natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hävittämismenetelmien ympäristövaikutuksia ei tuolloin valvottu, joten luotettavia tuloksia ei ole saatavilla, vaikka on todettu, että ruhojen polttaminen rovioilla vapautti syöpää aiheuttavia aineita ilmakehään.
Monitoring of the environmental impact of these methods of disposal at the locations where they were employed was not carried out to provide any conclusive results at the time, although carcinogens are recognised to have been released into the atmosphere from the burning of animal carcasses on pyres.
Eläinkantoja lopetettaessa jouduttiin aikapulan vuoksi monessa tapauksessa todennäköisesti rikkomaan eläintensuojelusäännöksiä.
In a number of cases, culling of livestock probably involved violations of animal welfare legislation because of the pressure of time to which it gave rise.
Saatujen tietojen mukaan eläinten lopettamisessa ei aina toimittu asianmukaisesti, ja siinä käytettiin osittain puutteellisesti koulutettuja henkilöitä.
It was reported that unnecessary pain and suffering had been inflicted on animals because of the inexpert performance of staff, some of whom were not adequately trained.
Jäsenvaltioiden olisi harkittava henkilöstön kouluttamista ennen seuraavaa epidemiaa.
Member States should reflect on the necessary training of personnel in advance of an epidemic.
Eläinten laajamittaiseen lopettamiseen ja ruhojen keräämiseen haudattavaksi tai poltettavaksi liittyi lisäksi uhka viruksen tahattomasta leviämisestä tehtävää hoitavien ihmisten tai käytettyjen koneiden välityksellä tai sen seurauksena, että teurastettuja eläimiä on kuljetettu taudin saastuttamattomien alueiden halki.
The mass culls and movement of carcasses to mass burial or incineration sites also gave rise to a risk of accidental further transmission of the virus via the staff deployed or their equipment and on account of the transport of slaughtered animal carcasses through uninfected areas.
Tällaisesta leviämisestä on saatu satunnaista näyttöä, mutta tuolloin ei toteutettu virallista valvontaa.
There is anecdotal evidence that such transmission actually occurred, but no official monitoring was undertaken at the time.
Menetelmän oikeudenmukaisuus voidaan kuitenkin arvioida lopullisesti ainoastaan tuomioistuimissa.
However, only the courts can definitively determine whether the 3 km cull was legal.
Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimet ovat päättäneet kahdessa tapauksessa, että eläinten lopettaminen oli itse asiassa laillista.
In the UK the courts have in two cases determined that the cull was in fact legal.
Tämä tarkoittaa, ettei Euroopan tasolla myönnettävää nimenomaista valtuutusta tai kieltoa ole odotettavissa.
It is not apparent that this is either explicitly permitted or explicitly prohibited at European level.
Hallituksen korkein tieteellinen neuvonantaja ja korkein eläinlääkintävirkamies suosittelivat yhtenä vaihtoehtona nautojen rokottamista Cumbriassa vuoden 2001 maaliskuun lopusta/ huhtikuun alusta lähtien, mikäli tietyt edellytykset, kuten maanviljelijöiden tukeminen, täytettäisiin.
In Cumbria, from the end of March/beginning of April 2001, vaccinating cattle was an option recommended by the Chief Scientific Adviser to the government and the Chief Veterinary Officer on condition that certain criteria were complied with, including that of support from farmers.
Hallitus ei pitänyt tätä toteuttamiskelpoisena, koska kansallinen National Farmers Union -maataloustuottajajärjestö ja elintarvikekauppa eivät tukeneet ajatusta (joidenkin viljelijöiden vastarinta johtui ilmeisesti erheellisestä käsityksestä, että EU:lta ei voisi saada korvausta mahdollisesta rokotettujen eläinten arvon alenemisesta).
The government did not consider this option practicable, because it did not enjoy sufficient support from the National Farmers’ Union or the food trade (some farmers’ opposition to vaccinations was evidently due to the mistaken belief that there was no EU compensation available for the possible loss of value of vaccinated animals).
