natgillin/translations-raw huggingface dataset:
B. ottaa huomioon, että julmassa käytännössä nimeltä "finning", jossa hain evät katkaistaan ja ruho heitetään pois, tuhlataan jopa 95 prosenttia haista,
B. Whereas the cruel practice of "finning" - where the fins are cut off and the shark discarded - wastes up to 95% of the shark;
1. pyytää Euroopan komissiota ehdottamaan, että kielletään haiden evien leikkaaminen (finning) kaikilla EU:n jäsenvaltioissa rekisteröidyillä aluksilla ja haiden irti leikattujen evien purkaminen kaikissa EU:n satamissa sekä toteutetaan toimenpiteitä YK:n haita koskevan kansainvälisen toimintasuunnitelman noudattamiseksi.
Calls on the European Commission to propose the prohibition of shark finning by all vessels registered to EU member states and the landing of severed shark fins at all EU ports, and the implementation of measures to comply with the UN International Plan of Action for Sharks.
9.tammikuuta 2002 MAATALOUDEN JA MAASEUDUN KEHITTÄMISEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
9 January 2002 OPINION OF THE COMMITTEE ON AGRICULTURE AND RURAL DEVELOPMENT
Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille biologisista monimuotoisuutta koskevista toimintasuunnitelmista luonnonvarojen säilyttämisen, maatalouden, kalastuksen sekä talous- ja kehitysyhteistyön alalla
on the communication from the Commission to the Council and the European Parliament on the biodiversity action plans in the areas of conservation of natural resources, agriculture, fisheries, and development and economic cooperation
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta nimitti 22. lokakuuta 2001 pitämässään kokouksessa valmistelijaksi Encarnación Redondo Jiménezin.
The Committee on Agriculture and Rural Development appointed Encarnación Redondo Jiménez draftsman at its meeting of 22 October 2001.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta 21. marraskuuta 2001 ja 8. tammikuuta 2002 pitämissään kokouksissa.
It considered the draft opinion at its meetings of 21 November 2001 and 8 January 2002.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (puheenjohtaja), Joseph Daul (varapuheenjohtaja), Vincenzo Lavarra (varapuheenjohtaja), Encarnación Redondo Jiménez (varapuheenjohtaja ja valmistelija), Danielle Auroi, María del Pilar Ayuso González (Francesco Fiorin puolesta), Carlos Bautista Ojeda, Niels Busk, Arlindo Cunha, Michel J.M. Dary, Avril Doyle (Neil Parishin puolesta), Christel Fiebiger, Georges Garot, Lutz Goepel, María Izquierdo Rojo, Elisabeth Jeggle, Salvador Jové Peres, Hedwig Keppelhoff-Wiechert, Heinz Kindermann, Christa Klaß (Michl Ebnerin puolesta), Albert Jan Maat, Xaver Mayer, Karl Erik Olsson (Mikko Pesälän puolesta), Ioannis Patakis (Dimitrios Koulourianosin puolesta), María Rodríguez Ramos, Agnes Schierhuber, Dominique F.C. Souchet ja Struan Stevenson.
The following were present for the vote: Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, chairman, Joseph Daul (vice-chairman), Vincenzo Lavarra (vice-chairman), Encarnación Redondo Jiménez (vice-chairman and draftsman), Danielle Auroi, María del Pilar Ayuso González (for Francesco Fiori), Carlos Bautista Ojeda, Niels Busk, Arlindo Cunha, Michel J.M. Dary, Avril Doyle (for Neil Parish), Christel Fiebiger, Georges Garot, Lutz Goepel, María Izquierdo Rojo, Elisabeth Jeggle, Salvador Jové Peres, Hedwig Keppelhoff-Wiechert, Heinz Kindermann, Christa Klaß (for Michl Ebner), Albert Jan Maat, Xaver Mayer, Karl Erik Olsson (for Mikko Pesälä), Ioannis Patakis (for Dimitrios Koulourianos), María Rodríguez Ramos, Agnes Schierhuber, Dominique F.C. Souchet and Struan Stevenson.
