natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komissio asettaa itselleen päätavoitteeksi koordinoinnin ja tutkimuksen tukemisen, ja se aikoo toteuttaa nämä täydentävät toimet lähinnä Media Plus -ohjelman ja tutkimuksen ja teknologian kehittämisen kuudennen puiteohjelman kautta.
The main task which the Commission has set itself is supporting coordination and research, and it intends to carry out these complementary tasks mainly within the MEDIA Plus programme and the sixth Framework Programme for Research and Development.
Pitkällä aikavälillä saattaisi olla tarpeen, että Euroopan unioni osallistuu eurooppalaisille elokuvateattereille hyvin kalliiksi tulevan projisointimateriaalin rahoitukseen.
In the long term, it might prove necessary for the European Union to contribute to the funding of very expensive projection equipment for European cinemas.
Lisäksi tarvitaan toimia digitaalisten alustojen tukemiseksi, erityisesti tilausvideopalveluiden kehittämiseksi.
In addition, an effort should be made to support digital platforms, particularly with a view to the development of video services available on demand.
Verotukseen liittyvät kysymykset
Tax issues
Komissio ilmoittaa, että se aikoo kuudennen arvonlisäverodirektiivin liitteen H tarkistamisen yhteydessä tutkia mahdollisuutta vastata alalla esitettyihin pyyntöihin, joiden mukaan audiovisuaalisiin tuotteisiin ja palveluihin pitäisi soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa samalla tavoin sitä sovelletaan muihinkin kulttuurihyödykkeisiin ja -palveluihin.
The Commission has announced that it will examine, within the framework of the revision of Annex H of the sixth VAT directive, the possibility of meeting the wishes of the sector with regard to the reduction of some VAT rates, by analogy with the reduced rates applied to other cultural products and services.
Tämä on perusteltu vaatimus.
It regards the request as legitimate.
On kuitenkin valitettavaa, että komissio ei kannusta jäsenvaltioita ottamaan käyttöön verokannustimia, joita on jo eräissä maissa.
However, it is disappointing that the Commission is not encouraging the Member States to introduce tax incentives, such as already exist in some countries.
Tällaisella toimenpiteellä voitaisiin helpottaa pääomaa kaipaavan Euroopan audiovisuaalialan rahoittamista.
Measures of this kind can help in the funding of the under-capitalised European audiovisual industry.
Koska elokuvien luokitus on tiiviisti sidoksissa jäsenvaltioiden ja alueiden kulttuuri-identiteettiin, komissio kannustaa ennen kaikkea kokemusten vaihtoon eikä niinkään yhdenmukaistamiseen.
Since the rating of films is strongly linked with the cultural identities of the Member States and regions, the Commission favours above all the exchange of experience, rather than harmonisation.
Komission aikoo myös teettää ulkopuolisen tutkimuksen luokittelukäytännöistä ETA-maissa sekä syistä eroavaisuuksiin ja erojen vaikutuksista elokuvien markkinointiin.
An external study is being carried out on the way in which rating is organised within the EEA, the reasons for differences and their impact on the marketing of films.
Tässä osiossa tuodaan esille mielenkiintoisia ajatuksia eurooppalaisten audiovisuaalialan tulevaisuudesta.
This section opens up interesting prospects for the European audiovisual industry.
Kuvanlukutaidon sisällyttäminen eLearning-aloitteeseen on myös merkittävä askel.
The inclusion of ‘image education’ in the eLearning programme also represents an important step forward.
Kuvanlukutaidon edistäminen nuorten – ja myös aikuisten – keskuudessa on ehdoton edellytys suuren yleisön maun ja arvostelukyvyn kehittämiseksi.
Educating young people, as well as adults, in this dimension is an essential prerequisite in cultivating our public’s tastes and making them more discriminating.
Eurooppalaisiin elokuviin erikoistuneen Euroopan unionin televisiokanavan perustaminen olisi kiitettävä hanke.
The creation of a television chain for broadcasting European films would be a highly laudable venture.
Olisi kuitenkin varmistettava, että tämä ei johda eurooppalaisten elokuvien marginalisointiin ja että muiden kanavien velvollisuutta ottaa näitä teoksia ohjelmistoonsa ei lievennetä.
