natgillin/translations-raw huggingface dataset:
41. pyytää komissiota tukemaan käytännössä rauhankasvatuksen käsitettä siten, että kaikki Euroopan unionin nykyiset koulua, yliopistoa, ammatillista koulutusta, kulttuuriperintöä, tietoyhteiskuntaa sekä uusia tekniikoita, tiedotusvälineitä ja tutkimusta ja kehitystä koskevat ohjelmat saatetaan molempien osapuolten ulottuville;
Calls on the Commission to extend all existing European Union programmes for schools, universities, professional training, cultural heritage, the information society and new technologies, communications and research and development to include the two parties concerned, as a way of providing genuine support for the concept of ‘education for peace’;
ALUEEN UUDELLEEN RAKENTAMINEN JA RAUHAN OSINGOISTA NAUTTIMINEN
RECONSTRUCTION OF THE REGION AND SHARING THE PEACE DIVIDEND
61. suhtautuu myönteisesti presidentti Bushin ehdotukseen perustaa vapaakauppa-alue USA:n ja arabimaiden välille ja kehottaa neuvostoa ja komissiota jatkamaan "laajemman Euroopan" kehittämistä ja toteuttamista;
Welcomes President Bush’s proposal to create a free trade area between the United States and the Arab countries and urges the Council and the Commission to proceed with the further development and implementation of a 'wider Europe';
67. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Israelin hallitukselle ja parlamentille, palestiinalaishallinnon presidentille ja Palestiinan lainsäädäntöneuvostolle, Yhdysvaltain presidentille ja kongressille, Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille, Venäjän federaation presidentille ja parlamentille ja Arabiliiton pääsihteerille.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Government and Parliament of Israel, the President of the Palestinian National Authority, the Palestinian Legislative Council, the President and Congress of the United States, the Secretary-General of the United Nations, the President and Parliament of the Russian Federation and the Secretary-General of the Arab League.
PERUSTELUT RAUHA JA IHMISARVO LÄHI-IDÄSSÄ
EXPLANATORY STATEMENT PEACE AND DIGNITY IN THE MIDDLE EAST
Euroopan parlamentissa ja muissa parlamenteissa on keskusteltu Israelin ja Palestiinan välisestä konfliktista jo aivan liian monta kertaa, ja aiheesta on hyväksytty jo aivan liian monia mietintöjä.
Too many debates have been held in this and other parliaments and too many reports adopted on the conflict between Israel and Palestine.
Konfliktin alkuperää, syitä ja erityisiä olosuhteita on käsitelty laajasti erilaisissa perusteluissa.
The origins, causes and specific circumstances of the conflict have been thoroughly examined in various explanatory statements.
Tähän mietintöluonnokseen sisältyy lisää perusteluja.
There is therefore no need here to go into those matters further.
Jo alusta alkaen on esitetty toimintaa koskevia perusteluja tämän konfliktin lopettamiseksi.
From the very outset, there have been grounds for acting to end the conflict.
Toiminta onkin välttämätöntä, koska muuten veri vuotaa edelleen ja näiden kahden kansan keskinäinen viha vain jatkuu.
Indeed, it is unthinkable not to act to prevent further bloodshed and growing hatred between the two peoples.
Poliittinen tahto ei ole aina ollut itsestäänselvyys Israelin ja Palestiinan konfliktin ratkaisemisessa.
The political will to move towards a settlement of the Israeli-Palestinian conflict has not always existed.
Olemme nyt tilanteessa, jossa meidän on toimittava – Palestiinan ja Israelin kansojen sekä kaikkien Lähi-idän kaltaisella väkivallan riivaamalla alueella asuvien hyväksi.
We have reached a stage where action must be taken, in the interests of the Palestinian people, Israel and all those who live in the cruelly ravaged region of the Middle East.
Historian tutkimisesta on tuskin tällä hetkellä apua.
It is pointless at this stage to delve into history.
Meidän on kiireellisesti ratkaistava konflikti nykytilanteen vakavuuden sekä Israelin ja Palestiinan yhteiskuntien ahdingon vuoksi, vaikka kumpikin osapuoli arvioi tilanteeseen johtaneita erilaisia syitä ja tilanteen vakavuutta eri tavoin.
