natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Riittäviä ja kestäviä eläkkeitä koskeva tiedonanto on komission analyysi ensimmäisistä kansallisista eläkestrategiaraporteista.
The Communication on Adequate and Sustainable Pensions constitutes the Commission's analysis of the first National Strategy Reports within the field of pensions.
Se antaa sellaisenaan lähtökohdan vaiheelle, jossa jäsenvaltioiden poliittista sitoutumista tulevaa eläkepolitiikkaa koskevan yhteisen lähestymistavan hyväksymiseksi tarkastellaan yksityiskohtaisesti ja järjestelmällisesti.
As such, it marks the beginning of the stage where the Member States' political commitment to adopting a common approach to a pensions policy for the future is scrutinised at a detailed and systematic level.
Neuvosto hyväksyi jo vuonna 1992 suosituksia sosiaaliturva-alan päämääriä ja menetelmiä koskevasta lähentymisstrategiasta.
As early as 1992, the Council adopted recommendations that there be a convergence strategy on goals and methods within the field of social protection.
Näiden suositusten välittömänä, vaikkakin viivästyneenä, seurauksena annettiin komission vuonna 1999 antamassa tiedonannossa ”Yhteinen strategia sosiaalisen suojelun uudistamiseksi” ensimmäinen todellinen sysäys unionin lähestymistapaan sellaisella politiikan alalla, jossa eläkkeillä on tärkeä asema, ja jota Euroopan parlamentti piti myönteisenä 16. helmikuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa.
As a direct but procrastinated result of those recommendations, the Commission Communication "A concerted Strategy for Modernising Social Protection" of 1999 provided the first real impulse towards a Union approach in a policy field within which pensions are an important part, and was welcomed by the European Parliament in its resolution of 16 February 2000.
Eurooppa-neuvoston valtuutuksessa silloiselle sosiaalista suojaa käsittelevälle korkeantason työryhmälle (nykyisin sosiaalista suojaa käsittelevä komitea) aikarajaksi asetettiin vuosi 2020 tai myöhäisempi ajankohta, ja Santa Maria da Feiran Eurooppa-neuvosto täsmensi, että tutkimuksen päämääränä ei saa olla pelkästään tulevien suuntausten ja eläkkeiden tarpeiden ennustamisen parantaminen vaan myös perusteellisen tiedon saaminen uusista, nykyisistä ja odotettavissa olevista kansallisten eläkejärjestelmien uudistusstrategioista.
In its mandate to the then High Level Working Party on Social Protection (today: Committee on Social Protection) it set the timeframe to 2020 or further, and the Santa Maria da Feira European Council specified that the study must not only contribute to an improved forecasting of future trends and needs in the fields of pensions, but also provide in-depth knowledge of recent, current and expected national pension reform strategies.
Laajempi lähestymistapa
The broader approach
Yhtä lailla kun eläkemenettelyt käynnistettiin alun perin pääasiassa rahoitusta ja julkista taloutta koskevista syistä, komission samana vuonna myöhemmin antaman tiedonannon ”Sosiaalisen suojelun kehitys pitkällä aikavälillä: Turvatut ja kestävät eläkkeet” kymmeneen tavoitteeseen sisällytettiin riittävyyttä, sukupolvien sisäistä ja niiden välistä solidaarisuutta sekä sukupuolten välistä tasa-arvoa koskevat osatekijät.
In as much as the initial impulses for the process on pensions stemmed primarily from the financial and public finance perspective, the Comission Communication later that year, "The Future Evolution of Social Protection from a Long-Term Point of View: Safe and Sustainable Pensions", introduced in its ten objectives the components of adequacy, intra-generational and inter-generational solidarity and gender equality.
Menettelyn täydentäminen sosiaalisilla ja yhteiskunnallisilla tarpeilla ja tavoitteilla vahvistettiin myöhemmin vuonna 2001 pidetyissä Tukholman ja Göteborgin Eurooppa-neuvostoissa.
This complementing of the process by social and societal needs and objectives was later confirmed by the Stockholm and Gothenburg European Councils in 2001.
