natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komissio SEC(2001) 227, komission työasiakirja ympäristörikosten rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevan säännöstön käyttöönotosta. pohtii asiaa ja katsoo, että jäsenvaltiot voitaisiin velvoittaa määräämään rikosoikeudellisia seuraamuksia yhteisön oikeuden rikkomisista, kun kyseessä on petos tai vakava laiminlyönti toimijan puolelta.
The matter is under consideration in the Commission SEC(2001) 227 Working Document prepared by the Commission on the establishment of an acquis on criminal penalties for environmental offences. , which considers that the Member States could be required to apply criminal penalties for infringements of Community law in cases of fraud or serious negligence on the part of the guilty party.
Erityisen vakavien rikkomisten tapauksessa jäsenvaltioiden olisi sisällytettävä näihin seuraamuksiin myös vankeusrangaistus.
In the case of particularly serious violations, Member States should include prison sentences among the sanctions.
Komissio päättelee tässä työasiakirjassa, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 ja 47 artiklassa määrätään selvästi, että Euroopan yhteisön perustamissopimus menee Euroopan unionista tehdyn sopimuksen edelle, ja että kolmannen pilarin mekanismia ei voida käyttää, mikäli ensimmäinen pilari tarjoaa riittävät mahdollisuudet tavoitteen saavuttamiseen.
The Commission concludes in this working document that Articles 29 and 47 of the Treaty on European Union clearly establish the primacy of the EC Treaty over the Treaty on European Union and that a third pillar instrument cannot be adopted where the first pillar offers adequate means to attain the objective.
Tällä mekanismilla (joka voisi olla asetus tai direktiivi) voitaisiin säätää erityisseuraamuksia, jotka jäsenvaltiot panisivat täytäntöön ja jotka olisivat varoittavia, oikeasuhteisia ja tehokkaita.
Such an instrument (which may be a regulation or a directive) could provide for specific penalties to be applied by the Member States, which are to be dissuasive, proportionate and effective.
Asiakirjassa väitetään, että tämä lähestymistapa on sopusoinnussa toissijaisuusperiaatteen kanssa.
This approach is deemed to be compatible with the principle of subsidiarity.
Muissa oikeudellisten yksiköidensä asiakirjoissa komissio painottaa, että jos yhteisöllä on toimivalta säätää jostakin "käyttäytymismallista" saavuttaakseen jonkin tavoitteen, silloin sillä on myös valtuudet päättää, että tästä käyttäytymismallista (tai jonkin sääntelyn jättämisestä täytäntöönpanematta) on rangaistava kansallisella tasolla hallinnollisilla tai rikosoikeudellisilla seuraamuksilla ja näin erityisesti tapauksissa, joissa katsotaan, että vain rikosoikeudelliset seuraamukset voisivat turvata yhteisön asettamien velvoitteiden kunnioittamisen.
In other documents by its legal service, the Commission asserts that if the Community is competent to regulate a 'conduct' in order to attain an objective, it is also competent to decide that this conduct (or non-compliance with regulation) be subject to administrative or criminal sanctions at national level, particularly where only criminal sanctions are deemed to be able to assure compliance with Community obligations.
Komissio jatkaa, että tämän toimenpiteen on kuitenkin oltava perusteltu ja on oltava selvää, että tähän ratkaisuun on pakko turvautua.
However, the Commission goes on to say that this measure needs to be justified and the need for it must be clearly evident.
Komission oikeudellisella yksiköllä on tapana viitata ennakkotapauksena tästä yhteisön toimivallasta 12. lokakuuta 1993 annettuun asetukseen (ETY) N:o 2847/93 EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1–16. , jolla säädetään yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä Ks. asetuksen 31 artikla niistä toimenpiteistä, joihin jäsenvaltioiden on ryhdyttävä, mikäli voimassaolevia sääntöjä ei ole noudatettu.
The Commission's legal service usually justifies this Community competence by referring to the legislative precedent set by Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 OJ L 261, 20.10.1993, pp 1-16. establishing a control system applicable to the common fisheries policy See Article 31 of the regulation on the measures to be adopted by the Member States in case of non-compliance with the rules in force.