But care would have to be taken that this did not marginalise European film and that the responsibility of other chains for programming these works did not decrease further.
Alalla on esitetty hyvin erilaisia mielipiteitä siitä, onko eräitä termejä tarpeen mukauttaa tai yhdenmukaistaa.
Opinions in the sector on the need to change or harmonise certain terms vary considerably.
Erityisesti tämä koskee käsitteitä "eurooppalainen teos", joka määritellään eri tavoin kontekstista riippuen, ja "riippumattoman tuottaja", joka kattaa hyvin erilaisia tilanteita eri maissa.
The concept of a ‘European work’ is defined in different ways according to its context, and that of ‘independent producer’ covers varying situations, depending on the country in which it is used.
Jotkut suosivat pragmaattista lähestymistapaa, ja katsovat, että erilaisten tavoitteiden vuoksi myös määritelmien on oltava erilaisia ja että tämä on tärkeämpää kuin pyrkimys yhdenmukaistamiseen.
Some people are in favour of a pragmatic approach, believing that differing aims justify differing definitions, and that this is more important than a wish for uniformity.
Toiset taas ovat sitä mieltä, että avoimuuden ja yhdenmukaisuuden puuttuminen vaikeuttaa kansainvälistä yhteistyötä.
Others think that the lack of transparency and uniformity forms a barrier to transnational cooperation.
Sekä komissio että alan ammattilaiset haluavat, että tätä monitahoista keskustelua käydään osana televisio ilman rajoja -direktiivin tarkistusta, joka tiedonannon mukaan on määrä tehdä vuonna 2002.
The Commission, and professionals in the industry, would prefer to incorporate this complex debate in the revision of the Television without Frontiers directive, which when the communication was issued was scheduled for 2002.
Onkin tarpeen varmistaa, tuoko yhdenmukaistettu "eurooppalaisen teoksen" määritelmä jotain lisäarvoa eri konteksteihin (Media Plus, televisio ilman rajoja, Eurimages, Euroopan neuvoston yleissopimus elokuvien yhteistuotannosta ).
It needs to be determined whether a harmonised definition of ‘European work’ could bring added value in various contexts (MEDIA Plus, Television without Frontiers, Eurimages Fund, the Council of Europe’s Convention on Coproduction).
Esitysajankohtia ja verkko-oikeuksia koskevat kysymykset
Questions on media chronology and on-line rights
Tässä on kyse esitysajankohdista teosten eri hyödyntämismuodoille (elokuvateatteri, maksu-TV, video/DVD, maksuttomat televisiolähetykset jne.).
This section deals with the chronology of the various forms of exploitation of a work (cinema showing, pay-TV, video/DVD, ordinary television, etc.).
Tiukkaa sääntelyä tuskin tarvitaan.
It does not appear necessary to have a rigorous form of regulation.
Olennainen kysymys on online-palvelujen asema esitysajankohdissa.
An important question is the place of on-line services in this chronology.
Kysymys on hyvin monitahoinen ottaen huomioon, että eri palvelujen lähentymisen vuoksi online-palvelujen tehtävä on usein sama kuin perinteisillä käyttöympäristöillä.
This is a very complex issue, given that these services, following convergence, will often have the same function as classic windows.
Toisenlainen tekniikka ei aina merkitse toisentyyppistä hyödyntämistä.
New technologies do not always involve new forms of exploitation.
Lisäksi on liian aikaista arvioida tarkasti näiden palvelujen kehitystä, taloudellista vaikutusta ja sitä, missä määrin ne vaikuttavat esitysajankohtiin.
In addition, it is too soon to assess exactly how these services will develop, their economic impact and the extent to which they will influence media chronology.
Tulevat toimet
Next steps
Komissio ehdottaa lopuksi aikataulua tiedonannossa ilmoitetuille toimille.
The Commission proposes a timetable for action resulting from the communication.
Mainituista aloitteista haluamme korostaa erityisesti asiantuntijaryhmän perustamisen tärkeyttä; ryhmä voisi antaa sysäyksen ja uusia ajatuksia kunnianhimoiselle yhteisön audiovisuaalialan politiikalle.