Euroopan parlamentti hyväksyi 17. toukokuuta 2001 antamassaan päätöslauselmassa täysin tämän laajemman lähestymistavan ja kannatti Tukholman Eurooppa‑neuvoston tavoin ehdotusta avoimen koordinaatiomenetelmän soveltamisesta eläkeprosessiin.
The European Parliament, in its resolution of 17 May 2001, fully endorsed this broader approach, and were in agreement with the Stockholm European Council on proposing to apply the open method of co-ordination to the process of pensions.
Työmenetelmä vahvistettiin vuonna 2001 pidetyssä Laekenin Eurooppa-neuvostossa, jossa prosessi käynnistettiin yhdentoista yhteisen tavoitteen perusteella, joiden otsikoita olivat järjestelmien riittävyys ja voimavarojen turvaaminen niiden sosiaalisten tavoitteiden saavuttamiseksi, järjestelmien rahoituksen kestävyyden säilyttäminen ja muuttuviin yhteiskunnallisiin tarpeisiin vastaaminen.
This working method was confirmed by the Laeken European Council of 2001, which launched the process on the basis of eleven common objectives under three headings of: adequacy and safeguarding the capacity of systems to meet their social objectives; maintaining their financial sustainability; and meeting changing societal needs.
Tiedonanto sisältää ensimmäistä kansallista strategiaraporttia koskevan analyysin, jonka tarkoituksena on arvioida kolmen yleisen päämäärän saavuttamista taustalla olevien yhteisten tavoitteiden toteuttamisen ansiosta.
The Communication contains the analysis of the first National Strategy Reports, with a view to assessing the attainment of the three overarching aims through the achievement of the underpinning common objectives.
Yleisiä päämääriä koskeva komission analyysi
The Commission's analysis of the overarching aims
Eläkejärjestelmien tärkeänä saavutuksena voidaan pitää sitä, että korkea ikä ei enää merkitse köyhyyttä.
An important achievement of pension systems is that old age is no longer synonymous with poverty.
Tosiasiassa eläkejärjestelmien – ansiosidonnaisten järjestelmien (ensimmäinen pilari), yksityisten ammatillisten lisäeläkejärjestelmien (toinen pilari) ja yksilöllisen eläketurvan (kolmas pilari) – ansiosta useimmat eurooppalaiset onnistuvat säilyttämään elintasonsa siirryttyään eläkkeelle.
In fact, pension systems, through public earnings-related schemes (first pillar), private occupational schemes (second pillar) and individual retirement provision (third pillar), provide good opportunities for most Europeans to maintain their living standards after retirement.
Jäsenvaltiot ovat tehostaneet merkittävästi ensimmäisen pilarin eläkejärjestelmiensä uudelleenjakoa muun muassa ottamalla käyttöön vähimmäiseläketakuun eli takaamalla eläkkeen kertymisen myös tietyissä sellaisissa elämänvaiheissa, joissa eläketuloa ei kerry ansiotulojen perusteella (esimerkiksi työttömyys ja vanhempainlomat).
Member States have built strong redistributive elements into their first pillar pension schemes, notably in the form of minimum pension guarantees or credits for certain periods without pensionable income (e.g. unemployment, parental leave etc.).
Tämän ansiosta eläkkeensaajien välisiä tuloeroja, jotka ovat usein suurempia kuin väestön tuloerot yleensä, on voitu pienentää.
This has contributed to reducing income disparities among pensioners, often more than among the population as a whole.
Ammatillisten lisäeläkejärjestelmien käytön yleistyminen ja niitä tukevat työehtosopimukset sekä yhteisvastuullisuuteen liittyvät näkökohdat voimakkaasti huomioon ottava julkinen eläketurva, jossa eläkemaksut ja -etuudet on sidottu voimakkaasti toisiinsa, parantavat eläkkeiden riittävyyttä ja edistävät oikeudenmukaisuutta sukupolvien välillä.
Greater reliance on occupational pension provision, often supported by collective agreements, or public pension provision with strong solidarity elements and with a strong link between contributions and benefits, will increase the adequacy of pensions and promote fairness between generations.
