natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Maailmantasolla merkittävä tonnikalasäilykkeiden jalostusteollisuus – maailman suurin kalanjalostusteollisuus – synnyttää valtavan kauppavirran siihen liittyvine etuineen sekä erityisen laivaston, joka harjoittaa eri valtamerillä tonnikalan pyyntiä myöhempää jalostusta ja markkinointia varten.
The globally significant tuna processing and canning industry - the world’s major fish processing industry - generates a huge flow of trade, with its corresponding interests, and a specific fleet directly linked to that industry which fishes tuna in the various oceans for subsequent processing and marketing.
Säilyketonnikalaa markkinoidaan monilla eri nimillä käytetyn tonnikalalajin mukaisesti, minkä vuoksi viittaus lajin todella identifioivaan latinalaiseen nimeen on tärkeä, koska jokapäiväiset nimet vaihtelevat huomattavasti maasta ja kielestä riippuen.
Canned tuna is marketed under various names depending on the species of tuna used, and it is therefore important to refer to the Latin name which accurately identifies these species, given that common names vary widely from country to country and language to language.
Jalostusteollisuuteen tarkoitetut lajit ovat pääasiassa trooppisia, ja huomattava pakastuslaivasto pyytää niitä Intian valtamerellä, Tyynellämerellä ja Atlantin keski- ja itäosissa.
The species destined for the canning industry are basically tropical species caught in the Indian, Pacific and central-eastern Atlantic Oceans by a large freezer fleet.
Lopuksi on mainittava – vaikkakin sitä käytetään erittäin vähän säilyketeollisuudessa – tonnikala (thunnus thynnus), jota pyydetään Välimerellä.
Finally, mention should be made of bluefin tuna (Thunnus thynnus), caught in the Mediterranean, even though it is of little importance for the canning industry.
Johtopäätöksenä on syytä todeta, että tonnikalalajeja markkinoidaan säilykkeinä yleensä tonnikalana.
These last two species, albacore and bluefin, raise very different issues from those relating to tropical tuna.
Niiden erinomaiset ravinto-ominaisuudet käsittävät hivenaineita kuten rautaa, kalsiumia, natriumia, A-, D-, E-, K- ja B-vitamiineja ja tärkeiden aminohappojen (lysiini, metioniini, treoniini jne.) huomattavan pitoisuuden vuoksi korkean biologisen arvon omaavia proteiineja.
In conclusion, it should be pointed out that species of tuna are marketed in canned form as tuna in general or specifically as yellowfin or albacore tuna, fully preserving their excellent nutritional properties including trace elements such as iron, calcium, sodium, vitamins A, D, E, K and B and proteins with a high biological value thanks to their extremely high levels of essential amino acids (lysine, methionine, threonine, etc.).
Lisäksi niiden – kuten muidenkin rasvaisten kalojen – rasvat sisältävät huomattavan määrän monityydyttyneitä rasvahappoja, jotka ovat erittäin hyödyllisiä elimistöllemme, koska ne laskevat kolesteroliarvoja.
Moreover, like other oily fish, tuna fat contains a large proportion of polysaturated fatty acids, which are extremely beneficial for our health since they reduce cholesterol levels.
Mietinnön tavoitteet
Objectives of the report
Tonnikalateollisuudesta puhuttaessa on ajateltava välittömästi kahden suuren alan – kalastusala (tonnikalalaivasto) ja jalostusala (säilykeala) – välistä suhdetta.
When discussing the tuna industry, one of the first aspects to be borne in mind is the interrelation between two large sectors: the extractive sector (tuna fleet) and the processing sector (canning sector).
Alojen täydentävä suhde ja niiden välinen riippuvuus on selvä.
The complementarity and dependence between the two is beyond dispute.
Molemmat alat ovat edelleenkin taloudellinen ja sosiaalinen vaihtoehto kalastuksesta riippuvaisten alueiden työpaikkojen mahdolliselle vähenemiselle.
Both sectors continue to offer an economic and social alternative to the possible decline in employment in coastal areas depending on fisheries.
Tonnikalasäilyketeollisuus on EU:n kalasäilykealan tärkein ala, koska se tuottaa 60 prosenttia näiden tuotteiden kokonaistuotannosta yhteisössä ja luo huomattavasti suoria ja epäsuoria työpaikkoja.
