natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Näin ollen komissiota kehotettiin laatimaan toimintaohjelma keksintöjen alalla toteutettavista toimista.
It accordingly called ‘on the Commission to draw up an action plan concerning the measures to be taken with regard to innovation’.
Kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevassa valkoisessa kirjassa tunnustetaan nykylääketieteen merkitys yhtenä alana, joka voi tarjota huomattavia mahdollisuuksia kasvuun ja keksintöjen tekemiseen juuri siksi, että tutkimuksen biotekniset käytännön sovellukset voivat olla todella hyödyllisiä keskenään hyvin erilaisilla aloilla, kuten terveyden, kemianteollisuuden, elintarvike- ja rehuteollisuuden, maatalouden sekä ympäristön aloilla.
The White Paper on growth, competitiveness, and employment acknowledged that modern biotechnology had the merit of being one of the sectors with the biggest growth and innovation potential precisely because the practical applications of biotechnological research could be of great interest to a very diverse range of sectors, namely health, industrial chemicals, foodstuffs and animal feed, agriculture, and environment.
Biotekniikan tulevan kehittämisen oletetaan lisäävän myös hankinta-, palvelu- ja tuotealan investointeja sekä vaikuttavan myönteisesti työllisyyteen.
Moreover, future developments in biotechnology presuppose greater investment in the sectors supplying the services and products, thereby benefiting employment.
Komissio onkin myöntänyt vuodesta 1991 alkaen, että biotekniikka on yksi tärkeimmistä aloista yhteisön kilpailukyvyn tulevan kehittämisen kannalta ja että sen merkitys yhteisön teollisuuden pysymiseksi innovatiivisten tuotteiden kehittämisen kärjessä kasvaa jatkuvasti.
Since 1991, then, the Commission has recognised that biotechnology is a key field for the future development of Community competitiveness and will be an increasingly decisive factor which Community industries will have to take into account if they are to remain in the vanguard of innovative product development.
Aloille onkin kehittymässä uusia maailmanlaajuisia tietotekniikkaan, ympäristöön, terveyteen, elintarviketeollisuuteen ja kulttuuriin liittyviä markkinoita, ja uusien tuotteiden ja palvelujen kysyntä kasvaa.
At world level, new markets are developing in the areas of information, environment, health, food, and culture, and demand for new products and services is emerging.
Uusien työpaikkojen syntyminen Euroopassa riippuukin uudet vaatimukset täyttävistä innovaatiovalmiuksista, joilla on ratkaiseva merkitys kyseisten alojen ja etenkin huipputekniikan kilpailukyvyn ja työllisyyden säilyttämisen kannalta.
Future jobs in Europe will depend on the capacity to innovate, and the capacity to innovate, especially in high-technology sectors, will have a decisive role to play in maintaining competitiveness and employment in those sectors.
"Elävien organismien patentoitavuus: tiede ja etiikka (Forum "Trends in experimental and clinical medicine) G. Morelli Gradi – Monacossa 5. lokakuuta 1973 allekirjoitetussa, eurooppalaisia patentteja koskevassa yleissopimuksessa varmistetaan yhdenmukaisella käsittelymenettelyllä sellaisten patenttien saaminen, joiden lainvoimaisuus ja tehokkuus on taattava kaikissa 20 sopimusvaltiossa siten, että niistä toimitetaan kaikille kielille käännetyt versiot.
Community legislation thus exists separately alongside the national laws based on the Convention ‘The Patentability of living organisms: science and ethics’ (Forum on ‘Trends in experimental and clinical medicine’), G. Morelli Gradi.
Tämän jälkeen patenttia käsitellään kunkin jäsenvaltion institutionaalisessa oikeusjärjestelmässä, jossa se käy läpi kansallisissa lainsäädännöissä edellytetyt ja kunkin valtion oikeusistuimen tuomarien edellyttämät menettelyt.
The European Patent Convention, signed in Munich on 5 October 1973, enables a set of patents to be obtained on the basis of a single examination procedure.
