natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Elmar Brok (puheenjohtaja), William Francis Newton Dunn (varapuheenjohtaja), Catherine Lalumière (varapuheenjohtaja), Hanja Maij-Weggen (valmistelija), Alexandros Baltas, Daniel Marc Cohn-Bendit, John Walls Cushnahan, Rosa M. Díez González, Andrew Nicholas Duff (Paavo Väyrysen puolesta), Pere Esteve, Per Gahrton, Vitaliano Gemelli (Jas Gawronskin puolesta), Bertel Haarder, Giorgos Katiforis (Ioannis Souladakisin puolesta), Alain Lamassoure, Pedro Marset Campos, Linda McAvan, Philippe Morillon, Arie M. Oostlander, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Hannes Swoboda ja Demetrio Volcic (Pasqualina Napoletanon puolesta).
The following were present for the vote: Elmar Brok, chairman; William Francis Newton Dunn, 2nd vice-chariman and Catherine Lalumière, 3rd vice-chairman; Hanja Maij-Weggen, draftsman; Alexandros Baltas, Daniel Marc Cohn-Bendit, John Walls Cushnahan, Rosa M. Díez González, Andrew Nicholas Duff (for Paavo Väyrynen), Pere Esteve, Per Gahrton, Vitaliano Gemelli (for Jas Gawronski), Bertel Haarder, Giorgos Katiforis (for Ioannis Souladakis), Alain Lamassoure, Pedro Marset Campos, Linda McAvan, Philippe Morillon, Arie M. Oostlander, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Hannes Swoboda, Demetrio Volcic for Pasqualina Napoletano)
I Komission ja neuvoston toimet turvapaikka-alalla
I Commission and Council action in the area of asylum
Euroopan unionin toimet, jotka koskevat kolmansien maiden pakolaisten maahantuloa ja asemaa, perustuvat vuoden 1951 Geneven yleissopimukseen ja sen lisäpöytäkirjaan vuodelta 1967.
Action by the European Union in connection with the admission of refugees from third countries and their status is based on the Geneva Convention of 1951 and the 1967 Protocol.
Sopimuksessa määritellään pakolaisen olevan "henkilö, jolla on perusteltua aihetta pelätä joutuvansa vainotuksi rodun, uskonnon, kansallisuuden, tiettyyn yhteiskuntaluokkaan kuulumisen tai poliittisen mielipiteen johdosta, joka oleskelee kotimaansa ulkopuolella ja on kykenemätön tai sellaisen pelon johdosta haluton turvautumaan sanotun maan suojaan".
The definition of a refugee given in the Convention is a person who ‘owing to a well-founded fear of being persecuted for reasons of race, religion, nationality, membership of a particular social group or political opinion, is outside the country of his nationality and is unable or, owing to such fear, is unwilling to avail himself of the protection of that country’.
Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat ratifioineet Geneven sopimuksen ja sen vuoden 1967 lisäpöytäkirjan ja sitoutuneet näin ottamaan tarpeen vaatiessa pakolaisia tämän sopimuksen mukaisesti.
All EU Member States have ratified the Geneva Convention and the 1967 Protocol, thereby undertaking to receive refugees where necessary in accordance with the Convention.
Se tuli voimaan 1997 ja siinä määritellään, että turvapaikkahakemus on ensisijaisesti käsiteltävä siinä jäsenvaltiossa, joka on jo ottanut vastaan kyseisen henkilön perhettä, johon asianomaisella on viisumi tai jokin muu maahan pääsyyn oikeuttava todistus tai johon turvapaikanhakija ensiksi saapuu.
Under the Convention, which came into effect in 1997, the order of criteria for determining the Member State responsible for examining applications for asylum are the Member State which has already received family members of the person concerned, the Member State for which the person concerned has a visa or other proof of permission to enter the country, or the Member State where the applicant for asylum first arrived.
Sovittiin myös, että komissioon perustetaan pääosasto, jotta yhteisön turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskeva yhteistyöohjelma saataisiin paremmin alulle.
It was agreed that a Directorate‑General responsible for this area would be set up within the Commission in order to help get a European programme of asylum and migration policy cooperation under way.