Maanviljelijät – biologista monimuotoisuutta kunnioittavan kestävän maanviljelyksen toimijat
Farmers: the practitioners of sustainable agriculture which does not harm biodiversity
Maanviljelys muodostaa biologisista prosesseista riippuvaisen taloudellisen toimintamuodon, jonka piirissä käsitellään suurta osaa yhteisön luonnonvaroista.
Agriculture is an economic activity which is dependent upon biological processes and which administers much of the EU's natural wealth.
Tästä syystä sillä pitää olla keskeinen rooli biologisen monimuotoisuuden säilyttämisessä kahdesta syystä: sen pitää vakauttaa ympäristöön sopivat maataloustoimet ja turvata luonnonvarojen hyödyntäminen ja tuotantojärjestelmien säilyminen elinkelpoisina koko EU:n alueella.
For this reason it has a central role to play in conserving biodiversity, which it does in two ways: by consolidating farming practices which are compatible with the environment and by ensuring that viable farms and production systems survive throughout the EU.
Biologisen monimuotoisuuden kannalta on yhtä vahingollista tehostaa maataloutta rajattomasti kuin lopettaa maatalouden harjoittaminen, seurauksena molemmista on maaseudun rappeutuminen.
Equally harmful to biodiversity are the uncontrolled intensification of farming and the abandonment of agricultural activity, which causes rural areas to decay.
Toisaalta kestävän maatalouden säilyttäminen vaatii, että noudatetaan neuvoston ja Euroopan parlamentin kannan mukaisesti (päätöslauselmat 18.11.1999, 15.12.1999, 13.3.2001 ja 31.5.2001) eurooppalaista maatalousmallia, joka perustettiin maatalouteen liittyvän monitoiminnallisuuden säilyttämiseksi.
Furthermore, maintaining sustainable agriculture is an essential aspect of the European agricultural model which is based on preserving agricultural multifunctionality, as has been repeatedly stated by Parliament and the Council (resolutions of 18 November 1999, 15 December 1999, 13 March 2001 and 31 May 2001).
Biologisen monimuotoisuuden puolesta: Rion ympäristö- ja kehityskonferenssista Helsingin ja Göteborgin Eurooppa-neuvostoihin
In support of agricultural biodiversity: from the Earth Summit to the Helsinki and Göteborg Councils
Vuonna 1992 järjestetty Rion ympäristö- ja kehityskonferenssi huipentui neljään sopimukseen: kestävää kehitystä koskeva Agenda 21, aavikoitumisen estämisen yleissopimus, ilmastonmuutosta koskeva puitesopimus ja biologista monimuotoisuutta koskeva yleissopimus.
The Earth Summit, which was held in Rio de Janeiro in 1992, gave rise to four agreements: Programme 21, which was designed to encourage sustainable development, the Convention on Desertification, the Framework Convention on Climate Change and, the Convention on Biological Diversity.
EU:sta tuli viimeksi mainitun sopimuksen sopimuspuoli vuonna 1993, ja lopulta sopimuksesta muotoutui neuvoston hyväksymä biologista monimuotoisuutta koskeva yhteisön strategia.
The EU became a contracting party to the last of these in 1993 and this eventually led, in June 1998, to the adoption by the Council of a Community strategy on biodiversity.
Toisaalta vaatimus kestävän kehityksen liittämisestä maanviljelykseen vahvistettiin Helsingin ja Göteborgin Eurooppa-neuvostoissa vuosina 1999 ja 2001.
Furthermore, the incorporation into agriculture of the requirements for sustainable development was confirmed at the European Councils held in Helsinki (1999) and Göteborg (2001).
Viimeisissä EU:n ympäristötoimia sekä tutkimusta ja teknistä kehitystä koskevissa puiteohjelmissa on omaksuttu nämä suuntaviivat.
The guidelines laid down on those occasions have been included in the most recent environmental action and research & technological development framework programmes.
YMP – väline biologisen monimuotoisuuden puolesta
The CAP: a useful tool for promoting biodiversity
Berliinissä vuonna 1999 hyväksytty Agenda 2000 oli merkittävä virstanpylväs, koska silloin YMP:aan otettiin mukaan ympäristöseikat kahta kautta: täydentävien ympäristöehtojen pakollinen huomioon ottaminen markkinatuissa ja toisen pilarin vahvistaminen maaseudun kehittämisen edistämiseksi (maatalouden ympäristöohjelmat otetaan mukaan ja niitä tehostetaan).
