natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– Strasbourgissa vuonna 1977 tehtyyn maksutonta oikeudenkäyntiä koskevien hakemusten toimittamista koskevaan eurooppalaiseen sopimukseen
- Strasbourg Agreement of 1977 on the Transmission of Legal Aid Applications,
– Haagissa 25. lokakuuta 1980 tehtyyn kansainvälisluonteisten oikeudenkäyntien helpottamista koskevaan yleissopimukseen.
- the Hague Convention of 25 October 1980 on International Access to Justice.
Lienee järkevää rajata uuden välineen soveltamisalaa nykyisten sopimusten suhteen.
It is useful to define the scope of this Directive by specifying the relationship between it and existing agreements.
Neuvosto esitti ehdotuksen Euroopan parlamentille EY:n perustamissopimuksen 67 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
The Council submitted this proposal to Parliament pursuant to Article 67(1) of the EC Treaty.
Ehdotuksessa hahmoteltu periaate on otettu jäsenvaltioissa pääosin myönteisesti vastaan, vaikka eräisiin sen osiin, erityisesti ehdotuksen soveltamisalaan, suhtaudutaankin varauksellisemmin.
The principle set out in this proposal has generally been well received by the Member States, although reservations have been expressed as regards some sections of the proposal, in particular concerning the scope of the directive.
Institutionaaliset rakenteet
Institutional framework
Amsterdamin sopimuksen voimaantulon myötä Euroopan unioni asetti itselleen tavoitteeksi kehittää unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan 4 luetelmakohdassa todetaan.
With the entry into force of the Treaty of Amsterdam, the European Union set itself the goal of developing an area of freedom, security and justice, as specified in the fourth indent of Article 2 of the EU Treaty.
Kyseisestä alueesta säädetään tarkemmin EU:sta tehdyn sopimuksen VI osastossa ja EY:n perustamissopimuksen kolmannen osan IV osastossa.
This area is described in greater detail in Title VI of the EU Treaty and Title IV of Part Three of the EC Treaty.
Viime mainitun sopimuksen 61 artiklassa säädetään, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamiseksi asteittain neuvosto toteuttaa 65 artiklan mukaiset oikeudellista yhteistyötä yksityisoikeudellisissa asioissa koskevat toimenpiteet.
Article 61 of the EC Treaty stipulates that the Council, in order to establish progressively an area of freedom, security and justice, shall adopt measures in the field of judicial cooperation in civil matters, as provided for in Article 65.
Sopimuksen 65 artiklassa todetaan muun muassa, että tähän sisältyvät myös toimenpiteet riita-asiain oikeudenkäyntien moitteettoman sujumisen esteiden poistamiseksi edistämällä tarvittaessa riita-asiain oikeudenkäyntiä koskevien jäsenvaltioissa sovellettavien säännösten yhteensopivuutta.
Article 65 of the EC Treaty stipulates that this includes measures to eliminate obstacles to the good functioning of civil proceedings, if necessary by promoting the compatibility of the rules on civil procedure applicable in the Member States.
Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta koskevat tavoitteet on vahvistettu ja niitä on kehitetty edelleen Wienin toimintasuunnitelmassa vuonna 1998 ja Tampereella 15. ja 16. lokakuuta 1999 pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmissä.
The objectives of an area of freedom, security and justice were confirmed and fleshed out respectively in the 1998 Vienna Action Plan and the conclusions of the Tampere European Council of 15 and 16 October 1999.
Todellinen Euroopan oikeusalue
A genuine European legal space
Tampereella kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmässä 30 todetaan, että todellisella Euroopan oikeusalueella eivät jäsenvaltioiden oikeus- ja hallintojärjestelmien eroavuudet tai monimutkaisuus saisi estää yksityishenkilöitä ja yrityksiä käyttämästä oikeuksiaan, eikä oikeuksien käyttäminen saisi olla hankalaa.
It is clear from Conclusion 30 of the Presidency Conclusions of the Tampere European Council that a genuine European legal space may not result in citizens and businesses being prevented or discouraged from exercising their rights owing to the mutual incompatibility or complexity of Member States' legal and administrative systems.