The stark reality at present and the shattered state of Israeli and Palestinian society - although the origins and scale of the situation vary and are interpreted differently by each side - mean that a solution must be urgently found.
Kukaan ei pysty sulkemaan silmiään väistämättömältä totuudelta.
We cannot deny the obvious.
Vuonna 1967 syttyi sota, joka johti vielä nykyisinkin jatkuvaan miehitykseen.
In 1967 a war was fought giving rise to an occupation that still persists.
Palestiinalaisten ja israelilaisten välinen rauha ja alueen vakaus ovat mahdollisia vain, jos miehitys lopetetaan.
Until this occupation ends, there will be no peace between Palestinians and Israelis and no stability in the region.
Tarkoituksena on tosiasiassa edistää yhteistä tunnetta, joka velvoittaa kumpaakin osapuolta luopumaan äärisuuntauksista, väkivallasta ja terrorismista ja jolla voidaan saavuttaa oikeudenmukainen ja ihmisarvoa kunnioittava rauha Lähi-idässä.
In reality, the aim is to encourage a simple sense of shared purpose that will oblige both parties to reject extremism, violence and terrorism and make it possible to secure a fair and lasting peace in the Middle East.
Tästä näkökulmasta katsottuna kannattaa mainita seuraavat seikat:
With this in view, it must be firmly recognised that:
▪ palestiinalaisten terrorismi eli Israelin siviiliväestöä vastaan suunnattu terrorismi ei vain johda viattomien uhrien murhaamiseen – ja siksi se on tuomittava – vaan myös loukkaa mainittua poliittista rationaalisuutta ja vaarantaa rauhanprosessin, joka halutaan käynnistää uudelleen, ▪ jos Israelin hallitus haluaa edistää rauhanprosessia, sen on luovuttava käytännöistä, jotka myös aiheuttavat palestiinalaisia siviiliuhreja ja joita voidaan pitää samoin terroritekoina.
▪ Palestinian terrorism, in other words terrorism aimed at Israeli civilians, not only produces innocent victims and must therefore be condemned, but also runs counter to the political good sense mentioned above and damages the peace process, which we are seeking to put back on track. ▪ For its part, if the Israeli Government wishes to contribute to this peace process, it must reject actions whose victims are Palestinian civilians and which could also be described as terrorism.
Euroopan parlamentin on tuettava viipymättä "Lähi-idän kvartetin" ns. etenemissuunnitelman täytäntöönpanoa.
This Parliament must support the immediate implementation of the so-called Road Map drawn up by the Quartet.
Meidän on tuettava etenemissuunnitelmaa 20. joulukuuta 2002 laaditussa muodossa hyväksymättä tarkistuksia, jotka muuttaisivat merkittävästi sen filosofiaa ja luonnetta.
We must support this Road Map in the form in which it was drafted on 20 December 2002, without accepting amendments which substantially alter its ideas and nature.
Jos Palestiinan kansa pakotetaan seuraamaan oleellisesti muutettua etenemissuunnitelmaa, Lähi-idässä ei saada aikaan rauhaa eikä ihmisarvoa kunnioiteta.
If we seek to impose a distorted version of the Road Map on the Palestinian people, peace and dignity will not prevail in the Middle East.
Etenemissuunnitelman luonne, tavoite ja tarkoitusperät
Nature, aims and intentions of the Road Map
Etenemissuunnitelman luonne, tavoite ja tarkoitusperät on selitetty yksityiskohtaisesti etenemissuunnitelmassa: "Tavoitteena on laaja ja lopullinen sopimus, joka lopettaa palestiinalaisten ja israelilaisten välisen konfliktin vuoteen 2005 mennessä" (johdannon 1 kohta).
These matters are all spelled out clearly in the Road Map itself: 'the destination is a final and comprehensive settlement of the Israeli-Palestinian conflict by 2005' (introduction, first paragraph).
Tämän vuoksi on "välttämätöntä lopettaa väkivalta ja terrorismi, jotta Palestiinan kansa voisi saada suunnan (...) ja luoda todellisen suvaitsevaisuuteen ja vapauteen perustuvan demokratian ja jotta Israel pyrkisi toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet Palestiinan valtion perustamiseksi (...)" (johdannon 2 kohta).
