natgillin/translations-raw huggingface dataset:
16. suosittaa sellaisen veropolitiikan käyttöönottoa, jossa perheitä ei syrjitä eikä kotitalouksia rangaista niiden koon vuoksi; pitää myönteisinä jäsenvaltioiden sekä alueiden ja kuntien toimivaltaisten viranomaisten jo menestyksekkäästi toteuttamia toimia, joissa otetaan huomioon sosiaaliset näkökohdat; katsoo, että näiden veropoliittisten, veroluonteisten ja hinnoittelutoimien olisi oltava pikemminkin positiivisesti syrjiviä, perhettä ja sen yhdistävää luonnetta suosivia sekä monilapsisia perheitä suosivia, tämän kuitenkaan estämättä toissijaisuusperiaatteen noudattamista;
Recommends the adoption of fiscal policies which do not discriminate against the family and do not penalise households on the basis of size; welcomes the policies with social aims of this kind already adopted successfully by the Member States and by regional and municipal authorities, within the scope of their respective competences; furthermore, without prejudice to respect for the principle of subsidiarity, considers that if there are discriminatory weightings in policies governing taxation, other levies and tariffs, they should be of a positive nature, favouring families and their unifying role, and never negative forms of discrimination penalising families, in particular larger households;
25. suosittaa, sen kuitenkaan estämättä toissijaisuusperiaatteen noudattamista, että jäsenvaltioiden sekä alueiden ja kuntien toimivaltaiset viranomaiset määrittelevät ja toteuttavat perheet huomioon ottavaa asunto- ja kaupunkisuunnittelupolitiikkaa ja luovat integroituja ja inhimillisiä kaupunkiympäristöjä, joissa on sijaa eri sukupolvista koostuvien kotitalouksien perustarpeiden tyydyttämiseen ja olosuhteet, joissa on helppo sovittaa yhteen opiskelu-, työ-, perhe- ja yksityiselämä;
Recommends, without prejudice to respect for the principle of subsidiarity, that the Member States and regional and municipal authorities, within the scope of their respective competences, should devise and pursue family-friendly housing and town-planning policies, creating inclusive and human urban environments with a sense of community and space in order to meet the basic needs of households consisting of several generations (children and young people, people of working age and retired elderly people) in conditions likely to promote the compatibility of the school, professional, personal and family lives of all their members;
29. muistuttaa, että elinikäisen oppimisen tavoite ja naisten osallistuminen tietoyhteiskuntaan voi toteutua vain, jos opintovapaa on taloudellisesti toteutettavissa joko julkisen rahoituksen tai työsuhteeseen liittyvien järjestelyjen kautta;
Recalls that the realisation of learning through the entire working life as well as access for women to the information society, is possible only if study leave is financially viable, either through public funding or through employment-related arrangements;
32. kritisoi sitä, ettei vanhusten tukipalveluihin kiinnitetä niiden ansaitsemaa huomiota, ja kehottaa jäsenvaltioita edistämään riittävien ja laadukkaiden palvelujen tarjoamista; mukaan lukien vanhusten kotiapu, josta huolehtii asianmukaisen koulutuksen saanut henkilökunta;
Criticises the fact that the issue of assistance for the oldest section of the population is not receiving the attention it deserves, and urges the Member States to promote adequate provision of high-quality services, including domestic help for the elderly, provided by staff with adequate training;
Tilanne Euroopassa 1.1 Yhteinen perhepolitiikka – onko sitä?
The situation in a European context 1.1.
Euroopan unionilla ei ole toimivaltaa perhepolitiikan alalla.
Is there such a thing as a common family policy?
Perhepolitiikka, sen määrittely ja täytäntöönpano kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan.
The European Union does not have any competence in the field of ‘family policies’, which come under the competence of the Member States, who define and implement them.
Ensimmäiset direktiivit, joissa kiinnitettiin huomiota perheisiin ja jotka suoraan koskivat niitä, olivat tulosta useiden alojen lainsäädännästä (mainittakoon erityisesti miesten ja naisten yhtäläiset mahdollisuudet), joka konkretisoitui perhe- ja työelämän yhteensovittamista edistäviin toimiin.
