natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Näin tehdään luonnollisesti vain, mikäli sitoumukset tehdään kahdeksi (tai useammaksi) kalenterivuodeksi.
Obviously, this is relevant only where the various commitments are made over two or more calendar years.
– maksupyyntöjen lähettämisen määräpäivä
- Admissibility date for payment applications
Jäsenvaltioiden komissiolle kunkin vuoden 31. päivään lokakuuta mennessä lähettämät maksupyynnöt maksetaan tavanomaisesti 31. päivään joulukuuta mennessä.
Admissible payment applications sent by Member States by 31 October are normally settled by 31 December.
Komissio pitää käytännössä ajoissa toimitettuina hakemuksia, joita koskevat alkuperäisasiakirjat on lähetetty viimeistään 31. päivänä joulukuuta, mistä postileimaa pidetään osoituksena.
However, the Commission regards applications as having been sent in time if the original documents have been sent by 31 December, as attested by the postmark.
– komission myöhemmät päätökset
- Subsequent Commission decisions
Kun jonkin toimenpiteen tai toimen hyväksymiseen tarvitaan komission myöhempi päätös (esimerkiksi tukijärjestelmä), kahden vuoden määräaika lasketaan tästä päätöksen päivämäärästä.
Where the Commission needs to take a further decision at a later date in order to authorise a measure or an operation (e.g. an aid regime), the two-year period will be calculated as from the date of that decision.
On huomattava, että komission tulkinnan mukaan ja vastoin 32 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, viran puolesta tehtävää vapauttamista ei tehdä ennen myöhempää päätöstä seuraavan toisen vuoden loppua.
It should be noted that according to the Commission's interpretation, and contrary to what is expressly stated in Article 32(2), second subparagraph, automatic decommitment will not take place until the end of the second year after the subsequent decision is taken.
– rahastojen tai ohjelmien väliset siirrot
- Transfers between funds or between programmes
Sitoumuksen tekovuoden päätyttyä ei voida tehdä mitään siirtoja eri rahastojen sitoumusten välillä ohjelmien sisällä eikä eri ohjelmien välillä.
There can be no transfers after the end of the year of commitment between commitments for different funds within a programme or between commitments for different programmes.
Sen sijaan nykyisiä ja tulevia vuosieriä voidaan muuttaa minä varainhoitovuonna tahansa, sillä edellytyksellä, että menojen vuotuista enimmäismäärää ei ylitetä ja että muutospyyntö on toimitettu komissiolle 30. päivään syyskuuta mennessä kyseisenä vuonna.
However, current and future annual tranches may be modified at any time during a financial year, subject to compliance with the annual ceiling for expenditure, and provided that a request for modification is received by the Commission before 30 September of the year in question.
Edellisten vuosien sitoumuksia koskevia määriä voidaan käyttää ainoastaan poikkeuksellisesti, 157 artiklan toisessa alakohdassa lueteltujen ehtojen täyttyessä (selvä komission virhe tai ylivoimaisen esteen tapauksissa).
Decommitted amounts regarding previous years' commitments may be reused only as an exceptional measure, in strict accordance with the provisions of Article 157, second paragraph (manifest error attributable solely to the Commission alone or in the case of force majeure).
Edellä mainitussa tiedonannossa komissio esittelee myös n+2 ‑vapauttamismenettelyn, jonka pääpiirteet käyvät ilmi taulukosta 1.
In the communication referred to above, the Commission also presented the n+2 decommitment procedure, the main features of which are set out in Table 1.
Taulukko 1 – n+2 -vapauttamismenettely
Table 1 - n+2 decommitment procedure
Maksuennusteiden toimittamisen määräaika (asetuksen (EY) N:o 1260/99 32 artiklan 7 kohta).
Submission of payment forecasts (Article 32(7) of Reg.
Jäsenvaltioille annetaan (saatujen ennusteiden perusteella) tiedoksi ohjelmat, joihin liittyy viran puolesta tehtävän määrärahojen vapauttamisen riski.
Member States to be informed about the programmes potentially subject to automatic decommitment (on the basis of payment forecasts)
Maksupyyntöjen esittämispäivä, jos ne halutaan maksuun 31. päivään joulukuuta mennessä.