Among the initiatives mentioned, we would like to stress the importance of setting up a group of experts, able to provide a breath of fresh air and new ideas for an ambitious European audiovisual policy.
Koska Nizzan sopimuksessa määrätään yhteispäätösmenettelystä ja enemmistöpäätöksistä Media -ohjelman oikeusperustana olevan 157 artiklan (teollisuus) soveltamisessa, voimme odottaa, että asiantuntijoiden arvokas panos voi johtaa toimiin myös poliittisella tasolla.
Since the Treaty of Nice makes provision for the codecision procedure and qualified majority voting to apply to Article 157 (industry), which forms the legal basis of the MEDIA programme, it is possible to hope that the valuable contributions of the experts will be translated into political action.
Tietyt elokuviin ja muihin audiovisuaalisiin teoksiin liittyvät oikeudelliset näkökohdat
on certain legal aspects relating to cinematographic and other audiovisual works
Valmistelija: Giuseppe Gargani
Draftsman: Giuseppe Gargani
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 19. helmikuuta 2002 valmistelijaksi Giuseppe Garganin.
The Committee on Legal Affairs and the Internal Market appointed Giuseppe Gargani draftsman at its meeting of 19 February 2002.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 22. huhtikuuta, 13. toukokuuta, 22. toukokuuta ja 28. toukokuuta 2002.
It considered the draft opinion at its meetings of 22 April and 13, 22 and 28 May 2002.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi seuraavat johtopäätökset äänin 27 puolesta ja 1 tyhjä.
At the last meeting it adopted the following conclusions by 27 votes to 0, with 1 abstention.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Giuseppe Gargani (puheenjohtaja ja valmistelija), Willi Rothley (varapuheenjohtaja), Ioannis Koukiadis (varapuheenjohtaja), Bill Miller (varapuheenjohtaja), Paolo Bartolozzi, Maria Berger, Philip Charles Bradbourn (Malcolm Harbourin puolesta), Carlos Carnero González (François Zimerayn puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Bert Doorn, Janelly Fourtou, Evelyne Gebhardt, Fiorella Ghilardotti, José María Gil-Robles Gil-Delgado, Othmar Karas (Nicole Fontainen puolesta), Piia-Noora Kauppi (The Lord Inglewoodin puolesta), Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Neil MacCormick, Toine Manders, Helmuth Markov (Alain Krivinen puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Elena Ornella Paciotti (Carlos Candalin puolesta), Renate Sommer (Stefano Zappalàn puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Astrid Thors (Diana Wallisin puolesta), Marianne L.P. Thyssen, Rijk van Dam (Ole Krarupin puolesta), Rainer Wieland ja Joachim Wuermeling.
The following were present for the vote: Giuseppe Gargani, chairman and draftsman; Willi Rothley, Ioannis Koukiadis and Bill Miller, vice-chairmen; Paolo Bartolozzi, Maria Berger, Philip Charles Bradbourn (for Malcolm Harbour), Carlos Carnero González (for François Zimeray, pursuant to Rule 153(2)), Bert Doorn, Janelly Fourtou, Evelyne Gebhardt, Fiorella Ghilardotti, José María Gil-Robles Gil-Delgado, Othmar Karas (for Nicole Fontaine), Piia-Noora Kauppi (for Lord Inglewood), Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Neil MacCormick, Toine Manders, Helmuth Markov (for Alain Krivine, pursuant to Rule 153(2)), Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Elena Ornella Paciotti (for Carlos Candal), Renate Sommer (for Stefano Zappalà, pursuant to Rule 153(2)), Astrid Thors (for Diana Wallis), Marianne L.P. Thyssen, Rijk van Dam (for Ole Krarup), Rainer Wieland and Joachim Wuermeling.
Tiedonannossa käsitellään audiovisuaalisten teosten, erityisesti elokuvien sääntelyä, ja näkymiä sääntelyn tulevalle tarkistukselle.
The Communication analyses the regulation of audiovisual works, particularly cinematic works, and the prospects for reform.
