natgillin/translations-raw huggingface dataset:
LUONNOS LAINSÄÄDÄNTÖPÄÄTÖSLAUSELMAKSI Puolan tasavallan hakemuksesta liittyä Euroopan unionin jäseneksi (AA-AFNS 1-6 – C5‑0122/2003 – 2003/0901G(AVC))
DRAFT LEGISLATIVE RESOLUTION Legislative resolution on the application by the Republic of Poland to become a member of the European Union ((AA-AFNS 1-6 – C5-0122/2003 – 2003/0901G(AVC)))
- ottaa huomioon Puolan tasavallan hakemuksen Euroopan unionin jäseneksi,
- having regard to the application by the Republic of Poland to become a member of the European Union,
- ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan mukaisesti esittämän pyynnön puoltavasta lausunnosta ( C5-0122/2003 ),
- having regard to the Council's request for Parliament's assent pursuant to Article 49 of the EU Treaty ( C5-0122/2003 ),
- ottaa huomioon komission lausunnon (KOM(2003) 79) Ei vielä julkaistu EUVL:ssä. ,
- having regard to the Commission's opinion ( COM(2003) 79 ) OJ C not yet published ,
- ottaa huomioon ehdotuksen sopimukseksi Tšekin tasavallan, Viron tasavallan , Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin,
- having regard to the draft Treaty on Accession by the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia and the Slovak Republic to the European Union,
- ottaa huomioon ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan suosituksen ( A5-0096/2003 ),
- having regard to the recommendation of the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy ( A5-0096/2003 ),
A. ottaa huomioon, että ehdokasvaltioiden liittymisen ehdot ja jäseneksi liittymisestä aiheutuvat mukautukset on vahvistettu ehdotuksessa liittymissopimukseksi, ja pyytää tulla kuulluksi, mikäli kyseiseen tekstiin tehdään merkittäviä muutoksia,
A. whereas the conditions of admission of applicant States and the adjustments entailed by their accession have been recorded in the draft Treaty on Accession, and whereas Parliament should be consulted if substantial modifications are made to that text,
B. ottaa huomioon, että tässä puoltavassa lausunnossa ei määritetä parlamentin kantaa siihen, miten rahoitusnäkymiä mukautetaan laajentumiseen 6. toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten sopimuksen 25 kohdan mukaisesti, ja ottaa huomioon, että ehdotuksen liittymissopimukseksi liitteeseen XV kirjatut määrät muodostavat rahoitusnäkymien mukauttamisen vaatiman vähimmäistason,
B. whereas this assent will not determine its position on the adjustment of the financial perspective to cater for enlargement according to Article 25 of the Interinstitutional Agreement of 6 May 1999, and whereas the figures entered in Annex XV of the draft Treaty on Accession constitute only the minimum threshold necessary for the adjustment of the financial perspective,
Kööpenhaminan sopimus, jossa Puolan liittyminen Euroopan unioniin hyväksyttiin, tehtiin 13. joulukuuta 2002.
The Copenhagen Agreement, which gave the green light to Poland's accession to the European Union, was concluded on 13 December 2002.
Puolan kansalle päivä oli historiallinen käännekohta, lukuisten vuosien ponnistelujen päätös ja uuden ajan alku Jaltan konferenssia seuranneen aikakauden jälkeen.
For the Polish people, that date will go down in history as marking a pivotal shift in national life, the culmination of a commitment to many years of sustained effort and as the beginning of a new, Post-Yalta, epoch.
Tämä päivämäärien yhteensattuma symboloi Puolan kansan tuntoja ja toiveita, menneisyyttä ja nykyisyyttä, sen taistelua vapauden edestä, joka oli esimerkkinä ja kannustimena myös muille Keski- ja Itä-Euroopan kansoille.
That disturbing coincidence of dates encapsulates all the emotion and all the hope, the past and the present of this great people, whose struggle for freedom was an example and an encouragement to the other countries of Central and Eastern Europe.
Taistelu päättyi voittoon, josta hyödymme myös me.
Their victory in that struggle was a victory for us all.
Seuraavassa kertaan tapahtumien kulkua pääpiirteittäin.