Tämän vuoksi on oikeussuojan saatavuutta parannettava.
Access to justice should therefore be made easier.
Eurooppa-neuvosto pyytää neuvostoa vahvistamaan komission ehdotusten perusteella vähimmäisvaatimukset, joilla varmistetaan riittävä oikeusapu valtioiden rajat ylittävissä tapauksissa koko unionin alueella.
The Council was invited, on the basis of proposals by the Commission, to draw up minimum standards ensuring an adequate level of legal aid in cross-border cases throughout the Union.
Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmässä 32 pyydetään lisäksi vahvistamaan vähimmäisvaatimukset, jotka koskevat rikosten uhrien suojaa, erityisesti oikeussuojan saatavuutta ja oikeuksia saada vahingonkorvauksia, oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.
In Conclusion 32 from Tampere, the Council is called upon to draw up minimum standards on the protection of the victims of crime, in particular on crime victims’ access to justice and on their rights to compensation for damages, including legal costs.
Toteuttaakseen päätelmässä 30 sille annetun tehtävän komissio julkaisi helmikuussa 2000 vihreän kirjan "Oikeusapu riita-asioissa: Asianosaisten kohtaamat ongelmat rajatylittävissä riita-asioissa" KOM(2000) 51 lopullinen. .
In order to translate Conclusion 30 into practice, the Commission published a Green Paper in December 2000 entitled 'Legal aid in civil matters - the problems confronting the cross-border litigant' COM(2000) 51 . .
Siinä pyrittiin luomaan katsaus rajatylittävissä riita-asioissa esiintyviin oikeusavun saatavuuteen liittyviin ongelmiin sekä ehdottamaan niihin ratkaisuja.
The Green Paper was designed to provide an overview of the problems that arise in the case of cross-order litigation as far as obtaining legal aid is concerned and to propose solutions to those problems.
Vihreä kirja oikeusavusta
The Green Paper on legal aid
Vihreästä kirjasta käy ilmi, että jokaisella jäsenvaltiolla on oikeusapuun liittyen omat sääntönsä ja että sitä koskevat taloudelliset ja henkilökohtaiset edellytykset vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen.
It is clear from this Green Paper that, as far as legal aid is concerned, each Member State has its own rules and that financial conditions and the personnel situation vary from one Member State to another.
Vihreä kirja sai jäsenvaltioissa myönteisen vastaanoton ja niiden enemmistö yhtyy käsitykseen yhteisön tason toimien tarpeellisuudesta.
The Green Paper was well received by the Member States, and the majority of them agree that there is a need for Community action.
Esittelijäkin katsoo, että yhteisön on ryhdyttävä toimiin tässä kysymyksessä.
Your rapporteur also takes the view that Community action is desirable.
Vastatakseen Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmän 32 kehotukseen komissio antoi 28. syyskuuta 2001 toisenkin vihreän kirjan, nimeltään "Rikoksen uhreille maksettavat korvaukset", joka on useassa kohdin hyvin samansisältöinen käsiteltävänä olevaan direktiiviin nähden KOM(2001) 536 lopullinen. .
On 28 September 2001, in order to translate Conclusion 32 from Tampere into practice, the Commission published another Green Paper, entitled 'Compensation to crime victims', which in a number of respects is closely related to the directive under consideration COM (2001) 536 . .
Tässä vihreässä kirjassa käsitellään valtion maksamia korvauksia.
This Green Paper concerns compensation by the State.
Valtion maksamia korvauksia koskevaa järjestelmää voidaan pitää kansalaisoikeutena Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.
The arrangements for compensation by the State may be seen as recognition of a civil right, within the meaning of Article 6(1) of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR).
Nyt käsiteltävänä oleva direktiiviehdotus on jatkoa vihreällä kirjalle ja Tampereella annetuille päätelmille.
This proposal for a directive follows on from the Green Paper and the conclusions from Tampere.
Sillä pyritään erityisesti edistämään rajatylittävissä tapauksissa oikeussuojan saatavuutta vahingonkorvausten saamiseksi, oikeudenkäyntikulut mukaan lukien, ja rikosten uhrien suojelemiseksi.