Kun Yhdistyneessä kuningaskunnassa hoidettiin vuonna 2001 puhjennutta suu- ja sorkkatautia, suhteellisen pienten erityisryhmien etujärjestöillä (osa maatalouden lihantuotantotoiminnasta ja elintarvikkeiden kaupasta) näyttää siten olleen suhteettoman suuret mahdollisuudet vaikuttaa kokonaisten alueiden yleistä hyvinvointia koskeviin päätöksiin.
Relatively small special-interest groups (parts of the meat-producing farming sector and the food trade) seem to have had an undue influence over decisions affecting the wellbeing of whole regions in the management of the FMD outbreak in the UK in 2001.
Suu- ja sorkkataudin torjunta Alankomaissa
Control of FMD in the Netherlands
Suu- ja sorkkatautivirus levisi Alankomaihin ilmeisesti Irlannista peräisin olevien vasikoiden mukana niiden altistuttua pakollisen kuljetustauon aikana Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olleiden lampaiden virukselle eläinkuljetuksen virallisessa levähdyspaikassa Mayennessä Ranskassa.
Apparently, the Foot and Mouth Disease virus was introduced to the Netherlands via a transport of Irish calves, which were exposed to the virus present on sheep from the United Kingdom, during an obligatory rest period in an official staging post for animal transport in Mayenne, France.
Alankomaiden suu- ja sorkkataudin torjuntaorganisaatio perustui sikaruttokriisistä saatuihin kokemuksiin.
The organisation of measures to control FMD in the Netherlands was based on experience of the swine fever crisis.
Lisääntynyt lopettaminen uhkasi kuitenkin kuormittaa ruhojen hävittämiskapasiteettia liiaksi, joten eläinten rokottamiseen ja henkiin jättämiseen saatiin lupa.
But as the rising level of slaughter threatened to overwhelm available rendering capacity, permission for emergency vaccination-to-live was obtained and implemented.
Ajoittain käytettävissä oli liian vähän voimavaroja toimien toteuttamiseen, minkä takia toteuttamissuunnitelmia oli pakko muuttaa.
At times, there was insufficient capacity to carry out the measures, which led to unwanted changes in the implementation plans.
Myös Alankomaiden suu- ja sorkkataudin torjunnassa esiintyi huomattavia puutteita kansallisten viranomaisten toiminnan koordinoinnin ja tiedotuspolitiikan suhteen, eikä viljelijöillä ollut mahdollisuuksia ottaa yhteyttä asiasta vastaaviin viranomaisiin.
In the Netherlands too, one important shortcoming in the FMD control measures was the national authorities’ inadequate coordination and information policy and the lack of arrangements to enable the farmers concerned to contact the State agencies responsible.
Alankomaissa turvauduttiin kriisin ensimmäisinä päivinä eläinten lopettamiseen.
A culling policy was applied during the first days of the crisis in the Netherlands.
Varsin pian taudin torjunnassa otettiin komission luvan saamisen jälkeen käyttöön rokotussarjamenetelmä.
Fairly quickly the ‘ring vaccination’ concept, after authorisation by the Commission, was introduced to bring the epidemic under control.
Lopulta kaikki rokotussarjalla testatut eläimet teurastettiin, koska vientiedellytykset haluttiin palauttaa mahdollisimman pian.
All livestock within the vaccination ring were ultimately slaughtered in order for exports to resume at an early stage.
Päätös rokotettujen eläinten lopettamisesta tehtiin viljelijäjärjestöjen kuulemisen ja niiltä saadun hyväksynnän jälkeen.
The decision to cull the vaccinated livestock was taken after consultation and approval by farmers' organisations.
Ranskan kokemukset
Experience in France
Ranskan viranomaiset ottivat käyttöön suu- ja sorkkataudin varautumissuunnitelman kansallisella ja alueellisella tasolla ja perustivat kriisinhallintakeskuksia, joissa oli mukana tärkeimpien ammatillisten järjestöjen edustajia, heti saatuaan tiedon taudin puhkeamisesta Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Immediately after the first outbreak in the UK was reported, the French authorities activated the FMD contingency plan at national and regional level and set up crisis staffs, involving the relevant professional organisations.
Ranskassa ilmenneessä kahdessa suu- ja sorkkatautitapauksessa lopetettiin reseptiiviset eläimet kolmen kilometrin säteellä tartuntatilojen ympäriltä.