Vuonna 1999 seurasi Tampereen Eurooppa-neuvosto, jossa turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa konkretisoitiin lisää muun muassa tekemällä uusia ehdotuksia Euroopan yhteiseksi turvapaikkajärjestelmäksi (joka perustuu Geneven sopimukseen ja lisäpöytäkirjaan) ja yhteiseksi maahanmuuttopolitiikaksi sekä turvapaikka- ja maahanmuuttoasioita koskevien oikeudellisten menettelyjen yhdenmukaistamiseksi, ja vahvistamalla taistelua järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, minkä yhteydessä Europolin rooli vahvistettiin.
In 1999 the Tampere summit gave more concrete shape to an asylum and migration policy, inter alia proposing a common European asylum system (based on the Geneva Convention and Protocol) and a common migration policy, the approximation of judicial procedures in connection with asylum and migration and stepping up the fight against organised crime, with Europol's role being strengthened.
On tunnettua, että kansainväliset rikollisjärjestöt käyttävät pakolaisia ja pakolaisvirtoja hyväkseen saadakseen itselleen hyötyä.
It is well known that international criminal organisations exploit refugees and flows of refugees for their own gain.
Nizzan sopimuksessa, joka odottaa vielä ratifiointia, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikasta tulee vuoteen 2004 mennessä vielä kokonaisvaltaisemmin yhteisön politiikkaa, kun komissio saa aloiteoikeuden, neuvosto tekee osittain määräenemmistöpäätöksiä ja Euroopan parlamentti saa osittain yhteistä lainsäädäntövaltaa.
Under the Nice Treaty, which has still to be ratified, asylum and migration policy is to be developed further into a Community policy by 2004, with a right of initiative for the Commission, Council decisions taken in part by Q.M.V. and Parliament having in part co‑legislative powers.
Käsitteillä oleva komission tiedonanto yhteisestä turvapaikkamenettelystä ja yhtenäisestä asemasta turvapaikan saaneille koko unionissa sekä maahanmuuttoa koskeva komission tiedonanto ovat Tampereen ja Nizzan toimeksiantojen seurauksia.
The Communication from the Commission on a common asylum procedure and a uniform status, valid throughout the Union, for persons granted asylum, together with the Commission's Communication on migration, should be seen as taking forward the tasks set at Tampere and Nice.
II Tiedonannon luonne
II The nature of the Communication
Tiedonannossa ei vielä ehdoteta konkreettista direktiiviä tai asetusta turvapaikkamenettelystä tai pakolaisten turvapaikka-asemasta, vaan siinä on useita ajatuksia ja ehdotuksia tutkimuksiksi, joiden pohjalta säädöksiä voidaan valmistella.
The present Communication does not include any concrete proposals for a directive or a regulation on asylum procedures or asylum status for refugees, but rather contains a number of ideas and proposals regarding areas to be examined with a view to preparing for such measures.
Tiedonannon luonne on varovainen.
The Communication is cautiously worded.
Tiedonannossa halutaan ensisijaisesti korostaa kaikissa EU:n jäsenvaltioissa yhtenäisen maahantulomenettelyn aikaansaamista, turvapaikanhakijoiden kohtelua koskevien kriteerien ja mekanismien yhdenmukaistamista ja sen edistämistä, että unionissa sovelletaan yhtenäistä asemaa, jos turvapaikkahakemus ja siihen kuuluvat yhdenmukaistetut asiakirjat todetaan päteviksi.
In terms of its substance, the Communication is intended primarily to point the way to how a common procedure for admission of refugees in all EU states and greater approximation of criteria and mechanisms for dealing with asylum seekers can be achieved, and to developing a uniform status valid throughout the Union, where a request for asylum is recognised, with approximation of accompanying documents.
Lisäksi kyse on yhteisen tietojärjestelmän perustamisesta, kolmansista maista peräisin olevien tietojen vaihdosta ja arvioinnista ja muista ulkopoliittisista aspekteista.
In addition, the Communication concerns the setting up of a common system as regards information and exchange and evaluation of data relating to third countries, together with related aspects of external policy.
