natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kun suu- ja sorkkataudin puhjettua harkitaan rokotuksiin turvautumista, ratkaisevana tekijänä on se, hyväksytäänkö – ainakin tilakarjatasolla – serologiset testit 3ABC-proteiinien tai muiden rakenneproteiineihin kuulumattomien proteiinien vasta-aineiden havaitsemiseksi kansainvälisesti, jolloin suu- ja sorkkataudista vapaan maan asema voitaisiin palauttaa nopeammin.
The international recognition of serological tests to demonstrate the presence of antibodies to 3ABC or other non-structural proteins – at least on a herd by herd basis – for the purposes of regaining ‘FMD-free’ status more rapidly after emergency vaccination is a vital element in decision-making on vaccination in the event of an outbreak of FMD.
Eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevä tiedekomitea esitteli jo maaliskuussa 1999 mahdollisen tulevaisuuden strategian, joka koostuu eläinten rokottamisesta ja testaamisesta yhdistettynä ainoastaan kolmen kuukauden kaupparajoituksiin.
As early as March 1999, the Scientific Committee on Animal Health and Animal Welfare had already described the options of vaccinating and testing together with only three months of trade restriction as a strategy for the future.
Rokotuksista aiheutuvat kielteiset kauppapoliittiset seuraukset elävien eläinten ja eläintuotteiden viennille ovat paljon lievempiä OIE:n muutettua eläinten terveyttä koskevaa säännöstöä toukokuussa 2002 (suu- ja sorkkataudista vapaan maan aseman palauttamista koskevan määräajan lyhentäminen 6 kuukauteen silloin, kun on käytetty hätärokotuksia ilman niihin liittyvää karjan lopettamista).
The adverse impact of vaccination on exports of live animals and animal products has been considerably reduced following the change in the OIE’s Animal Health Code in May 2002 (reduction of the period before ‘FMD-free’ status can be regained to six months in the event of emergency vaccination without subsequent culling).
Tämä kuitenkin tarkoittaa sitä, että nykyiset suositukset luovat edelleen kaupallisen esteen eläinten henkiin jättämiseen tähtäävän rokotuspolitiikan käyttöön ottamiselle verrattuna eläinten hävittämiseen, jolloin kyseinen asema voidaan palauttaa palautua kolmen kuukauden kuluttua.
This however implies that compared to a stamping out policy after which such status can be regained after three months, current recommendations still create a commercial disincentive to introduce a vaccinate to live policy.
Tämän vuoksi epidemian puhjetessa hätärokotuksia, joissa pyritään jättämään eläimet henkiin tavanomaista uudelleen käyttöä varten, ei tulisi enää pitää yhtenä viimeisistä keinoista suu- ja sorkkataudin hallintaan saamiseksi, vaan niitä on harkittava yhtenä ensisijaisista vaihtoehdoista heti alusta lähtien.
In future, therefore, when an outbreak occurs, emergency vaccination with the aim of allowing animals to live for normal further use should no longer be regarded as a last resort for controlling FMD but must be considered as a first-choice option from the outset.
Kun kyseessä on saastunut tila, jolla on tunnettuja riskialttiita yhteyksiä, teurastus on pantava täytäntöön ensitoimena.
In the case of infected farms and known dangerous contacts slaughter is the immediate requirement.
Kunkin torjuntastrategian ennustettavia seurauksia on tarkasteltava avoimen kriteeriluettelon perusteella.
A transparent list of criteria should be applied in order to assess the likely consequences of each control strategy.
Rokotusstrategian tehokkaaseen täytäntöönpanoon tarvittavan henkilöstön ja välineistön on oltava nopeasti saatavilla kaikkialla EU:ssa.
Staff and equipment for the effective implementation of a vaccination strategy should be made available quickly throughout the EU.
Suu- ja sorkkataudin hallintaan saamista koskevan säännöstön uudistamisesta annettavaan komission ehdotukseen mahdollisesti sisällytettävä luettelo hätärokotusten perusteista suu- ja sorkkataudin puhjetessa olisi epätäydellinen, jos siinä ei otettaisi huomioon rokotuspäätöksen taloudellisia, psyykkisiä tai sosiaalisia vaikutuksia tautialueisiin.