Following the two FMD outbreaks in France, susceptible animals were slaughtered within a 3 km radius of the farms concerned.
Suu- ja sorkkataudin torjunta oli Ranskassa tehokasta ja tuloksekasta vuonna 2001, mutta sielläkin osoittautui, että lampaiden tunnistamista ja rekisteröintiä olisi parannettava.
Measures to control FMD in France in 2001 were efficient and successful, although here too it was recognised that the identification and registration of sheep needed to be improved.
Torjunnan taloudellisilla ja sosiaalisilla seurauksilla ei tosin ollut Ranskassakaan olennaista merkitystä.
It may be noted that the economic and social consequences did not play any significant role in the strategy for controlling FMD in France either.
Rokottamista ei Ranskassa harkittu, koska suu- ja sorkkataudin tautipesäkkeitä oli rajallinen määrä.
The issue of vaccination did not arise in France because there were so few foci of infection.
Myös Ranskassa joudutaan vastaamaan kärsityistä vahingoista maksettavien korvausten eroja koskevaan kysymykseen.
The issue of unequal compensation for damages has also arisen in France.
Irlannista saadut kokemukset
Experience in Ireland
Irlannin ja Pohjois-Irlannin viranomaiset olivat varautuneet tilanteeseen ennakolta Yhdistyneen kuningaskunnan tautitapausten vuoksi ja olivat siksi valmistautuneet erittäin hyvin suu- ja sorkkataudin puhkeamiseen.
The authorities in Ireland and Northern Ireland were forewarned by the outbreaks on the British mainland and were able to prepare themselves very well for the outbreak of FMD.
Irlannin ja Pohjois-Irlannin välinen koordinaatio ja yhteistyö sujui ongelmitta, mikä vaikutti olennaisesti siihen, että suu- ja sorkkatautitapaukset pystyttiin rajoittamaan hyvin pienelle alueelle.
Cooperation and coordination between Ireland and Northern Ireland went smoothly, and it was largely thanks to this that the FMD outbreaks remained very small in the region.
Toimenpiteet olivat vaikuttavia ja tehokkaita.
The measures were effective and efficient.
Koska Irlannin saarella oli hyvin vähän tautipesäkkeitä, rokotuskysymystä ei jouduttu pohtimaan.
The issue of vaccination did not arise, because there were so few outbreaks in Ireland.
Kreikasta saadut kokemukset
Experience in Greece
Kreikassa suu- ja sorkkatautia on ilmennyt aina pelkästään satunnaisesti, toisin sanoen tauti ei esiinny paikalliseläintautina.
In Greece, outbreaks of FMD were always sporadic, that is to say the disease is not endemic.
Tapauksia esiintyy lähinnä itäisillä rajoilla sijaitsevissa lääneissä (Evros, Lesvos, Hios, Samos, Dodekanesia), sillä tunnetusti tauti esiintyy Turkissa paikalliseläintautina, mutta muissa naapurivaltioissa sitä ei ole ilmoitettu olevan.
Most cases occurred in the vicinity of Greece's eastern borders (Evros, Mytilini, Chios, Samos, the Dodecanese) since the disease is endemic in Turkey whereas it has not been reported in Greece's other neighbouring countries.
Aikaisemmin uskottiin, että tauti tulee Kreikkaan elävillä eläimillä käytävän laittoman kaupan seurauksena.
Previously, it was believed that the disease entered Greece through illegal trade in live animals.
Vuosien 1994 ja 1996 eläintautien ja useiden tuhansien eläinten lopettamisen jälkeen Kreikan eläintenkasvattajat tiedostavat riskin ja väittävät, ettei eläimiä tuoda laittomasti maahan naapurivaltiosta.
Since the epidemics of 1994 and 1996 and the culling of several thousand animals, stock farmers in Greece have become more aware and maintain that there are no longer any illegal imports of animals from Turkey.
Viimeisimmän paikalliseläintaudin, joka puhkesi vuoden 2000 kesällä Evrosin läänissä, katsottiin johtuneen siitä, että Kreikan rajaseudun eläimet joutuivat turkkilaisten eläinten kanssa kosketuksiin Evros-joen uomassa, koska vallinneen suuren kuivuuden takia sen vedet olivat vähissä.