This will be achieved 'through an end to violence and terrorism, when the Palestinian people have a leadership … able to build a practising democracy based on tolerance and liberty, and through Israel's readiness to do what is necessary for a democratic Palestinian state to be established' (introduction, second paragraph).
Jotta kumpikaan osapuoli ei boikotoisi prosessia, etenemissuunnitelmassa vaaditaan, että ne toimivat ja täyttävät ehdoitta velvoitteensa turvautumatta siihen tekosyyhyn, että toinen osapuoli ei niitä täytä.
With the aim of preventing either of the two parties from boycotting the process, the Road Map requires them each to comply with its obligations unconditionally, without using the pretext that the other is not complying.
Etenemissuunnitelmassa toivotaan, että osapuolet voivat "edistyä vastavuoroisesti" (johdannon 1 kohta) ja että "osapuolet täyttävät jokaisessa vaiheessa velvoitteensa samanaikaisesti" (johdannon 4 kohta).
The Road Map calls for 'reciprocal steps by the two parties' (introduction, first paragraph) and stipulates that 'at each phase, the parties are expected to perform their obligations in parallel' (introduction, fourth paragraph).
Tässä korostetaan tietyllä tavalla samanaikaisuutta peräkkäisten toimien sijaan.
In other words, steps should be taken simultaneously, rather than in sequence.
Etenemissuunnitelmassa vaiheet, aikataulu, tavoitteet ja perusteet ovat sitä vastoin selkeitä, vaikka hyvin arkaluontoisia kysymyksiä, kuten Jerusalem, siirtokunnat tai pakolaiset, käsitelläänkin vasta asiakirjan lopussa.
In the Road Map, however, the phases, timetable, objectives and criteria are clear, even if highly sensitive topics such as Jerusalem, the settlements and refugees are left until last.
Etenemissuunnitelmasta on kuitenkin pohjimmiltaan hyötyä vain, jos kumpikin osapuoli haluaa sitä käyttää.
Ultimately, however, the Road Map will work only if both parties want to use it.
Siihen ei sisälly määräyksiä siitä mahdollisuudesta, että toinen osapuoli ei noudata tai hyväksy joitakin suunnitelman vaiheita.
It makes no provision for the possibility of either party failing to comply with or accept any of its phases.
Tämä tarkoittaa, että etenemissuunnitelman menestyminen edellyttää poliittista tahtoa.
That is why it states that 'non-compliance with obligations will impede progress' (introduction, second paragraph).
Tätä vaaditaan konfliktin kahdelta suoralta pääosapuolelta eli Israelilta ja Palestiinalta sekä myös kvartetilta.
In other words, the Road Map can only be successful if there is the political will to move forward, and this must come from the two direct parties to the conflict, Israelis and Palestinians, and the Quartet.
The New York Times ‑sanomalehden pääkirjoituksessa todettiin seuraavaa (6. toukokuuta 2003): "Ihmiset eivät aina toimi omien etujensa mukaan.
As the New York Times pointed out in an editorial (6 May 2003), people do not always act in their own interests.
Heitä on tässä tapauksessa ehkä vaikeampi vakuuttaa ja tämä saattaa edellyttää suurempaa poliittista rohkeutta kuin Saddamin vallasta syökseminen".
Convincing them to do so in this case, it maintained, may be more difficult and require greater political courage than toppling Saddam.
Vastavuoroinen luottamus on tärkeä tekijä käsittelemämme kaltaisen rauhansuunnitelman onnistumiseksi.
Mutual trust is an important factor in ensuring that a peace plan of this kind is successful.
Pitää paikkansa, että luottamuksen ilmapiiristä huolimatta suunnitelma saattaa epäonnistua, jos toinen osapuoli ei tätä halua.
There is no doubt that, even if a climate of trust is established, the plan may fail if one of the parties does not wish it to succeed.
Tämä johtaisi epäoikeudenmukaiseen ja lopulta vain hetkelliseen rauhaan.
In other words, an unjust, and thus fleeting, settlement.