Nämä "oikeasuhteiset" toimenpiteet voivat olla luonteeltaan hallinnollisia tai rikosoikeudellisia. .
The said 'appropriate' measures may take the form of administrative action or criminal proceedings. .
Näkemystensä tueksi se viittaa kahteen EYT:n päätökseen: asiaan C-9/89 Asia C-9/89, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen neuvosto, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 27. maaliskuuta 1990, oikeustapauskokoelma 1990, sivu I-1383. , jossa tuomioistuin edellä mainitun asetuksen aiempaa versiota tutkien ja tunnustaen epäsuorasti tämän toimivallan, vahvisti, että jäsenvaltioilla on velvollisuus rangaista rikosoikeudellisilla seuraamuksilla tiettyjä yhteisön lainsäätäjän toteamia oikeuden rikkomisia (perustelujen 29 kohta).
It also cites two ECJ judgments in support of its position: the judgment in Case C-9/89 Case C-9/89, Kingdom of Spain v. Council of the European Communities, judgement of 27 March 1990, ECR I-1383. in which the Court, having considered an earlier version of the above-mentioned regulation, confirmed the obligation of the Member States to impose criminal sanctions for certain violations defined by the Community legislator (paragraph 29 of the grounds for the judgment), thus indirectly acknowledging this competence.
EYT vetoaa myös yleisesti asiassa C-186/98 (perustelujen 9 ja 14 kohta) annettuun päätökseen, jossa määrätään – EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan (nykyinen 10 artikla) tulkintana – , että jäsenvaltioilla on velvollisuus ryhtyä kaikkiin aiheellisiin toimiin turvatakseen yhteisön oikeuden tehokkaan täytäntöönpanon ja että nämä toimet voivat olla rikosoikeudellisia, silloinkin kun yhteisön oikeussäännöissä säädetään ainoastaan yksityisoikeudellinen seuraamus .
The other judgment frequently cited by the Commission legal service is that in Case C-186/89 (paragraphs 9 and 14 of the grounds for the judgement) interpreting Article 5 of the EC Treaty (now Article 10) and establishing the obligation the Member States have to take all measures necessary to guarantee the application and effectiveness of Community law and confirming that such measures may include criminal penalties even where the Community legislation only provides for civil ones .
Neuvoston oikeudellinen yksikkö omaksuu tämän kannan ja katsoo, että mikäli yhteisön lainsäätäjä on sitä mieltä, että yhteisön sääntöjen kunnioittamista ei voida varmistaa muutoin kuin turvautumalla rikosoikeudellisiin seuraamuksiin, sillä on oikeudellinen mahdollisuus velvoittaa jäsenvaltiot säätämään tällaisia toimia.
The Council’s legal service adopts the same position and considers that where the Community legislator considers that compliance with Community regulations can only be guaranteed by means of criminal sanctions, the legislator has the legal capacity to require the Member States to provide such sanctions.
Neuvoston oikeudellinen yksikkö jatkaa samansuuntaisesti korostaen, että tämä mahdollisuus rajoittuu olennaisten sääntöjen määrittelemiseen (johon sillä luonnollisesti myös on toimivalta) ja siihen, että jäsenvaltiot velvoitetaan säätämään rikosoikeudellisia seuraamuksia sääntöjen rikkomisen varalta.
It reaffirms this position by stating that this competence is limited to establishing substantive legislation (for which it naturally has to be competent) and to requiring the Member States to provide criminal sanctions for non-compliance.
Oikeuskäytäntö, johon viitataan tämän näkemyksen tueksi, on edellä mainittu asiassa C-9/89 tehty päätös sekä asiassa C-333/99 Asia C-333/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 1. helmikuuta 2001, 55 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa. tehty päätös, joka tukee edellä mainitun kalastusta koskevan asetuksen voimassaoloa ja jossa hyväksytään sama argumentointi kuin aikaisemmassakin päätöksessä.