Rahoituksen kestävyys
Financial sustainability
Vaikka jotkin jäsenvaltiot ovat ottaneet tai ovat aikeissa ottaa käyttöön mittavia strategioita taatakseen eläkejärjestelmien ja koko julkisen talouden kestävyyden, julkisista eläkkeistä aiheutuvien kustannusten arvioidaan kuitenkin kasvavan merkittävästi useimmissa jäsenvaltioissa.
Although some Member States have put, or are putting, in place comprehensive strategies for ensuring the sustainability of pension systems and public finances as a whole, large increases in expenditure on public pensions are projected for most Member States.
Useimmat eurooppalaiset siirtyvät nykyään eläkkeelle ennen lakisääteistä eläkeikää.
Currently, most Europeans retire before reaching the statutory retirement age.
Talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaiset pyrkimykset nostaa työllisyysastetta, vähentää julkista velkaa ja uudistaa eläkejärjestelmiä on tämän vuoksi sisällytetty laajasti jäsenvaltioiden strategioihin.
An approach based on raising employment rates, reducing public debt levels and reforming pensions systems, also underpinning the Broad Economic Policy Guidelines, has been widely incorporated in Member States’ strategies.
Lakisääteiset järjestelmät vastaavat hyvin haasteeseen, joka koskee eläkkeiden tarjoamista epätyypillisille (osa-aikaisille ja tilapäisille työntekijöille sekä itsenäisille ammatinharjoittajille) ja liikkuville työntekijöille.
Statutory schemes respond well to the challenge of providing pensions for atypical (part-time, temporary, self-employed workers) and mobile workers.
Ammatilliset lisäeläkejärjestelmät eivät vielä kuitenkaan kata yhtä hyvin epätyypillisiä työntekijöitä.
In contrast, atypical workers continue to be less well covered by occupational schemes.
Eläkejärjestelmiä mukautetaan vasta asteittain miesten ja naisten muuttuviin yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin rooleihin.
Pension systems are only gradually being adapted to the evolving social and economic roles of men and women.
Jäsenvaltiot ottavat käyttöön uusia sääntöjä, joiden avulla pyritään auttamaan kumpaakin vanhempaa perhe-elämän ja työn yhteensovittamisessa.
Member States are moving to new rules that aim at facilitating the reconciliation between family responsibilities and work for both parents.
Näistä toimenpiteistä ja naisten työvoimaosuuden kasvusta huolimatta huomattavat erot naisten ja miesten eläkeoikeuksissa säilyvät kuitenkin vielä kauan.
However, in spite of such measures and increased labour market participation of women, significant differences between women’s and men’s pension entitlements will persist for a long time to come.
Komission yleisarvio
The Commission's Overall assessment
Kansallisissa eläkestrategiaraporteissa annetaan monia esimerkkejä siitä, kuinka yhteisten tavoitteiden saavuttamisessa on edistytty.
The national strategy reports present a wide range of positive developments with regard to the common objectives.
Vaikka rahoitushaasteet ovat olleet uudistusten ensisijainen syy, jäsenvaltiot ovat varoneet vähättelemästä eläkejärjestelmiensä sosiaalisia tavoitteita ja pyrkivät mukauttamaan eläkejärjestelmänsä muuttuviin yhteiskunnallisiin tarpeisiin.
While financial challenges have been the main driving force for reforms, Member States have taken care not to undermine the social objectives of their pension systems and are making efforts to adapt their pension system to changing societal needs.
Tämä sosiaalisten ja rahoitusta koskevien näkökohtien välinen tasapaino on eläkeuudistusten poliittisen menestyksen kannalta tärkeä tekijä.
This balance between social and financial concerns is key for the political success of pension reforms.
Kaikki jäsenvaltiot ovat aloittaneet uudistusprosessinsa, ja monet jäsenvaltiot ovat toteuttaneet merkittäviä, jotkin jopa radikaaleja uudistuksia 1990-luvulla.
All Member States have started their reform processes and a number of Member States have implemented major, a few even radical, reforms during the 1990s.
Tästä huolimatta monet maat pitävät lisäuudistuksia tarpeellisina eläkejärjestelmiensä pitkän aikavälin kestävyyden ja terveen julkisen talouden turvaamiseksi.