Agenda 2000, which was adopted in Berlin in 1999, constituted a landmark in the process of incorporating environmental aspects into the CAP by two means: by making market aid conditional upon compliance with environmental protections requirements and by consolidating the CAP’s second pillar in favour of rural development (with the specific inclusion and strengthening of agri-environmental programmes).
Yhteisessä maatalouspolitiikassa, joka muuten on hyvin tukipainotteinen, EU:lle on annettu tehokkaat välineet sekä lailliset ja rahoitukselliset puitteet biologisen monimuotoisuuden strategian kehittämiseksi kansalliset rajat ylittävällä tasolla.
The existence of a common agricultural policy (which, incidentally, is highly interventionist) provides the EU with a proper framework for legal, financial and instrument-based action intended to develop and implement the biodiversity strategy at supranational level.
Lisäksi se, että politiikkaa väistämättä sovelletaan unioniin liittyviin uusiin maihin, voi auttaa säilyttämään kestävän maatalouden ja torjumaan tuotantojärjestelmien uudistamisesta johtuvaa laajojen viljelyalueiden hylkäämistä.
Furthermore, the fact that the CAP will have to be applied in the new Member States may help to maintain sustainable agriculture and combat any widespread abandonment of farmland which may occur as those countries' production systems are restructured.
Tämä perusta huomioon ottaen on virheellistä asettaa tiukat toisen pilarin mukaiset rajat YMP:lle (maaseudun kehitys) ja konkreettisemmin maaseudun ympäristöohjelmille (maaseudun laajentamisen edistäminen, luonnonmukainen maanviljelys, alkuperäisten lajien suojelu, luontotyyppien puolustaminen) biologista monimuotoisuutta puolustettaessa kahdesta syystä: ensinnäkin toinen pilari on vain noin 10 prosenttia maatalousbudjetista ja vaikka toiseksi ympäristöohjelmat kattavatkin 20 prosenttia EU:n viljelyspinta-alasta, niitä on sovellettu hyvin epätasaisesti ja nykyään ne rajoittuvat käytännössä viiden jäsenvaltion vähiten tuottaviin alueisiin.
On this basis it would be a mistake to confine the protection of biodiversity within the narrow limits of the CAP's second pillar (rural development) and, more specifically, within agri-environmental programmes (designed to encourage extensification, organic farming, the preservation of native species, the protection of natural habitats, etc), for two reasons: firstly, because the second pillar accounts for only 10% of the agriculture budget and, secondly, because although agri-environmental programmes encompass 20% of the EU's farmland, they have been implemented very unevenly and these days they are restricted almost entirely to the least productive areas of five Member States.
Tilanne huononee siksi, että markkinatukien täydentäville ympäristöehdoille on myönnetty heikot puitteet, jotka ovat johtaneet yleisesti ottaen minimivaatimusten muodostumiseen.
This state of affairs is aggravated by the fact that there has been insufficient insistence upon environmental protection requirements in respect of market aid, and this has generally resulted in the setting of excessively low standards.
Näiden seikkojen perusteella voidaan tehdä useita johtopäätöksiä: täydentäviä ympäristöehtoja on laajennettava ja maatalouteen liittyvän markkinapolitiikan mekanismeilla on aktiivisemmin tuettava ympäristöä ja biologista monimuotoisuutta.
A number of conclusions may be drawn from the above facts: environmental protection requirements need to be broader in scope and more active use should be made of the agricultural market policy mechanisms designed to protect the environment and biodiversity.
Näitä samoja vaatimuksia on tarpeen tukea elintarvikkeiden laatuun, kasvinsuojeluaineisiin, siemeniin ja perintöainekseen liittyvässä lainsäädännössä.
Such requirements should be given support within the laws on food quality, plant-health products, seeds and genetic resources.
Lopuksi on nopeasti vahvistettava toista pilaria rahoituksellisesti ja lisäksi on tutkittava mahdollisuutta erottaa sen puitteissa maaseudun sosiaaliseen kehitykseen liittyvät toimet maatalouden ympäristötoimenpiteistä (jotta nämä yhdistettäisiin kiinteämmin markkinapolitiikkaan, sallittaisiin kahden erillisen rahoitusjärjestelmän noudattaminen ja lopuksi vastattaisiin menestyksellisesti EU:n kasvaviin kansainvälisiin ympäristösitoumuksiin).