The list of criteria for emergency vaccination in the event of an outbreak of FMD which the Commission may compile in connection with a proposal for new rules on the control of FMD would be incomplete if it ignored the economic, psychological and social impact of the decision in the areas concerned.
Ne on kuitenkin otettava huomioon harkittaessa päätöstä siitä, kuinka suu- ja sorkkatauti saadaan hallintaan.
Such effects must be taken into account in deciding how to control FMD.
Suu- ja sorkkataudin torjuntaa ei pidä – entiseen tapaan – mieltää ainoastaan kulkutautien torjunnasta vastaavien viranomaisten toimenpiteeksi, jonka tavoitteena on turvata tuotantoeläinkanta tai tietyt kaupalliset edut, vaan siinä on otettava huomioon kansalaisten muuttuneet elintavat, muuttuneet käsitykset ympäristöstä ja eläintensuojelusta sekä lisääntynyt liikkuvuus, mihin on vielä liitettävä kunkin torjuntastrategian kustannus-hyötyanalyysi.
Measures to tackle FMD should not only – as on previous occasions – be regarded as an operation to police the epidemic with the aim of safeguarding livestock holdings or particular commercial interests but should also have regard for changes in people’s way of life and in attitudes towards the environment and animal welfare and increased mobility, combined with a cost-benefit analysis of any given control strategy.
Eläinten lopettamisesta olisi periaatteessa luovuttava, kun on kyse harvinaisista eläintarhojen tai eläinpuistojen eläimistä tai tutkimuslaitosten tieteellisesti arvokkaista eläimistä, ja eläimet olisi sen sijaan rokotettava, jos viruksen leviämistä ei voida estää muilla keinoin.
In the case of rare animals in zoos or game parks and scientifically valuable animals at research centres, culls should be avoided as a general rule and, if the spread of the virus cannot be prevented in any other way, the animals should be vaccinated.
Hätärokotuksia on toteutettava silloin, kun niiden avulla voidaan välttää ympäristölle ja terveydelle haitallisia eläinten joukkohautauksia ja polttamista rovioilla ja kun viruksen leviämisvaara rokotettujen eläinten välityksellä on suhteellisen pieni.
Emergency vaccinations must be carried out in those cases in which they make it possible to avoid mass burial or burning on pyres, which are dangerous to the environment and health, and the risk of further spread of the virus from the vaccinated animals is relatively small.
Laajojen epidemioiden puhjetessa olisi vastedes aina harkittava vakavasti kohdemaan jakamista vyöhykkeisiin sen mukaisesti, ovatko ne vapaita suu- ja sorkkataudista vai eivät.
The division of a country into FMD-free and FMD-infected zones ought in future to play an essential part in the event of a major outbreak, inter alia in deciding the control strategy.
Tämä vaihtoehto olisi otettava huomioon myös taudin torjuntastrategiasta päätettäessä, ja sitä olisi käytettävä aina rokotusten yhteydessä.
If animals are vaccinated, such a division should always be carried out.
Profylaktisten (rutiininomaisten) rokotusten ottaminen uudelleen käyttöön suu- ja sorkkataudin torjunnassa ei ole vielä nykyisellään suotava vaihtoehto, koska on olemassa 7 erilaista serotyyppiä, joita vastaan ei voida suojautua yhdellä ainoalla rokotteella, ja lisäksi nämä serotyypit jakaantuvat vielä 80 tunnettuun alatyyppiin, joilta ei myöskään voida suojautua yhdellä ainoalla rokotteella.
A return to systematic prophylactic vaccination against FMD is not yet at this stage an option to aspire to, particularly because there are seven different serotypes, which cannot be tackled by a single vaccination, and 80 known subtypes exist within them, which likewise cannot be fully covered by a vaccination.
Oikean rokotteen valinta jäisi siten sattumanvaraiseksi.
Only by chance, therefore, could the right vaccine be chosen.