1 "Elävien organismien patentoitavuus: tiede ja etiikka (Forum "Trends in experimental and clinical medicine) G. Morelli Gradi – Monacossa 5. lokakuuta 1973 allekirjoitetussa, eurooppalaisia patentteja koskevassa yleissopimuksessa varmistetaan yhdenmukaisella käsittelymenettelyllä sellaisten patenttien saaminen, joiden lainvoimaisuus ja tehokkuus on taattava kaikissa 20 sopimusvaltiossa siten, että niistä toimitetaan kaikille kielille käännetyt versiot.
The patents become valid and take effect in the 20 contracting States once applications and translations have been filed in the respective languages.
Tämän jälkeen patenttia käsitellään kunkin jäsenvaltion institutionaalisessa oikeusjärjestelmässä, jossa se käy läpi kansallisissa lainsäädännöissä edellytetyt ja kunkin valtion oikeusistuimen tuomarien edellyttämät menettelyt.
Thereafter, the patent is incorporated into the institutional legal systems of the individual States and consequently subject to the procedures laid down in the different national laws and the decisions of the appropriate courts. .
Patentti-innovaatiot tutkimuksen moottorina
Patented innovation as a driving force of research
Tutkimuksen rinnalla syntyvä patentti on toisaalta teollisuuspolitiikan hyödyllinen väline, jolla voidaan taata palkkion saaminen keksinnölle myönnetyn yksinoikeuden muodossa, ja toisaalta suora väline, jolla voidaan tehdä tunnetuksi keksintöihin liittyvää nykyistä tietoa ja saattaa se alan asiantuntijoiden käyttöön.
Patents, which go hand in hand with and follow research, are, on the one hand, the most useful means afforded by industrial policy to secure a corresponding reward once the monopoly right over an invention has been recognised and, secondly, the most direct way of publicising existing innovative expertise and placing it at the disposal of experts in the fields concerned.
Patentilla on monta määritelmää, mutta sopivin niistä on kenties se, jonka mukaan patentti on keksijän ja valtion edustaman yhteisön välinen kirjallinen sopimus.
There have been many definitions of a patent, but it could perhaps be defined most aptly as an contract between an inventor and the community, represented by the State.
Valtio sitoutuu kehittämään etenkin oikeudellisia välineitä lainsäädännön takaamiseksi ja siten yksinoikeuden takaamiseksi keksijälle, kun taas keksijä luovuttaa varta vasten yhteiskunnan kehittämiseen pyrkineen taitotietonsa.
The State undertakes to provide the means, first and foremost legal instruments, of safeguarding the right and hence the monopoly granted to the inventor, whereas the inventor supplies an example offered freely to the community to aid its progress.
Valtio siis palkitsee keksijän ja takaa tälle yksioikeuden patenttinsa hyödyntämiseen tietyksi ajaksi (20 vuodeksi keksinnöstä saadulle patentille).
The State rewards the inventor by allowing him to exploit his patent exclusively for a given number of years (20 in the case of patents for inventions).
Yksinoikeus tarkoittaa oikeutta valmistaa, myydä ja käyttää keksinnön kohdetta sekä luovuttaa se muiden käyttöön yksinoikeudellisten tai ei-yksinoikeudellisten käyttölupien välityksellä, jolloin varmistetaan, etteivät markkinat jää ilman teknisen kehittämisen asianmukaisia välineitä.
The right accorded to the inventor takes the form of a monopoly on the manufacture, sale, and use of the invention, which, under that monopoly, may also be made over to others by means of licences, exclusive or otherwise, to use it, thus ensuring that the market is not denied the wherewithal for technological progress.
Patentti on myös taloudellisesti merkittävä väline, sillä se on yksi tehokkaimmista keinoista, joilla voidaan edistää tieteellistä tutkimusta, joka jo yksistään vaatii työvoimaa ja pääomaa.
Patents are also of considerable economic value because they are one of the most effective ways of encouraging scientific research by attracting human and capital resources.
Patentit ovat välttämättömiä patentinhaltijoiden tulojen varmistamiseksi sekä investointien teon kannustimina.
Patents are necessary in order to guarantee a profit for their holders and provide an incentive to investment.
