natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Myös valiokunnissa voidaan järjestää kyselytunteja.
Question Time may also be held in committee.
On ehdottoman välttämätöntä, että neuvosto toimittaa kirjallisen vastauksensa parlamentin esittämiin kysymyksiin nykyistä nopeammin .
It is absolutely essential that the procedure for MEPs’ questions to the Council for written answer be speeded up.
Vaikka ei-kiireellisiin kysymyksiin pitäisi vastata kuuden viikon kuluessa, neuvosto ei käytännössä koskaan vastaa ajoissa.
Although non-priority questions should be answered within 6 weeks, in practice, the Council never answers in time .
Yleensä vastauksen saamiseen on mennyt 2–6 kuukautta.
Experience shows that it can take from 2 to 6 months.
Kirjallisten kysymysten sisältö on kokonaan parlamentin jäsenten vastuulla, mutta asiasta vastaavan valiokunnan sihteeristössä pitäisi ottaa käyttöön erilaisia mekanismeja kysymysten laadun ja painoarvon kohottamiseksi.
Furthermore, while the content of written questions is the sole responsibility of MEPs, mechanisms for improving quality and relevance should be set up at the level of the committee secretariats responsible.
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan alaisuudessa perustettu ihmisoikeuksia käsittelevä työryhmä (HRWG) jatkoi valiokunnan agendaan kuuluvia kuukausittaisia kokouksiaan, jotka ovat avoimia kaikille jäsenille.
Under the reporting period, the Human Rights Working Group (HRWG), created under the Foreign Affairs Committee, continued to hold monthly meetings as part of the main committee's agenda and open to all members.
Kehitysyhteistyövaliokunta perusti oman ihmisoikeusryhmänsä, jonka kokouksissa keskityttiin käsittelemään sharia-lakien soveltamista Nigeriassa, mielenterveyspotilaiden hyväksikäyttöä Kiinassa, Länsi-Afrikan lapsikauppaa, Sudanin ja Togon tilannetta sekä muita vastaavia aiheita.
The Development Committee followed suit with the creation of its own human rights group which focused its meetings on issues such as the application of Sharia legislation in Nigeria, psychiatric abuses in China, trafficking of children in West Africa, the situation in Sudan and Togo.
HRWG järjesti kuulemistilaisuuksia kolmansien maiden, muun muassa Israelin ja Palestiinan, Syyrian ja Libyan, kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa, joihin myös Algerian ja Libanonin edustajat osallistuivat, käynnistääkseen menettelyn näiden maiden assosiaatiosopimusten hyväksymiseksi.
HRWG hearings took place with civil society representatives from third countries, such as Israel and Palestine, Syria, Libya, and, in view of the assent procedure on the Association Agreements, with representatives from Algeria and Lebanon.
Kokouksia järjestettiin myös Euroopan komission kanssa EIDHR:n vuoden 2003 rahoituksen ensisijaisista tavoitteista sekä komission ja neuvoston kanssa Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 59. istuntoon osallistuneen ad hoc -valtuuskunnan raportista.
Meetings were also arranged with the European Commission on the priorities for EIDHR funding in 2003, as well as with the Commission and the Council on the report of the ad hoc delegation to the 59th session of the UN Commission on Human Rights.
Yhdistyneiden Kansakuntien uuden ihmisoikeusvaltuutetun Sergio Vieira de Mellon kanssa järjestettiin erityiskeskustelu.
A special exchange of views took place with the new UN High Commissioner for Human Rights, Mr Sergio Vieira De Mello.
Kysymys pysyvästä ihmisoikeusvaliokunnasta nousi jälleen esille 25. huhtikuuta 2002 hyväksytyn päätöslauselman yhteydessä, kun parlamentti pyysi perustamaan kyseisen valiokunnan vuoden 2004 vaalien jälkeen.
The question of a full-fledged human rights committee came up again in the context of the resolution adopted on 25 April 2002 when Parliament called for the establishment of such a committee after the 2004 elections.
EUVL C 131 E, 5.6.2003, s. 147.
OJ C 131 E , 5.6.2003, p.
Joku ihmisoikeusyksikön henkilöstöön kuuluva työntekijä auttaa myös vuosittaisen ihmisoikeusmietinnön laadinnassa ja osallistuu kiireellisten päätöslauselmien valmisteluun ja seurantaan.