Notwithstanding this, a large number of countries see the need for further reforms in order to safeguard the long-term sustainability of their pension systems as well as sound public finances.
Esittelijän näkemykset
Rapporteur's views
Esittelijän mielestä komission tiedonanto on kattava ja perusteellinen analyysi väestön ikääntymisen aiheuttamista tulevista haasteista.
The rapporteur is of the opinion that, on the whole, the Commission Communication presents a comprehensive and thorough analysis of the challenges that lie ahead due to an ageing population.
Esittelijä haluaa kuitenkin korostaa tiettyjä näkökohtia, jotka ovat erityisen tärkeitä tai joiden osalta hän pitää lisäanalyyseja tarpeellisena.
The rapporteur would nevertheless like to highlight certain aspects that are particularly important or where he feels that some additional analysis would be useful.
i) On olennaista, että jäsenvaltiot ottavat tulevan eläkepolitiikan tarkastelussa ja uudistuksen suunnittelussa huomioon sosiaalisten ja rahoituksellisten näkökohtien välisen tasapainon .
i) It is vital that Member States, when looking at their pensions policy for the future and planning for reform, do not lose sight of the balance between social and financial concerns .
Tämä ei ole vain edellytys eläkeuudistukselle välttämättömän laajan kansalaisten ja poliittisen tuen saamiseksi, vaan myös sosiaalisen Euroopan ydintekijä, jolla on keskeinen asema Lissabonin prosessissa.
Not only is this a prerequisite for obtaining the broad public and political support needed for pension reform, but it is also a key component of the social Europe that lies at the core of the Lisbon process.
Tässä yhteydessä julkiset eläkejärjestelmät ovat olennaisia, mutta myös ammatillisilla lisäeläkejärjestelmillä on tärkeä asema etenkin, jos ne perustuvat työehtosopimuksiin. ii) On selvää, että paljon on vielä tehtävä, jotta eurooppalaisten eläkkeensaajien elintasoa vaivaavat sukupuolten väliset eriarvoisuudet saadaan kitketyksi.
In that context, the public pension schemes are fundamental, but also the occupational pension systems play an important role, in particular when based on collective agreements. ii) It is clear that a great deal remains to be remedied before gender inequalities cease to characterise the living standards of pensioners in Europe.
Eriarvoisuus johtuu pääasiassa työmarkkinatilanteesta.
The most important factor behind this inequality stems from the situation on the labour market.
Tämän vuoksi Euroopan työllisyysstrategian yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaa pilaria tai sitä vastaavaa osiota tarkistetussa strategiassa on pidettävä yhtenä keskeisistä välineistä sukupuolten välistä tasa-arvoa koskevan tavoitteen edistämiseksi eläkestrategiassa.
With that in mind, the equal opportunities pillar of the European Employment Strategy, or its equivalent in the revised strategey, must be considered one of the key tools for promoting the gender equality objective within the pensions strategy.
Esittelijä korostaakin tältä osin keskeistä tavoitetta naisten paremmasta työllistämisestä sekä tarpeellisia mukautuksia nykyisten eläkejärjestelmien piintyneiden eriarvoisuuksien poistamiseksi. iii) Epätyypillisten , joustavaa työtä tekevien ja liikkuvien työntekijöiden tilanne on edelleen ongelmallinen.
Thus, the rapporteur stresses in this regards the key objective of a higher employment level among women, along with neccesary adjustments to remedy inherent inequalities in the current pension systems. iii) The situation of atypical , parasubordinated and mobile workers remains a source of concern.
Tällaisten työntekijöiden määrä kasvaa jatkuvasti, ja monet esimerkit ovat osoittaneet, että heidän asemansa työmarkkinoilla on muita työntekijöitä turvattomampi.
The numbers of such workers are on the increase, and much indicates that their situation on the labour market is less secure than that of other workers.
Tämä turvattomuus heijastuu eläkkeisiin, koska epätyypillisten työntekijöiden asemaa ei ole yhtä hyvin turvattu etenkään toisen pilarin järjestelmissä.
This insecurity is propagated in the pension context, where atypical workers are less well covered by in particular second pillar schemes.