Uuden tuotteen kehittäminen maksaa 800–1000 miljoonaa euroa.
A new product costs between EUR 800 m and EUR 1 000 m to develop.
Voimassa olevan Euroopan lainsäädännön mukaan keksinnölle voidaan myöntää patentti, jos se täyttää kolme seuraavaa vaatimusta:
According to the European law in force, an invention must satisfy three basic conditions in order to be considered patentable:
Elävän materiaalin patentoitavuusmahdollisuutta pohdittaessa on tärkeää tehdä selkeä ero – kuten eurooppalaisessa lainsäädännössä onkin tehty – "löydön" ja "keksinnön" välillä, sillä löydölle ei voida myöntää patenttia.
As regards the possibility of patenting living matter, it is very important to make a clear distinction, which, moreover, exists in European law, between a ‘discovery’ and an ‘invention’, the former not being patentable.
Löytöön liittyy uutta tietoa, kun taas keksintö tarkoittaa tiedon sovellusta käytännössä, joten sitä voidaan soveltaa samalla tavoin samanmuotoisena kaikilla teollisuuden aloilla, myös teolliselle käytölle otollisessa maatalousteollisuudessa.
A discovery implies new knowledge, whereas an invention is a practical application of knowledge and reproducible in an identical form in every kind of industry, including agro-industry, in other words it lends itself to industrial application.
Yhdysvaltojen lainsäädännössä ei ole selvää eroa näiden sanojen välillä, joten "keksintö" ja "löytö" voivat tarkoittaa samaa asiaa.
US law, however, takes a somewhat different approach, which frequently does not clearly distinguish between inventions and discoveries, so that the term ‘invention’ can mean either one thing or the other.
Näin ollen on vaarana, että osa usein monikansallisista biotekniikan yrityksistä, jotka ovat saaneet yksinoikeuden Yhdysvaltain lainsäädännön perusteella, hyödyntää patentteja (siinäkin tapauksessa, ettei niihin sovellettaisi perinteisiä vaatimuksia) vain estääkseen patentteihin liittyvien tieteellisten tietojen levittämisen muiden tutkijoiden käyttöön, jotta nämä voisivat taata yksittäisten geenien tai geenisekvenssien asianmukaisen suojan.
There is consequently a risk that some companies operating in the biotechnology sector, more often than not multinationals, to which exclusive rights have been granted under US law might use patents, even though the classic requirements might not be met, purely to prevent the information contained in them from being disseminated and used by other researchers to protect particular genes or gene sequences in the proper way.
Toisin kuin muilla aloilla, biotekniikan keksinnöt ja biolääketieteelliset keksinnöt liittyvät kuitenkin aina eläviin organismeihin, joten keksintöjen ja löytöjen peruseron tekeminen tuntuu olevan käytännössä vaikeampaa kuin sellaisten tapausten erottaminen toisistaan, joissa patenttilainsäädäntöä joko voidaan tai ei voida soveltaa.
However, contrary to what happens in other sectors, biotechnological and biomedical innovations have to do with living organisms, and it thus appears to be an even more complex task to make the fundamental distinction between inventions and discoveries that would serve to determine when patent law was applicable and when it was not.
Kun Yhdysvalloissa voidaan patentoida mitä tahansa luonnossa jo olemassa olevia keksintöjä ja löytöjä, Euroopan maissa voidaan patentoida vain keksintöjä.
Whereas, then, it is possible in the United States to patent both inventions and discoveries of things already existing in the natural environment, in the European countries only inventions can be patented.
Direktiivi 98/44/EY bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta
Directive 98/44/EC on the legal protection of biotechnological inventions
Komissio antoi tämän 18 artiklaa ja 56 kohtaa sisältävän direktiivin 98/44/EY estääkseen nykyisen patenttilainsäädännön rikkomisen ainoana tavoitteenaan:
The Directive, consisting of 18 articles and 56 recitals, was drawn up by the Commission not with a view to transforming existing patent law, but purely in order to:
– varmistaa patentoitujen bioteknologian tuotteiden vapaa liikkuminen yhdenmukaistamalla jäsenvaltioiden kansallisia lainsäädäntöjä;
– guarantee the free movement of patented biotechnological products by harmonising the national laws of the Member States;
– taata Monacossa 5. lokakuuta 1973 allekirjoitetun Euroopan patenttiyleissopimuksen (European Patent Convention, EPC), jäsenvaltioiden hallitusten edustajien Gattin Uruguayn neuvottelukierroksella allekirjoittamien TRIPS-sopimusten (Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights) sekä Rio de Janeirossa 5. kesäkuuta 1992 tehdyn, biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen noudattaminen.
