natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mietintö perustuu Euroopan parlamentille äskettäin tehtyyn tutkimukseen M. Blagojeviæ, ”Women's Situtation in the Balkan Countries: comparative perspective”, Belgrad, helmikuu 2003. , jossa analysoidaan tarkasti kaikkien Länsi-Balkanin maiden (Albania, Bosnia ja Herzegovina, Kroatia, Makedonia, Serbia ja Montenegro), kolmen ehdokasvaltion (Bulgaria, Romania ja Turkki) sekä Kreikan tilannetta.
The basis of the report is a recent study undertaken on behalf of the European Parliament, which closely analyses the situation in all the countries of Western Balkans (Albania, Bosnia and Herzegovina, Croatia, Macedonia, Serbia and Montenegro), the three candidate countries (Bulgaria, Romania and Turkey), as well as Greece M. Blagojeviæ, "Women's Situtation in the Balkan Countries: comparative perspective", Belgrade, February 2003 .
Kaakkois-Euroopan maat ovat etnisesti hyvin epäyhtenäisiä.
Countries of South-East Europe have heterogeneous ethnic structures.
Joissakin maissa epäyhtenäisyys vähenee, toisissa se puolestaan lisääntyy.
In some countries this heterogeneity is decreasing while in others it is increasing.
On tärkeää pitää mielessä, ettei kaikkia etnisiä ryhmiä ja vähemmistöjä vielä tilastoida kaikkialla ja että monia naisten oikeuksien toteutumiseen vaikuttavia metodologisia ongelmia on yhä ratkaisematta.
It is important to note that different ethnic groups and minorities are still not everywhere statistically recorded and that there are many open methodological problems with implications for women's rights.
Sukupuolia luonnehditaan edelleen niitä erottavien eikä niitä yhdistävien tekijöiden perusteella.
Gender is still defined through differences rather than through similarities.
Sukupuolten tehtävät ovat erittäin selvästi jakautuneet.
The roles of genders are very clearly divided.
Esiin tuodut sukupuolten menestymisen mallit ovat edelleen yksipuolisia Romanialaisessa kansallisessa tutkimuksessa koulujen opetussuunnitelmien uudistusten vaikutuksista ilmeni, että esimerkiksi perusasteen koulukirjoissa mainituista luonnontieteen 26 merkkihenkilöstä naisia oli vain kaksi ja historian 116 merkkihenkilöstä samaten vain kaksi. .
An unbalanced gender model of success is promoted Romanian national study on the impact of Curricula reforms in education showed for example that in science schoolbooks for primary cyctle out of 26 names of personalities only 2 were women, in history out of 116 names again only 2 were women. .
Tältä osin uskonnoilla on yhä vahva asema sukupuolijaon vahvistajina.
In this respect religions still play a very strong role in the division of genders.
Vaikka naisten kannalta suotuisa kehitys vähitellen voittaakin alaa, muutokset kohtaavat usein vastarintaa perinteisissä kulttuurisäännöstöissä, tapaan perustuvassa oikeudessa ja vanhoissa kulttuurisissa tavoissa Turkin siviililaissa miehen ja naisen suostumus on avioliiton edellytys, mutta Kaakkois-Turkissa asuvilla naisilla ei useinkaan ole mahdollisuutta vaikuttaa kumppanin valintaan ja heidät naitetaan yleisesti vastoin heidän omaa tahtoaan.
While changes favouring women are slowly gaining ground, they are often faced with resistance coming from traditional cultural codes, customary law and old cultural practices Under Turkish civil code the consent of a man and a woman is a precondition for marriage, yet women living in the South-East of Turky often have no influence over the choice of their partner and are frequently married against their will.
Silloinkaan, kun naisen mielipidettä kysytään aviomiestä valittaessa, nainen ei voi käyttää suostumusoikeuttaan täysimääräisesti, koska naisen seksuaalisuuteen kohdistuu voimakas sosiaalinen valvonta, jota ylläpitää avioliittoa edeltävän sukupuolisen kanssakäymisen tabu, endogamia tai niihin naisiin kohdistuvan väkivallan uhka, jotka eivät hyväksy suvun valintaa. .
