natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tästä syystä yhteisön on laajennettava vesiviljelyä koskevaa säännöstöä, jotta vesiviljelyn kehittäminen tapahtuisi rannikkoalueiden integroidun hallinnan mukaisesti ympäristöä suojellen sekä työllisyyttä ja kalatalousalan taloudellista elinvoimaa lisäten.
We therefore call for the Community legal framework on aquaculture to be extended so as to ensure that it develops in a manner compatible with the preservation of the environment, the creation of jobs and the economic viability of the sector itself, within the framework of integrated coastal management.
j) Tutkimuksen yhteisöllistäminen
(j) Communitarisation of research
Tutkimuksen arvo yhteisessä kalastuspolitiikassa on yhä merkittävämpi paitsi nykyisten kalavarojen todellisen tilanteen arvioimiseksi myös meriympäristön tarjoamien uusien mahdollisuuksien löytämiseksi.
Research is becoming increasingly fundamental for the CFP, both as regards assessing the actual state of stocks and exploring new possibilities offered by the marine environment.
Komission vihreä kirja yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuudesta
on the Commission Green paper on the future of the common fisheries policy
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi jäljempänä esitetyt johtopäätökset yksimielisesti.
At this meeting it adopted the following conclusions unanimously.
Komissio on esittänyt kaksikymmentä vuotta sitten aloitetun yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tulevaisuutta koskevan vihreän kirjansa selvittääkseen, miksi tätä yhteistä politiikkaa on uudistettava.
The Commission has presented its Green paper on the future of the Common Fisheries Policy (CFP) 20 years after its the inception in order to explain the needs for a reform of this Community Policy.
YKP:n periaatteet ovat hieman ristiriitaiset, sillä ne ovat samat kuin yhteiselle maatalouspolitiikalle Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa esitetyt periaatteet.
The CFP is based on the Treaty principles provided for the Commom Agricultural Policy and faces, therefore, the same contradictions.
YKP lisää tuottavuutta ja vakauttaa markkinat, takaa väestölle kohtuullisen elintason (kalastuksessa työskentelevien henkeä kohti laskettujen tulojen lisääminen) ja kohtuulliset kuluttajahinnat sekä varmistaa tarvikkeiden saatavuuden ja tuottajien ja kuluttajien välisen syrjimättömyyden periaatteen noudattamisen.
The CFP shall increase productivity and stabilise markets, ensure a fair standard of living for the fishing community (increased individual earnings) and reasonable consumer prices, assure the availability of supplies and avoid discrimination between producers and between consumers.
Näitä osittain ristiriitaisia tavoitteita on ollut vaikea sovittaa yhteen.
In the past, it was already difficult to match these partly contradicting objectives.
Euroopan unionin kalastusala on jo joidenkin vuosien ajan joutunut kohtaamaan monia uusia haasteita, jotka uhkaavat alan joidenkin osien olemassaoloa tai ovat jo johtaneet kalastuslaivaston kapasiteetin pienentämiseen.
For some years, the EU fishing sector is facing a number of new challenges which threaten the existence of parts of this industry, or have already lead to reduction of fleet capacities.
Tärkein osatekijä on monien kantojen kestävyyttä koetteleva uhka.
Main element is the threat to the sustainability of a high number of stocks.
Syitä tähän on useita:
Reasons are various:
▪ Yhteiseen kalastuspolitiikkaan sisältyvät säilyttämistoimenpiteet eivät ole olleet riittävän menestyksekkäitä. ▪ Liikakalastusta ei ole voitu välttää osittain siksi, että neuvoston yhteisön vesille asettamat kiintiöt ovat suuremmat kuin komission tieteellisten neuvojen perusteella ehdottamat kiintiöt. ▪ Osittain teknologisen kehityksen johdosta Euroopan unionin kalastuslaivasto ja kalastuskapasiteetti ovat aivan liian suuria.
▪ The conservation measures undertaken in the framework of the CFP were not sufficiently successful. ▪ Overfishing could not be avoided, partly because the Council fixed quotas for the Community waters higher than proposed by the Commission according to scientific advise. ▪ The EU fleet is much to large, and its fishing capacity is too high, partly due to technological development.