Tämän lisäksi rokotuksesta aiheutuisi vielä nykyisellään vakavia kauppapoliittisia seurauksia ensinnäkin siksi, että rokotettuja eläimiä ei voisi OIE:n säännöstön mukaan viedä maihin, jotka ovat suu- ja sorkkataudista vapaita, rokotuksia tekemättömiä maita, ja toiseksi sen takia, että myös muiden eläinperäisten tuotteiden vienti rokotuksia käyttävistä maista suu- ja sorkkataudista vapaisiin, rokotuksia tekemättömiin maihin hankaloituisi käytännössä huomattavasti.
Moreover, the impact on trade would still at this stage be very serious, not only because under OIE rules vaccinated animals cannot be exported to countries which have the status of ‘FMD-free countries where vaccination is not practised’ but also because exports of other animal products derived from vaccinated animals to countries which are FMD-free and do not practise vaccination would in practice be substantially hampered.
Tuontisäännökset ja tuonnin valvonta EU:ssa
Rules and controls on imports in the EU
Kaikkien ihmiskulutukseen tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden täydellinen jäljitettävyys EU:ssa olisi taattava.
Full traceability of all animal products for human consumption should be guaranteed within the EU.
Siihen pitäisi kuulua alkuperämaan merkitseminen kaikkiin elintarvikkeisiin ja ateriapalvelutoimituksiin.
This should include labelling of country of origin on all foods and catering supplies.
Tuontisäännökset, joilla ehkäistään taudinaiheuttajien, etenkin OIE:n A-luettelossa mainittujen aiheuttajien, leviäminen Euroopan unioniin, ovat yhdenmukaisia koko EU:ssa.
The rules on imports which are designed to prevent the entry of pathogens, particularly those on the OIE’s A list, are harmonised throughout the EU.
Näihin säännöksiin sekä ulkorajoilla tapahtuvia eläinlääkärin tarkastuksia koskeviin säännöksiin sisältyy terveydenhoidollisiin syihin perustuvia, eläimiä ja eläinperäisiä tuotteita koskevia tuontirajoituksia sekä valvonta- ja lupamenettelyjä niitä maita varten, joista tuodaan eläviä eläimiä tai eläintuotteita Euroopan unioniin.
In addition to veterinary inspections at the external borders, they entail a range of import restrictions on health grounds for animals and animal products and inspection and approval procedures for the countries from which the EU imports live animals or animal products.
EU ei tuo suu- ja sorkkataudille reseptiivisiä eläimiä maista, joita ei ole luokiteltu suu- ja sorkkataudista vapaiksi, rokotuksia tekemättömiksi maiksi.
The EU does not import FMD-susceptible animals from third countries unless they have the status of ‘FMD-free countries where vaccination is not practised’.
Näistä maista peräisin olevaan lihaan sovelletaan erikoisedellytyksiä (esim. naudanlihasta on mm. poistettava luut ja se on kypsytettävä).
Imports of meat from countries which do not have this status are subject to special conditions (for example, beef must inter alia be deboned and matured).
Toisin kuin julkisuudessa on väitetty, edellytykset eivät ole yhtään lievempiä kun naudanlihaa viedään toiseen jäsenvaltioon jäsenvaltiosta, jossa on esiintynyt suu- ja sorkkatautia.
Contrary to assertions which have been made in public, these conditions are no less strict than those for exports of meat from an EU Member State where FMD has broken out to another Member State.
Ei ole kyetty todistamaan, että asianmukaisesti unioniin tuodut ja tuonnin yhteydessä tarkastetut tuotteet olisivat viime vuosina aiheuttaneet eläintauteja EU:ssa.
In recent years, livestock epidemics in the EU have not been proven as caused by products which are imported regularly and checked in the process.
Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston suorittamissa raja-asemien tarkastuksissa on tosin havaittu, että tuonnin valvonnassa ilmenee vakavia puutteita.
The Food and Veterinary Office’s inspections of border control posts have however revealed serious shortcomings in import controls.
Eläinperäisten tuotteiden laiton maahantuonti maista, joissa suu- ja sorkkatautia ilmenee endeemisesti, merkitsee vakavaa suu- ja sorkkataudin leviämisuhkaa.
The most serious source of the risk of entry of FMD is illegal imports of animal products from countries where FMD is endemic.