Ongelmaan ei ole olemassa yhtä tiettyä ratkaisua; ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavia laitoksia koskevaa direktiiviä käsittelevä vireillä oleva lainsäädäntömenettely on kuitenkin yksi tärkeä osatekijä. iv) Tulevia eläkkeitä koskevan täystyöllisyyden merkitystä ei voida tarpeeksi korostaa.
There is no one single remedy to this; the pending legislative process on the regulation of institutions for occupational retirement provision is however one important component. iv) The role of full employment for future pensions cannot be stressed enough.
Kasvun vauhdittamisen ja valtiontulon lisäämisen lisäksi korkealla työllisyystasolla on myös keskeinen merkitys miesten ja naisten välisen eläkekuilun kaventamisessa.
Not only does a higher level of employment serve to further growth and state income, but it is also a key factor in closing the pension level gap between men and women.
Täystyöllisyys ja kasvu riippuvat vastavuoroisesti toisistaan, ja molempien tekijöiden ansiosta voidaan välttää se, että eläkemenot rasittavat liikaa julkista taloutta. v) Solidaarisuus kysymys ei koske ainoastaan eläketulojen myöntämistä ja jakamista yhden sukupolven ihmisten kesken eli sen uudelleenjakoa koskevaa osatekijää, vaan se on myös pitkän aikavälin kestävyyden olennainen näkökohta.
Full employment and growth are mutually dependent, and both factors are key in order to avoid pension costs putting an unbearable burden of public finances. v) The issue of solidarity pertains not only to how pension income is allocated and distributed among people within one generation, i.e. its redistributional component, but is also a fundamental aspect of long-term sustainability.
On pantava merkille, että tosiasiallisen eläkeiän nostaminen vuodella hillitsisi siten keskimääräistä odotettavissa olevaa eläkekustannusten nousua vuonna 2050 noin 20 prosentilla.
It is notable that an increase in the average effective retirement age by one year would absorb about 20% of the average expected increase in pension expenditure by 2050.
Tämän vuoksi on valitettavaa, että eläkestrategian tavoitteita ei juuri yhdistetä Euroopan työllisyysstrategian tavoitteisiin, vaikka etenkin työllistävyyttä ja mukauttamista koskevat pilarit tai tarkistetun strategian vastaava tekijä voisivat edistää tämän tavoitteen saavuttamista.
It is regrettable then that the pensions strategy is rather weak when it comes to coupling its objectives with the objectives within the framework of the European Employment Strategy ; in particular the employability and adaptability pillars, or their equivalent under the revised strategy, could contribute to the attainment of the objective.
Jotta työmarkkinoiden avulla voitaisiin pidentää työelämää, ihmisille on iästä riippumatta tarjottava parempia mahdollisuuksia ja enemmän kannustimia jatkaa työntekoa, jotta varhainen eläkkeelle siirtyminen olisi mahdollista, mutta ei välttämättä toivottava vaihtoehto.
In order for the labour market to promote the extension of working life, it needs effectively to offer stronger possibilities as well as incentives for people to continue working – beyond ages when early retirement is in fact a possible, but not necessarily desirable, option.
Keskeiset toimenpiteet liittyvät työn laatuun, uudenaikaisiin ja joustaviin työjärjestelyihin, turvalliseen ja terveelliseen työympäristöön sekä elinikäistä oppimista ja jatkuvaa ammattikoulutusta koskeviin yleisiin mahdollisuuksiin.
Key measures relate to the quality of work, a modern and adaptive work organisation, a safe and healthy working environment and universally accessible opportunities for lifelong learning and continuous vocational training.
Jollei näillä aloilla toteuteta menestyksekkäitä toimia, tosiasiallisen eläkeiän nostamista koskeva tavoite jää pelkästään taloudelliseksi kannustimeksi eli etuusjärjestelmäksi, joka on voimakkaasti sidoksissa nykyisiin eläketuloihin, mikä ei ole riittävää. vii) On valitettavaa, että nykyiseen eläkeprosessiin ei sisälly laajentumista koskevaa näkökulmaa.