– ensure compliance with the European Patent Convention (EPC), signed in Munich on 5 October 1973, the TRIPS Agreement (Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights), signed by the governments of the Member States at the GATT Uruguay Round, and the Rio de Janeiro Convention of 5 June 1992 on biodiversity.
Direktiiviin sisältyy joukko määritelmiä ja selittäviä sääntöjä, joiden tarkoituksena on täsmentää patentoitavat ja ei-patentoitavat kohteet sekä ratkaista bioteknologian eri aloilla sovellettavan patenttijärjestelmän rajoittamiseen liittyvät ongelmat, jotta voidaan määrittää etenkin löydön ja keksinnön välinen ero ja selventää kunkin tuotteen lainmukaiseen suojaamiseen liittyviä kysymyksiä.
It contains a set of definitions and interpreting rules intended to specify what is patentable or unpatentable and resolve problems connected with the definition of the patent system applied to the different biotechnological sectors in order to spell out the fundamental difference between a discovery and an invention, supplying the clarifications required for the products concerned to be properly protected.
Direktiiviin sisältyy teknisten säännösten ohella myös näkökohtia, joissa otetaan huomioon elävän materiaalin patentoitavuuden eettiset kysymykset, sekä Euroopan parlamentin esityksiä vastaavia täsmennyksiä.
As well as technical provisions, it also covers points related to some extent to the ethical dimension of patenting of living matter and makes clarifications in line with Parliament’s proposals.
Patentoitavuuden ulkopuolelle jäävät kohteet esitetään selkeästi:
The following in particular are expressly ruled out:
– ihmiskeho ja sen luonnolliset ainesosat (5 artikla); Tämä kielto vastaa ihmisoikeuksien ja ihmisarvon suojaamiseksi biologian ja lääketieteen alalla 14. huhtikuuta 1997 tehdyn Oviedon yleissopimuksen VII osaston 21 artiklaa (yleissopimus ihmisoikeuksista ja biolääketieteestä), jossa todetaan, että ihmisen kehoa ja kehon osia ei sellaisinaan saa käyttää taloudellisen hyödyn tavoitteluun.
– patenting of the human body and elements thereof in the natural state (Article 5) This ban is in line with Chapter VII, Article 21, of the Oviedo Convention of 14 April 1997 for the Protection of Human Rights and the Dignity of the Human Being with regard to the Application of Biology and Medicine (‘Convention on Human Rights and Biomedicine’), which states that ‘The human body and its parts shall not, as such, give rise to financial gain’.
Tämä vastaa myös komission bioeettisen neuvoa-antavan työryhmän 1. lokakuuta 1993 antamaa lausuntoa nro 3, jossa todetaan, että ihmisen kehoa ja kehonosia ei sellaisinaan saa markkinoida.