Markkinoinnilla on tärkeä merkitys audiovisuaalisille teoksille, joita pidetään taloudellisen kehityksen tekijöinä ja kulttuurihyödykkeinä, minkä vuoksi ne vaativat suojelua ja sääntelyjä, eikä vain markkinalakien perusteella.
It highlights the importance of marketing audiovisual works, considering them not only as economic growth factors but also as cultural assets and, as such, deserving of protection and regulation not only on the basis of the law applying to the market.
Maastrichtin sopimuksella – jossa kulttuuri otetaan yhdeksi niistä yhteisön politiikan aloista, joihin viitataan erikseen EY:n perustamissopimuksessa (151 artiklassa) – tunnustetaan kulttuurin edistämisen tärkeys yhteisössä.
The Treaty of Maastricht recognises at Community level the importance of promoting culture, including it in the Community policies to which the EC Treaty explicitly refers, in Article 151.
Keskeiset olemassa olevat apuvälineet alan sääntelyssä ovat "televisio ilman rajoja" -direktiivi ja suunniteltujen tukijärjestelmien osalta "Media Plus" -ohjelma.
The main existing instruments in this sector are the ‘Television without Frontiers’ directive, as regards the legislative aspects, and the MEDIA Plus Programme, as regards support mechanisms.
Komissio antoi vuonna 1999 tiedonannon periaatteista ja suuntaviivoista yhteisön audiovisuaalipolitiikalle digitaaliaikaa varten (KOM(1999) 657 lopullinen, 14. joulukuuta 1999), jossa se totesi, että oikeuskehystä on tarkistettava aiheen uuden, Euroopan laajuisen tarkastelutavan mukaan.
The Commission produced a Communication back in 1999 on ‘Principles and Guidelines for the Community’s Audiovisual Policy in the digital age’ (COM(1999) 657 final of 14 December 1999), in which it pointed to the need to review the legal framework in the light of further consideration of the subject at European level.
Nykyinen tiedonanto hyväksyttiin komission pitämän julkisen kuulemistilaisuuden jälkeen, jossa asiaan liittyvät tahot saattoivat ilmaista kantansa.
The present Communication was adopted following public consultation organised by the Commission to allow interested parties to put forward their own views.
Tiedonannossa esitellään politiikan suuntia ja periaatteita, joita on noudatettava sovellettaessa valtiontukia koskevia sääntöjä elokuva-alalla.
It highlights programming trends, the principles to be followed in applying the law on State aids to the cinema industry, the next steps to take and interested sectors.
Päätöksessä N3/98 (joka tehtiin komissiolle Ranskaa vastaan kilpailunvastaisista määräyksistä elokuva-alan valtiontuissa nostetun kanteen jälkeen) asetettiin erityiset soveltuvuuskriteerit, joiden perusteella valtiontuki elokuvatuotannolle voidaan hyväksyä perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisen poikkeuksen nojalla.
Decision No 3/98 (following proceedings by the Commission against France for anti-competitive action in the case of State aids in the film industry) sets out specific criteria on compatibility for the authorisation of State aids for film production, in accordance with the explicit exemption under Article 87(3)(d).
Avoimeksi jäävät muun muassa seuraavat kysymykset, jotka liittyvät kulttuuriperinnön vaalimiseen, avoimuuteen ja tehokkaaseen oikeuksien käyttöön:
On heritage protection, transparency and the effective exploitation of rights, some questions remain pending with regard to:
1. audiovisuaalisten teosten lakisääteinen tallentaminen
1. the legal registration of audiovisual works,
3. oikeudenomistajien tietokanta.
3. a right-holders’ database.
Merkille pannaan, että asianosaiset vastustavat yhden Euroopan laajuisen arkiston perustamista mutta kannattavat teosten tallentamisen sääntelyä valtakunnallisesti ja paikallisesti.
It is worth noting that the interested parties are opposed to setting up a single European archive but favour regulating the registration of works at national and local level.
Erilaisia audiovisuaalisille teoksille myönnettäviä materiaalitukia koskevan tietokannan perustamisessa pidetään myönteisenä oikeuksien hallinnan tarkastelua, jota komissio toteuttaa osana vuonna 1995 annettua tekijänoikeuksia koskevaa vihreää kirjaa.