Even in cases in which women are consulted about the choice of a husband they cannot exercise their right of consent to the full because of a high degree of social control over woman's sexuality maintained by the taboo on premarital sex, the practice of endogamy, or the threat of violence against women who do not comply with the choice of the family. .
Turkissa on yhä olemassa esimerkiksi niin sanotun ”kunniarikoksen” käytäntö.
The practice still existing in Turkey for example is the so-called "honor crime".
Käsitteellä tarkoitetaan naisen murhaamista silloin, kun hänen epäillään rikkoneen perinteen ja naisen seksuaalisuuteen liittyvän tabun määräämät sukupuolikäyttäytymisen rajat ryhtymällä avioliittoa edeltävään suhteeseen vastakkaisen sukupuolen kanssa tai avioliiton ulkopuoliseen suhteeseen.
The term is used to describe a murder of a woman suspected of having transgressed the limits of sexual behaviour as imposed by tradition and taboos on woman's sexuality by engaging in a premarital relationship with the opposite sex or in a suspected extramarital affair.
Ihmiskauppa kuuluu tällä hetkellä kiireellisimmin toimintaa vaativiin ja monitahoisimpiin ihmisoikeuskysymyksiin, ja sillä on laajoja seurauksia vakauden, demokratisoitumisen ja oikeusvaltion toteutumiselle Kaakkois-Euroopassa.
Trafficking in human beings is currently one of the most urgent and complex human rights issue with broad implications for stability, democratization and the rule of law in South-East Europe.
Kansainväliseen järjestäytyneeseen rikollisuuteen kuuluva ”seksibisnes” on laajentunut viime vuosina uhkaavasti.
Being a part of international organised crime this "sex business" has been expanding dramatically in recent years.
Kaakkois-Eurooppa on todettu toistuvasti laajalle levinneelle prostituutiolle sekä naisten ja lasten seksikaupalle alttiiksi ja niistä aiheutuvista ongelmista kärsiväksi alueeksi.
The region has repeatedly been identified as an area very much exposed to and affected by the wide spread prostitution and sex trade of women and children.
Ajan tasalle saatetussa tutkimusraportissa Katso http://www.unhchr.ch/women/trafficking.pdf. luodaan alueellinen yleiskatsaus tilanteeseen ja käsitellään aihetta maakohtaisissa luvuissa.
An updated research and report http://www.unhchr.ch/women/trafficking.pdf offer a regional overview as well as separate chapters on countries in the region.
Ongelmaan on sinällään usein liittynyt dramaattisia käänteitä, kuten äskettäisessä poliittisessa skandaalissa Montenegrossa, jossa naiskaupan moldavialainen uhri on tunnistanut eturivin politiikkoja asiakkaiksi ja/tai ”bisnekseen” tosiasiassa osallistuneiksi henkilöiksi.
The problem itself has often gained some dramatic changes like in the recent political scandal in Montenegro when a Moldavian woman victim of trafficking has identified some of the key political figures as clients and/or those who actually were involved in the "business".
Silmiinpistävintä naiskaupassa on se, ettei sitä juurikaan peitellä.
One of the most striking features of trafficking in women is that it is hardly hidden.
Bosnia ja Herzegovinassa naisia myydään ja ostetaan Brckon lähellä sijaitsevassa suuressa mustassa pörssissä.
In Bosnia and Herzegovina women are being sold and bought on big black market near Brcko.
Serbian naiskaupan suurimmat keskukset sijaitsevat rajaseuduilla, Etelä-Serbiassa (lähellä Kosovon hallintoalueen rajaa), Itä-Serbiassa ja Pohjois-Vojvodinassa.
Main trafficking centres in Serbia are located in the border areas, in Southern Serbia (near the Kosovo administrative border), Eastern Serbia and Northern Vojvodina.
Alaikäisten tyttöjen kauppa lisääntyy.
Trafficking in underage girls is increasing.
Naiset ja tytöt myydään keskimäärin 250–500 Yhdysvaltain dollarin hintaan.
Women and girls are sold for approximately $250-500.
Usein rajaseuduilla elävät kokonaiset perheet ovat mukana kaupankäyntiverkostoissa (vastaavaa näyttöä on saatu myös IOM:n valtuuskunnalta Makedoniasta v. 2001).