Deadline for payment applications for settlement by 31 December
Marraskuun alku
Start of November
Jäsenvaltioille annetaan (saatujen maksupyyntöjen perusteella) tiedoksi ohjelmat, joihin liittyy viran puolesta tehtävän määrärahojen vapauttamisen riski.
Member States to be informed about the programmes potentially subject to automatic decommitment (on the basis of payment applications)
Maksupyyntöjen lähettämisen määräpäivä.
Deadline for sending payment applications
Helmikuun loppu
End of February
Jäsenvaltioille tiedotetaan maksusitoumuksista, joihin sovelletaan n+2–sääntöä.
Member States to be informed about amounts subject to the n+2 rule.
Jäsenvaltioilla on kaksi kuukautta aikaa kiistää luvut.
Two-month period for Member States to challenge the figures.
Vastaavat maksusitoumukset jäädytetään.
Corresponding commitments will be frozen.
Huhtikuun loppu
End of April
Jäsenvaltioiden vastausten ja tarkistetun rahoitussuunnitelman toimittamisen määräaika.
Deadline for Member States' replies and submission of a revised financial plan
Toukokuun loppu
End of May
d) Sääntöjen yksinkertaistaminen – ministerikokous 7. lokakuuta 2002
(d) Simplification of the rules - ministerial meeting of 7 October 2002
Komissio on tätä lähestymistapaa noudattaen laatinut erinäisiä ehdotuksia, joiden tarkoituksena on helpottaa jäsenvaltioiden hallintoa.
That approach has led the Commission to draw up a number of proposals intended to facilitate management by Member States, in particular as regards:
On huomattava, että komission ehdotukset jättävät huomattavasti liikkumavaraa kaikille asianosaisille toimijoille (seurantakomitea, hallintoviranomainen, jäsenvaltio ja komissio) n+2 -säännön mahdollisten vaikutusten pienentämiseksi.
It should be noted that these Commission proposals give considerable latitude to all the actors involved (Monitoring Committee, management authority, Member States and the Commission) to lessen the possible impact of the n+2 rule.
Koska komission asetuksia N:o 1685/2000 ja 438/2001 ei ole muutettu, ennakkomaksuja ei nykyisten säännösten mukaan voida pitää tukikelpoisina menoina.
Since, furthermore, Commission Regulations Nos 1685/2000 and 438/2001 have not been amended, advances should, strictly speaking, be regarded as ineligible.
Taulukosta 1 havaitaan, että määrärahasummat, joihin n+2 -sääntöä mahdollisesti sovelletaan, vaihtelevat ajassa.
Table 1 shows that amounts subject to the n+2 risk vary over time and will be:
Komission on seurattava säännöllisesti n+2 ‑riskiä tämän ajallisen vaihtelun takia sekä erityisesti siksi, että komission on 31 artiklan 2 kohdan 4 alakohdan mukaisesti joka tapauksessa hyvissä ajoin ilmoitettava jäsenvaltiolle ja maksuviranomaiselle aina, kun on riski, että toisessa alakohdassa tarkoitettua viran puolesta tapahtuvaa vapauttamista sovellettaisiin.
Variability over time means that the Commission must monitor the n+2 risk regularly, in particular because Article 31(2), fourth subparagraph, requires it to inform the relevant Member State and paying authority in good time of amounts which might be subject to automatic decommitment.
Parlamentti on pyytänyt, että komissio toimittaisi sille säännöllisesti tietoja, joista käy ilmi n+2-riski jäsenvaltioittain ja ohjelmittain/tavoitteittain eriteltynä.
Parliament asked to be regularly given breakdowns of the n+2 risk by Member State and by programme/objective.
Komissio antoi lopulta kaikki pyydetyt tiedot hieman ennen tämän asiakirjan laatimista.
The Commission finally supplied all the information requested just before this document was drawn up.
Kyseisten asiakirjojen toimittaminen merkitsee tärkeätä uudistusta, josta on kiittäminen komission jäsentä Barnieria.
The forwarding of this information is a major step forward, for which Commissioner Barnier should be thanked.
On tärkeää, ettei tämä jää vain yksittäiseksi teoksi, vaan että erityisesti tämänhetkisten hankkeiden toteutumista koskevat tiedot saatetaan kuukausittain ajan tasalle.
It is important to ensure that this is not a one-off and that the data supplied – particularly those on the current state of implementation by project – are updated on a monthly basis.