The last outbreak of the disease in the summer of 2000 in Evros was attributed to animals in the Greek border regions encountering Turkish animals in the River Evros, the waters of which were low owing to the protracted drought.
Näin laumat saattoivat lähestyä toisiaan laiduntaessaan ja eläimiä juotettaessa.
It is possible therefore that the herds were in contact while grazing and watering.
Kun viruksella on voimakas virulenssi ja se tarttuu erityisen herkästi, taudin tarttuminen on mahdollista.
Since the virus is highly infectious and extremely communicable, it was easily transmitted.
Eristetyn viruksen kannan alkuperä osoitettiin myös laboratoriotutkimuksissa polymeraasiketjureaktion avulla.
The origin of the viral strain which was isolated was established by laboratory testing with PCR.
Osoittautui, että kyse oli Aasia 1 -serotyypin kannasta, joka muistuttaa Evros-joen vastakkaisella rannalla havaittua kantaa.
It was established that the strain was of the Asia 1 serotype similar to that found on the far bank of the River Evros.
Kesällä 2000 puhjenneen eläintaudin aikana Evrosissa oli 12 tautipesäkettä.
During the epidemic in the summer of 2000, there were 12 outbreaks of the disease in Evros.
Noin 8 000 eläintä lopetettiin ja haudattiin (5 400 nautaa, 2 300 lammasta ja vuohta, 300 sikaa) ja kustannusten laskettiin olleen 750 000 euroa.
Approximately 8000 animals (5400 cattle, 2300 goats and sheep, 300 pigs) were culled and buried at an estimated cost of 750 000 euro.
Näihin kustannuksiin sisältyvät paitsi korvaukset myös valvonta-, desinfiointi- ja hallintomenot sekä muut menot.
This figure includes not only compensation but also the cost of supervising decontamination procedures, administrative and other expenditure.
Kansalaisten, tiedotusvälineiden ja eläinsuojeluyhdistysten reaktiot jäivät myös vähäisiksi.
The social disruption was minimal and the media reaction was low-key, as was that of the animal welfare organisations.
Komission rooli suu- ja sorkkataudin torjunnassa
The role of the Commission in controlling FMD
Komissio reagoi viivytyksettä kriisin puhjettua ja teki tarvittavat päätökset.
The Commission responded to the crisis immediately and took the necessary decisions.
Kriisin kestäessä se sopeutti ja laati päätöksensä ajoissa kriisin kehitystä vastaavasti pysyvän eläinlääkintäkomitean lausuntojen pohjalta.
In the course of the crisis, it promptly adapted and documented its decisions on the basis of the opinions of the Standing Veterinary Committee in the light of events.
Komission kriisinhallintatoiminnassa ei voida havaita laiminlyöntejä.
No shortcomings have been identified in the Commission’s management of the crisis.
Taudin kohdemaiden kansalliset eläinlääkintäviranomaiset ovat erityisesti painottaneet komission toiminnan korkeaa tasoa kriisintorjunnassa.
The high quality of the Commission’s work in controlling the crisis has also been expressly stressed by the national veterinary authorities of Member States concerned.
Vuonna 1992 säädetyn profylaktisten rokotusten kiellon jälkeen komissio ei ole kuitenkaan tarkistanut jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmia kohtuullisessa ajassa.
However, the Commission failed to review the Member States’ contingency plans within an appropriate period following the introduction of the ban on prophylactic vaccination in 1992.
Sekä Yhdistyneen kuningaskunnan, Alankomaiden että Ranskan varautumissuunnitelmien täytäntöönpano oli – varautumissuunnitelman hyväksymisen yhteydessä tehtyjä tarkastuksia lukuun ottamatta – tarkastamatta vielä vuoden 2001 kriisin puhjetessa.
At the time of the 2001 crisis – apart from the assessments in connection with the approval of the contingency plans – it had still not reviewed the implementation either of the UK’s contingency plan or of those of the Netherlands or France.
Suu- ja sorkkataudin torjunta kolmansissa maissa
Control of FMD in third countries
Useat maat, joissa esiintyy endeemisesti suu- ja sorkkatautia, käyttävät (rutiininomaisesti) ennalta ehkäiseviä rokotuksia.