Jos kumpikin osapuoli kuitenkin todella haluaa rauhaa tai ulkopuolinen taho on toiminut niin vakuuttavasti, että osapuolet ovat rauhan hyväksyneet, kummankin osapuolen on varmistettava asteittain prosessin eri vaiheissa, että niiden tilanne parantuu huomattavasti ja että ne edistyvät vuorenvarmasti asetetun tavoitteen saavuttamisessa.
However, if both parties genuinely want peace, or an outside mediator can convince them to accept it, they will gradually see that, as the various phases of the process move ahead, their respective situation has improved and progress towards the objectives set has undoubtedly been made.
Tämä luottamus on elintärkeä osapuolten toiminnassa.
Without this trust, no progress can be made.
Tällä tavoin "Palestiinan johto antaa selkeän julistuksen, jossa toistetaan Israelin oikeus rauhaan ja turvallisuuteen sekä vaaditaan voimakkaasti israelilaisiin kohdistuvan aseellisen toiminnan ja kaikenlaisten väkivaltaisuuksien välitöntä ja ehdotonta lopettamista kaikilla alueilla.
Accordingly, the Palestinian leadership is required to issue an 'unequivocal statement reiterating Israel's right to exist in peace and security and calling for an immediate and unconditional ceasefire to end armed activities and all acts of violence against Israelis anywhere.'
Palestiinan kaikki viralliset instituutiot lopettavat Israelin vastaiset kiihotukset".
All official Palestinian institutions are to 'end incitement against Israel'.
"Israelin johto antaa yksiselitteisen julistuksen, jossa vahvistetaan maan kompromissi, joka koskee ajatusta kahdesta valtiosta sekä elinvoimaisesta ja itsemääräämisoikeutta käyttävästä itsenäisestä Palestiinan valtiosta, joka elää rauhan ja turvallisuuden ilmapiirissä Israelin rinnalla, kuten presidentti Bush totesi.
Meanwhile, the Israeli leadership is required to issue an 'unequivocal statement affirming its commitment to the two-state vision of an independent, viable, sovereign Palestinian State living in peace and security alongside Israel, as expressed by President Bush, and calling for an immediate end to violence against Palestinians everywhere.
Israelin kaikki viralliset instituutiot luopuvat palestiinalaisten vastaisista kiihotuksista".
All official Israeli institutions are to end incitement against Palestinians'.
Pitää täysin paikkansa, jos väitetään, että Israelin hallituksen etenemissuunnitelmaa koskeva hyväksyntä on tähän mennessä ollut vähintäänkin epävarmaa, ja sen esittämät varaukset Bushin hallinnolle poikkeavat etenemissuunnitelman filosofiasta ja luonteesta.
It is no exaggeration to say that so far the Israeli Government’s acceptance of the Road Map has been ambiguous at least, while the reservations it has submitted to the Bush Administration are at odds with the ideas and nature of the plan.
Jos Israelin hallitus haluaa saavuttaa oikeudenmukaisen ja tasapainoisen rauhan, sen on sitouduttava aidosti etenemissuunnitelmaan ja pantava vaihe 1 täytäntöön.
If it wants a fair and balanced peace, the Israeli Government must genuinely commit itself to the Road Map and begin to implement Phase 1.
Israelilaisen Haartez- lehden 5. toukokuuta 2003 julkaistussa pääkirjoituksesta, joka koskee Israelin ja Abu Mazenin suhdetta, ollaan täysin tätä mieltä: "Jotta Abu Mazenin hallitus onnistuu edessä olevassa vaikeassa tehtävässä, se tarvitsee myös Israelin tukea, jonka on noudatettava tasapainoista, anteeksiantavaa ja myös jalomielistä politiikkaa.
The views expressed in an editorial of 5 May 2003 in the Israeli daily Haaretz remain fully relevant: ‘If Abu Mazen's government is to succeed in the difficult task ahead of it, it also needs Israel's support in the form of a balanced or even generous amnesty policy.
Israelin on pyrittävä voimakkaasti muuttamaan kantaa, jonka mukaan koko Palestiinan itsehallinto olisi terroristijärjestö sekä erotettava toisistaan terroristiryhmien vastainen kampanja ja yhteistyön luominen Palestiinan keskushallinnon kanssa.