Taulukosta 2 käy ilmi ohjelmien toteutumisaste jäsenvaltioittain ja tavoitteittain eriteltynä 31. joulukuuta 2002.
Table 2 is a breakdown of the programme implementation rate by Member State and by objective as at 31 December 2002.
Koska kaikille määrärahoja saaville jäsenvaltioille maksetaan automaattisesti 7 prosentin suuruinen ennakkomaksu, vain ne jäsenvaltiot, joiden toteutumisaste on suurempi kuin 7 prosenttia, ovat tosiasiassa esittäneet maksupyyntöjä komissiolle.
Since each beneficiary Member State automatically receives a 7% advance, only Member States with an implementation rate of more than 7% have actually submitted payment applications to the Commission.
Lukuja tulee verrata taulukossa 3 esitettyihin n+2-riskiä kuvaaviin lukuihin.
Those figures should be compared with the 'n+2 risk' amounts given in Table 3.
b) Maksumäärärahojen toteutumisaste jäsenvaltioittain ja tavoitteittain eriteltynä, tilanne 31. joulukuuta 2002
(b) Implementation rate - breakdown by Member State and objective at 31 December 2002
Taulukko 2 – Maksumäärärahojen toteutumisaste jäsenvaltioittain ja tavoitteittain eriteltynä, tilanne 31. joulukuuta 2002
Table 2 - Implementation rate: breakdown by Member State and objective at 31 December 2002
c) N+2 -riski 31. joulukuuta 2002
(c) n+2 risk at 31 December 2002
Taulukko 3 – N+2 -riski 31. joulukuuta 2002 – miljoonaa euroa (luvut ovat komission yksiköiden toimittamia)
Table 3 - n+2 risk at 31 December 2002 - € m (figures provided by the Commission)
* Komission yksiköt ovat ilmoittaneet, että komissio voi ottaa huomioon Irlannin esiintuoman ylivoimaisen esteen tapauksen (eläinkulkutauti suu- ja sorkkatauti), jolloin esitetty 5 miljoonan euron summa pienenee. d) Analyysi
* The Commission points out that it could accept Ireland's citing of force majeure (foot-and-mouth epidemic), in which case the 5 m would have to be deducted. (d) Analysis
Niin komission yksiköt kuin parlamenttikin huolestuivat vuonna 2002 n+2 ‑lausekkeen aiheuttamasta, 31. päivänä joulukuuta 2002 esiin tulevasta vaikutuksesta.
In 2002, both the Commission and Parliament were concerned at the impact of the n+2 clause as at 31 December 2002.
Todettakoon, että esimerkiksi Italian kohdalla kesäkuussa 2002 vapauttamisuhka kohdistui yli 750 miljoonan euron summaan.
For Italy alone, in addition, the amounts at risk in June 2002 totalled more than € 750 m.
Kuinka voidaan selittää se, että määrärahasumma, jota uhkasi viran puolesta tapahtuva vapauttaminen ja joka varmastikin oli huomattava 31. joulukuuta 2002, on nyt pienentynyt noin 32 miljoonaan euroon?
How, then, can the fact be accounted for that the n+2 amount at risk, which ought in all probability to have been considerable at 31 December 2002, has now apparently been reduced to about € 32 m?
Italian kohdalla komissio myös ilmeisesti hyväksyi alueiden toimittamien menoselvitysten yhteydessä joitakin sellaisia hankkeita koskevat menoselvitykset, jotka oli todellisuudessa rahoitettu jo aiemmin muista kansallisista tai alueellisista rahastoista ja sisällytetty sen jälkeen alueellisiin toimintaohjelmiin.
With regard to Italy, in connection with certificates of expenditure submitted by regions, the Commission has apparently also accepted statements of expenditure for certain projects which, in reality, were financed earlier by other national or regional funds and subsequently incorporated into regional operational programmes.
Komission olisi kerrottava, mistä hankkeista on kyse ja millaisin perustein kyseiset menoselvitykset hyväksyttiin.
The Commission should say what projects were involved and what the criteria were for acceptance of the expenditure statements.
Eikö komissio katso myös, että näin laaja tulkinta voi vaikuttaa haitallisesti rakennerahastoista rahoitettavien hankkeiden laatuun?