Let me outline the key moments.
Solidaarisuus-liikkeen synty Puolassa elokuussa 1980 oli ensioire kärjistyneestä kriisistä, joka oli kehittynyt jo vuosia ja jonka taustalla oli paitsi viranomaisten vastahakoisuus myöntyä yhteiskunnan demokratiavaatimuksiin, myös taloudellisen tilanteen ja elinolojen huonontuminen.
The birth of the Solidarity movement in Poland in August 1980 set the scene for bringing to a head the crisis that had already been mounting for several years, and which had originated, with the authorities' refusal to meet the democratic aspirations of society coupled with the worsening economic situation and deteriorating quality of life.
Toteutetut uudistukset eivät tuottaneet tulosta, ja järjestelmä ajautui 1980‑luvulla todelliseen umpikujaan.
The reforms previously implemented having ended in failure, the system, by the 1980s, had reached a complete dead-end.
Loppukesästä 1989 ainoastaan Puola ja Unkari olivat astuneet pelkkien uudistusten tieltä kohti radikaalia irtiottoa "reaalisosialismista", jonka rajoitukset olivat tulleet selvästi ilmi.
By the end of summer 1989, only Poland and Hungary had launched themselves on the road leading not just to mere reform, but to a radical rejection of the 'actually-existing socialism' that had so spectacularly revealed its limitations.
On muistettava, että Puola kuuluu niihin Itä-Euroopan maihin, joissa toisaalta kansan painostuksen ja toisaalta kommunistipuolueen romahduksen alulle sysäämä muutos tapahtui vuoropuhelun ja rauhanomaisen keskusteluprosessin tuloksena.
Poland, it should be pointed out, is one of those countries of Eastern Europe where change driven by enormous popular pressure on the one hand, and by the Communist Party debacle on the other, had come about by way of dialogue, and was the result of a peaceful discussion process.
Nk. pyöreän pöydän kompromissi, joka saatiin aikaan 5. huhtikuuta 1989, mahdollisti ensimmäisten "puolivapaiden" vaalien järjestämisen samana vuonna 4. kesäkuuta.
The 'round-table' compromise signed on 5 April 1989 made it possible for the first 'semi-free' June elections to be held in that same year.
Ensimmäiset täysin demokraattiset vaalit järjestettiin vuonna 1991.
The first fully democratic elections were held in 1991.
Puolan vahva uudistustahto vaikutti kiistatta kehitykseen muissa Neuvostoliiton vaikutuspiirissä olleissa maissa, joissa tapahtui samankaltaisia mullistuksia "kansojen syksynä" 1989.
There can be no doubt that the huge impetus for reform originating in Poland influenced developments in other neighbouring countries in the Soviet sphere, which experienced similar upheaval during the 1989 'autumn of the peoples'.
Nobelin rauhanpalkinnon myöntäminen Lech Walesalle muun muassa Euroopan parlamentin suosituksesta oli tunnustus hänen ja Solidaarisuus-liikkeen roolista vapaustaistelussa, joka laukaisi kommunistisen järjestelmän luhistumisen kautta koko Keski- ja Itä-Euroopan.
The award of the Nobel Peace Prize to Lech Walesa, on the recommendation, not least, of the European Parliament, was in recognition of the part played by him and the Solidarity Movement in the struggle for freedom that triggered the collapse of the Communist system across Central and Eastern Europe.
Vaikka kommunismin luhistuminen oli lähtökohtana poliittiselle, taloudelliselle ja institutionaaliselle muutokselle ja vaikka sen kantavana voimana oli kansan voimallinen tahto, siirtyminen uuteen järjestelmään oli kuitenkin vaikeaa ja täynnä ansoja.
But although the fall of Communism was the starting-point for a political, economic and institutional transformation, and although it was driven by a very strong popular will, the transition was nonetheless a difficult one strewn with pitfalls.
Haastetta oli paitsi 40‑vuotisen neuvostoperinnön purkamisessa lähes kaikilla aloilla, myös institutionaalisten muutosten toteuttamisessa ja uusien, markkinatalouden mekanismien soveltamisessa.