There is ample scope for overcoming the view that the Palestinian Authority should be seen as a terrorist organisation and drawing a distinction between the campaign against terrorist groups and efforts to build cooperation with the Palestinian central Government.
Israelin on tarkasteltava murhia koskevaa politiikkaansa, vähennettävä Palestiinan yhteiskunnan painostusta ja järjestettävä joukkojen vetäytyminen vuoden 2000 syyskuun linjojen mukaisesti.
Israel must call into question its policy of killings, reduce the pressure on Palestine society and promote a return to the situation as it stood in September 2000.
Vain tällä tavalla voimme ratkaista tämän konfliktin".
These are measures which will help to resolve the conflict.’
Israelin hallituksen ei ole ainoastaan lopetettava palestiinalaishallinnon pitämistä terroristijärjestönä vaan sen on myös tajuttava, että Hamas ja Islamilainen jihad pitävät Palestiinan presidenttiä esteenä, joka estää niitä yrittämästä iskua Israelin valtiota vastaan sen tuhoamiseksi.
Not only must the Israeli Government stop viewing the Palestinian Authority as a terrorist organisation, but it must also take on board the fact that the Palestinian President is seen by Hamas and Islamic Jihad as an obstacle preventing them from an assault on the State of Israel aimed at destroying it.
Näin ollen Israelin uhkaukset karkottaa tai tappaa Arafat eivät ole ainoastaan moraalisesti tuomittavia ja häpeällisiä Israelin kaltaiselle demokraattiselle valtiolle, vaan myös poliittisesti absurdeja paitsi, jos halutaan aiheuttaa kaaos.
That is why Israel's threats to deport or assassinate Arafat are not only morally reprehensible and shameful for a democratic state such as Israel, but also politically absurd, unless the aim is to generate chaos.
Etenemissuunnitelma on länsimaisen maailman hyvä mahdollisuus osoittaa uskottavuutensa arabialaisen ja islamilaisen maailman silmissä.
The Road Map offers a good opportunity for the West to gain credibility in the eyes of Arab and Islamic public opinion.
Jos etenemissuunnitelma epäonnistuu, koska Israelin hallitus ei ole täyttänyt velvoitteitaan, tämä merkitsee rauhan, ihmisarvon ja vakauden mahdollisuuksien asettamista jälleen vaaraan alueella pitkäksi aikaa ja hyvin todennäköisesti päällikkö Yasinin suosion ja Hamasin arvostuksen, jotka ovat jo hyvin korkealla, kasvua.
If it is brought down by the Israeli Government's failure to meet its commitments, the chances for peace, dignity and stability in the region would again be jeopardised and in all likelihood the popularity of Sheikh Yassin and Hamas, already extensive, would rise still further.
Näin ollen ei ole ehkä muuta keinoa kuin mahdollistaa kvartetin alaisuudessa kansainvälisen mandaatin vakiinnuttaminen Palestiinassa ja sotilasjoukkojen sijoittuminen asemiin.
In that event, the only alternative would be to support the establishment, under the authority of the Quartet, of an international mandate for Palestine and the deployment of a military intervention force.
9. lokakuuta 2003 LOPULLINEN A5-0352/2003
9 October 2003 FINAL A5-0352/2003
PR_INI 329.899 SISÄLTÖ
PR_INI 329.899 CONTENTS
EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT RESOLUTION
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 4. syyskuuta 2003, että kansalaisvapauksien ja ‑oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle oli annettu lupa laatia työjärjestyksen 163 artiklan mukaisesti valiokunta-aloitteinen mietintö komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille toimintasuunnitelman esittämiseksi muuttoliikkeitä koskevien yhteisön tilastotietojen keräämistä ja analysointia varten ja että talous- ja raha-asioiden valiokunnalta ja naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnalta oli pyydetty lausuntoa.
At the sitting of 4 September 2003 the President of Parliament announced that the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs had been authorised to draw up an own‑initiative report under Rule 163 on the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament to present an Action Plan for the collection and analysis of Community Statistics in the field of migration and that the Committee on Economic and Monetary Affairs and the Committee on Women's Rights and Equal Opportunities had been asked for their opinions.