Does the Commission not also think that so broad an interpretation may well undermine the quality of projects financed under the Structural Funds?
Komission yksiköt selvittävät asiaa kolmelta kannalta, kirjanpidollisesta, oikeudellisesta ja toiminnallisesta näkökulmasta:
The Commission puts forward three explanations based on accounting, legal and operational aspects:
● kirjanpidollinen näkökulma
∙ Accounting aspects
Komission yksiköt toteavat, että n+2-riskiä on kesken kuluvaa vuotta arvioitava erittäin varovaisesti, koska jäsenvaltiot lähettävät suurimman osan maksupyynnöistään vasta vuoden lopulla.
According to the Commission, any attempt to make sense of the n+2 during a given year must be considered extremely carefully, given that the bulk of payment applications are submitted by Member States at the end of the year.
Selitys pitää paikkansa.
That explanation is not completely wide of the mark.
Esittelijän mielestä on kuitenkin erittäin tärkeää, että parlamentille ja aiheeseen erikoistuneille valiokunnille, ja erityisesti budjettivaliokunnalle ja talousarvion valvontavaliokunnalle, ilmoitetaan säännöllisesti niin n+2–säännön vaikutuksesta kuin menettelyn vaiheistakin.
In your rapporteur's view, however, it is essential that Parliament - in particular the portfolio committees and, specifically, the two budget-related committees - be kept informed on a regular basis not only about the definitive impact of the n+2 rule, but also about how the process has evolved in its entirety.
● oikeudellinen näkökulma
∙ Legal aspects
Komission oikeudellisen yksikön lausunto tulisikin toimittaa myös parlamentin nähtäväksi.
Furthermore, it would be helpful in this connection if the opinion of the Commission's Legal Service were forwarded to Parliament.
Ennakkomaksujen hyväksyminen sallittiin, ilmeisesti joidenkin komission yksiköiden kannan vastaisesti, ensin yhdelle jäsenvaltiolle ja myöhemmin se laajennettiin koskemaan 15 jäsenvaltiota.
Eligibility in respect of advances was, apparently contrary to the view of some Commission departments, first granted to one Member State and subsequently extended to the 15.
Oikeudellista selkeyttä lisäämällä voitaisiin taata parempi turva valtioille ja alueille.
Greater legal clarity would make matters more certain for the Member States and the regions.
Toiseksi, kuten jo aiemmin mainittiin, parlamentilla ei ole käytössään minkäänlaisia lukuja määrärahasummista, joihin liittyi vapauttamisen riski, mutta jotka komissio kuitenkin lopulta hyväksyi ennakkomaksuiksi, jotka katsotaan tukikelpoisiksi menoiksi.
Secondly, as already pointed out, Parliament has no figures as to what proportion of n+2 amounts at risk the Commission ultimately regarded as eligible.
Komission toimittamia lisätietoja odoteltaessa voidaan vain arvioida, että summat ovat huomattavia.
We can only assume, pending further information from the Commission, that significant amounts are involved.
● toiminnallinen näkökulma
∙ Operational aspects
Asetuksen (EY) N:o 1260/99 34 artiklan 3 kohdan ja 35 artiklan 3 kohdan joustavan soveltamisen suoman liikkumavaran ansiosta jäsenvaltiot ovat voineet mukauttaa ohjelmien täydentämistä muun muassa välttääkseen n+2 -säännön soveltamisen ja ohjata myönnettyjä varoja tukitoimiin, joiden toteutumisaste on korkeampi.
The latitude afforded by a flexible approach as regards implementation of Article 34(3) and 35(3) of Regulation No 1260/1999 has enabled Member States to make adjustments to programme complements, in particular in order to avoid applying the n+2 rule, by redirecting allocations to assistance operations with a better implementation rate.
Tähän liittyen on kuitenkin todettava, että vaikka mukauttamiset ovat täysin sääntöjen mukaisia, niitä ei ole suunniteltu sitä varten, että vältettäisiin automaattinen viran puolesta tapahtuva määrärahojen vapauttaminen, jonka tarkoituksena nimenomaan on pakottaa toimijat hallinnoimaan ohjelmia tiukemmin.
It should be pointed out in this connection that such adjustments, while being fully in line with the rules, are not directly designed to prevent automatic decommitment, the very purpose of which is to force the actors involved to manage programmes more rigorously.