Vaikka laittoman maahantuonnin muodostaman uhan täydellinen torjuminen on lähes mahdotonta, laittomasti maahantuotavan lihan tarkastamiseksi, tunnistamiseksi ja tuhoamiseksi voidaan ja pitää toimia tehokkaammin osana yhteistä strategiaa, jolla torjutaan taudin leviäminen unioniin ja palautetaan luottamus elintarvikealaan.
Although it is virtually impossible to guarantee zero-risk of illegal imports, more can and must be done to check, identify and destroy illegal meat imports as part of a concerted strategy to prevent the disease entering the Union and restore confidence in the food sector.
Matkailijoille EU:n lentokentillä ja muilla rajanylityspaikoilla tehtävät eläinperäisiä tuotteita koskevat tuontitarkastukset eivät ole läheskään niin tarkkoja kuin esimerkiksi USA:ssa, Australiassa tai Uudessa Seelannissa.
Checks on imports of products of animal origin by tourists are far less strict at EU airports and other points of entry than they are for example in the USA, Australia or New Zealand.
Vaara suu- ja sorkkataudin leviämisestä turistien tai eväiden välityksellä on tosin suhteellisen pieni, mutta sitä ei pidä jättää huomiotta, sillä esimerkiksi Heathrow'n lentokentällä tarkastettiin toukokuussa 2000 muutaman päivän aikana matkatavaroita, joista löytyi eksoottisten eläinten lihaa ("bushmeat"), ja kalanlihaa kaikkiaan 3 100 kg.
While the risk that FMD will be brought in by tourists or in food for consumption during travel is relatively slight, it is not negligible, bearing in mind that, for example, at Heathrow airport within a period of a few days in May 2000 illegally imported food with a total weight of 3100 kg was seized during checks on passengers’ baggage, including meat from exotic animals (‘bushmeat’) and various types of fish.
Dublinin lentokentällä löydetään ja takavarikoidaan kuukaudessa noin 2 tonnia laittomasti maahantuotuja eläintuotteita.
At Dublin airport, around two tons of illegally imported animal products are found and confiscated every month.
Komissio on ilmoittanut, että suu- ja sorkkataudin torjuntatoimet merkitsevät huomattavaa rasitusta EU:n talousarviolle.
According to the Commission, measures to control FMD are placing a considerable burden on the EU budget.
Yhteisön säännösten mukaisesti eläinten, maidon ja rehun hävittämisestä ja desinfioinnista jne. aiheutuvat kustannukset korvataan 60 prosenttiin asti suu- ja sorkkatautiepidemian puhkeamisen yhteydessä.
Under Community law compensation up to 60% is granted towards the costs of destruction of animals, milk, feed as well as disinfection, etc. in case of an outbreak of FMD.
Loput 40 prosenttia korvataan jäsenvaltioiden talousarvioista (Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti, Ranska ja suurin osa muista jäsenvaltioista) tai rahastoista, joihin karjankasvattajat suorittavat maksuja (Alankomaat, Saksa ja Flanderi).
The other 40% of the costs are borne by the budgets of Member State governments (UK, Ireland, France and most other Member States) or by funds to which livestock farmers make contributions (the Netherlands, Germany, Flanders).
Vuoden 2001 epidemian yhteydessä Alankomaiden eläinterveysrahasto, joka perustuu yksinomaan karjankasvattajien maksuosuuksiin, kattoi jäljelle jäävän 40 prosentin osuuden kokonaisuudessaan.
For the 2001 outbreak the Dutch animal health fund, made up solely of farmer contributions, completely covered the 40% of the compensated costs in the Netherlands.
Tätä käytäntöä on sovellettu tähän saakka, mutta olisi toivottavaa luoda talousarvioon erityisvaraus, jonka summa määritettäisiin saatujen kokemuksien, profylaktisten rokotteiden kehittymisen ja riskiarvioinnin perusteella.
This has been the practice to date, but it is desirable to create an ad hoc reserve in the budget, the amount of which would be determined in the light of the experience gained, the development of prophylaxies and risk assessments.
Ei ole hyväksyttävää, että maatalousalalla, jonka etujen mukaista rokottamatta jättämisen politiikka on, maksetaan korvauksia ainoastaan menetetyistä eläimistä, kun taas muiden viljelijöiden ja muilla talouden aloilla – etenkin matkailun ja urheilun aloilla – toimivien on kannettava itse tästä politiikasta aiheutuvat tappiot.