Valiokunta nimitti kokouksessaan 19. toukokuuta 2003 esittelijäksi Arie M. Oostlanderin.
The Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs had appointed Arie M. Oostlander rapporteur at its meeting of 19 May 2003.
Se käsitteli mietintöluonnosta kokouksissaan 9. syyskuuta ja 7. lokakuuta 2003.
The committee considered the draft report at its meetings of 9 September and 7 October 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi päätöslauselmaesityksen äänin 27 puolesta ja 3 vastaan.
At the last meeting it adopted the draft resolution by 27 votes to 3, with no abstentions.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Jorge Salvador Hernández Mollar (puheenjohtaja), Robert J.E. Evans (varapuheenjohtaja), Arie M. Oostlander (esittelijä), Regina Bastos (Carlos Coelhon puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Maria Berger (Margot Keßlerin puolesta), Alima Boumediene-Thiery, Giuseppe Brienza, Kathalijne Maria Buitenweg (Pierre Jonckheerin puolesta), Marco Cappato (Mario Borghezion puolesta), Michael Cashman, Charlotte Cederschiöld, Carmen Cerdeira Morterero, Ozan Ceyhun, Gérard M.J. Deprez, Giuseppe Di Lello Finuoli, Marie-Thérèse Hermange (Thierry Cornilletin puolesta), Alain Krivine (Fodé Syllan puolesta), Lucio Manisco (Ole Krarupin puolesta), Bill Newton Dunn, Marcelino Oreja Arburúa, Elena Ornella Paciotti, Hubert Pirker, Martine Roure, Heide Rühle, Francesco Rutelli, Giacomo Santini, Patsy Sörensen, Joke Swiebel, Maurizio Turco ja Christian Ulrik von Boetticher.
The following were present for the vote: Jorge Salvador Hernández Mollar (chairman), Robert J.E. Evans (vice-chairman), Arie M. Oostlander (rapporteur), Regina Bastos (for Carlos Coelho pursuant to Rule 153(2)), Maria Berger (for Margot Keßler), Alima Boumediene-Thiery, Giuseppe Brienza, Kathalijne Maria Buitenweg (for Pierre Jonckheer), Marco Cappato (for Mario Borghezio), Michael Cashman, Charlotte Cederschiöld, Carmen Cerdeira Morterero, Ozan Ceyhun, Gérard M.J. Deprez, Giuseppe Di Lello Finuoli, Marie-Thérèse Hermange (for Thierry Cornillet), Alain Krivine (for Fodé Sylla), Lucio Manisco (for Ole Krarup), Bill Newton Dunn, Marcelino Oreja Arburúa, Elena Ornella Paciotti, Hubert Pirker, Martine Roure, Heide Rühle, Francesco Rutelli, Giacomo Santini, Patsy Sörensen, Joke Swiebel, Maurizio Turco and Christian Ulrik von Boetticher.
Talous- ja raha-asioiden valiokunta päätti 4. kesäkuuta 2003 olla antamatta lausuntoa.
The Committee on Economic and Monetary Affairs decided on 4 June 2003 not to deliver an opinion.
EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille toimintasuunnitelman esittämiseksi muuttoliikkeitä koskevien yhteisön tilastotietojen keräämistä ja analysointia varten (2003/2157(INI))
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT RESOLUTION on the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament to present an Action Plan for the collection and analysis of Community Statistics in the field of migration (2003/0179(INI))
– ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(2003) 179),
– having regard to the Communication from the Commission COM(2003) 179 ,
– ottaa huomioon Tampereella 16. lokakuuta 1999 kokoontuneen ja Thessalonikissa 20. kesäkuuta 2003 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät,
– having regard to the conclusions of the European Council meetings of 16 October 1999 in Tampere and of 20 June 2003 in Thessaloniki,
– ottaa huomioon 28.–29. toukokuuta 2001 kokoontuneen oikeus- ja sisäasioiden neuvoston päätelmät,
- having regard to the conclusions of the JHA Council of 28-29 May 2001,
– ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien suositukset kansainvälistä muuttoliikettä koskevista tilastotiedoista (yleiskokous, 1998),
- having regard to the UN recommendations relating to statistics on international migration (1998 General Assembly),