The tuna canning industry - which is the chief segment of the EU’s fish canning sector, accounting for 60% of total production of canned fish in the Community - plays a key role in creating employment both directly and indirectly.
Tonnikalalaivasto on yksi yhteisön laivaston tärkeimmistä yhteisön ulkopuolisilla vesillä pyytävistä sektoreista.
The tuna fleet is one of the most important sectors of the Community fleet operating in non-Community waters.
YKP:n viimeinen uudistus on vahingoittanut tätä tärkeää laivastosektoria pääasiassa rakenteiden osalta.
The recent reform of the CFP has damaged this important sector of the fleet, chiefly as regards structural aspects.
Tämän mietinnön tavoitteena on syvällinen harkinta poliittisella ja teknisellä tasolla niiden yhteisön politiikkojen koordinoimiseksi, jotka vaikuttavat koko tonnikalateollisuuteen (tuotanto ja säilyke), siten että voidaan yhdenmukaistaa yhteiset politiikat, jotka edistävät tämän tärkeän kalateollisuuden säilymistä ja sen mahdollista laajentumista EU:ssa ja yhteisön kumppanimaissa.
The objective of this report is to make an in-depth study from a political and technical angle with a view to coordinating Community policies affecting the entire tuna industry (fishing and canning) and making it possible to harmonise joint policies which will foster the continued existence of this important part of the fishing industry and its possible expansion within the EU itself and in the Community’s partner countries.
On myös syytä todeta, että keskitymme pääasiassa trooppisiin tonnikalalajeihin, koska ne edustavat 90 prosenttia yhteisön säilyketeollisuuden jalostamasta tonnikalasta ja tärkeän pakastuslaivaston pyynnistä.
It should also be pointed out that we will focus chiefly on tropical species of tuna, which represent 90% of the tuna processed by the Community canning industry and caught by our large freezer fleet.
Maailman tonnikalakaupan suurin osa keskittyy myös näihin trooppisiin lajeihin ja tämän vuoksi keskitytään problematiikkaan, jonka tuovat mukanaan toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen määräämät kansainväliset säännöt, joita WTO käsittelee tullien, yleisten tullietuuksien, kaupallisten ja teknisten esteiden jne. osalta, ja EU:n vastaavat kansainväliset kauppaneuvottelut.
The bulk of world trade in tuna is also concentrated on these tropical species, as are the problems posed with regard to the international rules issued by the competent international bodies which are now being considered by the WTO in relation to tariffs, generalised preferences, trade and technical barriers, etc., as well as the corresponding international trade negotiations conducted by the EU.
Tämän vuoksi mietintömme keskittyy trooppisen tonnikalan – jota pakastuslaivasto kalastaa kaukaisilla vesillä, minkä vuoksi laivastoa koskevat alueellisten kalastusjärjestöjen määräämät säännöt tai EU:n allekirjoittamat kansainväliset kalastussopimukset ja sen on kilpailtava muiden laivastojen tai muiden teollisuuksien kanssa Euroopan ja maailman markkinoilla – kalastuksen ja jalostuksen synnyttämään problematiikkaan maailmassa ja Euroopassa.
This report therefore focuses on the worldwide and European issues raised by fishing for and processing the tropical tuna caught by the freezer fleet operating in distant waters and consequently subject to the regulations issued by the various RFOs or to the international fisheries agreements signed by the EU, and which must compete with other fleets or industries in European and world markets.
Tonnikala on yhteisön ja maailman säilyketeollisuuden tärkein tuote.
Tuna constitutes the main sector of production for the Community and world canning industry.
Sen kulutus on ollut jatkuvassa kasvussa viime vuosina.
Recent years have seen a constant increase in consumption of tuna.
Tämän tuotteen suuri kysyntä, sitä pyytävien ja jalostavien maiden suuri määrä, vaikutus, joka tällä kysynnällä on ollut saaliisiin, pakastettujen tonnikalafileiden käytön lisääntyminen – joka helpottaa "käyttökelpoisen" tuotteen kuljettamista säilykerasioihin pakkaamista varten –, lajien, laadun ja hintojen moninaisuus, markkinoiden kansainvälistyminen ja vapauttaminen yhdistettynä tullietuuksia tarjoaviin kauppasopimuksiin myötävaikuttavat muiden tekijöiden ohella sellaisen monimutkaisen kehyksen luomisessa, joka saattaa tonnikalan nykymarkkinat erityisen monimutkaisiksi.
