1260/99. ”Kumppanuus” edustaa keskeistä periaatetta rakennerahastojen täytäntöönpanossa vuosina 2000–2006 ja mallia, jossa otetaan huomioon yhteisön eri alueiden väliset erot ja jossa toiminta on samalla joustavaa, tosin niin, että periaatetta ”toteutetaan kunkin kumppanin institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoitusta koskevien toimivaltuuksien mukaisesti”.
In order to pursue this objective the Commission reaffirmed the concept of 'partnership', referred to in Council Regulation (EC) No 1260/1999 and a fundamental principle in the implementation of the Structural Funds for the period 2000-2006, as a model which, taking account of the existing disparities between the individual regions of the Community, simultaneously creates the appropriate flexibility of action 'in full compliance with the respective institutional, legal and financial powers of each of the partners'.
Lisäksi komission mukaan tällaista innovatiivista mallia voidaan soveltaa ympäristöpolitiikan yhteydessä, koska ympäristöpolitiikassa pyritään ”korkeaan suojelun tasoon ottaen huomioon erilaiset tilanteet yhteisön eri alueilla” ja koska siinä jo itsessään on vaadittavaa joustavuutta ja eriyttämistä.
Furthermore, for the time being the Commission envisages applying this innovative model to environmental policy, aiming at 'a high level of protection taking into account the diversity of situations in the various regions of the Community', since it already contains the necessary elements of flexibility and diversity.
Komissio tuo suurpiirteisesti esiin kokeelliseksi määrittelemänsä uuden toimintasuunnitelman, jossa keskeisellä sijalla on kahden uuden välineen käyttöönotto.
The Commission, in outlining the new strategy, which it defines as experimental, focuses it on the adoption of two new instruments, one of which it calls target-based tripartite contracts and the other target-based tripartite agreements.
Toista välinettä kutsutaan tavoitteita koskeviksi kolmikantasopimuksiksi , toista tavoitteita koskeviksi kolmikantaisiksi yleissopimuksiksi , mutta samalla komissio rajoittaa toimintasuunnitelman käsittämään pelkästään kolmikantaiset yleissopimukset.
At the same time, it confines the strategy to tripartite agreements.
Kolmikantaisten yleissopimusten rahoituksen tukemista varten komissio ei katso tarvittavan erityisiä määrärahoja, vaan se torjuu – uuden varainhoitoasetuksen 48 artiklan 2 kohdan sekä talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6. toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten sopimuksen sisällön nojalla – ajatuksen siitä, että tutkittaisiin mahdollisuutta erityisten rahoitusten järjestämiseen.
Finally, the Commission does not envisage specific appropriations for the financial support of these agreements but refers, in line with Article 48 § 2 of the new Financial Regulation and the contents of the Interinstitutional Agreement of 6 May 1999 on budgetary discipline and improvement of the budgetary procedure, to the possibility of considering the creation of specific funding for the purpose.