It is also consistent with the views expressed in opinion No 3 of 1 October 1993 by the Commission’s group of bioethics advisers, which maintained that the human body and its parts as such should not be marketed. ;
– uudet kasvilajikkeet ja eläinrodut sekä olennaisesti biologiset menetelmät kasvien ja eläinten jalostamiseksi (4 artikla);
– patenting of new ‘plant and animal varieties’ and ‘essentially biological processes for the production of plants or animals’ (Article 4);
– samoin patentoitavuuden ulkopuolelle jäävät "keksinnöt, joiden kaupallinen hyödyntäminen olisi vastoin yleistä järjestystä tai hyviä tapoja" (6 artikla) Euroopan patenttiyleissopimuksen (EPC) 53 artiklan mukaisesti, yleissopimus perustuu siihen liittyneiden sopimusvaltioiden kansallisten lakien vastaaviin normeihin;
– inventions ‘contrary to ordre public or morality’ (Article 6) may likewise not be patented, in keeping with Article 53 of the European Patent Convention (EPC), which has been incorporated in the corresponding provisions of the national laws of the Member States that have acceded to the Convention;
– 6 artiklassa säädetään, että patentoitavuuden ulkopuolelle jäävät ihmisen kloonaamismenetelmät; menetelmät, joilla muutetaan ihmisen sukusolujen geneettistä identiteettiä sekä ihmisalkioiden käyttö teollisiin tai kaupallisiin tarkoituksiin, ja lisäksi siinä kielletään menetelmät, joilla muutetaan eläinten geneettistä identiteettiä ilman, että siitä on huomattavaa lääketieteellistä hyötyä ihmiselle (direktiivi jättää kuitenkin mahdollisuuden tutkia "eläinmallien" avulla vakavien ja ihmiselle usein kuolemaan johtavien sairauksien, kuten syövän, hepatiitin tai aidsin, hoidossa hyödyllisiä uusia lääkkeitä);
– Article 6 stipulates that ‘processes for cloning human beings’ or ‘modifying the germ line genetic identity of human beings’ and ‘uses of human embryos for industrial or commercial purposes’ may not be patented; a further ban is imposed on patenting of ‘processes for modifying the genetic identity of animals … without any substantial benefit to man’ (it is permissible merely to use ‘animal models’ to research into new drugs that might be used to treat serious illnesses which are often fatal to humans, such as, for example, cancer, hepatitis, or Aids);
– direktiivi takaa myös viljelijän oikeudet kylvää uudelleen patentilla suojattuja siemeniään ja käyttää siitoseläimiään omalla tilallaan joutumatta maksamaan korkeita palkkioita patentinhaltijoille (11 artikla);
– the rights of farmers are also protected to the extent that they may replant patented seeds or use patented breeding stock on their own farms without having to pay expensive royalties to patent holders (Article 11);
– kasvilajikkeiden jalostajalla on oikeus hankkia pakkolupa, jos tarkoituksena on hyödyntää patentilla suojattua kasvia uusien lajikkeiden tuottamiseksi (12 artikla);
– plant breeders are entitled to apply for a compulsory licence when they intend to use a patented plant to produce a new variety (Article 12);
– komission on julkaistava viiden vuoden välein kertomus siitä, onko tästä direktiivistä aiheutunut ongelmia, jotka koskevat sellaisia ihmisoikeuksien suojelemisesta tehtyjä kansainvälisiä sopimuksia, joihin jäsenvaltiot ovat liittyneet tai osallistuneet.
– ‘every five years’ the Commission has to produce ‘a report on any problems encountered with regard to the relationship between this Directive and international agreements on the protection of human rights to which the Member States have acceded’.
Komissio toimittaa tämän kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (16 artikla).
It must sent that report to the EP and the Council (Article 16).
Edellä luetelluilla artikloilla parannetaan ja täydennetään nykyisen patenttilainsäädännön antamaan suojaan liittyviä perusperiaatteita niiltä osin, joita on ajantasaistettava viimeaikaisen ja merkittävän tieteellisen kehityksen mukaiseksi.
The articles referred to above establish the fundamental principles for improving and completing the scope of protection under existing patent law, purely as regards those points required to update the protection in line with the most recent and significant scientific developments.
Sekä komissio että jäsenvaltiot, kuten Euroopan parlamenttikin, ovat tietoisia siitä, että uuden lainsäädännön on tarjottava aiempaa perusteellisemmat tulkintaperiaatteet.
However, both the Commission and the Member States, and, indeed, European parliaments, are aware that the new legislation must lay down more exhaustive interpretation principles.
Tässä tarkoituksessa direktiivin kahdeksaantoista perusartiklaan on lisätty 56 alakohtaa, joilla selitetään tätä hankalaa kysymystä ja tuodaan esille yhdenmukaisia arviointimenetelmiä lupien myöntämisprosesseista vastaaville tutkijoille sekä tuomioistuimille, jotka päättävät yksinoikeuksien lainvoimaisuudesta.