The case-law cited in order to back up this assertion is the above-mentioned judgment in Case C-9/89 and in C-333/99 Case C-333/99, Commission v. Republic of France, Judgment of 1 February 2001, paragraph 55, not yet published in the ECR. upholding the above-mentioned regulation on fisheries and reiterating the same line of argument as in the previous judgment.
Lopuksi todettakoon, että Euroopan parlamentin oikeudellisella yksiköllä on myös ollut tilaisuus lausua kantansa tähän asiaan.
Finally, the legal service of the European Parliament has also been given the opportunity to express its opinion on the subject.
Oma oikeudellinen yksikkömme erottaa kolme tapausta: 1) yhteisön säädös ei sisällä nimenomaisia säännöksiä seuraamuksista, 2) yhteisön säädökseen sisältyy yleisluontoinen säännös seuraamuksista ja 3) yhteisön säädökseen sisältyy erityissäännös, jossa säädetään määrätyntyyppiset rangaistukset, jotka jäsenvaltioiden on asetettava.
The EP legal service distinguishes between three different situations: 1) where the Community act contains no specific provisions on sanctions; 2) where the Community act contains general provisions on sanctions and 3) where the Community act contains a specific provision setting out a specific type of sanction to be imposed by the Member States.
Ensimmäisessä tapauksessa teoria ja oikeuskäytäntö ovat selkeät: jäsenvaltiot ovat – EY:n perustamissopimuksen 10 artiklassa määrätyn yhteistyöperiaatteen pohjalta – velvollisia ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimiin, mukaan lukien myös rikosoikeudelliset, varmistaakseen yhteisön oikeuden tehokkaan täytäntöönpanon Tähän suuntaan viitataan asioissa C-50/76, oikeustapauskokoelman suomenk. erityispainos III, s. 293; C-68/99, oikeustapauskokoelma 2001, s. 01865; C-2/88, oikeustapauskokoelma 1990, s. I-04405 ja C-186/98, oikeustapauskokoelma 1999, s. I-04883. .
In the first case, both theory and case-law appear quite clear: by virtue of the principle of loyal cooperation established in Article 10 of the EC Treaty, the Member States are required to take all necessary measures, including criminal sanctions, to guarantee the effective implementation of Community law See the judgments in cases C-50/76, ECR 137, C-68/99, ECR 2965, C-2/88, ECR I-3365 and C-186/98, ECR I-4883. .
Toisessa ja kolmannessa tapauksessa pannaan merkille, että EYT ei sulje pois mahdollisuutta, että yhteisön säädöksissä säädettäisiin jäsenvaltioille velvoite asettaa rikosoikeudellisia seuraamuksia.
As regards the second and third cases, it notes that the ECJ does not rule out the possibility of Community acts laying down an obligation on the Member States to impose criminal sanctions.
Tämän näkemyksen vahvistukseksi viitataan erityisesti EYT:n suorittamaan edellä mainitun kalastusta koskevan asetuksen tarkasteluun Asiat C-9/89 ja C-333/99. ja päätellään, että voitaisiin katsoa, että yhteisöllä on toimivalta velvoittaa jäsenvaltiot ottamaan käyttöön rikosoikeudellisia seuraamuksia tietyissä tapauksissa.
In this connection, it cites the ECJ's analysis of the above-mentioned regulation on fisheries Cases C-9/89 and C-333/99. and concludes that the Community could be deemed competent to require the Member States to adopt criminal sanctions under certain circumstances.
Oikeudellinen yksikkömme kuitenkin ilmaisee huolestumisensa siitä, että tästä huolimatta on hyvin kyseenalaista, voiko yhteisö ryhtyä "lähentämään" rikoslainsäädäntöä.
Nevertheless, it expresses its concern that, in spite of this, there is reason to seriously doubt the Community's capacity to 'approximate' criminal law.