A staff member also helps draft the Annual Human Rights Report and is involved in the preparation and follow-up of urgency resolutions.
Järjestelmällisemmän seurantajärjestelmän luominen edellyttäisi ehdottomasti uusien työntekijöiden palkkaamista.
New EP provisions for a more systematic follow-up of human rights resolutions would undoubtedly require extra staff.
Yksikköön ei kuitenkaan palkattu uusia työntekijöitä, vaan henkilöstöä vähennettiin entisestään.
Instead of being increased, the Unit’s staff was however reduced.
Vuonna 2002 parlamentti myönsi mielipiteenvapauden Saharov-palkinnon kuubalaiselle Todos Unidos -yhtenäisyysliikkeen ohjelmajulistuksen kirjoittaneelle Oswaldo José Paya Sardiñasille.
In 2002, Parliament awarded the Sakharov Prize for Freedom of Thought to Mr Oswaldo José Paya Sardinas, from Cuba, author of the Manifesto 'Todos Unidos' which is at the origin of the Varela Project calling for a referendum on open elections, freedom of speech, freedom for political prisoners and free enterprise.
Ohjelmajulistuksesta sai alkunsa Varela-hanke, jossa vaaditaan kansanäänestystä avointen vaalien järjestämisestä, ilmaisunvapautta, poliittisten vankien vapauttamista ja liike-elämän sääntelyn lopettamista.
Mr Sardinas was able to receive the prize personally, after joint efforts by President Cox, an EP delegation on mission in Cuba in which your rapporteur participated and diplomatic representatives.
Esittelijä vetoaa Saharov-palkinnon saaneiden henkilöiden verkoston luomiseksi ja tätä kautta vaihdon lisäämiseksi palkinnonsaajien välillä ja heidän kanssaan.
Your rapporteur pleas for enhancing exchanges between and with Sakharov Prize laureates through the creation of a network.
Parlamenttien välisistä suhteista vastaavien valtuuskuntien kokouksissa olisi keskusteltava säännöllisesti kolmansien maiden parlamenttien jäsenten sekä paikallisten valtiosta riippumattomien järjestöjen edustajien kanssa.
Meetings of Parliament's interparliamentary delegations should be used systematically to discuss human rights issues with parliamentarians from third countries and serve as an opportunity for exchanges of views with local NGOs.
Valtuuskuntien olisi puolestaan raportoitava ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnalle myös yksittäisistä aiheista.
Delegations should report back to the Foreign Affairs Committee, also as regards individual cases.
Ihmisoikeuslausekkeen allekirjoittaneiden kolmansien maiden parlamenttien jäsenten ja kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa järjestettävät kokoukset auttavat parlamenttia arvioimaan lausekkeen toimeenpanoa käytännössä.
Meetings with parliamentarians and civil society from third countries having signed the human rights clause contribute to Parliament's monitoring of the concrete implementation of the clause.
Parlamenttien välisistä suhteista vastaavia valtuuskuntia koskevat suuntaviivat voisivat auttaa ihmisoikeusaiheiden valtavirtaistamisessa valtuuskuntien toimintaan.
Guidelines for interparliamentary delegations could help to mainstream human rights issues into the delegations' activities.
Parlamentti on päättänyt lisätä ihmisoikeuskeskustelun näkyvyyttä keskustelemalla saman istuntojakson aikana molemmista Euroopan parlamentin ihmisoikeusmietinnöistä (unionissa ja sen ulkopuolella).
Parliament has decided to increase the visibility of the human rights debate by jointly debating both EP Annual Human Rights Reports (inside and outside the Union) in one part-session; with a view to preparing these reports, hearings are organised by the committees responsible, with the participation of non-governmental organisations.
Asiasta vastaavat valiokunnat järjestävät kuulemistilaisuuksia valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa valmistellakseen mietintöjä.
A newly created EP Human Rights Website gives access to information on activities and resolutions adopted on human rights in the world and fundamental rights in the EU.
Vaalitarkkailu muodostaa tärkeän osan Euroopan parlamentin toiminnasta demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen edistämiseksi kolmansissa maissa.
Election observation is an important part of the European Parliament's action for promoting democracy and respect for human rights in third countries.