The great demand for this product, the large number of countries catching and processing it, the impact which this demand has had on catches, the growing use of frozen tuna loins which facilitates the transport of the 'usable' product for canning purposes, the diversity of species, quality and prices and the internationalisation and liberalisation of the market, combined with the continued existence of preferential trade agreements, help to create, alongside other factors, an intricate set of circumstances which makes today's market for tuna particularly complex.
Kuten jo todettiin, tonnikala vastaa EU:ssa lähes 60 prosenttia kalasäilykkeiden kokonaistuotannosta.
As mentioned above, tuna accounts for almost 60% of total production of canned fish in the EU.
Yksi yhteisön säilyketeollisuuden kilpailukykyä ja ylläpitoa koskevista tärkeimmistä ongelmista on raaka-aineiden toimitukset.
One of the basic problems affecting the competitiveness and preservation of the Community canning industry is the supply of raw material.
Säilötyn tonnikalan maailmantuotanto nousi 780 000 tonnista vuonna 1984 1,6 miljoonaan tonniin vuonna 1993 (138 miljoonaa säilykepurkkia).
World production of canned tuna rose from 780 000 t in 1984 to 1.6 million tonnes in 1993 (138 million tins).
Kolmansista maista peräisin olevien erittäin halpojen tuotteiden kova kilpailu vaikuttaa yhteisön tuotteen hintaan sekä aiheuttaa kilpailukyvyn ja markkinaosuuksien menetystä.
Strong competition from products from various third countries at very low prices has had an impact on the price of Community products, which would otherwise risk losing their competitiveness and market share.
Raaka-aineen tärkeimmät viejät ovat Taiwan ja Korea.
The main exporters of raw material are Taiwan and Korea.
Thaimaa on maailman tärkein tonnikalasäilykkeiden viejä noin 250 000 tonnin vuosimäärällä.
Thailand is the world’s chief exporter of canned tuna, with around 250 000 t per year.
EU:ssa Espanja ja Italia (pääasiassa fileet) ovat tärkeimmät raaka-aineen tuojat.
Within the EU, Spain and Italy (chiefly loins) are the main importers of raw material.
EU tuottaa nykyisin noin 350 000 tonnia tonnikalasäilykkeitä, minkä myötä se on maailman tärkein tonnikalasäilykkeiden tuotantoalue.
In terms of production, the EU currently produces around 350 000 t of canned tuna per year, making it the world’s main producing region for canned tuna.
EU:ssa kulutetaan vuosittain noin 550 000 tonnia tonnikalasäilykkeitä, joista EU:ssa käytetään yli 65 prosenttia ja loput viedään kolmansiin maihin
Around 550 000 t of canned tuna are consumed in the EU each year, of which the EU itself supplies more than 65%, with the remainder being imported from third countries.
Yhteisön tuotanto jalostetaan käytännössä neljässä yhteisön maassa.
Virtually all Community production is processed in four countries of the Community.
Yhteisön maiden välillä kaupataan huomattavassa määrin tonnikalasäilykkeitä, ja suuntaus on selvästi kasvussa, koska viime vuosina kauppa on noussut 125 prosenttia.
Trade in canned tuna between Community countries is strong and the trend is clearly positive, with figures rising by 125% in recent years.
Vuonna 1997 yhteisön sisäinen tonnikalasäilykemyynti oli 77 000 tonnia (Eurostatin tiedot) nousten vuonna 2002 lähes 173 000 tonniin.
In 1997 (Eurostat data) intra-Community sales of canned tuna stood at 77 000 t, rising to almost 173 000 t in 2002.
Näiden tietojen perusteella yhteisön sisäisten markkinoiden merkitys on ilmeinen yhteisön tonnikalasäilykkeiden tuottajamaille, jotka suuntaavat lähes 50 prosenttia tuotannostaan EU:n kulutukseen.
This underlines the great importance of the intra-Community market for countries producing canned tuna in the Community, almost 50% of whose production is destined to supply the EU.