Lastly, the second pillar urgently requires greater funding and consideration should be given to the possibility of establishing a distinction within that pillar between socio-rural development measures and agri-environmental measures (so that the latter can be linked more closely to the markets policy, so that two different financial schemes can be applied and, lastly, so that the EU's growing international environmental commitments can be honoured with some degree of success).
Agenda 2000 -ohjelman jälkeen: uudet maatalouden ympäristöhaasteet
Beyond Agenda 2000: the new agri-environmental challenges
Tapahtumat ovat ylittäneet Agenda 2000 -ohjelmassa asetetut tavoitteet.
Agenda 2000 has been overtaken by events.
Kansainvälisesti hahmotellaan nykyään jo itsenäistä ympäristökehystä, jonka mukaisesti YMP:lle asetetaan uusia vaatimuksia Johannesburgissa syyskuussa 2002 järjestettävän seuraavan huippukokouksen (Rio+10) yhteydessä.
At international level an independent environmental framework is currently emerging which will impose new requirements on the CAP as the forthcoming Rio + 10 September 2002 Johannesburg Summit approaches.
Viimeisimpiä suuria saavutuksia ovat olleet: 1) Marrakeshissä 11. marraskuuta pidetyssä seitsemännessä ilmastonmuutoskonferenssissa tehdyt sopimukset, joilla parannettiin Kioton pöytäkirjaa, 2) FAO:n valvonnassa tehdyt perättäiset elintarviketurvallisuuden parantamista koskevat sopimukset ja viimeksi 3. marraskuuta pidetyssä ministerikokouksessa hyväksytty kansainvälinen sopimus olennaisten kasvien perintöaineksen saannista ja 3) biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen mukaisesti Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan laatiminen Montrealissa tammikuussa 2000 allekirjoitettujen sopimusten jälkeen.
Recent major achievements include: 1. the agreements concluded at the Seventh Conference of the Parties to the Convention on Climate Change, which took place on 11 November in Marrakech as a follow-up to the Kyoto Protocol; 2. the successive agreements on food security which have been promoted by the FAO, the most recent of which was the adoption, at the 3 November ministerial conference, of an international convention on access to the genetic resources of essential plants; 3. in connection with the Convention on Biological Diversity, the implementation of the Cartagena Protocol on biosecurity, following the agreements signed in Montreal in January 2000.
Uudet monenkeskiset ympäristövaatimukset sisällytetään lisäksi kahteen taloudellis-kaupalliseen prosessiin, joita ovat seuraavat liittymisneuvottelut ja Dohan julkilausuman kehittäminen Maailman kauppajärjestön seuraavan neuvottelukierroksen yhteydessä.
These new multilateral environmental requirements will also be incorporated into two economic and trade processes: the negotiations on the forthcoming accessions and the implementation of the Doha ministerial declaration in the course of the next round of WTO negotiations.
Molemmat prosessit asettavat koetukselle EU:n kyvyn sovittaa yhteen vapaa maatalouskauppa biologisen monimuotoisuuden ja ympäristön puolustamisen kanssa.
Both processes will test the EU's ability to make agricultural free trade compatible with protecting biodiversity and the environment.
Siksi komission esittämän maatalouden biologista monimuotoisuutta koskevan toimintaohjelman hyväksyminen on liitettävä paljon laajempaan ympäristöstrategiaan, jonka vaikutusten pitää ulottua YMP:n seuraaviin uudistuksiin vuonna 2003 ( mid-term review) ja 2006 (nykyisiä rahoitusnäkymiä koskeva kausi päättyy).
Consequently, the Commission's action plan on biodiversity in agriculture needs to be adopted as part of a much broader agri-environmental strategy which should be reflected in the CAP reforms which are due in 2003 (mid-term review) and 2006 (at the end of the current financial perspective).