In particular, it is aimed at helping, in cross-border cases, to guarantee access to justice so as to obtain compensation, including four legal costs, in order to ensure protection of the victims of crime.
Ehdotus direktiiviksi oikeusavun saatavuuden parantamiseksi
The proposal for a directive on improved access to justice
∙ kansainvälinen kehys
● The international framework
Direktiivin lähtökohta on kunnianhimoinen.
The goal this directive sets itself at the start is an ambitious one.
Kyse on oikeusavun antamisesta henkilöille, joilla ei ole riittävästi omia taloudellisia varoja, sikäli kuin kyseinen apu on tarpeen todellisen oikeussuojan takaamiseksi.
It sets out to provide legal aid for persons who lack sufficient resources, where access to such aid is necessary to secure access to justice.
Direktiivillä pyritään ensisijaisesti turvaamaan oikeusavun riittävä taso rajatylittävissä riita-asioissa.
In doing so, it is primarily aimed at ensuring an adequate level of legal aid in cross-order disputes.
Kansalliset lainsäädäntöjärjestelmät on sovitettava paremmin yhteen.
National legislative systems should be better coordinated with each other.
Direktiivi on osa laajempaa kansainvälistä kehystä.
The directive forms part of a broader international framework.
Haagissa 25. lokakuuta 1980 tehty kansainvälisluonteisten oikeudenkäyntien helpottamista koskeva yleissopimus on samoin tärkeä.
Another important document is the Convention on International Access to Justice, signed in The Hague on 25 October 1980.
Vain pieni osa jäsenvaltioista on tähän mennessä ratifioinut tämän sopimuksen Tähän mennessä yhdeksän jäsenvaltiota ovat ratifioineet tämän sopimuksen.
At present, this Convention has not yet been ratified by all Member States At present, nine Member States have ratified this Convention.
Katso http://hcch.net/e/status/stat29e.html .
See http://hccp.net/e/status//stat29e.html .
Myös Euroopan unionin perusoikeuskirja ja erityisesti sen 47 artiklan 3 kohta on tärkeä tässä suhteessa.
The Charter of the Fundamental Rights of the European Union is also important in this respect, and in particular the third paragraph of Article 47 thereof, which stipulates that legal aid shall be made available to those who lack sufficient resources in so far as such aid is necessary to ensure effective access to justice.
Kyseisessä artiklassa todetaan, että maksutonta oikeusapua annetaan niille, joilla ei ole riittäviä varoja, jos tällainen apu on tarpeen, jotta asianomainen voisi tehokkaasti käyttää oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi.
The Charter was adopted by the Presidents of the European Parliament, the Council of the European Union and the Commission as a solemn political declaration at the Summit of European Heads of State and/or Government at Nice on 7 December 2000.
Perusoikeuskirja annettiin EY:n hallitusten päämiesten huippukokouksessa Nizzassa 7. joulukuuta 2000 Euroopan parlamentin puhemiehen ja Euroopan unionin neuvoston ja komission puheenjohtajien juhlallisena poliittisena julistuksena ja siinä koottiin yhteen tekstiin ne kansalaisvapaudet sekä poliittiset, taloudelliset, sosiaaliset ja yhteiskunnalliset vapaudet, jotka oli aiemmin kirjattu eri kansainvälisiin, eurooppalaisiin tai kansallisiin lähteisiin.
It brings together in one text the civil, political, economic and social rights that had until then been laid down in various international, European or national sources.
∙ valittu oikeusperusta
● the chosen legal basis
Komissio perustaa direktiiviehdotuksensa EY:n perustamissopimuksen 61 artiklan c kohtaan.
The Commission is basing its proposal for a directive on Article 61(c) of the EC Treaty.
Tämän säännöksen sisältö näyttäisi liittyvän läheisesti tämän direktiivin tavoitteeseen.
The content of this provision of the Treaty appears to be very much in line with the objective of the directive under consideration.