However, we can see that the first directives dealing with the family and directly affecting it were the outcome of legislative activity in various fields, in particular equal opportunities between men and women, consisting of measures aimed at reconciling family and professional life.
Euroopan unionilla on vastassaan kahtalainen haaste: sen on huolehdittava paitsi väestön- myös talouskasvusta.
The European Union has to tackle a dual challenge, the declining population and economic growth.
Siksi tarvitaan väestönkasvuun kannustavaa perhepolitiikkaa, samoin kuin toimintalinjoja, jotka edistävät naisten osallistumista työmarkkinoille.
Family policies encouraging demographic growth are therefore needed, as well as policies to promote the participation of women in the labour market.
Voimassa olevan EU-lainsäädännön ensimmäisiä asiaa lähemmin koskevia konkreettisia säännöksiä (suosituksia tai direktiivejä) alettiin antaa 1990-luvulla.
Measures and instruments at European level
Kannustimena tähän oli komission elokuussa 1989 julkaisema tiedonanto perhepolitiikasta, jonka sisällön perheasioista vastaavat ministerit ottivat 29. syyskuuta 1989 antamiinsa päätelmiin.
In current European legislation, the first tangible measures (recommendations or directives) dealing with this subject more closely began to be taken in the 1990s in response to the impetus provided by the ‘Communication on family policy’, published by the Commission in August 1989, which was taken up in the conclusions of the Council of Ministers responsible for family affairs of 29 September 1989.
Vuonna 1992 annettiin neuvoston suositus lastenhoidosta Neuvoston suositus 92/241/ETY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992, lastenhoidosta.
In 1992, the Council Recommendation on childcare was adopted Council Recommendation 92/241/EEC of 31 March 1992 on childcare.
EYVL L 123, 8.5.1992, s. 16. sekä direktiivi raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamiseksi työssä Neuvoston direktiivi 92/85/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä.
OJ L 123, 8.5.1992, pp. 16-18. , as well as the directive aimed at improving the health and safety at work of pregnant workers and workers who have given birth Council Recommendation 92/85/EEC of 19 October 1992 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers, and workers who have recently given birth or are breast-feeding.
EYVL L 145, 19.6.1996, s. 4. vuonna 1996.
OJ L 145, 19.6.1996, pp. 4-9. .
On myös tehty sopimuksia, jotka on sisällytetty yhteisön lainsäädäntöön, esimerkiksi toukokuussa 1997 tehty sopimus osa-aikatyöstä (josta annettiin direktiivi joulukuussa 1997) ja maaliskuussa 1999 tehty sopimus määräaikaisista työsuhteista, josta annettiin direktiivi kolme kuukautta myöhemmin.
A number of agreements were also concluded and turned into European legislation, in particular one on part-time working in May 1997 (directive in December 1997) and fixed term contracts in March 1999, which was the subject of a directive three months later.
Uusi eurooppalainen sopimus etätyöstä allekirjoitettiin 16. heinäkuuta 2002.
A new European agreement on teleworking was signed on 16 July 2002.
Euroopan parlamentti hyväksyi toisen päätöslauselman perheiden ja lasten suojelusta PE 228.457. tammikuussa 1999.
In January 1999 the European Parliament adopted a second resolution on the protection of families and children PE 228.457. .
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on painottanut useaan otteeseen Muun muassa lausunnoissaan mietinnöstä, joka käsitteli komission tiedonantoa luonnoksesta yhteiseksi raportiksi sosiaalisesta osallisuudesta ( A5-0158/2002 ), ja mietinnöstä, joka käsitteli komission tiedonantoa sosiaalipoliittisesta ohjelmasta ( A5-0291/2000 ). työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen merkitystä: se antaa naisille mahdollisuuden säännöllisiin tuloihin, jotka puolestaan takaavat heille taloudellisen riippumattomuuden ja yksilölliset sosiaaliturvaoikeudet.