Kolme ensimmäistä seikkaa kuuluvat asiasta vastaavan kansalaisvapauksien valiokunnan toimivaltaan.
The first three aspects referred to fall within the responsibility of the Committee on Citizens' Freedoms and Rights.
Kolmansien maiden tiedot ja niiden vaihto ja arviointi kuuluu kuitenkin ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan toimivaltaan.
The aspect relating to information on third countries and the exchange and evaluation of such information comes within the responsibility of the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy.
Tämä koskee myös muita ulkopoliittisia aspekteja.
The same applies, of course, to related aspects of external policy.
III Poliittinen konteksti
III Political context
Tiedonanto on annettu hetkellä, jolloin suuri osa väestöstä pitää turvapaikka- ja maahanmuuttokysymyksiä yhä ongelmallisempina.
The Communication comes at a time of growing concern on the part of a sizeable section of the population about asylum and migration issues.
Tämä huolestuneisuus perustuu osittain turvapaikkahakemusten suureen määrään useissa unionin jäsenvaltioissa ja niihin suuriin hankaluuksiin, joita jäsenvaltioilla on näiden hakemusten käsittelyssä ja pakolaisten vastaanottamisessa.
Such alarm is partly in response to the large numbers of applications for asylum in several European Member States and the great difficulty which Member States have in processing claims and absorbing refugees.
Saksa vastaanotti lähes 2,5 miljoonaa henkilöä, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta kumpikin yli puoli miljoonaa henkilöä, Alankomaat noin 400 000 henkilöä ja Ruotsi noin 350 000 henkilöä.
Of these, Germany received nearly 2.5 million, France and the UK more than half a million respectively, the Netherlands over 400 000 and Sweden over 350 000.
Toinen suuri lisähuolenaihe on se, että rikollisjärjestöt käyttävät pakolaisvirtoja hyväkseen.
Exploitation of flows of refugees by criminal organisations is a further aspect about which there is great concern.
Yleisesti ottaen Euroopan unionin jäsenvaltioiden, yhteiskunnallisten järjestöjen ja kansalaisten lämminsydämisestä ja avoimesta suhtautumisesta pakolaisiin, joilla on usein takanaan traumaattisia kokemuksia ja jotka ovat joutuneet kulkemaan pitkän matkan turvan löytämiseksi itselleen ja perheelleen, on useita esimerkkejä.
At the same time, there are many examples of European Member States, welfare organisations and individual citizens showing a heart-warming and generous attitude towards refugees who often have a traumatic history and who have had to travel a very long way in order to reach a place of safety for themselves and their families.
Todellisten pakolaisten asianmukaiseksi vastaanottamiseksi on tarpeen tehdä selvä ero turvapaikanhakijoiden ja maahanmuuttajien välillä.
Precisely in order to be able properly to take care of genuine refugees, it is necessary to distinguish properly between asylum seekers and migrants.
Tästä syystä toinen komission tiedonanto unionin maahanmuuttopolitiikasta on hyvin tärkeä.
The Commission's second Communication on migration policy in the Union is therefore very important.
Mitä selkeämmät maahanmuuttoa koskevat säännöt EU:n jäsenvaltioissa ovat, sitä pienempi vaara on sekoittaa keskenään nämä kaksi hyvin erilaista ryhmää, jotka hakevat pääsyä Euroopan unioniin, mikä tapahtuu todellisten pakolaisten kustannuksella.
The clearer the rules with regard to migration in the EU Member States, the smaller is the risk of two completely different groups seeking admission to the European Union being confused, to the cost of genuine refugees.
Yhteisen pakolaispolitiikan muotoilu edellyttää, kuten komissio tiedonannossaan mainitsee, hyvin koordinoituja yhteisiä analyyseja ja arvioita kolmansien maiden tilanteesta ja näihin analyyseihin perustuvat päätelmät näiden maiden tiettyjen kansalaisten turvallisuuden tai turvattomuuden tasosta.