As regards creating a database for the various material supports for audiovisual works, we take a positive view of the analysis of the management of rights which the Commission is undertaking in connection with the Green Paper on copyright published in 1995.
Huomionarvoinen on lisäksi kysymys myös d-elokuvaksi kutsutun "digitaalielokuvan" standardoinnista, joka lisäisi audiovisuaalisten teosten levitystä ja joka kehittyy vuosina 2002–2006 Media Plus -ohjelman ja kuudennen puiteohjelman ansiosta.
It would also seem desirable to consider the question of standardising ‘e-cinema’, also known as ‘digital cinema’, which would lead to an increase in the distribution of audiovisual works and is expected to grow in the period 2002-2006 as a result of the MEDIA Plus Programme and the Sixth Framework Programme.
Yhteisön audiovisuaalipolitiikan perusperiaatteet ovat toistaiseksi voimassa.
At the moment the basic principles of Community audiovisual policy remain valid.
Suunnitelluista ohjelmista ollaan yhtä mieltä siinä, että vuonna 2002 aloitetaan tutkimus rahoitusvirroista Euroopan elokuvatuotannossa, tehdään tutkimus elokuvien luokituskäytäntöjen arvioinnista Euroopan talousalueella ja muodostetaan elokuva-asiantuntijaryhmä keskustelemaan ja tarjoamaan taustatietoja alalla toteutettavan toimintamallin laatimiseksi.
On the proposed timing, we support the aim of launching in 2002 a study on funding in the European film industry, a study on the evaluation of film classification practice in the European economic area, and the setting up of a group of experts on the film industry to consider and put forward ideas for developing policy in this sector.
Lopuksi tiedonannossa ehdotetaan vuoden 2002 lopulla suoritettavaa televisio ilman rajoja ‑direktiivin tarkistusta (tarkistuksesta säädetään direktiivin 26 artiklassa) voimassa olevien määräysten muuttamiseksi ja erityisesti sellaisten käsitteiden kuin "eurooppalainen teos" ja "riippumaton tuottaja" täsmentämiseksi.
Finally it is proposed to review the ‘Television without Frontiers’ directive towards the end of 2002, under Article 26 of the directive, with the aim of amending the current provisions and in particular defining such concepts as ‘European work’ and ‘independent producer’.
7. katsoo, että olisi harkittava eurooppalaisen elokuvatuotannon tukemisen oikeudellisia perustoja, jotta voidaan vastata digitaalielokuvaan kohdistuviin odotuksiin.
Takes the view that there is a need to consider the legal bases for promoting the European film production industry, so that the expectations being vested in e-cinema can be fulfilled.
6. kesäkuuta 2002 LOPULLINEN A5-0223/2002
6 June 2002 FINAL A5-0223/2002
Seksuaali- ja lisääntymisterveys ja seksuaali- ja lisääntymisoikeudet
on sexual and reproductive health and rights
Anne E.M. Van Lancker
Anne E.M. Van Lancker
305.485 SISÄLTÖ
305.485EN.doc CONTENTS
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 6. syyskuuta 2001, että naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnalle on annettu lupa laatia työjärjestyksen 163 artiklan mukaisesti valiokunta-aloitteinen mietintö seksuaali- ja lisääntymisterveydestä ja seksuaali- ja lisääntymisoikeuksista (2001/2128(INI)).
At the sitting of 6 September 2001 the President of Parliament announced that the Committee on Women's Rights and Equal Opportunities had been authorised to draw up an own-initiative report, pursuant to Rule 163 of the Rules of Procedure, on sexual and reproductive health and rights (2001/2128 (INI)).
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta oli nimittänyt kokouksessaan 12. heinäkuuta 2001 esittelijäksi Anne E.M. Van Lanckerin.
The Committee on Women's Rights and Equal Opportunities had appointed Anne E.M. Van Lancker rapporteur at its meeting of 12 July 2001.
Valiokunta käsitteli mietintöluonnosta kokouksissaan 17. huhtikuuta ja 4. kesäkuuta 2002.