Yhteisön tonnikalalaivasto alkoi kehittyä teollisesti 60-luvun tienoilla, jolloin kehitettiin kalastusaluksilla toteuttava pakastustekniikka, joka mahdollisti sellaisten tonnikalan pakastusalusten rakentamisen, jotka pystyivät kalastamaan kaukana lähtösatamasta.
The Community tuna fleet started to develop at an industrial level in the 1960s, when developments in freezing techniques on board fishing vessels made it possible to construct freezer tuna vessels capable of operating far from their home port.
Yhteisön laivaston ensimmäiset pyyntimatkat tehtiin itäisen Atlantin alueilla (Mauritania-Senegal), ja pikku hiljaa laajennuttiin trooppisen itäisen Atlantin alueelle aina Angolaan saakka.
The Community fleet’s first such expeditions were to zones in the east Atlantic (Mauritania - Senegal), and gradually extended throughout the tropical east Atlantic down to Angola.
1970‑luvulla muutamat espanjalaiset yritykset uskaltautuivat kalastamaan trooppisen itäisen Tyynenmeren vesillä, jonne ne jäivät aina 1990-luvun puoleen väliin saakka.
In the 1970s some Spanish companies started to fish in waters of the tropical east Pacific and have since maintained their presence there, which increased in the mid-1990s.
Tätä ennen osa Euroopan laivastoa aloitti tutkimaan 1980-luvulla Intian valtameren trooppista itäosaa, josta tulikin sen jälkeen yhteisön laivaston tärkein kalavesi.
Before then, however, in the 1980s, part of the European fleet started to explore the tropical west Indian Ocean, which has since become the main fishing ground for the Community fleet.
Näiden kalavesien kaksi tärkeintä lajia ovat keltaevätonnikala (thunnus albacares) ja boniitti (katsuwonus pelamis), jotka ovat maailman kaksi eniten pyydettyä lajia (1,2 ja 2 miljoonaa tonnia).
The two main species in this fishery are yellowfin (Thunnus albacares) and skipjack (Katsuwonus pelamis), which are the two most widely caught species of tuna in the world (1.2 and 2 million t respectively).
Molemmat lajit jakaantuvat trooppisten alueiden ympärille, ja niiden tärkeimmät pyyntialueet nuotalla ovat läntinen Tyynimeri (miljoona tonnia), itäinen Tyynimeri (600 000 tonnia), läntinen Intian valtameri (400 000 tonnia) ja itäinen Atlantti (200 000 tonnia) FAO:n keräämät tiedot (FishStat 2003) pyöristettyinä. .
Both species are of circumtropical distribution, and the main purse-seine catch areas are the west Pacific (1 million t), east Pacific (600 000 t), west Indian Ocean (400 000 t) and east Atlantic (200 000 t) FAO figures (FishStat 2003), approximately rounded up. .
Kuten on jo todettu, sen läsnäolo kolmella suurimmalla valtamerellä mahdollistaa, että se ylläpitää perustavanlaatuista osuutta toimituksista yhteisön säilyketeollisuudelle.
As indicated above, its presence in the three main oceans enables it to make a key contribution to supplying the Community canning industry.
Yhteisön tonnikalalaivasto on 67 aluksellaan (taulukko 2) maailman suurin laivasto alustensa kapasiteetissa (127 000 bruttotonnia) mitattuna mutta ei määrässä mitattuna.
With 67 vessels (Table 2) the Community tuna fleet is the largest in the world in terms of vessel capacity (127 000 GT), if not in terms of the number of vessels.
Yhteisön laivasto vastaa noin 18 prosenttia maailman tonnikala-alusten kapasiteetista ja 11 prosenttia maailman aluksista.
The Community fleet accounts for around 18% of world tuna capacity, and it achieves this figure with 11% of world vessels.
Yhteisön kolme ainoaa maata, joilla on nuottaa käyttävä tonnikalalaivasto, ovat Espanja (39 alusta), Ranska (27) ja Italia (1), vaikka Italian aluksen johdossa on ranskalainen yritys, minkä vuoksi sitä pidetään perinteisesti ranskalaisena.
The only three Community countries with a purse-seine tuna fleet are Spain (39 vessels), France (27 vessels) and Italy (1 vessel), although the last is managed by a French company and is therefore traditionally considered as a French vessel.