Toimivalta rajoittuu sen näkemyksen mukaan yksinkertaisesti mahdollisuuteen vaatia jäsenvaltioita rankaisemaan rikosoikeudellisesti jotakin tai joitakin käyttäytymismalleja, mutta ei voida hyväksyä säännöksiä, jotka koskevat rikosten luonnehdintaa, määrättäviä rangaistuksia tai tuomioistuimen toimivaltaan liittyviä kysymyksiä.
Its competence is restricted, in the view of the legal service, merely to the capacity to require Member States to apply criminal sanctions for one or more 'conducts', but no provisions could be adopted relating to the categorisation of offences, the applicable sanctions or to questions of judicial competence.
Näin ollen on olemassa epäselvä alue, jota olisi hyvä selventää.
There is thus a grey area which would benefit from clarification.
On määriteltävä, mitkä ovat tämän "rikosoikeudellisen toimivallan" rajat, joka yhteisöllä näyttää olevan edellä esitetyn mukaan.
It would be useful to identify the limits of this "competence in the criminal sphere" which, as we have seen, the Community appears to have.
On myös tärkeää korostaa sitä, että EYT:n oikeuskäytäntö on toistaiseksi rajallista tällä alueella ja ettei sillä ole tähän mennessä ollut tilaisuutta lausua kantaansa suoraan siitä kysymyksestä, onko yhteisöllä valtuudet määrätä rikosoikeudellisia velvoitteita, jotka sisältyvät esimerkiksi kohdassa I mainitsemiimme direktiiviehdotuksiin.
It is important to emphasise that ECJ case-law in this area is as yet quite scant and that the Court has not had occasion to comment directly on the question of whether the Community is competent to impose obligations relating to criminal law such as those being considered, for instance, in the proposals for directives referred to under point I. It has had even less occasion to pronounce itself on the scope of this competence.
Vielä vähemmän sillä on ollut tilaisuutta päättää tämän toimivallan laajuudesta.
- At the current evolutionary stage of Community law, can the Commission oblige the Member States to lay down custodial sanctions for certain conducts, in every case where there is a serious breach of Community law?
V. Edellä mainitun perusteella ja siihen asti, kunnes tuomioistuimella on tilaisuus lausua kantansa kaikkiin edellä mainittuihin kohtiin, valiokuntamme voi yrittää vastata tiettyihin kysymyksiin tavoitteena se, että Euroopan parlamentin eri kantojen välillä, joita sitä epäilemättä pyydetään määrittämään, tulee olemaan kohtalainen poliittinen yhtenäisyys.
- Since there is no provision in the treaties prohibiting the taking of legislative measures in the criminal law sector, could a reference to the treaties in general terms, such as the terms ‘sanctions’, ‘taking of measures’ for the protection of financial interests or other similar terms provide a legitimate basis for legislative proposals with a criminal law content?
Kysymykset, jotka ovat vailla vastausta, voisivat olla seuraavat – ottaen joka hetki huomioon selkeän erottelun sen välillä, että EU asettaa luonteeltaan rikosoikeudellisia velvoitteita jäsenvaltioille ja sen välillä, että yhteisön oikeutta lähennetään (rapprochement) tai yhdenmukaistetaan (harmonisation):
- In spite of the fact that there is a difference between the imposition of an obligation by the Community on the Member States to take criminal-law measures and the rapprochement of criminal law, are there cases which can potentially be classified as one or the other, and does the question then arise as to the right criterion to use to make the distinction?
Näitä kysymyksiä muotoiltaessa pidettiin parempana analyyttistä menettelyä, jotta vältyttäisiin mahdollisuuksien mukaan väärinkäsityksiltä kysymysten täsmällisen sisällön suhteen.
In formulating these questions, an analytical method has been chosen in order to avoid, as far as possible, misunderstandings as to the exact content of the questions.
Ehkä joissakin näistä kysymyksistä esiintyy päällekkäisyyttä ja ne voitaisiin jättää pois.
Perhaps there is some overlapping in some, which could be removed.
Toisaalta voitaisiin lisätä muitakin kysymyksiä.
Other questions could, however, be added to the list.