Often entire families living along the borders are involved in trafficking networks (similar evidence is provided by IOM Mission in Macedonia, 2001).
Romanialaiset ja moldavialaiset naiset todistivat, että heidät oli myyty bordellin omistajalta toiselle, saatettu velkaorjuuteen, pahoinpidelty, viety kosovolaiseen bordelliin ja pakotettu vastaanottamaan 10–15 asiakasta yössä (lähde: kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevaan yleissopimukseen liittyvät kansalaisjärjestöt, Serbia).
Women from Romania and Moldavia testified that they had been sold from one brothel owner to another, placed in debt bondage, beaten, taken to a brothel in Kosovo and forced to take 10-15 clients per night (NGOs CEDAW, Serbia).
Arviolta 90 prosenttia Balkanin maiden ulkomaalaisista liikkuvista seksityöläisistä on ihmiskaupan uhreja Katso edellä viite 1. .
There is estimation that 90% of foreign migrant sex workers in the Balkan countries are victims of trafficking See supra 1. .
Seksimarkkinat kasvavat lähes kaikkialla, mutta ”bisneksen” riskit ovat pienet, kun korruptio on yleistä, kuten Balkanin maissa, ja siksi seksiteollisuus kasvaakin voimakkaasti juuri niissä.
The sex market is growing almost everywhere but the risks for the "business" are lowered where corruption is high, like in the Balkan countries and this is why they are experiencing such a boom in sex industry.
Pieni riski ja suuret voitot yhdistyvät suureen seksipalvelujen kysyntään, jota luo osaltaan myös Balkanille sijoittautunut kansainvälinen yhteisö.
This low risk and high profit are combined with a large demand for sexual services, partly created also by the international community based in the Balkans.
Ihmiskaupan merkittävä seuraus on, että ihmisten luottamus instituutioihin karisee ja syntyy ”naisten kaupallistamiselle” suopea ilmapiiri, millä on pitkäaikaisia kielteisiä vaikutuksia naisten yleiseen asemaan yhteiskunnassa.
The important consequence of trafficking is the decrease of public trust in the institutions and the creation of climate favourable for “marketisation of women”, which has long lasting negative effects on general status of women in the society.
Pääasialliset naiskauppareitit kulkevat Moldaviasta, Ukrainasta ja muista entisistä neuvostotasavalloista Romaniaan ja Bulgariaan ja sieltä edelleen entisten Jugoslavian valtioiden ja Albanian kautta Kreikkaan, Italiaan ja Länsi-Eurooppaan.
The major trafficking routes run from Moldavia, Ukraine and other former Soviet Republics via Romania and Bulgaria through former Yugoslav states and Albania to Greece, Italy and Western Europe.
Ne seurailevat usein aseiden ja huumeiden salakuljetuksen reittejä.
They often follow the arms and drug smuggling routes.
Esimerkiksi Kroatia on ainoastaan kauttakulkumaa.
Croatia for example is a transit country only.
Bosnia ja Herzegovina ja Kosovo ovat toisaalta merkittävästi altistuneet naiskaupalle, erityisesti rauhanturvajoukkojen tultua maahan Entisen Jugoslavian tasavallan sisäasiainministeri on toistuvasti väittänyt, että ”Kosovosta on tullut naiskauppiaiden paratiisi,” ja syyttänyt Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon rauhanturvajoukkoja (UNMIK) tilanteesta.
Bosnia and Herzegovina and Kosovo on the other hand are very exposed to the problem of trafficking, particularly since the presence of peacekeeping forces FRY Ministry of Interior repeatedly claims that “Kosovo has become a paradise for traffickers”, blaming the UN Mission in Kosovo (UNMIK) for this situation.
Yhdysvaltojen oikeus-, maahanmuutto- ja kansalaisuusministeriö on toimittanut (v. 2002) todisteita Kosovossa havaituista 85 bordellista.
The US Department of Justice, Immigration and Naturalisation (2002) provided evidence on 85 identified brothels in Kosovo.
UNMIK määrää naiskaupan harjoittajille ankaria rangaistuksia, jopa 20 vuoden vankeusrangaistuksia.
The UNMIK imposed severe penalties for traffickers - up to 20 years imprisonment.