Without successful policy in these areas, the objective of increasing the effective retirement rate would rest solely on economic incentives, i. e. a benefit system with strong links to current pension earnings, which would not be sufficient. vii) It is regretable that there is no enlargement perspective present in the current pensions process.
Vaikka laajentuminen vaikuttaa varsin selvästi monin tavoin kokonaistilanteeseen unionin eläkejärjestelmien kestävyyden ja riittävyyden osalta, prosessissa ei anneta mitään ennusteita tulevista eläkkeistä 25 jäsenvaltion ja 28 jäsenvaltion muodostamassa Euroopan unionissa.
Although it is quite evident that in many ways, enlargement will have an effect on the global picture of the situation as regards the sustainability and adequacy of pension systems in the Union, the process does not give any pointers as to the future of pensions in an EU-25 and EU-28.
Näin laaja ennuste ei ehkä kuulu komission tai asianomaisten komiteoiden toimivaltaan, mutta olisi kuitenkin tuotava esille, että laajentumisen ensimmäiseen kierrokseen on aikaa alle vuosi.
Admittedly, such a wider projection might not be within the the mandate of the Commission and relevant Committees, but it should nevertheless be pointed out that the first round of enlargement is less than a year away.
Tämän vuoksi suhtaudumme hyvin myönteisesti maaliskuussa 2003 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa tehtyihin päätöksiin, joissa vaaditaan myös uudet jäsenvaltiot käsittävää tarkistusta vuonna 2006.
The decisions made by the European Council meeting of March 2003, calling for a review in 2006 that will include also the then new Member states, is therefore very welcome.
12.kesäkuuta 2003 NAISTEN OIKEUKSIEN JA TASA-ARVOASIOIDEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
12 June 2003 OPINION OF THE COMMITTEE ON WOMEN’S RIGHTS AND EQUAL OPPORTUNITIES
Komission ja neuvoston yhteinen raportti riittävistä ja kestävistä eläkkeistä
on the Joint Report by the Commission and the Council on Adequate and sustainable pensions
Valmistelija: Johanna L.A. Boogerd-Quaak
Draftsperson: Johanna L.A. Boogerd-Quaak
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 24. huhtikuuta 2003 valmistelijaksi Johanna L.A. Boogerd-Quaakin.
The Committee on Women’s Rights and Equal Opportunities appointed Johanna L.A. Boogerd-Quaak draftsperson at its meeting of 24 April 2003.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 19. toukokuuta ja 10. kesäkuuta 2003.
It considered the draft opinion at its meetings of 19 May and 10 June 2003.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Anna Karamanou (puheenjohtaja), Marianne Eriksson (varapuheenjohtaja), Jillian Evans (varapuheenjohtaja), Johanna L.A. Boogerd-Quaak (valmistelija), María Antonia Avilés Perea, Regina Bastos, Lissy Gröner, Mary Honeyball, María Izquierdo Rojo (María Rodríguez Ramosin puolesta), Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Astrid Lulling, Thomas Mann, Maria Martens, Amalia Sartori, Miet Smet, Patsy Sörensen, Joke Swiebel, Elena Valenciano Martínez-Orozco ja Sabine Zissener.
The following were present for the vote: Anna Karamanou, chairperson; Marianne Eriksson, vice-chairperson; Jillian Evans, vice-chairperson; Johanna L.A. Boogerd-Quaak, draftsperson; María Antonia Avilés Perea, Regina Bastos, Lissy Gröner, Mary Honeyball, María Izquierdo Rojo (for María Rodríguez Ramos), Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Astrid Lulling, Thomas Mann, Maria Martens, Amalia Sartori, Miet Smet, Patsy Sörensen, Joke Swiebel, Elena Valenciano Martínez-Orozco and Sabine Zissener.
2. vaatii, että jäsenvaltiot poistavat eläkejärjestelmistään kaiken vielä olemassa olevan, naisten ja miesten yhtäläistä kohtelua sosiaaliturva-asioissa koskevien direktiivien vastaisen sukupuoleen perustuvan syrjinnän;
Calls on the Member States to eliminate from their pension systems any remaining forms of discrimination on grounds of sex which run counter to the directives in force concerning equal treatment for women and men in the area of social security;