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta pyytää asiasta vastaavaa ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa sisällyttämään seuraavat osat päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Agriculture and Rural Development calls on the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy as the committee responsible to incorporate the following points into the motion for a resolution which it adopts in respect of the action plan on agriculture:
4. korostaa, että koko EU:n aluetta koskevan kestävän maatalouden lujittamiseksi maatalous ja kotitalouksien puutarhatalous takaavat parhaiten ympäristöystävällisten tuotantomenetelmien käyttöönoton ja että on välttämätöntä säilyttää viljelmät suhteellisen pienimuotoisina, jotta saadaan pysäytettyä maaseudun rappeutuminen ja sen seurauksena maiseman pilaantuminen ja maatalouden monimuotoisuuden väheneminen;
Emphasises that, with a view to consolidating sustainable agriculture throughout the EU, family-based agriculture and marketing gardening provide the best guarantees regarding the introduction of environmentally compatible production practices and that relatively small-scale farms engaged in agriculture and marketing gardening must continue to exist if the decline of rural areas and the resulting deterioration of the countryside and of agricultural biodiversity are to be arrested.
6. valittaa kuitenkin, että ehdotetut toimet eivät ole asetettujen tavoitteiden tasolla, kun rajoitutaan toistamaan Agenda 2000 -ohjelman maatalouteen liittyvien määräysten hyviä puolia ja erityisesti toiseen pilariin liittyvien ohjelmien toteuttamista ja markkinatukien maksamiseen liittyvien täydentävien ympäristöehtojen käyttöä;
Deplores the fact, however, that the proposed measures do not match the declared ambitions, in that they merely re-state the positive aspects of the Agenda 2000 agriculture provisions - in particular the implementation of the second-pillar programmes and the proviso that payment of market aid is conditional upon compliance with environmental protection requirements.
8. korostaa, että on virheellistä, että toimintasuunnitelma asettaa etusijalle biologisen monimuotoisuuden puolustamisen YMP:n toisen pilarin, tarkemmin sanottuna maatalouden ympäristöohjelmien puitteissa ottaen huomioon vähäisistä budjettivaroista (10 prosenttia EMOTR:sta) ja yhteisrahoitusjärjestelmästä johtuvat rajoitukset;
Draws attention to the mistake made in the action plan of placing the protection of biodiversity within the CAP's second pillar and, more specifically, within the agri-environmental programmes, in view of the restrictions which stem from the limited budget funding allocated (10% of the EAGGF Guarantee Section) and from the co-financing arrangements.
11. vaatii, että Agenda 2000 -ohjelman tarkistuksen yhteydessä vuonna 2003 ja YMP:n uudistuksen yhteydessä vuonna 2006 nykyisten rahoitusnäkymäkauden päättyessä, suorien markkinatukien täydentäviä ympäristöehtoja vahvistetaan sekä laajennetaan alakohtaisia tukitoimia, joihin jo sisältyvät ympäristöön, kestävään kehitykseen ja maatalouden monitoiminnallisuuden puolustamiseen liittyvät vaatimukset;
With a view to the revision of Agenda 2000 in 2003 and the reform of the CAP in 2006 (following on from the expiry of the current financial perspective), calls for more stringent direct market aid environmental protection requirements and for an extension of sectoral support measures which already incorporate requirements relating to the environment, sustainable development and the protection of the multifunctional nature of farms.
17. korostaa vaaraa, jonka biologiselle monimuotoisuudelle aiheuttavat unioniin seuraavaksi liittyvät maat, joiden maatalousjärjestelmiä joudutaan voimakkaasti järjestelemään uudelleen ja joilla on riittämätön hallinnollinen ja rahoitukseen liittyvä kapasiteetti yhteisön säännöstön noudattamiseksi;
Emphasises the risk which the forthcoming accession of new Member States poses to biodiversity on account of the fact that the countries concerned will have to undertake major restructuring of their agricultural systems whilst lacking sufficient administrative and financial capacity to implement the acquis communautaire .
22. toivoo, että maatalousalan biologista monimuotoisuutta koskevan suunnitelman tehostamisen ja ajantasaistamisen yhteydessä komissio ottaa huomioon tulevan Agenda 2000 -ohjelman keskipitkän aikavälin tarkistuksen, laatii raportin sen täytäntöönpanon arvioinnista ja ehdottaa mahdollisesti uusia tarpeellisiksi katsomiaan toimia.