Toisaalta Human Rights Watch raportoi (v. 2001), että näiden sääntöjen täytäntöönpano on hidasta ja että vain muutamien syytteiden käsittely on edennyt.
On the other hand, Human Rights Watch (2001) reported that implementation of this regulation came slowly, and only a handful of prosecutions went forward.
Lisäksi YK on rangaissut neljää siviilipoliisiupseeria väitetystä sekaantumisesta ihmiskauppaan.
In addition, the UN disciplined four civilian police officers for alleged involvement in trafficking.
Vakuuttavaa näyttöä kansainvälisen poliisin osallisuudesta rikoksiin on saatu myös Bosniasta (Human Rights Watch, 2001; FOW, 2001). .
Compelling evidence of international police complicity was obtained in Bosnia as well (Human Rights Watch, 2001; FOW, 2001). .
Ihmiskaupan ja sen järkyttävien seurausten aiheuttamien monien vastatoimien koordinoimattomuus ja epäyhtenäisyys johtivat ihmiskauppatyöryhmän perustamiseen 18. syyskuuta 2000.
The lack of coordination and cohesion around the number of responses taking place to confront trafficking and its tragic consequences led to the establishment of the Task Force on Trafficking in Human Beings on 18 September 2000.
Työryhmä perustettiin Kaakkois-Euroopan vakaussopimuksen alaisuuteen Koska myös ihmisoikeudet ovat voimakkaasti esillä työryhmässä, sen toiminta liittyy läheisesti demokratiaa ja ihmisoikeuksia käsittelevän I työryhmän toimintaan ja siinä otetaan huomioon ihmiskaupan sosiaaliset ja taloudelliset syyt.
The Task Force was created under the Stability Pact for South-East Europe Due to its strong human rights component, the activities of the Task Force are also closely connected with those of Working Table I (Democratization and Human Rights) and take into account the social and economic causes of trafficking in human beings.
Tällaisia ovat muun muassa vakaussopimukseen liittyvä tasa-arvotyöryhmä ja vakaussopimukseen liittyvä aloite kansainvälisen rikollisuuden torjumiseksi (SPOC) ja vakaussopimukseen liittyvä korruptionvastainen aloite (SPAI). .
In order to address the complexity of this issue, the Task Force co-ordinates closely with other relevant regional Stability Pact initiatives, such as the SP Gender Task Force, the SP Initiative against Organized Crime (SPOC) and the SP Anti-Corruption Initiative (SPAI). .
Naisiin kohdistuva väkivalta ja naisviha liittyvät läheisesti väkivallan yleiseen sosiaaliseen hyväksyttävyyteen maissa, joissa on hiljattain ollut sotia, riippuvuutta ja köyhyyttä.
Violence against women and misogyny are closely connected with social tolerance of violence in general in the countries that have recently experienced wars, dependence and poverty.
Väkivalta, sota ja köyhyys muodostavat suljetun kehän monille nais- ja lapsiuhreille samoin kuin monille miespuolisille rikoksentekijöille.
Violence, war and poverty make a closed circle for many women and children victims, as well as for many men perpetrators.
Kaakkois-Euroopan maiden perinteiset kulttuurit tukevat usein väkivaltaista käyttäytymistä naisia (ja lapsia) kohtaan, ja koko asiaa varjostaa vieläkin häpeä, joka estää naisia astumasta esiin ja vaatimasta perusihmisoikeuksiaan.
Traditional cultures in the countries of South-East Europe often support violent behaviour towards women (and children) and the whole issue is still covered with shame, which inhibits women from speaking-up and demanding their basic human rights.
Yleinen tietoisuus väkivaltaan liittyvistä kysymyksistä on edelleen heikkoa.
Public sensitivity towards the issues of violence is still low.
Todellista ja sopivaa institutionaalista tukea ei ole riittävästi, jos lainkaan.
There is lack or absence of real and adequate institutional support.
Perheväkivalta on usein järkyttävää, mutta useimmiten ongelmaan ei ole perehdytty eikä puututtu tarpeeksi.
Domestic violence is often dramatic but mostly an inadequately approached and treated problem.
Ongelma on erityisen vakava siksi, että se koskettaa yhä useampia ihmisiä ja saa jopa epidemian piirteitä.