Rakentamiselle ja nykyaikaistamiselle myönnetyt tuet ovat saattaneet pahentaa nykyistä tilannetta. ▪ Seuranta- ja valvontatoimet ovat riittämättömiä.
Subsidies for construction and modernisation have aggravated the current situation. ▪ Monitoring and control measures are insufficient.
Yhteisön tuottajille ei voida taata tasavertaisia toimintaedellytyksiä.
A level-playing-field for the producers in the Community can not be guaranteed.
Seuranta- ja valvontajärjestelyt ovat hajanaisia (järjestelyt on jaettu komission ja jäsenvaltioiden kesken), eikä rikkomisia seurata tyydyttävästi.
The organisation of monitoring and control is fragmented (e.g. between Commission and Member States) and a satisfactory follow up of infringements is not guaranteed.
Yhteisön kokonaistuotannon arvo kalastusalalla on 9 miljardia euroa, josta purettujen saaliiden osuus on 7 miljardia euroa ja vesiviljelyn 2 miljardia euroa.
The total Community production in the fisheries sector has a value of € 9 billion, of which € 7 billion result from fishing landings and € 2 billion from aquaculture.
YKP:lla on merkittävä taloudellinen vaikutus kalastusalaan.
The CFP has a significant economic impact for the fisheries sector.
Rahoituksen osuus Euroopan unionin talousarviosta on alle 1 prosentti, mutta yli 10 prosenttia kalastusalan tuotannon arvosta.
While the total funding is less than 1% of the EU budget, it compares to more than 10% of the value of the fisheries production.
Seuraavasta taulukosta selviää niiden budjettikohtien jakautuminen, joista kalastusalan eri osia rahoitetaan.
The following table gives the breakdown of the budget lines, which are financing different aspects of the fisheries sector.
Kalastusala vuoden 2001 talousarviossa
Fisheries in the 2001 budget
Nimike 1a
Heading 1a
Kalataloustuotteiden interventiot
Intervention for fisheries products
Osasto kalastus yhteensä 1
Total fisheries in heading 1
Nimike 2
Heading 2
KOR – tavoite 1
FIFG - Objective 1
Aikaisempien ohjelmien loppuun saattaminen – tavoite 1 – ei erittelyä yksittäisistä varoista – maksumääräykset yhteensä 4 450 miljoonaa
completion of earlier programmes - obj.1 - no breakdown for single funds given - total payments 4 450 million
KOR muilla kuin tavoitteeseen 1 kuuluvilla alueilla
FIFG outside Objective 1 areas
Aikaisempien KOR-ohjelmien loppuun saattaminen
completion of earlier FIFG programmes
Aikaisempien ohjelmien loppuun saattaminen – yhteisöaloitteet – ei erittelyä yksittäisistä varoista – maksumääräykset yhteensä 1 272 miljoonaa
completion of earlier programmes – Community Initiatives - no breakdown for single funds given - total payments 1 272 million
Osasto kalastus yhteensä 2
Total fisheries in heading 2
Nimike 3
Heading 3
Jäsenvaltioiden valvonta- ja seurantatoimiin tarkoitettu rahoitustuki
Financial contribution to inspection and surveillance measures by Member States
Kalastustoiminnan valvonta ja seuranta yhteisön vesillä ja niiden ulkopuolella
Inspection and surveillance of fishing activities in waters inside and outside the Community
Vuoropuhelun vahvistaminen kalastusteollisuuden ja YKP:n eri toimijoiden kanssa
Strengthening the dialogue with the fishing industry and groups affected by CFP
Tuki kalavarojen hoitoon
Support for the management of resources
Pienimuotoinen kalastus
Small scale fisheries
Osasto kalastus yhteensä 3
Total fisheries in heading 3
Nimike 4
Heading 4
Kansainväliset kalastussopimukset
International Fisheries Agreements
Rahoitusosuudet kansainvälisille kalastusalan järjestöille
Contributions to international fisheries organis.
Valmistelutoimet ja ei-pakolliset kansainvälisille järjestöille maksettavat rahoitusosuudet
Preparatory actions and non-compulsory contributions to international organisations
Osasto kalastus yhteensä 4
Total fisheries in heading 4
Kalastusala talousarviossa yhteensä
Total fisheries in budget
Talousarvio yhteensä
Budget overall total
Kalastusalan nykyiset politiikat pikemminkin pahentavat kuin parantavat tilannetta.