Systematic preventive vaccination is practised in many countries where FMD is endemic.
Hätärokotuksiin ja kohdennettuun lopettamiseen on viime vuosina turvauduttu Albaniassa (1996), Koreassa ja Etelä-Afrikassa (2000) ja Uruguayssa (2001), jotta tauti saataisiin hävitettyä nopeasti.
In recent years, emergency vaccinations in conjunction with targeted culling have rapidly eradicated the disease in Albania (1996), Korea and South Africa (2000) and Uruguay (2001).
Uruguayn suu- ja sorkkataudin torjunnassa vuonna 2001 antama esimerkki osoittaa, miten suurta etua hätärokotuksista, joihin ei liity eläinten teurastamista, on taudin puhjetessa laajalla alueella.
The way in which Uruguay tackled FMD in 2001 demonstrates the considerable positive aspects of emergency vaccination without subsequent slaughter in the event of a widespread outbreak.
Uruguayssa rokotettiin 10 miljoonaa nautaa ja kuljetuksia rajoitettiin, jolloin tauti saatiin hävitettyä 15 viikossa.
Thanks to mass vaccination of 10 million cattle, accompanied by movement restrictions, the disease was eradicated within 15 weeks.
Ainoastaan 7 000 eläintä jouduttiin lopettamaan.
Only just under 7000 animals were slaughtered.
Yhteiskunnallisia vaikutuksia kyettiin rajoittamaan ja taudin hävittämiskustannukset (rokotteet, desinfiointi ja viljelijöille maksettavat korvaukset) olivat ainoastaan 13,6 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
The human impact was limited and the cost of eradicating the disease (vaccines, disinfection, compensation for farmers) totalled only USD 13.6 m.
Rokotukset EU:n tulevan suu- ja sorkkataudin torjuntastrategian kannalta
The question of vaccination in connection with the future strategy to control FMD in the EU
Koska rokotukset vaikuttavat nykyisin kansainväliseen kauppaan, niitä koskeva päätös ei myöskään ole tieteellinen vaan poliittinen ja riippuu siksi siitä, mitkä seikat ja kenen edut otetaan huomioon ja mitä ensisijaisia tavoitteita taudin torjunnalle asetetaan.
Because of current implications for international trade, the decision on vaccination is in any case not a scientific matter but a political one and therefore depends on the circumstances and interests which are taken into account and the priority objectives adopted for the purpose of controlling the epidemic.
Tällaisen päätöksen pitää kuitenkin aina perustua vankkaan tieteelliseen näyttöön ja kokemukseen, ja lisäksi siinä on otettava huomioon epidemian erityispiirteet.
However, such a decision must always be grounded on solid scientific evidence and experience, as well as taking into account the specific circumstances of an epidemic.
Monet rokotuksen vastaiset argumentit voitaisiin torjua, jos asianosaiset kävisivät ennen seuraava epidemiaa asiallisen keskustelun ja saisivat aikaan selkeitä sopimuksia.
Many objections raised to vaccination could be removed by sensible debate with clear agreements being reached by interested parties before any future outbreak.
Huolimatta OIE:n määräyksiin äskettäin tehdyistä muutoksista rokotuksia edelleen koskeva kolmen kuukauden "kaupparangaistus" pitäisi monien viranomaisten mielestä poistaa tulevalla OIE-päätöksellä, jolloin teurastusta ja rokotuksia käsiteltäisiin samalla tavalla.
Despite recent changes to OIE rules, the three-month 'trading penalty' that remains against vaccination should, in the view of many authorities, be removed by future resolution of the OIE so that slaughter and vaccination are treated equally.
Tällaisen muutoksen ansioista päätöksiä voitaisiin tehdä asianmukaisesti taudin torjunnan kannalta eikä taloudellisten ja poliittisten seikkojen perusteella.
This change will enable decisions to be taken on the proper basis of disease control rather than economic and political considerations.