The scope of the problem is even more serious since it concerns a much larger number of persons with epidemic features.
Naisiin kohdistuvan väkivallan ennaltaehkäisyä haittaava ilmiselvä ongelma on, että naisiin kohdistuva väkivalta hyväksytään yleisesti, instituutiot eivät reagoi siihen eikä uhreja suojella.
The obvious problem, which diminishes the fight against violence against women, is high acceptance of violence against women and lack of institutional reaction and protection of victims.
Tiedotusvälineiden asemaa ”väkivaltakulttuurin” luojina ja toistajina ei vielä ole tunnustettu riittävästi eikä siihen puututa.
The role of media in creation and perpetuation of “culture of violence” is not yet adequately acknowledged and treated.
Yleisesti on saatavana yllättävän vähän tietoja siitä, millaisia terveysongelmia on aiheutunut, miten niihin on reagoitu poliittisesti ja mitä tuloksia tähän mennessä annetulla kansainvälisellä avulla on saatu aikaan.
In general, surprisingly little is documented about the nature of the resulting health problems, the policy responses they have attracted and the results that have been achieved by the international assistance given so far.
Lisääntymisterveyden taantuva suuntaus on silmiinpistävä, ja siihen on kiinnitettävä huomiota kansainvälisesti.
Negative trends in reproductive health are striking and they require international attention.
Monet tekijät osoittavat, että vähemmistöjen naiset ja suuri osa maaseudun naisista altistuvat terveysriskeille kaikkein eniten.
There are many indicators that minority women and a large proportion of rural women are the most exposed to health risks.
Suurimmat ongelmat ovat terveydenhoitotilojen ja infrastruktuurien huono kunto ja naisten erittäin heikot mahdollisuudet käyttää niitä.
The main problems are general bad situation of health premises and infrastructure hardly accessible to women.
Vaikka monet virastot toimivatkin edelleen alueella ja hallitusten uudistusprosessit etenevät, investoinnit julkiseen terveydenhuoltoon ja terveydenhoitojärjestelmiin pienenevät.
Although many agencies remain active in the region and the government reform processes are proceeding the investment in public health and health-care systems is decreasing.
Naiset ovat vähemmistönä työllistettyjen ja useimmissa maissa enemmistönä työttömien keskuudessa.
Women represent a minority among the employed and in most of the countries the majority among the unemployed.
Tämä johtuu osittain huonosta yleisestä taloudellisesta tilanteesta, mutta toisaalta myös siitä, että naiset on perinteisesti hyväksytty huonosti talouselämän piiriin ja he ovat syrjäytyneet siitä.
This is partly due to general bad economic situation but on the other hand also to traditional unacceptance and exclusion of women from the economic life.
Vaikka toisaalla naisten osallistuminen opetukseen ja osuus opetusalalla kehittyy myönteisesti – ensiasteen ja toisen asteen opetusalan ammatit ovat pitkälle naisvaltaisia – sukupuolten välinen epätasapaino on edelleen suuri yliopistotasolla ja sitäkin suurempi koulutuksen jälkeisessä työllisyydessä.
Whereas there are good trends concerning the involvement and participation of women in education - teaching professions at primary and secondary level are highly feminised - there is sill strong gender imbalance at the university level and even more so latter in the employment after obtaining education.
Naisten virat yliopistoissa ja tehtävät yrityksissä ovat yleensä alempaa tasoa.
Women are usually found at lower university and employment positions.
Lisäksi on havaittu, että naisvaltaisilla aloilla palkat ovat yleensä pienemmät.
It is also observed that sectors with high concentration of female workers usually have lower wages.
Köyhyyden voimakas naisistuminen johtaa siihen, että naiset hyväksyvät erittäin epäsuotuisat taloudelliset olosuhteet, jotka sijoittuvat usein ”harmaan” talouden piiriin (joustava ja pimeä työ).
The high level of feminisation of poverty leads women to accept very unfavourable economic conditions often in the "gray" economic activity (flexible and unregistered work).
Lisäksi työssäkäyvät naiset joutuvat usein ahdistelun kohteeksi, ja heistä tulee julki- tai piilosyrjinnän uhreja työpaikallaan tai yrittäjinä miesten hallitsemassa liikemaailmassa.