As the Commission points out in its Communication, a jointly-formulated asylum policy calls for properly coordinated joint analysis and evaluation of the situation in third countries and consistent conclusions regarding the degree of safety or otherwise of particular citizens of such countries.
Vuodesta 1992 tietoja on jo vaihdettu jossain määrin neuvoston tuona ajankohtana perustamassa tietojenvaihto- ja neuvotteluryhmässä (CIREA).
Since 1992 there have already been some exchanges of information via the Centre for Information, Reflection and Exchange on Asylum, also known as CIREA, set up by the Council.
Tämän tietojen vaihdon perusteella kolmansista maista, kuten Irakista, Georgiasta, Azerbaidžanista, Sri Lankasta, Nigeriasta, Turkista ja silloisesta Zairesta, on jo vuodesta 1994 laadittu raportteja.
Since 1994 such exchanges have produced a number of reports on third countries, including Iraq, Georgia, Azerbaijan, Sri Lanka, Nigeria, Turkey and the then Zaire.
Ne on tehty UNHCR:n kanssa käytyjen konsultaatioiden jälkeen ja ne eivät ole julkisia.
The reports were drawn up following consultation with the UNHCR, and have not been made public.
CIREA on hallitusten välinen elin unionissa.
CIREA is an intergovernmental body within the Union.
Komission osallistuminen CIREA:n työhön on rajallista.
The Commission's involvement in CIREA is limited.
Siitä alkaen, kun neuvostoon perustettiin vuonna 1998 turvapaikka- ja maahanmuuttoasioita käsittelevä neuvoston korkean tason työryhmä, joka pyrkii myös päivittämään maaraportteja säännöllisesti, tällä alalla on ollut toiminnassa kaksi rinnakkaista rakennetta.
The setting up in 1998, under the Council, of the High Level Working Group on Asylum and Migration, which also aims to produce regularly updated country analyses, has resulted in a dual structure.
Tässä työryhmässä komissio on edustettuna ja se osallistuu aktiivisesti työryhmän työhön.
The Commission is represented, and actively involved, in this High Level Working Group.
Alun perin tietyillä jäsenvaltioilla oli vastuu tietyistä maaraporteista työryhmässä (esimerkiksi Saksalla Irakista, Italialla Albaniasta, Alankomailla Afganistanista, Itävallalla Kosovosta, Espanjalla Marokosta, Yhdistyneellä kuningaskunnalla Sri Lankasta ja Ruotsilla Somaliasta).
Initially, particular Member States were given responsibility under the Group for particular country analyses (for example, Germany for Iraq, Italy for Albania, the Netherlands for Afghanistan, Austria for Kosovo, Spain for Morocco, the UK for Sri Lanka and Sweden for Somalia).
Lähteitä laajennetaan nyt.
There has since been a widening of sources.
Ei voida kuitenkaan puhua virallisesta suhteesta CIREA:n ja korkean tason työryhmän välillä, mikä ei tietenkään edesauta hyvien yhteisten maaraporttien laatimista.
However, there is little in the way of any formal relationship between CIREA and the High Level Working Group, which, naturally, is not conductive to producing good joint country analyses.
On itsestään selvää, että yhteiset maaraportit ja päätelmät toteutettavasta turvapaikkapolitiikasta ovat suureksi avuksi unionin jäsenvaltioille niiden määritellessä annetaanko tietyille pakolaisille turvapaikka vai ei.
It goes without saying that joint country analyses to help answer the question of whether or not Member States should grant asylum to certain refugees are very important, as are common conclusions regarding the asylum policy to be pursued.
EU:ssa, jonka rajat ovat avoinna, erilaiset maahanpääsypolitiikat eivät ole asianmukaisia, ja EU:ssa, jolla on yhteinen ulkopolitiikka, on täysin väärin kohdella eri maita useilla eri tavoin.
However, in an EU with open borders, differences in policy on admission are untenable, and in an EU with a common external policy it is completely the wrong approach to speak with more than one voice in relation to particular countries.
Tämä heikentää EU:n asemaa ja lujittaa maineeltaan epäilyttävien hallitusten asemaa.
This weakens the EU's position and strengthens the position of dubious governments.