The current policies in the fishing sector rather aggravate than improve the situation.
Tässä mielessä kielteisiä osatekijöitä ovat eräät verotuskäytännöt, kuten verovapaa polttoaine, sekä kalastusalan investointituet.
In this sense, negative elements are taxation measures, such as tax-free fuel, and subsidies to investment in the fishing industry.
Euroopan unionin talousarviosta rakennerahastojen kautta rahoitettava kalastuslaivaston nykyaikaistaminen johtaa ainakin osittain unionin laivaston liikakapasiteetin muodostumiseen ja siten vähentää niiden alusten kannattavuutta, joita ei ole nykyaikaistettu Euroopan unionin rahoituksen kautta.
At least partly, financing through the EU budget, e.g. for modernisation of the fleet through the structural funds, contributes to the overcapacity of the EU fleet and, therewith, reduces the profitability of each vessel not modernised through EU financing.
Kalastusalan tuet houkuttelevat sijoituksia: alan sijoitusriskit ovat pienempiä, koska riskit katetaan osittain julkisista rahoituslähteistä, lähinnä Euroopan unionin talousarviosta.
The subsidies in the fisheries sector attract investments, as it can be invested with reduced risk, because risks are partly covered by financing from public sources, mainly the EU budget.
Euroopan unionin kalastuspolitiikalla ei kyetty pysäyttämään työllisyyden vähentymistä kalastusalalla.
The EU fisheries policy could not change the tendency to loss jobs in the fishing sector.
Vuosien 1990 ja 1997 välisenä aikana työllisyys väheni 13 prosenttia, enemmän kalastuksessa (-19 prosenttia) kuin jalostuksessa (-10 prosenttia).
Between 1990 and 1997 employment decreased by 13%, more in the catching (-19%) than in the processing sector (-10%).
Todennäköisesti Euroopan unionin investointeihin ohjaama rahoitus on johtanut ylikapasiteetin lisääntymiseen (mikä puolestaan on johtanut kalavarojen liikakalastukseen ja vahingoittanut merkittävästi tulevaisuuden kalastusmahdollisuuksia), kannattavuuden heikentymiseen ja kalastuksen työvoiman korvaamiseen pääomalla (korkea teknologia) ja siten työllisyyden vähenemiseen.
Probably, EU financing to support investment has contributed to the reduction of jobs by increasing over-capacities, which resulted in over-fishing of fish stocks and damaging future fishing possibilities significantly, by causing low profitability and by replacement of labour by capital (advanced technologies) in the catching sector.
Viime vuosien aikana työllisyys on vähentynyt kalastusalalla keskimäärin kaksi prosenttia vuodessa.
Over the past year the shrinkage of employment in the catching sector has reached an average of 2%.
Komission asiakirjassa arvioidaan myös yhteisen kalastuspolitiikan kansainvälistä ulottuvuutta eli kalastussopimuksia ja kansainvälisiä kalastusjärjestöjä.
The Commission's document also discusses the international dimension of the CFP, i.e. fisheries agreements and international fisheries organisations.
Vihreän kirjan mukaan kalastussopimuksiin liittyy monia ongelmia:
According to the Green paper, the fisheries agreements face a number of problems:
∙ ne eivät aina ole tarpeeksi joustavia, jotta hätätilanteissa, kuten kantojen vähetessä, voitaisiin reagoida tarpeeksi nopeasti, ∙ ennalta varautumisen periaatetta ei useinkaan mainita tai sovelleta, ∙ yhteisön aluksille tarjotut kalastusmahdollisuudet eivät aina perustu kalavarojen todelliseen tilanteeseen, ne riippuvat myös poliittisista olosuhteista ja kolmannen maan kalastussopimuksesta saamien tulojen merkityksestä, ∙ yhteisön alusten aiheuttamaa kalastuskuolleisuutta ei aina tiedetä; seuranta- ja valvontatoimet eivät ole riittäviä tai joissakin tapauksissa niitä ei edes ole, ∙ eräissä kalastussopimuksissa ei anneta tarpeeksi takeita pienimuotoisen rannikkokalastuksen säilyttämisestä ja ne tuhoavat kehitysmaissa rannikolla elävän väestön mahdollisuuksia ja voimavaroja.