The challenge to be surmounted was not confined to liquidating the inheritance of forty years of 'sovietisation' in well-nigh all areas, but extended to enabling institutional transformations and applying new economic mechanisms consistent with a market economy.
Menestys ei silti ollut taattu.
Which is not to say that success was guaranteed.
Tarvittiin vielä usean peräkkäisen hallituksen määrätietoisuutta ja koko yhteiskunnan voimanponnistuksia sekä kieltämättä myös EU:n eri rahoitusvälineiden (Phare-ohjelma) tukea, jotta uudistusprosessia voitiin jatkaa.
It took all the determination of successive governments and a formidable effort by society as a whole, of course supported by different European assistance mechanisms (PHARE Programme), for the reform process to be made to work.
Vaikka he olivatkin tietoisia siitä, että kommunistisen hyvinvointivaltion takaamat "saavutetut sosiaaliedut" (sosiaaliturva, täystyöllisyys, ilmainen terveydenhuolto jne.) olivat usein laadultaan kehnoja ja hallinnoltaan katastrofaalisia, heidän oli usein vaikeaa hyväksyä siirtymäkauden epävarmuutta.
Even if Poles were aware that the 'social entitlements' of the Communist Welfare State (social security, full employment, free health care, etc) had been more often than not a front for mediocre quality and disastrous management, it was not always easy for them to accept the insecurity that went with that transition period.
Sen tähden yhteiskunnallis-taloudellinen tilanne, jota epäilemättä hallitsi uudistustahto mutta jossa toisinaan myös haikailtiin kommunistihallinnon perään, innoitti silloin tällöin populistisiin äänensävyihin ja nationalistisiin tuntoihin.
It was for that reason that the socio-economic landscape, albeit dominated by a commitment to reform but also containing elements of nostalgia for the Communist epoch, was, and sometimes remains, characterised by populist ideas and a certain upsurge in nationalist feeling.
Kansalaisten odotukset asettivat uudistuksia toteuttavat hallitukset jatkuvasti vaikean valinnan eteen: toteuttaako kireää talouspolitiikkaa edellyttäviä radikaaleja uudistuksia vai taipuako minimitason tulonjakoon, vaikka vaurautta oli määrä kasvattaa.
In seeking to meet to popular expectations, reforming governments were constantly faced with a choice between austerity and radical reform, a minimum redistribution of wealth while continuing to pursue growth.
Presidentti Kwasniewski totesi yhdessä puheistaan seuraavaa: "Puolassa sitten vuoden 1989 historiallisten tapahtumien tapahtunut perustava muutos ei ole pelkästään taloudellinen, vaan on merkinnyt maan avautumista maailmalle.
As President Kwasniewski put it in one of his speeches, the transformation brought about in Poland after the historic breakthrough of 1989 consisted not only of economic reform but also of opening up to the world.
Puolan osallistuminen maanosamme luonnolliseen yhdentymisprosessiin kuuluu erottamattomasti Puolan suvereeniuteen".
Poland's participation in the natural process of integration on the European continent formed an integral part of the very concept of Polish sovereignty.
Liittymisen tiellä: Euroopan unionin ja Puolan suhteiden vaiheet
ON THE ROAD TO ACCESSION: HISTORICAL BACKGROUND TO EU-POLAND RELATIONS
Assosiaatiosopimus, joka muodostaa Puolan ja EU:n suhteiden oikeusperustan liittymiseen asti, allekirjoitettiin 16. joulukuuta 1991 ja tuli voimaan 1. helmikuuta 1994.
The European Association Agreement, which, until accession, provided the legal basis for relations between Poland and the Union, was signed on 16 December 1991 and entered into force on 1 February 1994.
Kauppavaihtoa koskevat määräykset tulivat voimaan 1. maaliskuuta 1992 väliaikaisen sopimuksen mukaisesti.
The provisions concerning trade entered into force on 1 March 1992 under an interim agreement.
Se mahdollisti vapaakauppa-alueen vaiheittaisen ja epäsymmetrisen perustamisen kymmenen vuoden kuluessa.