Joulukuun 31. päivänä 2002 sovelletulla n+2 -säännöllä on lopulta melko vähäiset vaikutukset.
Applying the n+2 rule as at 31 December 2002 will ultimately have a negligible impact.
Määrärahat, joita uhkasi viran puolesta vapauttaminen, vastasivat vain vähäistä osaa tästä talousarviosta.
In the case of either amount, the projected decommitment would represent a tiny percentage of that year's budget.
Lukujen kirjanpidollista totuutta kiistämättä voimme kuitenkin kysyä, mikä vaikutus komission laajapiirteisellä 31 artiklan tulkinnalla asiaan oli.
Without disputing the accuracy of these figures in accounting terms, we are entitled to ask about the impact which a broad interpretation of Article 31 by the Commission may have had.
Komission olisi toimitettava mahdollisimman pian parlamentille kattavia tietoja seuraavista seikoista:
The Commission should provide Parliament as soon as possible with exhaustive information on:
● n+2 -riskistä 31. joulukuuta 2002 jäsenvaltioittain ja ohjelmittain eriteltynä; ● komission oikeudellisen yksikön lausunnosta, jonka mukaan ennakkomaksut hyväksytään 32 artiklan mukaisiksi tukikelpoisiksi menoiksi; ● edellisen tulkinnan vaikutuksesta määrärahoihin, joihin kohdistui viran puolesta tehtävän vapauttamisen riski 31. joulukuuta 2002; ● 35 artiklan 3 kohdan g alakohdan mukaisesti mukautettujen ohjelmien määrärahoista.
∙ the n+2 risk as at 31 December 2002, broken down by programme and country; ∙ the Commission Legal Service's opinion on the eligibility of advances under Article 32; ∙ the impact of that interpretation on the n+2 amounts at risk as at 31 December 2002; ∙ the amounts involved in connection with adjustments to programmes under Article 35(3)(g).
Voidaan myös kysyä sitä, eikö olisi pikemminkin aihetta harkita 31 ja 32 artiklan muuttamista kuin rajoittaa nykyisen säännöstön kattavuutta.
We may also ask ourselves whether it would not be appropriate to give consideration to amending Articles 31 and 32 rather than partially negating the current rules.
Olisi joka tapauksessa hyödyllistä seurata n+2 -riskin kehittymistä 31. joulukuuta 2003, olettaen ettei ennakkomaksuille jälleen myönnetä erikoiskohtelua.
At all events, it will be helpful to monitor how the n+2 risk evolves, as at 31 December 2003, in so far as the derogation concerning advances is not extended.
Komission olisi tämän toteuttamiseksi toimitettava säännöllisesti, vähintään kerran kolmessa kuukaudessa parlamentille maksuja koskevat täydelliset tiedot ohjelmittain ja jäsenvaltioittain eriteltyinä.
Accordingly, the Commission should also forward to Parliament on a regular basis, and at least once a quarter, a comprehensive update on payments, broken down by programme and by Member State.
Esittelijän mielestä parlamentilla on tässä vaiheessa riittävä perusta, jonka pohjalta se voi ryhtyä tutkimaan asiaa ja kommentoida – ei oikeudellisia näkökohtia – vaan voimassa olevien sääntöjen tiukan noudattamisen mahdollista vaikutusta talousarvioon ottaen erityisesti huomioon alueet ja jäsenvaltiot, joiden ohjelmiin liittyy viran puolesta tehtävän määrärahojen vapauttamisen riski.
Your rapporteur considers that there is a sufficient basis at this stage for Parliament to examine this question and take a stance not on the legal aspects, but, rather, on the potential impact on the budget of strict compliance with the rules in force, in particular in respect of high-risk regions and Member States.
Neuvoston asetus (EY) N:o 1260/99
Regulation No 1260/1999
Yhteisön maksusitoumukset perustuvat päätökseen, jolla rahastosta myönnetään rahoitustukea.
Community budget commitments shall be made on the basis of the decision to grant a contribution from the Funds.
Vähintään kaksi vuotta kestäviä tukitoimia koskevat maksusitoumukset tehdään pääsääntöisesti vuosittain.
Commitments in respect of assistance to be carried out over a period of two or more years shall be as a general rule effected annually.