∙ missing flexibility to respond quickly to emergency circumstances such as stocks decreasing, ∙ precautionary principle not taken into account and applied; ∙ fishing possibilities offered to European vessels not always based on the real evolution of the resource, but also depended from political circumstances and dependence of the third country from the income from the fisheries agreement; ∙ fishing mortality generated by the European fleet is not always known; control and surveillance measures are not sufficient or sometimes de facto not existing; ∙ some agreements do not offer enough guarantees for the protection of small-scale coastal fisheries, and destroy the resources of the coastal population in developing countries.
Komissio on määritellyt kalastuspolitiikan uudistamiselle seuraavat vaihtoehdot ja painopisteet:
The Commission has identified options and preferences for a reform of the CFP:
∙ säilyttämispolitiikkaa on vahvistettava ja parannettava ∙ ympäristönsuojelullista ulottuvuutta on edistettävä ∙ kuluttajansuoja on varmistettava (eläinten terveys ja kansanterveys ja turvallisuus) ∙ on laadittava tehokkaampi laivastopolitiikka, jolla varmistetaan, että julkisella tuella ei osallistuta pyyntiponnistuksen lisäämiseen ja että jäsenvaltiot takaavat tiukemman valvonnan ja suuremmat rangaistukset sääntöjä rikkoville ∙ yhteinen kalastuspolitiikka on sovitettava paremmin muihin sisäisiin ja ulkoisiin politiikkoihin ∙ on parannettava yhteistyötä tuottajien, työntekijöiden sekä tieteellisen alan asiantuntijoiden kanssa ∙ on parannettava seurantaa, valvontaa ja täytäntöönpanoa sekä erityisesti yhteistyötä komission ja jäsenvaltioiden välillä yhteisen kannan muotoilemiseksi ja sen täytäntöönpanemiseksi ∙ on pyrittävä lisäämään kansainvälistä yhteistyötä erityisesti avomeren elävien luonnonvarojen säilyttämiseksi ja niiden hoitamiseksi.
∙ strengthen and improve the conservation policy ∙ promotion of the environmental dimension ∙ ensure consumer protection (animal and public health, safety) ∙ establish a more effective fleet policy, which ensures that public aid does not contribute to increased fishing efforts, that tighter control and enforcement is guaranteed by Member States; including sanctions for non-compliance ∙ better integration of CFP with other internal and external policies; ∙ improved cooperation with producers, employees and the scientific sector; ∙ improved monitoring, control and enforcement; in particular, better cooperation between Commission and Member States, formulation and enforcement of a common approach; ∙ increased efforts in international cooperation, in particular for the protection and management of maritime resources.
Budjettivaliokunta pyytää asiasta vastaavaa kalatalousvaliokuntaa sisällyttämään seuraavat osat päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Budgets calls on the Committee on Fisheries, as the committee responsible, to incorporate the following points in its motion for a resolution:
Euroopan parlamentti
The European Parliament
1. toteaa, että yhteisen kalastuspolitiikan taloudellinen vaikutus kalastusalaan on erittäin tärkeä, kun verrataan Euroopan unionin kalastusalalle antamaa julkista tukea, joka on 1,1 miljardia euroa, yhteisön kokonaistuotannon arvoon (9 miljardia euroa);
1. states that the economic impact of the Common Fisheries Policy is very important for the fisheries sector, as public money injected into the EU fisheries sector amounts to € 1.1 billion compared to the value of the total Community production (€ 9 billion);
2. korostaa, että suurin osa Euroopan unionin kalastusalalle annettavasta julkisesta tuesta (919 miljoonaa euroa vuonna 2001) rahoitetaan Euroopan unionin talousarvion varoista;
2. underlines that the EU budget is the most important source of public money provided for the EU fisheries sector (€ 919 million in 2001);
3. tukee kansainvälisten kalastussopimusten uudistamista, sillä niissä tulisi ottaa paremmin huomioon kolmansien maiden vesistöjen luonnonvarat, paikallisen rannikkoväestön tarpeet sekä yleinen Euroopan unionin kyseisiä maita koskeva kehitysyhteistyöpolitiikka, ja katsoo, että kansainvälisten kalastussopimusten puitteissa toteutettavaa seurantaa ja valvontaa olisi edelleen parannettava;
3. supports a review of the international fisheries agreements which should take more into account the resources available in the waters of the third countries, the needs of the coastal population and the global EU development policy towards the countries in question, and should consider further the improvement of control and surveillance in the framework of the international fisheries agreements;
4. arvostelee sitä, että komissio ei esitä vihreän kirjan jatkeeksi valkoista kirjaa konkreettisine ehdotuksineen, joista parlamentissa ja neuvostossa voitaisiin keskustella pakettina, vaan aikoo esittää ainoastaan yksittäisiä lainsäädäntöehdotuksia, jotka eivät tarjoa yhtenäistä yleiskuvaa uudistetusta yhteisestä kalastuspolitiikasta.