That made it possible to introduce a free-trade zone, progressively and asymmetrically, over a period of ten years.
Assosiaatiosopimuksella haluttiin tarjota puitteet poliittiselle vuoropuhelulle, edistää osapuolten kauppa- ja taloussuhteiden kehittämistä sekä muodostaa perusta yhteisön teknisen avun myöntämiselle.
The purpose of the Association Agreement was to provide a framework for political dialogue, encourage growth in trade and economic relations between the two sides and provide the basis on which the Community could grant technical assistance.
Sopimuksessa vahvistettu liittymistä edeltävä strategia otettiin käyttöön hetimmiten, joten Puola saattoi hyötyä Phare-ohjelman tehostetusta tuesta ja osallistua yhteisön ohjelmiin, rakenteelliseen vuoropuheluun ja parlamenttien väliseen vuoropuheluun EU:n ja Puolan välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan välityksellä.
The pre-accession strategy provided for by the agreement was introduced immediately, enabling Poland to benefit from strengthened assistance from PHARE and to take part in Community programmes, the structured dialogue and the inter-parliamentary dialogue through the EU-Poland Joint Parliamentary Committee.
Luxemburgin Eurooppa-neuvostosta lähtien strategian keskeinen osa on ollut liittymiskumppanuus ja Puolan sille laatima vastine, yhteisön säännöstön hyväksymistä koskeva kansallinen ohjelma, jossa vahvistettiin yksityiskohtaiset järjestelyt, joiden mukaisesti Puola toteuttaisi kumppanuuden tavoitteet.
The core component of that strategy had, since the Luxembourg European Council, been the accession partnership and the 'mirror' document, the national programme for adoption of the acquis , which laid down the arrangements under which Poland would achieve its partnership objectives.
Puola jätti Euroopan unionin jäsenyyttä koskevan hakemuksensa 8. huhtikuuta 1994.
Poland submitted its European-Union accession application on 8 April 1994.
Liittymisneuvottelut aloitettiin maaliskuussa 1998 ja saatiin päätökseen neljä vuotta ja kuusi kuukautta myöhemmin, 13. joulukuuta 2002.
Accession negotiations were opened in March 1998 and concluded four years six months later on 13 December 2002.
Tietyillä aloilla neuvottelut osoittautuivat erityisen vaikeiksi ja monimutkaisiksi, etenkin siksi, että kehityserot olivat niin suuria ja tietyillä aloilla oli EU:ssa ja Puolassa erilainen rooli.
They were negotiations that often proved particularly difficult and complex in certain areas, not least by reason of the disparities between levels of development and the parts played by particular sectors in the Union and in Poland respectively.
Maataloutta koskeva neuvotteluluku oli kiistatta vaikein ja arkaluonteisin.
The Agriculture chapter was by far the most complex and sensitive.
Enemmistö ehdokasvaltioiden maatalouden alalla työskentelevistä, joita on yhteensä 4 miljoonaa, asuu juuri Puolassa.
Poland is home to the majority of the entire agricultural workforce of all the accession countries, a total of about four million people working in the farming sector.
Kahdesta miljoonasta tilasta, joista yli puolet on alle 20 hehtaarin kokoisia, vain kolmannes kannattaa tai on modernisoitavissa yhteisön vaatimusten tasolle.
Of the two million farms, more than half of which are no bigger than twenty hectares, only one third are profitable or modernisable to Community standards.
Puolan hallitus reagoi hyvin kriittisesti komission tammikuun 2002 lopulla tekemiin ehdotuksiin laajentumisen rahoittamisesta ja maatalouden yhdentymisstrategiasta, ja Puolan neuvottelijat tekivät parhaansa ajaakseen läpi maanviljelijöiden ja maaseudun asukkaiden vaatimukset ja vaativat tukien lähtötason korottamista EU:n ehdottamasta 25 prosentista taatakseen oikeuden täysimääräiseen suoraan tulotukeen vuodesta 2006 alkaen.