The Committee on Women's Rights and Equal Opportunities has on several occasions stressed Especially in its opinions on the report on the Commission communication on a draft joint report on social inclusion (A-0158/2002) and on the report on the communication on the social policy agenda ( A5-0291/2000 ). the importance of combining professional and family life in such a way as to enable women to obtain a lasting income which ensures them economic autonomy and individual social security rights.
Työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen oli yksi Portugalin puheenjohtajakauden prioriteeteista.
The subject of reconciling professional and family life was one of the priorities of the Portuguese Presidency.
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 29. kesäkuuta 2000 päätöslauselman naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta työ- ja perhe-elämään Neuvoston sekä neuvostossa kokoontuneiden työ- ja sosiaaliministerien päätöslauselma, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2000, naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta työ- ja perhe-elämään.
On 29 June 2000 the European Council adopted a resolution on the balanced participation of women and men in family and working life Resolution of the Council and of the Ministers for employment and social policy, meeting within the Council of 29 June 2000, on the balanced participation of women and men in family and working life.
EYVL C 218, 31.7.2000, s.5. .
OJ C 218, 31.7.2000. .
Päätöslauselma liittyy Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston työhön, sillä kyseisessä huippukokouksessa tunnustettiin, että on tärkeää edistää kaikkia yhtäläisiin mahdollisuuksiin liittyviä näkökohtia, mukaan lukien ammattialojen eriytymisen vähentäminen sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen helpottaminen.
This resolution referred back to the Lisbon European Council of 23 and 24 March 2000, which recognised the importance of furthering all aspects of equal opportunities, including reducing occupational segregation, and making it easier to reconcile work and family life.
Lisäksi todettiin, että mm. näiden toimenpiteiden ansiosta työssäkäyvien naisten määrä olisi saatava nostettua yli 60 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä.
It added that one of the aims of the measures should be to increase the proportion of women in employment to more than 60% by 2010.
Puheenjohtajavaltio Ranska puolestaan kehitti työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen indikaattoreita Eurooppa-neuvoston suorittaessa vuosittaista Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanon tarkastelua.
The French Presidency, in its turn, drew up indicators on combining family and professional life in the context of the annual examination of the implementation of the Beijing Programme of Action by the European Council.
Barcelonassa 15. ja 16. maaliskuuta 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että jäsenvaltioiden olisi poistettava pidäkkeitä naisten osallistumiselta työvoimaan ja pyrittävä tarjoamaan kansallisten asiaa koskevien malliensa mukaisesti lastenhoitopalveluja vuoteen 2010 mennessä vähintään 90 prosentille kolmevuotiaista ja sitä vanhemmista alle kouluikäisistä lapsista ja vähintään 33 prosentille alle kolmevuotiaista lapsista.
The Barcelona European Council of 15 and 16 March concluded that Member States should remove disincentives to female labour force participation and strive, taking into account the demand for childcare facilities and in line with national patterns of provision, to provide childcare by 2010 to at least 90% of children between three years old and the mandatory school age and at least 33% of children under three years old.
Työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen on myös hyvin ajankohtainen aihe, koska vuosi 2004 on nimetty kansainväliseksi perheen teemavuodeksi.
Finally, reconciling professional and family life is an extremely topical issue, not least because 2004 has been designated International Year of the Family.
Euroopan unionissa yksi kuudesta 25–54-vuotiaasta naisesta (17,6 %) on perhesyistä työelämän ulkopuolella eli ei työssä eikä työtön Lähde: Eurostat, kevät 2001. .
In the European Union one woman in six (17.6%) between the ages of 25 and 54 is not in paid employment, i.e. is neither employed nor unemployed, because of family responsibilities Source: Eurostat, spring 2001. .
Työssäkäyvien 15–64-vuotiaiden naisten osuus samanikäisestä naispuolisesta väestöstä oli Euroopan unionissa vuonna 2001 noin 55 prosenttia.
The proportion of women aged 15-64 as a proportion of the total female population was approximately 55% in the European Union in 2001.