That is why, in addition to the 18 substantive articles, as many as 56 recitals have been included to interpret the complex-subject matter so as to help examiners, who will be called upon to grant exclusive rights, and judges, who will be called upon to rule on the validity of those exclusive rights, to make consistent assessments.
Tämä edellyttää keksintöjä koskevien oikeuksien ja eettisten periaatteiden välistä tasapainoa.
The Directive balances the right to inventions and ethical principles.
Edellä mainitun yhteisön lainsäädännön hyväksyminen on käynnistänyt hiljattain laajat keskustelut tarpeesta määritellä entistä selkeämmin Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin patenttien myöntämisjärjestelmissä käytettävät patentoitavuuden arviointiperusteet etenkin geenisekvenssien patentoitavuuden osalta.
Recently, however, especially since the Community Directive was adopted, wide-ranging discussion has been focusing on the need to clarify the definition of the patentability criteria observed in US patenting systems, i.e. as opposed to the criteria laid down in the EU, especially where patenting of gene sequences is concerned.
Väljätulkintaisen Yhdysvaltain lainsäädännön mukaan "keksinnöllinen löytö" tai keksinnön "uutuus/ei-ilmeisyys/hyödyllisyys" (USA) riittää patentin saamiseen, kun taas eurooppalaisessa lainsäädännössä vaaditaan "uutuus / keksinnöllisyys / teollinen käyttö" -tyyppisten parametrien toteutumista (EU).
Under American law, for example, which interprets the concept far more sweepingly, patent protection may be granted if the ‘inventive find’ is simply new, not obvious, or useful, whereas the requirements under European legislation can be summed up in terms of newness, inventive steps, and industrial application.
Euroopan järjestelmässä yksinoikeuden myöntämisen perusteet ovat tiukempia kuin Yhdysvaltain järjestelmässä, ja tämän tarkoituksensa on ennen kaikkea estää löydön ja keksinnön sekoittaminen toisiinsa.
The European system thus observes more restrictive criteria for the purposes of granting an exclusive right, not least, and above all, to avoid confusion between a discovery and an invention.
Ihmisen genomin geenisekvenssien jättäminen patentoitavuuden ulkopuolelle saattaisi kuitenkin johtaisi siihen, että kyseisiä tuotteita kaupallisessa tarkoituksessa mahdollisesti käyttävät henkilöt vaatisivat tutkijoita salaamaan tutkimustietojaan ja luopumaan patenttien hausta.
However, if human genome sequences are unpatentable, the risk is that hypothetical users of such products for commercial purposes might compel researchers to keep their research secret and refrain from availing themselves of patents.
Sitä vastoin EU on vakuuttunut tarpeesta hyödyntää direktiivin 98/44 kaltaista asianmukaista oikeudellista välinettä myös jäsenvaltioiden kansallisissa järjestelmissä levittääkseen tutkimuslaboratorioista saatua tietoa.
The EU, by contrast, is increasingly convinced that an appropriate legal instrument such as Directive 98/44/EC needs to be used, not least in the national law of the Member States, to enable information emanating from research laboratories to be brought to light.
Patenttien myöntäminen on välttämätöntä alan keksijöiden ja tuotekehittelijöiden taloudellisten etujen turvaamiseksi.
Patents must serve to safeguard the financial interests of inventors and those working in the sector.
Tämän vuoksi patentin saantiperusteet on määriteltävä entistä tarkemmin.
That is why that which can be patented needs to be defined exactly.
Liian epämääräiset ja laajakantoiset patenttihakemukset voivat haitata tutkimusta, joten ne olisi kiellettävä.
The award of excessively vague and sweeping patents could impede research and should be prohibited.
Yhteisön on jatkossakin noudatettava TRIPS-yleissopimuksen (sopimuksen teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista) tarkistamista koskevien neuvottelujen periaatteita.
The Community must continue to pursue these principles in the international negotiations on revision of the TRIPS Agreement (trade-related intellectual property rights).
Ihmisen genomi
Human genome