Joka tapauksessa esitettävät kysymykset ja annettavat vastaukset tulevat muodostamaan tämän valiokunnan mietinnön aiheen, mikäli se päättää jatkaa tätä työskentelyä.
In any event, the questions which are put and the answers given will form the substance of the report by the committee, should it decide to continue with its work.
Huomautus: Suluissa olevat kysymykset liittyvät luonnollisesti kolmanteen pilariin, eivätkä tässä mielessä koske meidän valiokuntaamme.
NB: The questions in brackets are obviously connected with the third pillar and in that sense do not concern our committee.
Ne ovat kuitenkin läheisesti asiaan liittyviä kysymyksiä, ja meidän on otettava ne huomioon voidaksemme antaa täydelliset ja uskottavat vastaukset.
However, they are related issues and we must have these questions in mind in order to give full and cogent answers.
22. toukokuuta 2003 LOPULLINEN A5-0183/2003 *
22 May 2003 FINAL A5-0183/2003 *
ehdotuksesta neuvoston asetukseksi riisin yhteisestä markkinajärjestelystä
on the proposal for a Council regulation on the common organisation of the market in rice
Neuvosto kuuli 10. helmikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamenttia EY:n perustamissopimuksen 36 ja 37 artiklan mukaisesti ehdotuksesta neuvoston asetukseksi riisin yhteisestä markkinajärjestelystä (KOM(2003) 23 – 2003/0009(CNS)).
By letter of 10 February 2003, the Council consulted Parliament, pursuant to Articles 36 and 37 of the EC Treaty, on the proposal for a Council regulation on the common organisation of the market in rice ( COM(2003) 23 – 2003/0009(CNS)).
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 13. helmikuuta 2003 lähettäneensä kyseisen ehdotuksen asiasta vastaavaan maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaan sekä lausuntoa varten budjettivaliokuntaan ja teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaan ( C5‑0043/2003 ).
At the sitting of 13 February 2003 the President of Parliament announced that he had referred the proposal to the Committee on Agriculture and Rural Development as the committee responsible and to the Committee on Budgets and the Committee on Industry, External Trade, Research and Energy for their opinions ( C5-0043/2003 ).
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta oli nimittänyt kokouksessaan 23. tammikuuta 2003 esittelijäksi Carlos Bautista Ojedan.
The Committee on Agriculture and Rural Development had appointed Carlos Bautista Ojeda rapporteur at its meeting of 23 January 2003.
Valiokunta käsitteli komission ehdotusta ja mietintöluonnosta kokouksissaan 19. maaliskuuta, 28. huhtikuuta, 12. toukokuuta ja 20. toukokuuta 2003.
The committee considered the Commission proposal and the draft report at its meetings of 19 March, 28 April, 12 May and 20 May 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi äänin 33 puolesta, 2 vastaan ja 1 tyhjä.
At the last meeting it adopted the draft legislative resolution by 33 votes to 2, with 1 abstention.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Joseph Daul (puheenjohtaja), Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (varapuheenjohtaja), Albert Jan Maat (varapuheenjohtaja), María Rodríguez Ramos (varapuheenjohtaja), Carlos Bautista Ojeda (esittelijä), Gordon J. Adam, Danielle Auroi, Alexandros Baltas (María Izquierdo Rojon puolesta), Niels Busk, Giorgio Celli, Arlindo Cunha, Michl Ebner, Christel Fiebiger, Francesco Fiori, Christos Folias, Jean-Claude Fruteau, Georges Garot, Lutz Goepel, María Esther Herranz García (Encarnación Redondo Jiménezin puolesta), Liam Hyland, Elisabeth Jeggle, Salvador Jové Peres, Hedwig Keppelhoff-Wiechert, Heinz Kindermann, Dimitrios Koulourianos, Wolfgang Kreissl-Dörfler (Willi Görlachin puolesta), Vincenzo Lavarra, Jean-Claude Martinez, Véronique Mathieu, Xaver Mayer, Jan Mulder (Giovanni Procaccin puolesta), Karl Erik Olsson, Neil Parish, Mikko Pesälä, Agnes Schierhuber, Dominique F.C. Souchet ja Robert William Sturdy.