Prosenttiosuus vaihtelee suuresti jäsenvaltiosta toiseen.
There are considerable disparities between the Member States.
Ehdokasvaltioissa osuus vaihtelee Slovenian 58,8 %:sta Maltan 31,6 %:iin.
In the accession countries, the rates vary between 58.8% in Slovenia and 31.6% in Malta.
Piakkoin EU:hun liittyvissä maissa syntyvyys vaihtelee vähemmän: Tšekin tasavallan 1,17 lapsesta Kyproksen 1,57 lapseen naista kohden (tiedot vuodelta 2001) Syntyvyys oli vuonna 2002 Yhdysvalloissa 2,06, Japanissa 1,37 ja Intiassa 2,98. .
Among the accession countries, fertility rates only ranged between 1.17 in the Czech Republic and 1.57 in Cyprus (2001 data) The fertility rate in 2002 was 2.06 in the United States, 1.37 in Japan and 2.98 in India. .
c) Ansiotyön ja kotityön jakautuminen Lähde: Eurostat: "The life of women and men in Europe, a statistical portrait, data 1998–2000".
(c) Distribution of paid employment and work at home Source: Eurostat: ‘The life of women and men in Europe, a statistical portrait, data 1998-2000’.
Kaikissa EU-maissa naiset käyttävät paljon miehiä enemmän aikaa lastenhoitoon, Etelä-Euroopan maissa ja Irlannissa jopa 2–4 kertaa enemmän.
Women in all the countries of the European Union spend much more time than men looking after their children.
Kahdeksassa jäsenvaltiossa 20–49‑vuotiaat naiset käyttävät yli 45 tuntia viikossa lastenhoitoon.
In the countries of southern Europe and Ireland they spend about three to four times as much time as men do.
Sitä vastoin miehet käyttävät siihen alle 30 tuntia viikossa lähes kaikissa jäsenvaltioissa.
In eight Member States, women between 20 and 49 spend more than 45 hours per week looking after children, whereas men spend less than 30 hours per week in almost all the Member States.
Vuonna 1980 solmittiin 2,2 miljoonaa avioliittoa, mutta vuonna 2002 enää 1,8 miljoonaa (‑19 %).
The trend towards fewer marriages in the European Union continues falling from 2.2 million to 1.8 million in 2002 (- 19%).
Avioerojen määrä sen sijaan kasvoi samalla kaudella 42 % ja oli vuonna 2002 715 000.
The number of divorces, on the other hand, has increased 42% during the same period, reaching 715,000 in 2002.
Entinen jako lapsiperheisiin ja lapsettomiin perheisiin on muuttunut: nykyään kotitaloustyyppejä on paljon enemmän.
The different kinds of family with or without children have changed and now there is a greater variety of households.
Yksinhuoltajaperheiden ja yhden hengen talouksien määrä kasvaa.
Single-parent households as well as one-person households are becoming increasingly common.
Yksinhuoltajaperheitä on keskimäärin 14 % kaikista lapsiperheistä (Yhdistyneessä kuningaskunnassa osuus on 23 %, Espanjassa 8 % ja Kreikassa 7 %), ja yksinhuoltajista 90 % on naisia Lähde: Eurostat-INSEE, 1996. .
Single-parent families now account for an average of 14% of all families with children (in the United Kingdom the proportion is 23% and in Spain and Greece 8% and 7% respectively) and 90% of lone parents are women Source: Eurostat-INSEE, 1996. .
Kaikissa jäsenvaltioissa on erilaisia raha-avustuksia, työaikajärjestelyitä ja luontoisetuja.
All countries provide a series of cash benefits, measures designed to organise working hours and benefits in kind.
Lähde: Mutual Information System on Social Protection in the Community, MISSOC.
Source: Mutual Information System on Social Protection in the Member States of the EU and the EEA, MISSOC.
Vuonna 2000 kaikista sosiaalietuuksista 5 % oli rahallisia perhe-etuuksia.
Family benefits in cash, which accounted for around 5% of social protection benefits in 2000, vary greatly within the European Union.