The Polish government's reaction to the proposals submitted by the Commission in late January 2002 on the financing of enlargement and an integration strategy for agriculture were heavily criticised, and Polish negotiators made a supreme effort to defend the claims of those farmers and the rural community, insisting on an increase in the starting level for subsidies above the 25% proposed by the European Union, with the right to the full amount of direct payments being secured as of 2006.
Myös tuotantokiintiöistä käytiin kiivaita keskusteluja.
The question of production quotas was also evoked lively debate.
Vaikka EU:n lopullinen tarjous oli hieman alkuperäistä parempi, Kööpenhaminassa tehty sopimus ei täysin täyttänyt Puolan maanviljelijöiden odotuksia: he kyseenalaistivat EU:n tavan tulkita tiettyjä määräyksiä, jotka koskevat suoran tulotuen maksumekanismeja.
Despite some improvement in the European Union's final offer, the Agreement concluded in Copenhagen did not completely satisfy expectations in the Polish farming community, which has challenged the interpretation placed by the Union on certain provisions concerning the direct-aid payment mechanism.
Neuvottelujen loppusuoralla ennen liittymissopimuksen lopullisen version hyväksymistä erimielisyydet saatiin uutteran diplomatian ansiosta ratkaistua, ja osapuolet pääsivät sovintoratkaisuun Kööpenhaminan henkeä rikkomatta.
In the final run-up to adoption of the draft Treaty on Accession in final form, and following intensive diplomatic activity, the differences were ironed out and a compromise was found without modifying the spirit of Copenhagen.
Neuvottelujen tuloksista, joita Puolan hallitus piti loppujen lopuksi kuitenkin kokonaisuudessaan myönteisinä, on syytä mainita, että sopimukseen sisällytettiin lauseke Puolan maatalousmarkkinoiden suojaamisesta, joka voidaan ottaa käyttöön, jos maatalousalalla ilmenee vakavia vääristymiä tai toiminnan häiriöitä.
The results of negotiations ultimately considered as favourable overall by the Polish government include a Polish agricultural market protection clause that can be activated as soon as any serious distortion or dysfunction is seen to have appeared in the Polish agricultural sector.
Muihin arkaluonteisiin neuvottelulukuihin kuului pääomien vapaa liikkuvuus, etenkin ulkomaalaisten oikeus ostaa maata oli visainen ongelma.
Other sensitive chapters include that Free movement of capital , which raises, in particular, the thorny problem of sales of land to foreign buyers.
Lopullisen kompromissin mukaan Puola saa soveltaa siirtymäjärjestelyitä vapaa-ajan asuntojen ostamiseen (viiden vuoden ajan liittymisestä) ja maatalous- ja metsämaiden hankintaan (12 vuoden ajan liittymisestä).
In accordance with the final compromise, Poland will benefit from transitional arrangements on the acquisition of secondary residences (for a period of five years from accession) and the acquisition of farming and forestry land (for a period of twelve years from accession).
Viimeksi mainittua siirtymäkautta ei kuitenkaan sovelleta ETA-maiden maatalousyrittäjiin, jotka vuokraavat maata kolmeksi tai seitsemäksi vuodeksi alueesta riippuen.
The latter transition period will not, however, apply to independent farmers from European Economic Area countries who rent the land for three years and seven years respectively, depending on region.
Puola lupasi yrittää vapauttaa maakaupat lyhyemmässä ajassa, mutta muodollista velvollisuutta siihen ei asetettu.
Poland has agreed to try to liberalise the sale of land as early as possible, but no formal obligation has been laid down.
Henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevat neuvottelut eivät olleet teknisesti kovin monimutkaiset, mutta niiden psykologinen vaikutus kansalaismielipiteeseen oli tuntuva.
Negotiations in the area of free movement of persons, although technically of no great complexity, have made a significant psychological impact on Polish public opinion.
Euroopan unioni oli alun perin pyytänyt seitsemän vuoden siirtymäkautta liittymisestä, jonka aikana puolalaisten työntekijöiden pääsyä jäsenvaltioiden työmarkkinoille olisi rajoitettu.
The European Union had originally called for a seven-year transition period to restrict Polish workers' access to Member-State labour markets after accession.