∙ direktiivin sisältö
● the content of the directive
Esittelijä pitää myönteisenä sellaisten yhteisten vähimmäisnormien vahvistamista, joiden avulla luodaan rajatylittävissä riita-asioissa oikeusavun asianmukainen taso oikeussuojan saatavuuden varmistamiseksi henkilöille, joille ei ole siihen riittävästi omia taloudellisia varoja.
Your rapporteur applauds the drawing-up of minimum common standards ensuring an adequate level of legal aid so as to guarantee access to justice for those who do not have sufficient financial means.
Esittelijä kannattaa samoin lämpimästi sitä, että komissio on valinnut tähän päämäärään pyrkiessään välineeksi direktiivin, millä on merkitystä erityisesti siksi, koska jo olemassa olevat kansainväliset välineet eivät ole vielä tulleet voimaan.
Your rapporteur also warmly welcomes the Commission's choice of a directive as the instrument by which this objective is to be achieved, especially as the existing international instruments are not yet in force.
Esittelijä haluaa kuitenkin esittää joitakin huomautuksia kyseistä tekstiä kohtaan.
However, your rapporteur does have a number of comments to make regarding this proposal.
– Esittelijä pitää erittäin tärkeänä sitä, että direktiiville määritellään laaja soveltamisala.
- he considers it to be of the utmost importance that the scope of directive be broadly defined.
Tämä tarkoittaa sitä, että on tehtävä yksiselitteisen selväksi se, että direktiivissä on kyse oikeussuojan saatavuuden helpottamisesta, riippumatta siitä, onko kyse rajatylittävistä vai sisäisistä riita-asioista.
This means that it must be absolutely clear that the directive relates to the facilitation of access to justice , whether in a cross-border or an internal context.
Direktiiviä on myös sovellettava yhtäläisesti ja poikkeuksetta niin unionin kansalaisiin kuin jäsenvaltioissa oleskeleviin kolmansien valtioiden kansalaisiin.
Moreover, this must apply without distinction to citizens of the European Union and third-country nationals resident in a Member State.
Lisäksi on henkilöillä, jotka ovat joutuneet rikoksen uhriksi muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa he asuvat pysyvästi, oltava oikeus saada samoin edellytyksin asianmukaista oikeusapua vahingonkorvauksen hakemisessa.
Also, a person who has become a victim of crime in a Member State other than that in which he is habitually resident should be able to obtain appropriate legal aid in order to secure compensation for damages.
Tämä on vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen muodostumisen tärkeä osatekijä, alueen, johon sisältyy yksi ainoa oikeusalue ja jossa ihminen on keskeisellä sijalla.
This is an important element in efforts to bring about an area of freedom, security and justice, of which the single judicial area is a part and to which the individual is central.
Direktiivi on myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukainen.
It is also consistent with the Charter of Fundamental Rights of the European Union, which serves as an important source of inspiration.
Perusoikeuskirja on merkittävä innoituksen lähde.
I-0410,9, C-122/99P and C-125/99P, D v. Council, 22 February 2001, ECR 2001, p.
Asiassa viitattiin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohtaan ja 47 artiklaan sekä asiaan Jégo-Quéré et Cie A vastaan komissio, 3. toukokuuta 2002, päätöstä ei vielä ole julkistettu, perustelu 42. .
The Court of First Instance has also referred to the Charter in recent case-law T-54/99, Max.mobil/Commission, 30 January 2002 - this concerned Articles 41(1) and Article 47 of the Charter, and Jégo-Quéré et Cie SA v. Commission, 3 May 2002. .
– Esittelijä pitää myös tärkeänä, että tehdään selväksi se, mistä oikeusapu voi muodostua.
- Your rapporteur also considers it important that it be spelt out clearly what legal aid might consist of.
Tässä tarkoitetaan sekä asianajajan tai muun laillisesti oikeudenkäynnissä avustamaan oikeutetun henkilön antamaa apua että riita-asian kuluista vapauttamista tai niiden korvaamista.
This means both assistance by a lawyer or another person entitled by the law to represent parties in the courts and exemption from or reimbursement of the costs of the dispute.