Mietinnön kattaman ajanjakson aikana Euroopan parlamentin jäsenet johtivat Euroopan unionin tarkkailijaryhmiä, ja Euroopan parlamentti lähetti itse tilapäisiä valtuuskuntia valvomaan Sierra Leonessa, Kolumbiassa, Tunisiassa, Algeriassa, Makedoniassa, Marokossa, Bosniassa ja Hertsegovinassa, Pakistanissa, Ecuadorissa, Seychelleillä, Madagaskarissa, Keniassa, Nigeriassa ja Jemenissä järjestettyjä vaaleja.
During the period covered by this report, MEPs chaired EU Observation Missions and/or the EP itself sent ad hoc delegations to observe elections in Sierra Leone, Colombia, Tunisia, Algeria, Macedonia, Morocco, Bosnia and Herzegovina, Pakistan, Ecuador, the Seychelles, Madagascar, Kenya, Nigeria and Yemen.
Avoimuus kansalaisyhteiskuntaa kohtaan
Openness towards Civil Society
Tanskan puheenjohtajakaudella onnistuttiin luomaan suoremmat yhteydet ihmisoikeuksien alalla toimiviin valtiosta riippumattomiin järjestöihin tarjoamalla niille tilanneselostuksia COHOMin kokousten yhteydessä.
The Danish Presidency has succeeded in building up more direct contacts with NGOs active in the field of human rights through regular briefings in the context of COHOM meetings.
"Ihmisoikeudet" -kontaktiryhmä jatkoi kuukausittaisia kokouksiaan, joissa oli mukana tärkeimmät kansainväliset valtiosta riippumattomat järjestöt, Euroopan parlamentin edustajat sekä neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin virkamiehiä.
The human rights contact group continued to hold monthly meetings with the participation of major international NGOs, MEPs, and officials from the Council, the Commission and the EP.
Neuvoston olisi saatettava ihmisoikeuspolitiikan suunnittelun ja täytäntöönpanon alalla toteutettuja toimia koskeva tieto kaikkien ulottuville verkkosivuillaan .
The Council should provide wider access to information on action taken in human rights policy-making and implementation on its website .
Neuvoston sihteeristö ilmoitti, että muutokset verkkosivuihin tehtäisiin vuoden 2003 syyskuuhun mennessä.
The Council's secretariat announced that changes would be made to the website by September 2003.
Kööpenhaminassa joulukuussa 2002 järjestetyn ihmisoikeusfoorumin pääaihe noudatti Tanskan puheenjohtajakauden kahta tärkeintä tavoitetta, jotka olivat Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikan tehokkuuden ja politiikan avoimuuden lisääminen.
The theme of the Human Rights Discussion Forum, which took place in December 2002 in Copenhagen, reflected the two main objectives of the Danish Presidency, namely to increase effectiveness of EU human rights policy, and to strengthen the policy’s openness.
Mietintöön on sisällytetty monia foorumin erityisiä suosituksia.
Several specific recommendations of the Forum have been included in the report.
Foorumin järjestelyjen suhteen esittelijä yhtyy foorumin päätelmiin, joissa ehdotettiin muun muassa kolmansien maiden edustajien kutsumista sekä kauppa- ja kehityskysymyksiin erikoistuneiden asiantuntijoiden lisäämistä.
As regards the organisation of the Forum, the rapporteur agrees with the Forum's conclusions, including the proposal to invite representatives of third countries as well as to widen the field of experts to trade and development.
Hyvä esimerkki vahvemmasta osallistumisesta ja lisääntyneestä avoimuudesta kansalaisyhteiskuntaa kohtaan on Iranin kanssa käytävässä ihmisoikeusvuoropuhelussa noudatettava linja.
A good example of increased involvement and more openness towards civil society is the approach to the human rights dialogue with Iran .
Iranin vuoropuhelun malli eroaa Kiinan vuoropuhelusta, sillä siinä troikan kokousten lisäksi järjestetään myös pyöreän pöydän tapaamisia, joihin osallistuu kansainvälisiä ja iranilaisia ihmisoikeusjärjestöjä, islamilaisten maiden ihmisoikeustoimikunta, yliopistomaailman edustajia, parlamenttien jäseniä sekä hallitusten ja ministeriöiden edustajia.