4. criticises that the Commission will not present a White paper as follow up of the Green paper with concrete proposals which could be discussed by Parliament and Council as a package, but intends only to present isolated legislative proposals, which will not allow to get a coherent picture of a new and reformed CFP.
8.marraskuuta 2001 YMPÄRISTÖASIOIDEN, KANSANTERVEYDEN JA KULUTTAJAPOLITIIKAN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
8 November 2001 OPINION OF THE COMMITTEE ON THE ENVIRONMENT, PUBLIC HEALTH AND CONSUMER POLICY
Vihreä kirja yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuudesta
on the Commission Green Paper on the future of the common fisheries policy
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta 15. lokakuuta ja 5. marraskuuta 2001 pitämissään kokouksissa.
It considered the draft opinion at its meetings of 15 October 2001 and 5 November 2001.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi seuraavat johtopäätökset äänin 23 puolesta yhden äänestäessä tyhjää.
At the latter meeting it adopted the following conclusions by 23 votes to 0, with 1 abstention.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Caroline F. Jackson (puheenjohtaja), Guido Sacconi (varapuheenjohtaja), Laura González Álvarez (valmistelija), Per-Arne Arvidsson, María del Pilar Ayuso González, Jean-Louis Bernié, John Bowis, Chris Davies, Giorgos Dimitrakopoulos (Antonios Trakatellisin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Cristina García-Orcoyen Tormo, Robert Goodwill, Cristina Gutiérrez Cortines, Hedwig Keppelhoff-Wiechert (Karl-Heinz Florenzin puolesta), Christa Klaß, Bernd Lange, Giorgio Lisi (Avril Doylen puolesta), Patricia McKenna, Rosemarie Müller, Riitta Myller, Giuseppe Nisticò, Marit Paulsen, Encarnación Redondo Jiménez (Marialiese Flemmingin puolesta), Frédérique Ries, Dagmar Roth-Behrendt, Giacomo Santini ja Catherine Stihler.
The following were present for the vote: Caroline F. Jackson, chairman; and Guido Sacconi, vice-chairman; Laura González Álvarez, draftsman; and Per-Arne Arvidsson, María del Pilar Ayuso González, Jean-Louis Bernié, John Bowis, Chris Davies, Giorgos Dimitrakopoulos (pursuant to Rule 153(2) for Antonios Trakatellis), Cristina García-Orcoyen Tormo, Robert Goodwill, Cristina Gutiérrez Cortines, Hedwig Keppelhoff-Wiechert (for Karl-Heinz Florenz), Christa Klaß, Bernd Lange, Giorgio Lisi (for Avril Doyle), Patricia McKenna, Rosemarie Müller, Riitta Myller, Giuseppe Nisticò, Marit Paulsen, Encarnación Redondo Jiménez (for Marialiese Flemming), Frédérique Ries, Dagmar Roth-Behrendt, Giacomo Santini, and Catherine Stihler.
Komission vihreä kirja yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tulevaisuudesta tuo esille tarpeen muuttaa politiikkaa kalavarojen kestävän käytön turvaamiseksi.
The Commission Green Paper on the future of the common fisheries policy (CFP) highlights the need to adapt this policy in order to ensure the sustainable exploitation of resources.