Oikeusapua voidaan myöntää niin oikeudenkäyntimenettelyihin kuin oikeudenkäyntimenettelyjen ulkopuolisiin prosesseihin.
Legal aid may be granted in respect of judicial proceedings but also in respect of extra-judicial procedures.
Menettelyn käynnistämiseen liittyy usein myös suuria kustannuksia.
As a result, proceedings are often very costly.
Tästä syystä olisi edistettävä vaihtoehtoisia menettelyjä riita-asioiden ratkaisemiseksi (ADR).
Mechanisms providing for alternative methods of resolving disputes (ADR) should therefore be encouraged.
10.syyskuuta 2002 OIKEUDELLISTEN JA SISÄMARKKINA-ASIOIDEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
10 September 2002 OPINION OF THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS AND THE INTERNAL MARKET
Komission ehdotus neuvoston direktiiviksi oikeusavun saatavuuden parantamisesta rajatylittävissä riita-asioissa vahvistamalla oikeusapuun ja muuhun yksityisoikeudellisiin riita-asioihin liittyvään taloudelliseen tukeen sovellettavat yhteiset vähimmäisvaatimukset
on the Commission proposal for a Council directive to improve access to justice in cross-border disputes by establishing minimum common rules relating to legal aid and other financial aspects of civil proceedings
Valmistelija: Diana Wallis
Draftsman: Diana Wallis
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 26. helmikuuta 2002 valmistelijaksi Diana Wallisin.
The Committee on Legal Affairs and the Internal Market appointed Diana Wallis draftsman at its meeting of 26 February 2002.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 22. toukokuuta 2002, 10. heinäkuuta 2002, 11. heinäkuuta 2002 ja 10. syyskuuta 2002.
It considered the draft opinion at its meetings of 22 May 2002, 10 July 2002, 11 July 2002 and 10 September 2002.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi jäljempänä esitetyt tarkistukset äänin yksimielisesti.
At the /last meeting it adopted the following amendments unanimously.
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta pyysi 21. toukokuuta päivätyllä kirjeellä työjärjestyksen 63 artiklan mukaisesti oikeudellisten asioiden valiokuntaa käsittelemään ehdotusta neuvoston direktiiviksi oikeusavun saatavuuden parantamisesta rajatylittävissä riita-asioissa vahvistamalla oikeusapuun ja muuhun yksityisoikeudellisiin riita-asioihin liittyvään taloudelliseen tukeen sovellettavat yhteiset vähimmäisvaatimukset koskevaa komission ehdottamaa oikeusperustaa ( KOM(2002) 13 ).
By letter of 21 May 2002 the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs asked the Committee on Legal Affairs and the Internal Market, pursuant to Rule 63 of the Rules of Procedure, to consider the legal basis proposed by the Commission for the proposal for a Council directive on improving access to justice in cross-border disputes by establishing minimum common rules relating to legal aid and other financial aspects of civil proceedings ( COM (2002) 13 ).
Oikeudellisten asioiden valiokunta hyväksyi kuultuaan oikeudellisen yksikön lausunnon ja keskusteltuaan asiasta kokouksessaan 11. heinäkuuta 2002 yksimielisesti kokouksessaan 10. syyskuuta 2002 valmistelijan esittämän tarkistuksen 1, jolla lisätään EY:n perustamissopimuksen 65 artiklan c alakohta komission ehdottamaan oikeusperustaan.
At its meeting of 10 September 2002, after hearing the opinion of the Legal Service and discussing the matter at its meeting of 11 July 2002, the Committee on Legal Affairs and the Internal Market unanimously adopted Amendment 1 by the Rapporteur whereby Article 65(c) of the EC Treaty is added to the legal basis proposed by the Commission.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Giuseppe Gargani (puheenjohtaja), Willi Rothley (varapuheenjohtaja), Ioannis Koukiadis (varapuheenjohtaja), Bill Miller (varapuheenjohtaja), Diana Wallis (valmistelija), Paolo Bartolozzi, Maria Berger, Ward Beysen, Michel J.M. Dary, Enrico Ferri, Francesco Fiori (Rainer Wielandin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Janelly Fourtou, Marie-Françoise Garaud, Evelyne Gebhardt, Fiorella Ghilardotti, José María Gil-Robles Gil-Delgado, Malcolm Harbour, The Lord Inglewood, Hans Karlsson (Carlos Candalin puolesta), Piia-Noora Kauppi, Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Neil MacCormick, Toine Manders, Hans-Peter Mayer, Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Pasqualina Napoletano (François Zimerayn puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Angelika Niebler, Anne-Marie Schaffner, Marianne L.P. Thyssen ja Stefano Zappalà.