The format is different from the one with China since, in addition to the Troika Meeting, a Round Table is organised with the participation of international and Iranian human rights organisations, the Islamic Human Rights Commission, academics, MPs, together with representatives from government and ministries.
Ehdotamme, että pyöreän pöydän tapaamiset avattaisiin myös Euroopan parlamentin jäsenille.
We suggest that MEPs should also be included.
Kansainvälisen ja Iranin kansalaisyhteiskunnan osallistumista on pidettävä olennaisen tärkeänä vuoropuhelun uskottavuuden, avoimuuden ja tehokkuuden kannalta.
The participation of international and Iranian civil society must be considered as fundamental for the credibility, transparency and the efficiency of the dialogue.
Iranin yhteiskunta elää muutosvaihetta.
Iranian society finds itself in a transitional phase.
Koska muutos on mahdollinen, on tärkeää kannustaa Iranin yhteiskunnan sisäistä vuoropuhelua.
Since the potential for change exists, it is important to encourage dialogue within Iranian society.
Ihmisoikeusjärjestöjen osallistuminen on erityisen tärkeää myös siksi, että sekä Kiinan että Iranin kanssa käytävissä vuoropuheluissa voitaisiin kiinnittää huomiota yksittäisiin tapauksiin.
The involvement of human rights organisations is further particularly important as regards the attention given to individual cases in both the EU/China and the EU/Iran human rights dialogue.
Eräs hätkähdyttävä esimerkki tästä oli se, kun Marokon viranomaiset kielsivät Länsi-Saharan ihmisoikeusaktivisteja osallistumasta Genevessä järjestettyyn UNCHR:n 59. istuntoon.
A striking incident was, for instance, the prohibition by Moroccan authorities of human rights defenders from Western Sahara to participate in the 59th UNCHR session in Geneva.
Lisäksi terrorismin vastaiset toimet syyskuun 11. tapahtumien jälkeen ovat rajoittaneet vakavasti ihmisoikeusaktivistien toimintaa monissa maissa, sillä hallitusten terrorismin vastaiset kampanjat kohdistuvat usein ihmisoikeusaktivisteihin, ja heitä syytetään yhteyksistä terroristeihin.
In addition, counter-terrorism measures in the aftermath of 11 September have seriously hampered the capacity of human rights defenders to fully exercise their activities in several countries, where they are the target of government campaigns and are accused of being themselves associated with terrorist activities.
Vapaus valita uskontonsa tai vakaumuksensa, josta käytetään yhteistä nimitystä uskonnonvapaus, sisältyy lukuisiin sotien jälkeen sovittuihin kansainvälisiin käyttäytymissääntöihin.
Freedom of religion and belief, also refered to as 'religious freedom', is enshrined in a number of post-war international covenants.
Tämä perusihmisoikeus on erittäin tärkeä niille yli 90 prosenttia maailman väestöstä muodostaville ihmisille, jotka lasketaan jotakin uskontoa tavalla tai toisella tunnustaviksi.
This fundamental human right is of vital importance for the more than 90% of the world’s population who are considered to be believers in one way or another.
On kaikkien uskontojen, yhteiskuntien ja kulttuurien edun mukaista, että näitä oikeuksia voi harjoittaa vapaasti.
It is in the interests of all religions, all societies and cultures that these rights can be exercised freely.
Vaikka useimmat kansakunnat ovat sitoutuneet noudattamaan kyseisiä kansainvälisiä käyttäytymissääntöjä, sääntöjen käytännön soveltaminen ontuu ja niiden yleismaailmallisuus on kyseenalaistumassa.
Although most nations have committed themselves to the relevant international covenants, these are frequently not applied in practice and their universal validity is being challenged.
Uskonnonvapauden loukkaukset toistuvat ja lisääntyvät useissa maissa kaikkialla maailmassa, ja yli puolet maailman väestöstä elää maissa, joissa hallituksen toiminta tai toimimattomuus rajoittaa uskonnonvapautta jollakin tavalla.
Religious freedom is under "renewed and, in many cases, increasing assault in many countries around the world" and "more than one-half of the world's population" lives in countries where the right to religious freedom is in some way restricted as a result of government action or government inaction U.S.