Kantaa kuitenkin muutettiin, ja lopullisessa sopimuksessa määrätään, että puolalaisten työntekijöiden liikkumista Euroopan unionissa koskevia rajoituksia sovelletaan vähintään kahden vuoden ajan liittymispäivästä, ja että ne voidaan pitää voimassa enintään seitsemän vuotta (2+3+2).
That position was, however, amended, and the final agreement stipulates that restrictions on movement by workers from Poland to the European Union will apply for a period of a minimum of two years from the date of accession and could remain in force for a maximum period of seven years (2+3+2), subject to periodic examination justifying such extension.
Mukautuminen yhteisön koko ympäristölainsäädäntöön edellyttää huomattavia ja kalliita investointeja, joita ei saada toteutettua lyhyellä aikavälillä.
Complete alignment with the acquis in this area will require considerable and costly investment that it will not be possible to achieve in the short term.
Yhteenvetona voidaan sanoa, että neuvottelut ovat paitsi neljän vuoden ja kuuden kuukauden työn tulos, myös sen prosessin huipentuma, jonka Puola aloitti 11 vuotta sitten.
To summarise, as well as being the outcome of four years and six months of negotiations, those results are also the culmination of a process to which Poland remained committed for 11 years.
Kokonaisuudessaan tulokset ovat myönteisiä: siirtymäkaudet ovat mahdollisimman lyhyitä, mutta niitä sovelletaan siellä, missä se on tarpeen, jotta kyetään tasapainottamaan EU:hun liittymisestä johtuvat velvollisuudet ja aineelliset mahdollisuudet niistä suoriutumiseksi.
The results, considered as a whole, are favourable: transition periods have been reduced to a minimum, but will apply where necessary to ensure a balance between obligations arising from accession to the European Union and the material possibilities of discharging them.
Neuvottelujen teknisten näkökohtien lisäksi on aihetta korostaa, että ponnisteluja on vielä jatkettava.
Beyond the technical aspects of the negotiations, it is legitimate to stress that efforts must continue to be made.
Neuvottelujen päättäminen ei ole mikään itseisarvo; varsinaisena tavoitteena on jatkaa maan modernisointia sekä valmentaa talouden ja kansalaisyhteiskunnan toimijoita mahdollisimman hyvin sisämarkkinoiden toimintaedellytyksiin, jotta ne voivat hyötyä niistä parhaalla mahdollisella tavalla.
The end of negotiations is not an end in itself, and the real commitment must be to continue to modernise the country, prepare economic operators and civil society as best possible for internal market conditions, so as to ensure that they can benefit from it in the best possible terms.
Siksi onkin tärkeää, että Puolan yhteiskunta panee vielä tarvittaviin uudistuksiin kaiken tarmonsa ja uskonsa, ja että se luottaa hyötyihin, joita sen osalle tulee, ellei lyhyellä, niin ainakin pitkällä aikavälillä.
It will consequently be essential for Polish society to invest fundamentally and with conviction in reforms that remain to be completed and for it to believe in the benefits that will accrue, if not in the short, then in the medium and long term.
Aiemmissa päätöslauselmissaan Euroopan parlamentti on korostanut tarvetta lujittaa virkamieskunnan pätevyyttä ja riippumattomuutta.
In our previous resolutions, we in the European Parliament drew attention to the need to strengthen the powers and independence of the public service.
Suositus on yhä ajankohtainen, vaikka tiettyä edistystä näyttää jo tapahtuneen.
That recommendation remains a going concern, for all the progress that has been achieved.
Myös esittelijä haluaa toistaa olevansa yhä huolestunut tiedotusvälineiden tilanteesta ja toteaa, että tilannetta on seurattava tarkkaavaisesti, jotta voidaan varmistaa viestinten täysin riippumaton toiminta.
I also reiterate my concern at the situation of the media where vigilance is necessary to ensure that the media are completely independent.
Lisäksi on jatkettava korruption ehkäisyä ja pyrittävä luomaan todellinen poliittinen ja hallinnollinen kulttuuri.
It is also essential to continue the struggle against corruption and to work on creating a genuine political and administrative culture.
Uutta Eurooppaa kohti
TOWARDS A NEW EUROPE