Hopes that, with a view to improving and updating the biodiversity action plan relating to agriculture, the Commission will take advantage of the forthcoming mid-term review of Agenda 2000 in order to submit a report assessing the implementation thereof and, possibly, in order to propose whatever amendments and new measures it considers appropriate.
19.joulukuuta 2001 KALATALOUSVALIOKUNNAN LAUSUNTO
19 December 2001 OPINION OF THE COMMITTEE ON FISHERIES
Valmistelija: Albert Jan Maat
Draftsman: Albert Jan Maat
Kalatalousvaliokunta nimitti 1. lokakuuta 2001 pitämässään kokouksessa valmistelijaksi Albert Jan Maatin.
The Committee on Fisheries appointed Albert Jan Maat draftsman at its meeting of 1 October 2001.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta 9. lokakuuta, 19. marraskuuta ja 19. joulukuuta 2001 pitämissään kokouksissa.
The committee considered the draft opinion at its meetings of 9 October 2001, 19 November and 19 December 2001.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Daniel Varela Suanzes-Carpegna (puheenjohtaja), Rosa Miguélez Ramos (varapuheenjohtaja), Arlindo Cunha, Elspeth Attwooll, Carmen Fraga Estévez, Ian Stewart Hudghton, Salvador Jové Peres (Mihail Papayannakisin puolesta), Heinz Kindermann, Carlos Lage, Brigitte Langenhagen, Vincenzo Lavarra, Patricia McKenna, James Nicholson, Struan Stevenson (Antonio Tajanin puolesta) ja Adriaan Vermeer.
The following were present for the vote: Daniel Varela Suanzes-Carpegna, chairman; Rosa Miguélez Ramos, vice-chairman; Arlindo Cunha, Elspeth Attwooll, Carmen Fraga Estévez, Ian Stewart Hudghton, Salvador Jové Peres (for Mihail Papayannakis), Heinz Kindermann, Carlos Lage, Brigitte Langenhagen, Vincenzo Lavarra, Patricia McKenna, James Nicholson, Struan Stevenson (for Antonio Tajani) and Adriaan Vermeer.
Täsmällistä lukumäärää ei tulla koskaan saamaan selville.
The exact figure will never be known.
Turska- ja kummeliturskakantojen tila on esimerkki kalastuspaineiden ympäristöön kohdistuvista seurauksista.
The impact of fishing pressure combined with environmental factors can be seen in the case of cod and hake.
Toisen uhan muodostavat muualta peräisin olevien, mahdollisesti geneettisesti muunnettujen, kalanviljelylaitoksista luontoon päässeiden lajien invaasio.
A further threat comes in the form of the invasion of non-native species, which may or may not be genetically manipulated, which have escaped from fish farms.
Amsterdamin sopimuksen 2 artiklassa määrätään, että unionin eräs päätavoite on tasapainoinen ja kestävä kehitys.
Article 2 of the Treaty of Amsterdam says that one of the Union's tasks is to promote balanced and sustainable development.
Kalastuspolitiikan perusasiakirjassa (asetus (ETY) N:o 3760/92) tätä ei kuitenkaan esitetä yhtä selkeästi, sillä sen 2 artiklan mukaan "yhteisen kalastuspolitiikan [...] yleisiä tavoitteita on suojella ja säilyttää käytettävissä ja saatavilla olevia elollisia merellisiä luonnonvaroja..." .
The basic instrument of the Common Fisheries Policy (Regulation 3760/92, Article 2) is equally clear when it says that 'the general objectives of the common fisheries policy shall be to protect and conserve available and accessible living marine aquatic resources' .
Unioni on sitoutunut Rio de Janeiron velvoitteisiin, joten nyt on siis ryhdyttävä konkreettisiin toimiin.
As a result of the commitments entered into at Rio de Janeiro, the Union is now under an obligation to take even more tangible measures.
Valmistelija Langenhagen kehotti jo aikaisemmassa aihetta koskeneessa lausunnossa ( A4‑0347/1998 ) sisällyttämään kalastuksen ja meriekosysteemien välisen vuorovaikutuksen biologista monimuotoisuutta koskevaan strategiaan.
In an earlier opinion on the subject ( A4-347/98 ) rapporteur Langenhagen advocated that the interaction between fisheries and marine ecosystems should be included in the biodiversity strategy.