Toimeksiannossa, jonka mukaan vuoteen 2004 mennessä tulee aloittaa aito yhteisön turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka, komissiolle – sekä Brysselissä sijaitsevat yksiköt että EU:n kolmansissa maissa sijaitsevat edustustot – tarjotaan ennemminkin yhteistyö- ja yhteensovittajan roolia.
In the light of the task set of making a start by 2004 with a genuine Community asylum and migration policy, greater cooperation is required and the Commission needs to play a coordinating role, involving both Commission staff in Brussels and EU delegations in third countries.
Voidaankin kysyä, onko järkevää antaa yhden tai vain joidenkin jäsenvaltioiden laatia EU:n maaraportit.
The question arises of whether EU country reports should be drawn up by one or by several Member States.
Täysin toinen mutta hyvin tärkeä tekijä mahdollisten pakolaisvirtojen suhteen on apu, jota tarjotaan sellaisten kolmansien maiden pakolaisleireillä, joissa on sisäisiä ongelmia, tai näiden ongelmamaiden naapurimaissa.
A completely different aspect, but one which has a major impact on possible flows of refugees, is the assistance provided in refugee camps in third countries with internal problems or in neighbouring countries.
Asianmukainen kentällä annettava apu edistää sitä, että ihmiset pysyvät alueella, josta takaisinpaluu on helpompi, kun ongelmat on ratkaistu.
Effective relief on the spot can encourage people to remain in the region, making it easier for them to return to their own countries when the problems which caused them to leave have been solved.
Euroopan unionilla on tässä suhteessa käytössään ECHO, joka antaa paljon apua, usein erikoistuneiden kansalaisjärjestöjen kautta.
The European Union body ECHO is available for this purpose and provides a great deal of assistance, often via specialised NGOs.
Jäsenvaltioilla on omat alan ohjelmansa, myös usein yhteistyössä kansalaisjärjestöjen kanssa.
Member States have their own programmes in this area, often carried out in cooperation with NGOs.
EU:n tulisi jälleen lisätä UNHCR:lle annettavaa apua, jotta tämä YK:n alajärjestö voisi tehokkaammin toteuttaa tehtävänsä.
The EU should increase its support to the UNHCR again, to enable the UN body to fulfil its task more effectively.
Lisäksi EU:n paikallisedustustojen tulisi edistää EU:n jäsenvaltioiden yhteistyötä.
At the same time, the local EU delegation should encourage greater cooperation between EU Member States.
Lopuksi EU:n tulisi aikaisempaa enemmän tehdä ehkäisevää diplomaattista työtä sellaisten konfliktien uhatessa, jotka saattavat luoda suuria pakolaisvirtoja.
Finally, the EU should, to an even greater extent than previously, undertake preventive diplomacy whenever there is the threat of conflicts that could create large flows of refugees.
Diplomaattiset toimet ovat tarpeen, jotta eskaloituvat konfliktit tukahdutetaan mahdollisimman pian ja jotta kyseisissä maissa ehkäistään suuria vahinkoja.
Diplomatic action to bring escalating conflicts under control as quickly as possible is necessary in order to avert a disaster in the countries concerned.
Jäsenvaltioiden diplomaattiyksiköiden ja Javier Solanan ja Chris Pattenin alaisten yksiköiden välinen yhteistyö on tässä yhteydessä erittäin toivottavaa.
Cooperation between the diplomatic service staff of the Member States and the staff of Messrs Solana and Patten is highly desirable.
Unionin on rehellisesti kysyttävä itseltään, ovatko konfliktien estoon ja pakolaisten auttamiseen kentällä tai konfliktialueilla tarkoitetut voimavarat asianmukaisessa suhteessa niihin varoihin, jotka EU ja sen jäsenvaltiot käyttävät pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseen ja integrointiin Euroopan unionin sisällä.
The Union should give due consideration to whether the resources devoted at present to conflict prevention and assistance for refugees on the spot or in the region are in a proper proportion to the resources devoted by the EU and its Member States to the reception and integration of refugees/asylum seekers in the EU itself.