Women working are on the other hand often faced with harassment and they are victims of open and hidden discrimination at work place or, if they are self-employed, in predominantly male business environment.
Naisilla on edelleen päävastuu perheestä, mitä perinteiset normit vielä edistävät, vaikka useimpien maiden lainsäädännössä edellytetään miesten osallistuvan entistä enemmän perhe-elämään.
Women still have the primary responsibility for the family, encouraged by traditional norms, although legal provisions in most of the countries provide for higher participation of men in family life.
Kaikissa tarkasteltavissa maissa lastenhoitopalvelut ovat riittämättömät.
In all of the countries concerned child-care facilities are inadequate.
Poliittinen elämä
Political life
Kaakkois-Euroopan maissa naiset on johdonmukaisesti ja suurelta osin suljettu yleisen poliittisen päätöksenteon ulkopuolelle niin parlamentissa, hallituksessa, ammattiliitoissa kuin poliittisissa puolueissakin.
The countries of South-East Europe have a consistently high level of exclusion of women from political decision making in general, be it in the parliament, government, trade unions or political parties.
Tämän vuoksi todellinen osallistuminen poliittiseen päätöksentekoon on varsin heikolla tasolla useimmissa alueen maissa.
This renders the real inclusion into political decision-making rather depressive for most of the countries in the region.
Lähes kaikissa Kaakkois-Euroopan maissa järjestettiin vuosina 2000 tai 2001 vaalit, joiden tuloksena naisten edustus lainsäädäntöelimissä on keskimäärin juuri ja juuri 7 prosenttia.
Almost all the countries of South-East Europe were held elections in 2000 and 2001 in which the outcome was barely 7% average representation of women in legislative bodies.
Hyviäkin esimerkkejä tosin on, kuten Bulgaria, Bosnia ja Herzegovina ja Kosovo, joissa naiskansanedustajien osuus on jotakuinkin 30 prosenttia.
Nevertheless, there are some good examples like Bulgaria, Bosnia and Herzegovina and Kosovo with a percentage of women parliamentarians around 30%.
Kaakkois-Euroopan maiden poliittisessa elämässä meneillään olevissa muutoksissa on yhtenä tärkeänä tekijänä niin sanotun ”kriittisen massan” eli osallistujien määrän kasvu – varsinkin naiset osallistuvat entistä laajemmin, ja heillä on entistä suurempi poliittinen painoarvo niin sisäisesti kuin ulkoisestikin EU:ssa ja kansainvälisissä yhteyksissä.
The important aspect of changes taking place in the political life of the countries of South-East Europe is the growing of so-called "critical mass" of people involved, especially women are getting more and more involved and they do have more and more political pressure at their disposal, both internally and externally at the EU and international level.
Eri lähteiden tiedoista käy selvästi ilmi, että kansainvälisen huomion kohdistuminen tälle alueelle parantaa naisten edellytyksiä osallistua poliittiseen ja muuhunkin julkiseen elämään, mutta kaavoihin kangistuneet ajatusmallit, paikalliset patriarkaaliset yhteisöt ja perinteet estävät edelleen voimakkaasti tällaista kehitystä.
It is obvious from different data that the international focus on the region is providing conditions for higher participation of women in political and wider public life but mentality patterns, local patriarchies and traditions remain strong obstacles to this development.
Kaikissa tarkasteltavina olevissa maissa havaittava erittäin tervetullut suuntaus on naisten muodostamien kansalaisjärjestöjen nopea lisääntyminen, mutta niiden rahoitus ja ammattitaitoisen henkilöstön saanti ovat usein kiven alla.
A very welcome trend in all of the countries under consideration is the fast-growing number of women's NGOs but they are often struggling financially and in professional staffing.
Useimmat näistä järjestöistä eivät ole aidosti itsenäisiä vaan suurelta osin riippuvaisia yhä harvalukuisemmiksi käyvistä lahjoittajista ja erilaisista kansainvälisistä rahastoista, mikä lisää kansalaisjärjestöjen välistä kilpailua.
Most of these organisations are not genuinely autonomous but largely dependent on decreasing donors and different international funds which increases the competition between NGOs.