The following were present for the vote: Giuseppe Gargani, chairman; Willi Rothley, Ioannis Koukiadis and Bill Miller vice-chairmen; Diana Wallis, draftsman; Paolo Bartolozzi, Maria Berger, Ward Beysen, Michel J.M. Dary, Enrico Ferri, Francesco Fiori (for Rainer Wieland pursuant to Rule 153(2)), Janelly Fourtou, Marie-Françoise Garaud, Evelyne Gebhardt, Fiorella Ghilardotti, José María Gil-Robles Gil-Delgado, Malcolm Harbour, The Lord Inglewood, Hans Karlsson (for Carlos Candal), Piia-Noora Kauppi, Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Neil MacCormick, Toine Manders, Hans-Peter Mayer, Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Pasqualina Napoletano (for François Zimeray pursuant to Rule 153(2)), Angelika Niebler, Anne-Marie Schaffner, Marianne L.P. Thyssen and Stefano Zappalà.
Komission ehdotuksen on syytä suhtautua positiivisesti, koska se on luonnollinen seuraus Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmistä ja erittäin tarpeellinen edistettäessä sisämarkkinoiden häiriötöntä toimintaa varmistamalla oikeusavun rajatylittävä saatavuus.
The Commission's proposal is to be welcomed as it is a natural consequence of the Tampere Conclusions and a very necessary part of ensuring the good functioning of the Internal Market by securing cross border access to justice.
On selvää, että asiaan on puututtava EU:n laajuisesti, koska monet valtiot ovat jättäneet ratifioimatta Haagissa vuonna 1980 tehdyn yleissopimuksen kansainvälisluonteisten oikeudenkäyntien helpottamisesta.
It is clear that intervention at an EU level is needed given the failure of the Hague Conference on International Access to Justice 1980 to be ratified by many states.
Koska jäsenvaltioiden oikeusavun tasossa on huomattavia eroja, tämän ehdotuksen mahdolliset vaikutukset ja kustannukset ovat mielenkiinnon kohteena.
Given the wide disparities in the levels of legal aid available in Member States there will be concerns about the possible effects and cost of this proposal.
Kuitenkin yhdistämällä ehdotuksen soveltamisalan Bryssel I -asetuksen kattamiin aloihin ei pitäisi olla epäilystäkään, että tässä asetuksessa keskitytään niihin rajatylittävän oikeusavun alueisiin, jotka ovat olennaisia sisämarkkinoille ja täysin sidoksissa niiden toimintaan.
However, by linking the ambit of the proposal to the areas covered by the Brussels I Regulation there should be no doubt that this proposal is targeted at those areas of cross-border justice that are essential to and entirely bound up with the workings of the Internal Market.
Euroopan kansalaisille ei voida tarjota sisämarkkinoihin liittyviä mahdollisuuksia ja niiden neljää vapautta ilman, että varmistettaisiin oikeusavun saatavuus tällä alalla, kun asiat suju suunnitelmien mukaan.
We cannot offer Europe's citizens the possibilities of the Internal Market and its four freedoms without equally ensuring access to justice in this area when things go wrong.
Tämän takia komission ehdotuksen kattavuuteen ei pitäisi puuttua, vaikka voi olla, että lisähuomiota pitää kiinnittää rahoituksen arviointiperusteisiin sekä määritellä selvemmin vähimmäisvaatimukset perustasolla.
Therefore the universality of the Commission proposal should be left untouched, although it maybe that further attention will have to be given to the financial assessment criteria so as to establish more clearly the basic minimum standard.