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta pyytää asiasta vastaavaa kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa sisällyttämään seuraavat osat päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy calls on the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following points in its motion for a resolution:
IV Ulkoasiain valiokunnan suositukset
IV Recommendations of the Committee on Foreign Affairs
Euroopan parlamentti toivoo, että unioni kiinnittää enemmän huomiota konfliktien ehkäisyyn, minkä yhteydessä neuvoston ja komission on toimittava kiinteässä yhteistyössä alan eurooppalaisen diplomaattisen erikoisyksikön kautta.
Parliament wishes even greater attention to be given by the Union to conflict prevention, with the Council and Commission cooperating closely via special European diplomatic staff in this area.
UNHCR:n ja pakolaisasiain pääkomissaarin on voitava täyttää tehokkaasti koordinointitehtävänsä pakolaisten vastaanottamisessa konfliktialueilla.
The UNHCR and the High Commissioner for Refugees must be able to fulfil their coordinating role in relief for refugees in regions affected by conflict effectively.
UNHCR tarvitsee pikaisesti lisää tukea unionilta ja jäsenvaltioilta.
More support for the UNHCR from the Union and the Member States is urgently needed.
Pakolaisten vastaanottaminen omalle alueelle on yleensä suositeltavampaa kuin kaukaisiin maihin suuntautuvat pakolaisvirrat.
Relief for refugees in their own region is generally preferable to large flows of refugees to countries a long distance away.
EU:n alainen ECHO toimii asianmukaisesti, mutta sen tulisi monissa kolmansissa maissa toimia tiiviimmässä yhteistyössä EU:n jäsenvaltioiden avustuselinten ja UNHCR:n kanssa avun pirstaloitumisen ehkäisemiseksi.
The EU organisation ECHO carries out good work, but, in many third countries, it should cooperate even more closely with the relief organisations of EU Member States and with the UNHCR in order to avoid fragmentation of assistance.
Kolmansissa maissa olevien EU:n edustustojen on koordinoitava tätä koskevia toimia.
EU delegations in third countries should play a coordinating role in this connection.
Opetushankkeiden aloittaminen konfliktialueiden pakolaisleireillä voi osaltaan ehkäistä sitä, että suuret nuorisojoukot jäävät pitkiksi ajoiksi ilman opetusta ja jättävät myös tästä syystä kotimaansa ja suuntaavat kaukaisiin maihin.
Setting up educational projects in refugee camps in regions affected by conflict can help prevent large groups of young people who are denied an education for a long period going to countries far from their native land.
Opetuksen tulisi tästä syystä kuulua humanitaarisen avun määritelmään.
Education should therefore come within the definition of humanitarian assistance.
Objektiivisuuden lisäämiseksi useampien EU:n jäsenvaltioiden diplomaattiyksiköiden tulisi laatia maaraportteja, joiden tarkoituksena on antaa EU:n jäsenvaltioille tietoa pakolaisvirtoja aiheuttavien maiden tilanteesta, ja komission diplomaattiyksiköiden tulisi koordinoida toimia.
Country reports for the purpose of providing EU Member States with an insight into the situation in countries giving rise to flows of refugees should, in order to enable greater objectivity, preferably be drawn up by the diplomatic staff of several EU Member States, with the diplomatic staff of the European Commission playing a coordinating role.
Maaraporttien laadinnassa olisi otettava huomioon myös UNHCR:n, kansainvälisen Punaisen ristin ja ihmisoikeusasioita ajavien kansalaisjärjestöjen kannat.
In the drawing up of country reports, the views of the UNHCR, the International Red Cross and NGOs in the area of human rights should also be taken into consideration.
EU:n jäsenvaltioilla on ehdottomasti oltava yhteinen näkemys pakolaisten pääsystä EU:n jäsenvaltioihin.
It is imperative that EU Member States present a common front on the admission of refugees.
Nykyistä tilannetta, jossa jotkin EU:n jäsenvaltiot sallivat pakolaisten tulon tietyistä maista ja toiset eivät, on muutettava mahdollisimman pian.
The current situation in which refugees from particular countries are admitted by some EU countries and not by others must as quickly as possible become a thing of the past.