Yhdysvaltain uskonnonvapautta koskeva laki "U. S. International Religious Freedom Act", 1998, VII luku, II a 4 pykälä.
"International Religious Freedom Act" of 1998 Title VII, Section II a 4.
Uskonnolliseen fanatismiin liittyvät väkivaltaisuudet, kuten murhat ja pahoinpitelyt sekä uskonnon harjoittamiseen tarkoitettujen tilojen häpäisyt ja tuhoamiset, ovat lisääntyneet viime vuosina.
In recent years we have witnessed a growing number of violent conflicts in relation to religious fanaticism such as murders, assaults, desecration and destruction of religious sites and places of worship.
Monissa maissa uskonnolliset yhteisöt joutuvat elämään valtauskontoon kuuluvien hallitsijoiden edustaman jatkuvan uhan alla.
Many religious communities all over the world are under constant threat posed by rulers belonging to the dominating religion in a given country.
Usein näihin uskontokuntiin kuuluvia vainotaan ala-arvoisia keinoja käyttäen: he joutuvat pidätysten ja kidutusten uhreiksi, jopa orjiksi.
They are often being persecuted in abject ways such as detention, torture and even enslavement.
Uskontoon liittyvä suvaitsemattomuus ilmenee monella tavalla Luokittelu perustuu uskonnonvapauden alalla työskentelevän YK:n eritysiraportoijan UNCHR:n 30.12.1996 järjestettyyn 53. istuntoon laatimaan raporttiin sekä kansainvälistä uskonnonvapautta käsittelevään Yhdysvaltain ulkoministeriön vuoden 2002 raporttiin "International Religious Freedom Report 2002". :
Religious intolerance is taking different forms Classification is based on the report by the UN Special Rapporteur on Religious Freedom submitted to the Fifty Third session of the UNCHR, 30.12.1996 and on the n "International Religious Freedom Report 2002" of the US Department of State . :
– Burmassa, Kiinassa, Kuubassa, Pohjois-Koreassa ja Vietnamissa uskoon ja sen harjoittamiseen kohdistuvina valvonta- ja tukahduttamisyrityksinä;
- totalitarian attempts to control and suppress religious belief or practice is seen in Burma, China, Cuba, North-Korea and Vietnam;
– Bruneissa, Bulgariassa, Eritreassa, Iranissa, Irakissa, Israelissa ja Israelin miehittämillä alueilla, Jordaniassa, Laon demokraattisessa kansantasavallassa, Malesiassa, Malediiveilla, Pakistanissa, Venäjällä, Saudi-Arabiassa, Singaporessa, Sudanissa, Turkmenistanissa, Yhdistyneissä Arabiemiirikunnissa ja Uzbekistanissa vähemmistöjä ja maassa kiellettyihin uskontokuntiin kuuluvia syrjivänä lainsäädäntönä tai hallituksen politiikkana;
- discriminatory legislation or policies towards minorities and non approved religions is the case in Brunei, Bulgaria, Eritrea, Iran, Iraq, Israel and the Occupied Territories, Jordan Laos Peoples's Democratic Republic, Malaysia, Maldives, Pakistan, Russia, Saudi Arabia, Singapore, Sudan, Turkmenistan, United Arab Emirates, Uzbekistan;
– Bangladeshissa, Valko-Venäjällä, Egyptissä, Georgiassa, Guatemalassa, Intiassa, Indonesiassa ja Nigeriassa valtion välinpitämättömänä suhtautumisena vähemmistöjen (alemmat kastit mukaan luettuina) tai maassa kiellettyihin uskontokuntiin kuuluvien syrjintää kohtaan.
- state neglect of the problem of discrimination against, or persecution of, minorities (including lower castes) or non approved religions can be witnessed in: Bangladesh, Belarus, Egypt, Georgia, Guatemala, India, Indonesia, Nigeria.
Maallistumisen leimaama aikakausi loppui 80-luvulla, ja nykyään uskonnon merkitys maailmassa on taas kasvamassa.
Since the 80s the end of the era of secularisation announces itself and a revival of religion is unmistakably present in the world.
Uskonnot, erityisesti kristinusko (varsinkin entisen Neuvostoliiton tasavalloissa) ja islaminusko (varsinkin Afrikassa ja Aasiassa), leviävät.