Asiantuntijat eivät ole päässeet suu- ja sorkkatautia käsittelevän Euroopan parlamentin väliaikaisen valiokunnan kuulemistilaisuuksissa eläinlääketieteelliseltä eivätkä epidemiologiselta kannalta – esim. serotyyppien lukumäärä, toimien nopeus, tartunnan saaneiden eläinten vasta-aineiden määrittämiseen liittyvät ongelmat – yksimielisyyteen siitä, onko rokotusten käyttö tarkoituksenmukaista suu- ja sorkkataudin hillitsemiseksi tai hävittämiseksi.
Experts attending the hearings held by the European Parliament's Temporary Committee on FMD were not agreed amongst themselves as to the appropriateness of vaccinations to stem an outbreak or eradicate the disease, from the point of view, inter alia, of veterinary medicine or in the light of epidemiological considerations e.g. number of serotypes, speed of action, problems of distinguishing antibodies of infected animals.
Monet asiantuntijat korostavat kuitenkin, että hätärokotukset soveltuvat tietyin edellytyksin suu- ja sorkkataudin torjuntaan paremmin kuin eläinten hävittäminen.
However, many of the experts stressed that, under certain conditions, emergency vaccination is a better way of controlling FMD than the 'stamping out' method.
Rokotuskysymys on ratkaistava kulloinkin todellisen tilanteen perusteella.
The issue of vaccination needs to be resolved in the context of the particular situation.
Sitä tarkasteltaessa on otettava huomioon myös kunkin torjuntatavan vaikutus taudin leviämisuhan suuruuteen.
It must also be seen in the light of the seriousness of the risk of future FMD outbreaks due to the particular control method adopted.
Laajamittainen karjan lopettaminen ja siihen liittyvä lopetettujen eläinten lihan hävittäminen sai aikaan vastalauseiden myrskyn yhteiskunnassa ja se on eettisesti oikeutettua vain erityisistä sosiaalis-taloudellisista syistä.
Mass culling of livestock and the subsequent destruction of meat resulted in widespread public protests and can be ethically justified only by special socioeconomic grounds.
Lisäksi eräät valtiot käyttivät enemmän varoja taudin hallintaan saamiseksi kuriin kuin mitä ne säästivät turvatessaan vientinsä.
Furthermore, some countries spent more money on disease control policy than they were able to save in terms of their lost export trade.
Päätöksenteon avoimuus on taattava, koska muutoin rokottamatta jättämisen politiikasta eniten kärsimään joutuneita väestöryhmiä voidaan tuskin saada mukaan välttämättömään yhteistyöhön seuraavien tautitapausten puhjetessa.
Decisions must be taken in a transparent manner: otherwise it will be difficult to persuade those sections of the population who suffer most from a non-vaccination policy to provide the necessary cooperation during a future FMD outbreak.
Vuoden 2001 epidemia osoitti, ettei yleinen mielipide enää hyväksy Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden mallin mukaista laajamittaista eläinten lopettamista, joten vaihtoehtoiset torjuntastrategiat ovat välttämättömiä.
It has become clear from the 2001 epidemic that mass culling on the scale seen in the UK and the Netherlands will not be publicly acceptable again and that alternative control strategies are therefore essential.
Nykyisin on rokotteita, joita käytettäessä voidaan erottaa toisistaan – ainakin tilakarjakohtaisesti – tartunnan saaneet ja rokotetut eläimet.
The vaccines currently available make it possible – at least on a herd by herd basis – to distinguish between infected and vaccinated animals.
Taudinkantajaeläinten (eläimet, joiden nielussa virus on tietyissä olosuhteissa vielä todettavissa yli 28 vuorokauden kuluessa tartunnasta, mutta jotka eivät välttämättä kehitä muiden kuin rakenneproteiinien vasta-aineita eivätkä osoita kliinisiä oireita) aiheuttama suu- ja sorkkataudin tartuntaongelma on säilynyt, eikä tapausten määrää ole toistaiseksi kyetty todentamaan.
It is true that the problem of transmission of FMD by carrier animals (animals in which the virus can under certain circumstances still be detected more than 28 days after infection but which may possibly not be producing any antibodies to non-structural proteins or displaying clinical symptoms) still remains in principle and is not quantifiable so far.
Useiden asiantuntijoiden mielestä taudinkantajaeläinten aiheuttama tartuntariski on kuitenkin hyvin vähäinen.
However, many experts consider the risk of transmission of FMD by carrier animals to be extremely slight.