It is unacceptable that only farmers – in whose interest the non-vaccination policy is being pursued – should receive compensation under Decision 90/424/EEC for livestock lost in an FMD outbreak while other farmers and those in other sectors of the economy – particularly tourism and sport – are compelled to foot the bill for their own losses arising from this policy.
Korvaussäännöksiä on sen vuoksi tarkistettava.
The rules on compensation need to be reviewed in the light of this.
Suu- ja sorkkataudin puhkeamisen vuoksi maanviljelijöille maksettavien korvausten nykykäytäntö on epäoikeudenmukainen.
The practice adhered to in compensating farmers in the event of an FMD outbreak is unjust.
On käsittämätöntä, että korvauksia maksetaan ainoastaan maanviljelijöille, joiden eläimiä on lopetettu, mutta ei kuitenkaan maanviljelijöille, jotka eivät markkinoille saattamista koskevan kiellon seurauksena pysty markkinoimaan eläimiään tai eläinperäisiä tuotteitaan asianmukaisesti.
It is not clear why only farmers whose animals have been culled should receive compensation, while none is paid to farmers who have been unable to market animals or animal products properly because of the movement ban.
Kyseisistä kielloista aiheutuvat taloudelliset tappiot olisi myös otettava huomioon.
It is also desirable to take into account economic losses arising from these bans.
Päätöksen 90/424/ETY säännöksiä EU:n myöntämistä korvauksista olisi tarkistettava vastaavasti.
The provisions of Decision 90/424/EEC for the compensation payments granted by the EU should be amended accordingly.
Suu- ja sorkkataudin aiheuttamista tappioista maksettavat korvaukset olisi periaatteessa kytkettävä tuensaajan omavastuuosuuteen, millä kannustettaisiin tiloja noudattamaan tarpeellisia bioturvatoimia.
Compensation for losses arising from FMD should as a general rule cover less than 100% of the losses, in order to increase the incentive to comply with the necessary biosecurity rules on farms.
Julkisista varoista maksettavien vahingonkorvausten tulisi olla enintään 80 prosenttia asianosaisen kärsimistä korvaukseen oikeuttavista vahingoista.
Not more than 80% of losses eligible for compensation should be reimbursed from public funds.
Suu- ja sorkkataudin aiheuttamia tappioita koskeva korvausjärjestelmä on vahvistettava yhteisön tasolla ja sitä on sovellettava kaikissa jäsenvaltioissa kilpailun vääristymisen ehkäisemiseksi.
The system of compensation for losses arising from FMD must be decided at European level and apply to all Member States in order to avoid distortions of competition.
Eläintaudeista ja erityisesti suu- ja sorkkataudista maksettavia korvauksia koskevien ehtojen on oltava avoimia, jotta asianosaiset maanviljelijät eivät vastustaisi taudin torjuntatoimia saatuaan väärän käsityksen mahdollisista korvauksista.
The preconditions for compensation for losses due to animal diseases, particularly FMD, must be transparent, so that, in particular, the farmers concerned do not resist measures which are necessary in order to control disease because of misconceptions about the compensation which may be payable.
Muut eläintaudit
Other animal diseases
EU:n hyötyeläinkantaa uhkaavat suu- ja sorkkataudin ohella monet muutkin eläintaudit, joista osa on vaarallisia myös ihmisille, kuten TSE ja lintuinfluenssa.
In addition to FMD, livestock in the EU are threatened by other animal diseases, some of which are also dangerous to humans, such as TSE and avian influenza.
Taloudelliselta kannalta suurimman riskin muodostavat nykyisin suu- ja sorkkatauti, klassinen sikarutto, sian vesikulaaritauti, linturutto (Newcastlen tauti) sekä lintuinfluenssa.
From the economic point of view the diseases which currently present the greatest risk are FMD, classical swine fever, swine vesicular disease, Newcastle disease and avian influenza.
Lisäksi hyttysten välityksellä tarttuvat muut taudit, kuten lampaiden bluetongue-tauti, esiintyvät nykyisin myös lauhkeilla vyöhykkeillä, mikä saattaa johtua maailmanlaajuisesta ilmaston lämpenemisestä.