Kalastusalan taloudellinen hauraus johtuu liiallisista investoinneista, nopeasti nousevista hinnoista ja vähenevistä kalavaroista.
The economic fragility of the fishing industry is the result of over-investment, rapidly rising costs and shrinking resources.
Yhteisön laivaston käytettävissä oleva kalastuskapasiteetti ylittää suuresti sen kapasiteetin, jolla voitaisiin pyytää kalaa kestävällä tavalla.
The capacity of the various fishing fleets in the Community far exceeds that required to harvest fish in a sustainable manner.
Vaikka työllisyys on kalastuksessa pienentynyt (19 prosenttia vuosien 1990 ja 1997 välisenä aikana ja jalostuksessa 10 prosenttia), YKP:n avulla pidetään yllä arviolta 40 prosentin ylikapasiteettia, joka on suurin syy kalakantoihin kohdistuviin paineisiin ja alan heikkoon kannattavuuteen.
Despite a fall in employment (by 19% between 1990 and 1997 in the actual fishing industry and by 10% in processing), overcapacity, which is estimated at 40% and is underpinned by the CFP, bears most of the responsibility for the pressure on fish stocks and the poor economic profitability of the industry.
Tähän mennessä suoritetut kalakantojen valvomisyritykset (suurimmat sallitut saaliit eli TACit, verkkojen silmäkoot, kieltoalueet, kieltoajat jne.) eivät ole olleet riittäviä kalavarojen säilyttämiseksi.
The efforts made to date to manage stocks (TACs, mesh sizes, closed areas, closed seasons, etc.) have not succeeded in conserving resources.
Vaikka on vielä liian aikaista arvostella uuden, vuoden 2000 alusta voimaan tulleen teknisiä toimenpiteitä koskevan asetuksen tehokkuutta, voidaan kuitenkin jo todeta, että näillä toimenpiteillä voidaan ratkaista nykyisiä ongelmia vain rajoitetusti.
Even though it is too early to judge the effectiveness of the regulation on new technical measures (in force since the beginning of 2000) it nevertheless appears that these measures alone will be unable to remedy the current problems.
Yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen olisi kyettävä paljon paremmin yhdentämään ympäristönsuojelullinen ulottuvuus ja säilyttämään kalastajien oikeutetut edut.
The reform of the CFP must make it possible to integrate the environmental dimension in a much more pro-active manner whilst preserving the legitimate interests of fishermen.
Koskaan ei korosteta liikaa, että terveen ja kestävän ympäristön säilyttäminen, johon myös biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen kuuluu, on myös kalastusalan edun mukaista.
It cannot be stressed too much that preserving a healthy and sustainable environment, which includes maintaining biodiversity, is evidently in the interest of the fishing industry itself.
Vaikka vain näennäisesti ristiriidassa olevien etujen yhteensovittaminen onkin vaikeaa, on se kuitenkin koko alan säilymisen kannalta olennaista.
Even though it may be difficult to find a balance between interests which are only superficially contradictory, in the long term it is the survival of the entire industry that is at stake.
Yhteiseen kalastuspolitiikkaan olisi uudistuksen yhteydessä otettava kokonaisuudessaan mukaan ympäristönsuojelulliset näkökohdat perustamissopimuksen 174 artiklan ja Göteborgin Eurooppa-neuvoston hyväksymän kestävän kehityksen strategian mukaisesti.
The reform of the CFP must therefore fully integrate environmental concerns, as listed in Article 174 of the Treaty and recalled as part of the sustainable development strategy adopted by the Göteborg Council.
Eurooppa-neuvosto tarkensi päätelmissään, että tarkistettaessa yhteistä kalastuspolitiikkaa vuonna 2002 olisi laajan poliittisen keskustelun pohjalta vähennettävä kalastuksen aiheuttamaa kokonaispainetta saattamalla EU:n pyyntiponnistus käytettävissä olevien kalavarojen mukaiseksi ottaen huomioon sosiaaliset vaikutukset sekä tarpeen välttää liikakalastusta.
In its conclusions, the Council stated that ‘the review of the common fisheries policy in 2002 should, on the basis of a broad political debate, address the overall fishing pressure by adapting the EU fishing effort to the level of available resources, taking into account the social impact and the need to avoid over-fishing’.