Ensimmäinen maksusitoumus tehdään, kun komissio tekee päätöksen tukitoimen hyväksymisestä.
The first commitment shall be made when the Commission lays down its decision approving the assistance.
Tätä seuraavat maksusitoumukset tehdään kunakin vuonna pääsääntöisesti viimeistään 30 päivänä huhtikuuta.
Subsequent commitments shall be effected as a general rule by 30 April each year.
Komissio vapauttaa viran puolesta sen osan maksusitoumuksesta, josta ei ole suoritettu ennakkomaksua tai jonka osalta komissiolle ei ole esitetty 32 artiklan 3 kohdassa määriteltyä hyväksyttävää maksupyyntöä tai, tarvittaessa ja kyseeseen tulevien määrien osalta, komission myöhemmän, toimenpiteen tai toimen hyväksymistä koskevan päätöksen päivämäärää seuraavan toisen vuoden loppuun mennessä tai 37 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun loppukertomuksen toimittamista koskevan määräajan päättymiseen mennessä; rahastojen rahoitustukea kyseiselle tukitoimelle pienennetään vastaavalla määrällä.
The Commission shall automatically decommit any part of a commitment which has not been settled by the payment on account or for which it has not received an acceptable payment application, as defined in Article 32(3), by the end of the second year following the year of commitment or, where appropriate and for the amounts concerned, following the date of a subsequent Commission decision necessary in order to authorise a measure or an operation or by the end of the deadline for the transmission of the final report referred to in Article 37(1); the contribution from the Funds to that assistance shall be reduced by that amount.
Toisessa alakohdassa tarkoitettu määräaika, jonka kuluessa maksusitoumus voidaan viran puolesta vapauttaa, lakkaa kulumasta maksusitoumuksen siltä osalta, joka vastaa toimia, jotka vapauttamisajankohtana ovat oikeudellisen menettelyn tai lykkäystä aiheuttavan hallinnollisen muutoksenhaun kohteena edellyttäen, että komissio on vastaanottanut asianomaisen jäsenvaltion etukäteen antaman ilmoituksen asiasta perusteluineen ja komissio on antanut asiasta ilmoituksen.
The period for automatic decommitment referred to in the second subparagraph shall cease to run for the part of the commitment corresponding to operations which, at the specified date of decommitment, are the subject of a judicial procedure, or an administrative appeal having suspensory effects, subject to the Commission receiving prior information giving reasons from the Member State concerned and to information being issued by the Commission.
Komissio ilmoittaa joka tapauksessa hyvissä ajoin jäsenvaltiolle ja maksuviranomaiselle aina, kun on riski, että toisessa alakohdassa tarkoitettua viran puolesta tapahtuvaa vapauttamista sovellettaisiin.
In any case, the Commission shall in good time inform the Member State and the paying authority whenever there is a risk of application of the automatic decommitment provided for in the second subparagraph.
Jos tämä asetus tulee voimaan vasta 1 päivän tammikuuta 2000 jälkeen, toisessa alakohdassa tarkoitettua määräaikaa, jonka kuluessa maksusitoumus voidaan vapauttaa, pidennetään ensimmäisen maksusitoumuksen osalta yhtä monella kuukaudella kuin mitä on kulunut 1 päivän tammikuuta 2000 ja 28 artiklassa tarkoitetun, rahaston rahoitusosuutta koskevan päätöksen tekemisen välisenä aikana.
If this Regulation enters into force after 1 January 2000, the period for automatic decommitment referred to in the second subparagraph shall be extended for the first commitment by the number of months between 1 January 2000 and the date of the decision on the contributions from the Funds referred to in Article 28.
Rahaston osuuden kokonaismäärää koskeva maksusitoumus tehdään alle kaksi vuotta kestävien tukitoimien osalta, kun komissio tekee rahastoista myönnettävää tukea koskevan päätöksen.
For assistance to be carried out over a period of less than two years the total amount of the contribution from the Funds shall be committed when the Commission adopts its decision granting a contribution from the Funds.
28.toukokuuta 2003 ALUEPOLITIIKKA-, LIIKENNE- JA MATKAILUVALIOKUNNAN LAUSUNTO
28 May 2003 OPINION OF THE COMMITTEE ON REGIONAL POLICY, TRANSPORT AND TOURISM