Niiden taso vaihtelee suuresti Euroopan unionin sisällä: Luxemburgissa menot ovat suurimmat ja Etelä-Euroopan maissa alhaisimmat.
For example Luxembourg spends the most, whilst southern European countries spend less.
Lapsilisien taso on Etelä-Euroopan maissa heikompi.
The level of family allowances is less favourable in southern European countries.
Tietyissä tapauksissa myönnetään korotuksia tai erityislisiä: yksinhuoltajille (Tanskassa nk. lisäavustus, Ranskassa ja Ruotsissa yksinhuoltajalisä), vammaisten lasten huoltajille (Tanskassa, Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Alankomaissa, Itävallassa ja Portugalissa), monilapsisille perheille (Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Itävallassa), monikkoperheille (Espanjassa, Ranskassa, Irlannissa, Suomessa ja Ruotsissa on lisäksi määrätty tukikauden jatkamisesta) sekä pienituloisille perheille, joilla on huollettavina vähintään kolme lasta (nk. perhelisä Ranskassa ja Irlannissa).
Supplementary benefits or specific allowances are provided in certain cases: if the parent/guardian is raising a child alone (for example the 'extra' allowances in Denmark, or the single/sole parent allowance in France and in Sweden); in the case of children with disabilities (Denmark, Greece, Spain, France, Netherlands, Austria and Portugal); in the case of families with many children (Greece, Spain, France, Italy and Austria); in the case of multiple births (Spain, France, Ireland, Finland and Sweden, where an extension of the period covered is also provided); in order to help low-income families with at least three children (the family supplement in France and Ireland).
b) Äitiysloma ja avustukset
(b) Maternity leave and related allowances
EU:n direktiivissä äitiysloman vähimmäispituudeksi on säädetty 14 viikkoa.
The European directive stipulates a minimum of 14 weeks' maternity leave.
Äitiysloman kesto vaihtelee eri jäsenvaltioissa 14 viikosta 28 viikkoon (viimeksi mainittu Tanskassa).
In the various Member States it ranges between 14 weeks and 28 weeks (in Denmark).
Äitiysavustukset näyttävät yleensä ottaen olevan ansiotuloihin rinnastettavaa tuloa.
Maternity allowances generally seem to constitute a replacement income.
Niitä maksetaan kuukausittain tai päivittäin lakisääteisen äitiysloman keston ajan, kunhan saaja on sitä ennen ollut työelämässä.
The amounts are granted on either a monthly or a weekly basis during the statutory period of leave, provided that the mother has actively participated in the employment market.
c) Isyysloma ja avustukset
(c) Paternity leave and related allowances
Suomessa isällä on oikeus 18 päivän isyyslomaan Isyysloman kestoa on ehdotettu pidennettäväksi yhteen kuukauteen. .
Fathers are given 18 days' leave in Finland There is a proposal for one month's paternity leave. .
Tanskassa, Ranskassa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (huhtikuusta 2003 alkaen) isyysloma kestää kaksi viikkoa.
In Denmark, France, Italy and the United Kingdom (from April 2003 onwards) paternity leave is two weeks.
Kreikassa yksityissektorilla työskenteleville isille myönnetään yksi palkallinen lomapäivä.
In Greece one day's paid leave is granted to fathers working in the private sector.
Irlanti on ainoa jäsenvaltio, jossa isyyslomaa ei ole.
Only in Ireland is there no paternity leave.
Joissain jäsenvaltioissa, kuten Belgiassa, Tanskassa, Italiassa, Ranskassa, Portugalissa ja Espanjassa, isä voi myös käyttää osan äitiyslomaan varatusta ajasta.
In some Member States, in particular Belgium, Denmark, Italy, France, Portugal and Spain, part of the maternity leave may also be taken by the father.
d) Vanhempainloma ja avustukset
(d) Parental leave and related allowances
Vanhempainloma on otettu käyttöön ja yhdenmukaistettu Euroopassa työmarkkinaosapuolten sopimuksen perusteella ja vanhempainlomasta annetun direktiivin 96/34/EY mukaisesti.