The committeeconsidered the draft report at its meetings of 17 April and 4 June 2002.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi päätöslauselmaesityksen äänin 19 puolesta, 11 vastaan ja 2 tyhjää.
At the last meeting it adopted the motion for a resolution by 19 votes in favour to 11 votes against, with 2 abstentions.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Anna Karamanou (puheenjohtaja), Marianne Eriksson (varapuheenjohtaja), Olga Zrihen Zaari (varapuheenjohtaja), Anne E.M. Van Lancker (esittelijä, Christa Pretsin puolesta), María Antonia Avilés Perea, Regina Bastos, Geneviève Fraisse, Fiorella Ghilardotti, Lissy Gröner, Christa Klaß, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Maria Martens, Emilia Franziska Müller, Amalia Sartori, Miet Smet, Patsy Sörensen, Joke Swiebel, Helena Torres Marques, Feleknas Uca, Elena Valenciano Martínez-Orozco, Lousewies van der Laan, Sabine Zissener, Winfried Menrad (Robert Goodwillin puolesta), Maria Berger (Elena Ornella Paciottin puolesta), María Izquierdo Rojo (Hans Karlssonin puolesta), Eryl Margaret McNally (Mary Honeyballin puolesta), Rosa Miguélez Ramos (María Rodríguez Ramosin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Anne-Karin Glase (Astrid Lullingin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Dieter-Lebrecht Koch (James L.C. Provanin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Jürgen Zimmerling (Marielle de Sarnezin puolesta), Cecilia Malmström (Lone Dybkjærin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti) ja Anne Elisabet Jensen (Marieke Sanders-ten Holten puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti).
The following were present for the vote: Anna Karamanou, chairperson ; Marianne Eriksson and Olga Zrihen Zaari, vice-chairpersons; Anne E.M. Van Lancker, rapporteur, for Christa Prets; María Antonia Avilés Perea, Regina Bastos, Geneviève Fraisse, Fiorella Ghilardotti, Lissy Gröner, Christa Klaß, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Maria Martens, Emilia Franziska Müller, Amalia Sartori, Miet Smet, Patsy Sörensen, Joke Swiebel, Helena Torres Marques, Feleknas Uca, Elena Valenciano Martínez-Orozco, Lousewies van der Laan, Sabine Zissener, Winfried Menrad for Robert Goodwill, Maria Berger for Elena Ornella Paciotti, María Izquierdo Rojo for Hans Karlsson, Eryl Margaret McNally for Mary Honeyball, Rosa Miguélez Ramos (for María Rodríguez Ramos, pursuant to Rule 153(2)), Anne-Karin Glase (for Astrid Lulling, pursuant to Rule 153 (2)), Dieter-Lebrecht Koch (for James L.C. Provan, pursuant to Rule 153 (2)), Jürgen Zimmerling (for Marielle de Sarnez), Cecilia Malmström (for Lone Dybkjær, pursuant to Rule 153 (2)) and Anne Elisabet Jensen (for Marieke Sanders-ten Holte, pursuant to Rule 153 (2)).
Mietintö jätettiin käsiteltäväksi 6. kesäkuuta 2002.
The report was tabled on 6 June 2002.
PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS Euroopan parlamentin päätöslauselma seksuaali- ja lisääntymisterveydestä ja seksuaali- ja lisääntymisoikeuksista (2001/2128(INI))
MOTION FOR A RESOLUTION European Parliament resolution on sexual and reproductive health and rights (2001/2128 (INI))
– ottaa huomioon vuonna 1948 hyväksytyn ihmisoikeuksien julistuksen,
- having regard to the Universal Declaration of Human Rights, adopted in 1948,
– ottaa huomioon vuonna 1966 hyväksytyn kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien kansainvälisen yleissopimuksen,
- having regard to the United Nations International Covenant on Civil and Political Rights, adopted in 1966,
– ottaa huomioon vuonna 1966 hyväksytyn taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien kansainvälisen yleissopimuksen 12 artiklan,
- having regard to article 12 of the United Nations International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights, adopted in 1966,
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 5 ja 152 artiklan,
having regard to articles 5 and 152 of the EC Treaty,