Possibly as a result of global warming such diseases as bluetongue, which is transmitted by mosquitoes, have recently appeared in temperate latitudes.
EU:ssa ei ole harmonisoitu rokotuspolitiikkaa sellaisten eläintautien varalta, jotka saattavat aiheuttaa huomattavaa taloudellista vahinkoa ja joihin liittyy merkittävä leviämisriski.
Policy on vaccination against animal diseases which can cause serious economic damage and of whose introduction there is a high risk is not standardised in the EU.
Käytettävissä olevat rokotteet – jos niitä ylipäätään on saatavilla – tarjoavat toisinaan ainoastaan rajoitetun suojan tai sitten niihin turvaudutaan taloudellisista syistä ainoastaan hätärokotuksina (esim. klassisen sikaruton yhteydessä).
The vaccines available – where they exist at all – sometimes only afford limited protection or, for economic reasons, are only used in emergency vaccination campaigns (as is the case with classical swine fever).
Maailmankaupan lisääntymisen ja ilmaston lämpenemisen perusteella Euroopan tasolla tarvitaan kiireellisesti kattava analyysi nykyisestä ja odotettavissa olevasta uhasta, jonka EU:n alueella leviävät, huomattavaa taloudellista vahinkoa mahdollisesti aiheuttavat eläintaudit muodostavat.
In view of the intensification of world trade and global warming, a thorough analysis of the existing and likely future threats arising from the introduction of animal diseases into the EU which could cause major economic damage is urgently needed at European level.
B. kehottaa komissiota tai jäsenvaltioita toteuttamaan seuraavat toimet:
B. calls on the Commission and the Member States, as appropriate, to adopt the following measures:
Maailmanlaajuisessa suu- ja sorkkataudin torjunnassa voidaan saavuttaa pysyviä tuloksia vain silloin, jos tautia pystytään tiiviin kansainvälisen yhteistyön avulla hillitsemään olennaisesti alueilla, joilla sitä vielä esiintyy paikallisesti.
Lasting success can be achieved in efforts to control FMD worldwide only if it proves possible, through close international cooperation, to curb the disease decisively in areas where it is still endemic.
Komission olisi siksi annettava enemmän apua tällaisille maille tukeakseen niiden toimia suu- ja sorkkataudin hallintaan saamiseksi tai hävittämiseksi sekä pyrittävä parantamaan tiedonvaihtoa (ennakkovaroitusjärjestelmiä) koskevaa yhteistyötä.
The Commission should therefore do more to assist the countries concerned in their efforts to control or eradicate FMD and seek to improve cooperation with regard to information (early warning systems).
EU on toiminut menestyksekkäästi Turkissa ja Transkaukasiassa luodakseen suojavyöhykkeen, jolla estetään taudin leviäminen Kaakkois-Eurooppaan.
The EU has successfully worked in Turkey and Transcaucasia with the aim of creating a buffer zone preventing the spread of the disease to South-Eastern Europe.
Näitä toimia varten sekä näillä alueilla että laajentuvan EU:n raja-alueilla ja muiden A-luettelon tautien torjunnan tukemiseksi kehitysmaissa on varattava riittävät määrärahat.
A sufficient budget needs to be secured for these actions both in these regions and other regions bordering the enlarging EU as well as for supporting the fight against other type A diseases in developing countries.
Komission olisi varmistettava jäsenyysneuvotteluissa, että EU:n tulevilla ulkorajoilla sijaitsevat rajatarkastusasemat täyttävät nykyisten jäsenvaltioiden vaatimukset hakijavaltioiden liittyessä Euroopan unioniin.
In the accession negotiations, the Commission should ensure that, at the time of accession, the applicant countries’ border control posts at the future external borders of the EU are of the same standard as those of the present Member States.
Jäsenvaltioiden tulisi lisätä yhteistyötä hakijavaltioiden kanssa eläintautien ehkäisyn ja torjunnan alalla komission huolehtiessa koordinoinnista.
Member States, coordinated by the Commission, should extend cooperation with the applicant countries in the field of prevention and control of livestock diseases.