Parental leave was established and harmonised at European level as a result of an agreement between the European social partners and in accordance with European Directive 96/34/EC on parental leave.
Direktiivin mukaan sekä nais- että miespuolisilla työntekijöillä on oikeus vähintään kolmen kuukauden vanhempainlomaan lapsen syntymän tai lapseksi ottamisen vuoksi.
According to the directive, any man or woman in paid employment is entitled to parental leave on the grounds of the birth or adoption of a child, in order to enable them to take care of that child for at least three months.
Vanhempainlomaa voi saada siihen asti, kun lapsi täyttää 8 vuotta.
Such leave is granted in respect of children up to eight years old.
Vaikka vanhempainlomaa ei ole määritelty palkalliseksi, jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön direktiivissä säädettyä suotuisampia määräyksiä.
Even though it is not stipulated that this should be paid leave, individual Member States may draw up more favourable conditions than those laid down in the directive.
Vanhempainloman kesto vaihteleekin kolmesta kuukaudesta (useimmissa jäsenvaltioissa) kahteen vuoteen.
Thus the duration of parental leave ranges between three months (in most countries) and two years.
Siihen on oikeus äidillä, isällä tai molemmilla vanhemmilla yhtä aikaa valinnan mukaan.
It may be taken by the mother, the father or both parents at once if they so choose.
Kaikissa jäsenvaltioissa vanhemmille taataan oikeus palata takaisin aikaisempaan työhönsä tai siihen verrattavaan työhön.
In every country, after the period of leave, parents are guaranteed reinstatement in their job or in a comparable post.
Kreikassa, Irlannissa, Alankomaissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vanhempainloma ei ole palkallinen Belgiassa vanhempainloma voi tietyin edellytyksin olla palkallinen. .
Parental leave is unpaid in Greece, Ireland, the Netherlands, Portugal and the United Kingdom In Belgium, under certain conditions, leave may be paid. .
Mainittakoon, että Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa on olemassa vanhempainraha, jota maksetaan vaihtelevan pituisen kauden ajan (Suomessa 158 arkipäivää, Ruotsissa 480 päivää ja Tanskassa 52 viikkoa) äitiysrahakauden päätyttyä.
It should be noted that in Finland, Sweden and Denmark there is a 'parental allowance' paid during varying periods of time (158 days in Finland, 480 days in Sweden and 52 weeks in Denmark) after expiry of the maternity leave.
Monissa maissa työntekijöillä on myös oikeus "poikkeukselliseen" vapaaseen, jos heidän läsnäolonsa on pakottavista perhesyistä – vakava sairaus tai onnettomuus – lapsen hoitamiseksi välttämätöntä.
In a number of countries employees are also entitled to 'special' leave if, for urgent family reasons - serious illness or accident - their presence is essential in order to care for a child.
Tämän vapaan, joka on harvoin palkallinen, kesto on yleensä rajallinen.
Such leave, rarely paid, is generally subject to a time limit.
Yhä useammat maat pitävät joustavia työaikoja, lyhennettyä työaikaa, osa-aikatyötä Vuonna 1998 Euroopan unionissa 37 % 20–49-vuotiaista naisista oli osa-aikatyössä (alle 30 tuntia viikossa) ja hoiti lapsiaan.
More and more countries consider flexible or reduced working hours, part-time work % of women between the ages of 20 and 49 in the European Union work half time (less than 30 hours per week) and look after their children (1998).
Lähde: Eurostat: "The life of women and men in Europe, a statistical portrait, data 1998–2000". , sapattivapaita ja etätyötä tehokkaina keinoina auttaa vanhempia sovittamaan paremmin yhteen perhe- ja työelämä sekä lisätä vapaa-ajan määrää, jotta työntekijä voi toteuttaa itseään yksilönä.
Source: Eurostat: 'The life of women and men in Europe, a statistical portrait, data 1998-2000' . , career breaks or teleworking as effective tools to enable parents to reconcile family and professional life and to increase the amount of free time, so that individuals may do the things they want to.