The following were present for the vote: Joseph Daul (chairman), Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Albert Jan Maat and María Rodríguez Ramos (vice-chairmen), Carlos Bautista Ojeda (rapporteur), Gordon J. Adam, Danielle Auroi, Alexandros Baltas (for María Izquierdo Rojo), Niels Busk, Giorgio Celli, Arlindo Cunha, Michl Ebner, Christel Fiebiger, Francesco Fiori, Christos Folias, Jean-Claude Fruteau, Georges Garot, Lutz Goepel, María Esther Herranz García (for Encarnación Redondo Jiménez), Liam Hyland, Elisabeth Jeggle, Salvador Jové Peres, Hedwig Keppelhoff-Wiechert, Heinz Kindermann, Dimitrios Koulourianos, Wolfgang Kreissl-Dörfler (for Willi Görlach), Vincenzo Lavarra, Jean-Claude Martinez, Véronique Mathieu, Xaver Mayer, Jan Mulder (for Giovanni Procacci), Karl Erik Olsson, Neil Parish, Mikko Pesälä, Agnes Schierhuber, Dominique F.C. Souchet and Robert William Sturdy.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta lausunto on tämän mietinnön liitteenä.
The opinion of the Committee on Industry, External Trade, Research and Energy is attached.
LUONNOS EUROOPAN PARLAMENTIN LAINSÄÄDÄNTÖPÄÄTÖSLAUSELMAKSI ehdotuksesta neuvoston asetukseksi riisin yhteisestä markkinajärjestelystä (KOM(2003) 23 – C5‑0043/2003 – 2003/0009(CNS))
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT LEGISLATIVE RESOLUTION on the proposal for a Council regulation on the common organisation of the market in rice ( COM(2003) 23 – C5-0043/2003 – 2003/0009(CNS))
– ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2003) 23) Ei vielä julkaistu EUVL:ssä. ,
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2003) 23 ) OJ C not yet published. ,
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 36 ja 37 artiklan, joiden mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia ( C5‑0043/2003 ),
– having regard to Articles 36 and 37 of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C5-0043/2003 ),
– ottaa huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön ja teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon ( A5‑0183/2003 ),
– having regard to the report of the Committee on Agriculture and Rural Development and the opinion of the Committee on Industry, External Trade, Research and Energy ( A5-0183/2003 ),
(1) Maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen, ja siihen olisi erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan .
(1) The operation and development of the common market for agricultural products must be accompanied by the establishment of a common agricultural policy to include, in particular, a common organisation of agricultural markets which may take various forms depending on the product .
(1) Maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen, ja siihen olisi erityisesti sisällyttävä sellainen maatalouden yhteinen markkinajärjestely, joka edistää yhteisön maatalouden kilpailukykyä .
(1) The operation and development of the common market for agricultural products must be accompanied by the establishment of a common agricultural policy to include, in particular, a common organisation of agricultural markets that will foster the competitiveness of Community agriculture.
Ehdotetun tarkistuksen tavoitteena on saada aikaan sellainen yhteinen markkinajärjestely, jonka avulla voidaan palauttaa yhteisön tuotannon kilpailukyky.
The amendment seeks to ensure that the COM will enhance the competitiveness of the Community rice sector.
(3) Yhteisön riisimarkkinat ovat hyvin epätasapainoiset.
(3) The European rice market is in serious unbalance.
Interventiossa on noin merkittävä osa, noin neljännes yhteisön riisintuotannosta, ja intervention osuus kasvanee pitkällä aikavälillä.
The volume of rice stored in public intervention is very large, equivalent to about a quarter of Community output, and is likely to increase in the long run.
Tätä epätasapainoa aiheuttavat sisäisen tuotannon kasvu , tuonnin kasvu sekä maataloussopimuksen määräysten mukaiset vientituetun viennin rajoitukset .
The imbalance is caused by increases in both domestic output and imports and by the restrictions on exports with refunds in accordance with the Agriculture Agreement.