Yhteisön tonnikalalaivasto on pyytänyt vuodesta 1988 lähtien yli 300 000 tonnia vuodessa pääasiassa keltaevätonnikalaa ja boniittia.
The Community tuna fleet has been catching more than 300 000 t/year since 1988, chiefly yellowfin and skipjack.
Tästä huolimatta yhteisön saaliiden suhteellinen merkitys maailman saalismääriin verrattuna on laskenut.
Nevertheless, the relative size of Community catches by comparison with world catches has fallen.
EU yht.
EU total
Nuotta-alusten pyynti maailmassa
World seiners
Kuten taulukosta voimme havaita, yhteisön suhteellinen merkitys on laskenut viimeisten viiden vuoden aikana kolmansien maiden pyynnin noustua varsinkin Tyynenmeren länsipuolella kalastavien Aasian maiden kohdalla samanaikaisesti, kun yhteisön määrät ovat pysyneet samoina.
As shown in Table 1, the relative size of Community catches has fallen in the last five years as a consequence of the increase in catches by third countries, particularly Asian countries operating in the west Pacific, whilst Community levels themselves have remained stable.
Taulukossa 2 voimme nähdä yhteisön tonnikalalaivaston kehittymisen viimeisten kymmenen vuoden aika.
Table 2 shows the development of the Community tuna fleet in the past ten years.
Alusten määrän väheneminen on selvä (85 aluksesta 67 alukseen).
There has been a clear reduction in the number of vessels (from 85 to 67).
Alusten määrä
Number of vessels
EU yht.
EU Total
Problematiikka ja näkymät 2.1.
Issues and outlook 2.1.
Yhteisön tonnikalalaivaston kilpailukyvyn menettäminen
Loss of competitiveness of the Community tuna fleet
Yhteisön tonnikalalaivasto on menettämässä parhaillaan kilpailukykyä samoilla kalavesillä pyytäviin laivastoihin nähden.
The Community tuna fleet is currently losing competitiveness by comparison with fleets operating in the same fishing grounds.
Yhteisön laivaston kustannukset ovat paljon korkeammat kuin muilla laivastoilla, koska sen on noudatettava vaatimuksia noudattaakseen yhteisön lainsäädäntöä, joka koskee merenkulkua, työturvallisuutta ja -terveyttä, kalastustoiminnan valvontaa, tuotannon terveyteen liittyviä ehtoja, ympäristösuojelua, työtekijöiden sosiaaliturvaa jne.
Costs are far higher for the Community fleet than for other fleets because it must meet the requirements laid down in order to comply with Community legislation on: maritime shipping, health and safety at work, monitoring of fishing activities, sanitary conditions in production, environmental protection, social protection for workers, etc.
Tulevaisuuden visioita omaavalle yhteisön laivanvarustajalle ei jää muuta mahdollisuutta kuin olla kilpailukykyinen hänelle asetetuilla ehdoilla, mikä heidän mukaansa merkitsee yhteisön lipun hylkäämistä, jotta voitaisiin olla edes jonkin verran taloudellisesti kannattavia ja kustannuksia voitaisiin vähentää.
Forward-looking Community shipowners have no alternative but to ensure that they can compete with those around them, which according to them means abandoning the Community flag, which has little economic viability, and thereby reducing expenditure.
Yhteisön laivanvarustaja on tietoinen, että kalavarojen tulevaisuus on riippuvainen niiden rationaalisesta pyynnistä, minkä vuoksi hän tunnustaa, että sellaisten maiden lippujen lisääntyminen, jotka valvovat niukasti laivastojaan, johtaa varojen liikapyyntiin laittoman kalastuksen lisääntymisen ja alueellisten kalastusjärjestöjen sääntöjen rikkomisen vuoksi, koska nämä järjestöt eivät harjoita tehokkaita valvontatoimia.
Community shipowners are well aware that the future of stocks depends on their rational exploitation, and consequently they recognise that the proliferation of flags of countries with little control over their fleets will lead to the over-exploitation of resources as a result of a proliferation of illegal fishing and violations of rules laid down by RFOs, given that these organisations do not implement effective control measures.