Religions are expanding, especially Christianity (notably in the former Soviet Republics) and Islam (notably in Africa and in Asia).
Uskonnollisten yhdyskuntien väliset ja niiden sisäiset jännitteet ovat lisääntyneet monissa maissa, ja uskonnollisten vähemmistöjen edustajat joutuvat usein kohtaamaan syrjintää ja suvaitsemattomuutta.
Furthermore tensions between and within religious communities have grown in different parts of the world, and there are countless cases of discrimination and intolerance towards religious minorities.
Lisäksi uskontoa käytetään muihin tarkoituksiin, erityisesti poliittisen ja taloudellisen vallan tavoitteluun tai säilyttämiseen.
While religious experience is generally intensified and the practice expanded, it is also increasingly abused for other goals, in particular to gain or maintain political and economic power.
Poliittiset ja uskonnolliset johtajat käyttävät yhteistä uskoa välineenä korostaakseen kannattajiensa kuulumista samaan, vastustajien leiristä erilliseen, ryhmään ja pyrkivät näin saamaan taakseen laajat kannattajajoukot.
By referring to shared beliefs, political and religious leaders underline the identity of their followers in contrast to that of their opponents in order to mobilise broad popular support.
Toisinaan uskonnon harjoittamisen lisääntyminen saa epäterveitä piirteitä ja menee äärimmäisyyksiin.
Sometimes, the intensification of religious practices deteriorates and develops into extremism.
Tarvittaessa näistä säännöistä on tehtävä kaikille yhteinen laki.
If needed these will have to be imposed as a common law.
Kyseiseen asenteeseen yhdistyy usein maallistumisen leimaaman nyky-yhteiskunnan arvojen ja periaatteiden, kuten uskonnollisen suvaitsevaisuuden, uskonnon ja valtion erottamisen toisistaan, ilmaisunvapauden, demokratian ja moniarvoisuuden, hylkääminen.
This attitude is often combined with a rejection of modern secular societies and its values such as religious tolerance, the separation of religion and state, freedom of expression, democracy and pluralism.
Fanatismiin yhdistyy usein väkivaltaista toimintaa, uskovaisten ampumista moskeijoissa, kirkkojen ja muiden uskonnollisten tilojen tuhoamista ja poliittisten vaikuttajien pahoinpitelyjä.
The fanaticism can be accompanied by violent acts, such as shooting of believers in mosques, destruction of churches and other religious sites, or assaults on political figures.
Ääriliikkeiden kannattajien silmissä maailma jakautuu usein hyviin ja pahoihin.
Extremists often have a vision of the world where there is only good and evil.
Esimerkeiksi riittäköön kaksi tapausta: Syyllisinä syyskuun 11. päivän terroristihyökkäyksiin on pidetty ääri-islamilaisia militantteja.
To give just two examples: the terrorist attacks on September 11 in the US have been attributed to militant muslim extremists.
Yhdysvallat on vastannut julistamalla terrorismin vastaisen sodan, mikä on johtanut sotatoimiin muun muassa Afganistanissa.
The US has reacted with a War on Terrorism which amongst others has led to military action in Afghanistan.
Maaliskuussa 2002 tapahtunut 2 000 muslimin joukkomurha Gujaratissa Intiassa on hindufundamentalistien tekoja.
The massacre of 2000 muslims in March 2002 in the Indian State of Gujarat has been committed by Hindu fundamentalists.
Myös Israelin tiukan linjan juutalaisyhdyskunnissa sekä Yhdysvaltain äärikristillisissä piireissä ja jonkin verran myös Euroopassa, Etelä-Amerikassa sekä Aasian ja Afrikan suurkaupunkialueilla on fundamentalistisia piirteitä.
Extremist characteristics are also present among ultra-Orthodox Jewish communities in Israel and among Christian fundamentalists in the US, and to a lesser extent in Europe, South America and in megalopolises of Asia and Africa.
Vakaassa uskossaan siihen, että oma vakaumus on ainoa oikea ja että maailma jakautuu hyviin ja pahoihin kyseiset liikkeet voivat kiihottaa muiden uskontokuntien edustajia.
By their exclusiveness and perception of the world in spheres of good and evil, these movements can be provocative towards people from other religious convictions.