Vaihtoehtona tälle tilanteelle on, että yhteisön laivaston kustannuksia vähennettäisiin siten, että se voisi olla kilpailukykyinen tonnikalan pyynnin kaltaisessa todella globalisoituneessa teollisuudessa ottaen huomioon, että yhteisön markkinat, jotka ovat täysin vapautuneet jäädytetylle kokonaiselle tonnikalalle ja päivä päivältä enemmän vapautuneet muille tonnikalatuotteille, ovat monien yhteisön laivaston kilpailevien laivastojen tavoitteena.
The other option is to reduce the costs for the Community fleet so that it can compete in the genuinely globalised industry that is tuna fishing, bearing in mind that the Community market itself, which has been fully liberalised for whole frozen tuna and is being increasingly liberalised for the remaining derived products, is the target for many of the fleets competing with the Community fleet.
Laivanvarustamoja voisi kannustaa yhteisön lipun säilyttämiseen, jos ne voisivat turvautua progressiivisesti erityiseen rekisteriin verovähennyksin, kuten yhteisön kauppalaivastolle sallittiin.
The possibility of gradually being covered by a specific register, as permitted in the case of the Community merchant fleet, with tax reductions, might encourage shipowners to keep the Community flag.
Tonnikalalaivastoon ja säilyketeollisuuteen vaikuttavia yhteisön politiikkoja ei myöskään koordinoida.
There is also a need to coordinate Community policies affecting the tuna fleet and canning industry.
Kauppa-, terveys-, työllisyys-, liikenne-, ympäristösuojelu, kehitysyhteistyöpolitiikkoja jne. on koordinoitava moitteettomasti YKP:n kanssa siten, että edistetään yhteisön koko tonnikalateollisuuden ja sen kahden olennaisen osatekijän, laivaston ja jalostusteollisuuden, ylläpitoa.
Policies on trade, health, employment, transport, environmental conservation, development cooperation, etc. must be perfectly coordinated with the CFP so as to promote the continued existence of the entire Community tuna industry with its two fundamental components: fleet and processing industry.
Itse EU on tunnustanut menestykseksi ja esimerkiksi tämän teollisuuden integroidun kehittämisen ja sen laajentumisen maissa, jotka eivät ole EU:n jäseniä mutta kumppaneita, minkä kehitykseen tämä on myötävaikuttanut ja myötävaikuttaa edelleen huomattavasti.
The integrated development of this industry and its expansion to include non-member partner countries of the EU, to whose development it has made and continues to make a significant contribution, has been acknowledged as a success and an example for the EU itself.
Olisi melko surullista, että yhteisön politiikkojen muuttaminen vaikuttaisi negatiivisesti kannattavuuteen teollisuuden alalla, joka on kukoistava ja joillakin EU:n epäsuotuisilla alueilla ja kolmansissa kehitysmaissa niin tärkeä työpaikkojen luoja.
It would be sad if changes in Community policies had an adverse impact on the viability of a prosperous industrial sector which plays such an important part in creating jobs in certain less-favoured regions of the EU and non-member developing countries.
Uuden YKP:n vaikutukset yhteisön tonnikalalaivastoon
Implications of the new CFP for the Community tuna fleet
YKP:n vaikutukset tonnikalan pakastuslaivastoon keskittyvät seuraavaan kolmeen seikkaan: kalastusulkopolitiikka (kansainväliset kalastussopimukset ja alueelliset kalastusjärjestöt), rakennepolitiikka ja YMJ.
The CFPs implications for the freezer tuna fleet are centred around the following three aspects: external fisheries policy (international fisheries agreements and RFOs), structural policy and COMs.
Tonnikalalaivaston kohteena olevien lajien vaeltava luonne aiheuttaa, että tonnikala-alukselle on oltava avoinna mahdollisuudet kalastaa mahdollisimman monissa maissa, joissa keltaevätonnikalaa ja boniittia esiintyy.
The migratory nature of the target species of the tuna fleet means that tuna vessels need fishing opportunities to be available in the largest possible number of countries where yellowfin and skipjack are distributed.
Komissio on juuri allekirjoittanut ensimmäisen sopimuksen Tyynenmeren maan, Kiribatin tasavallan, kanssa.
The Commission has recently signed the first agreement with a Pacific country, the Republic of Kiribati.