natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tästä ohjelmasta rahoitettujen selvitysten ja tutkimusten tulokset pitää julkaista Internetissä, ja ne voidaan toimittaa myös kopioina tai jäljennöksinä, jolloin siitä peritään maksu, joka ei saa ylittää todellisia tuottamis- tai lähettämiskuluja.
The results of any studies and research which have been cofinanced under this programme shall be published on the Internet and may be made available in the form of a copy or a transcription, in which case a fee shall be charged which may not exceed actual production and postage costs.
On tärkeää varmistaa, että kansalaiset voivat tutustua tämän ohjelman puitteissa yhteisön talousarviosta rahoitettujen selvitysten ja tutkimusten tuloksiin.
The general public must have the right of access to the results of any studies and research which are cofinanced under this programme using Community funds.
On myös tärkeää varmistaa myös, että kaikki tästä syntyvät kustannukset ovat kohtuullisia, eivätkä ylitä todellisia lähetyskuluja.
It must also be ensured that any associated costs are reasonable and that they do not exceed actual production and postage costs.
Tarkistus 20 11 artiklan 1 kohdan johdantokappale
Amendment 20 Article 11, paragraph 1, introductory phrase
Komissio huolehtii tämän ohjelman säännöllisestä seurannasta ja esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle:
The Commission shall regularly monitor the programme and shall present to Parliament and the Council:
Jos Euroopan parlamentti haluaa paremmin harjoittaa budjettivastuutaan, se tarvitsee tietoja ohjelman toteuttamisesta.
If Parliament is to perform its task as an arm of the budgetary authority as effectively as possible, it has to be kept informed of the implementation of the programme.
Tarkistus 21 11 artiklan 1 kohdan a alakohta
Amendment 21 Article 11, paragraph 1, subparagraph (a)
a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2005 kertomuksen tämän ohjelman täytäntöönpanoa koskevasta väliarvioinnista,
(a) an interim evaluation of the implementation of this programme by 30 June 2005 ;
a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2004 kertomuksen tämän ohjelman täytäntöönpanoa koskevasta väliarvioinnista,
(a) an interim evaluation of the implementation of this programme by 30 June 2004 ;
Ensimmäisen kertomuksen esittäminen vuonna 2005 on liian myöhäistä.
2005 as the date of submission of the first report is too late.
Tarkistus 22 11 artiklan 1 kohdan c alakohta
Amendment 22 Article 11, paragraph 1, subparagraph (c)
c) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2008 kertomuksen koko ohjelman loppuarvioinnista.
(c) a final evaluation of the entire programme by 30 June 2008 .
c) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2007 kertomuksen koko ohjelman loppuarvioinnista.
(c) a final evaluation of the entire programme by 30 June 2007 .
Valmistelija katsoo, että monivuotisen ohjelman aikakehyksen lyhentäminen vaatii ohjelman loppuarvioinnin aikataulun säätämistä vastaavasti.
The rapporteur considers that the reduction of the timeframe for the multiannual programme requires a similar adjustment to the timetable for the final evaluation of the programme.
LUONNOS LAINSÄÄDÄNTÖPÄÄTÖSLAUSELMAKSI Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon perustuva puiteohjelma – Rikosoikeuden alalla tehtävä oikeudellinen ja poliisiyhteistyö (KOM(2001) 646 – C5‑0694/2001 – 2001/0262(CNS))
DRAFT LEGISLATIVE RESOLUTION European Parliament legislative resolution on the proposal for a Council decision establishing a framework programme on the basis of Title VI of the Treaty on European Union – Police and judicial cooperation in criminal matters ( COM(2001) 646 – C5‑0694/2001 – 2001/0262(CNS))
– ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2001) 646 Ei vielä julkaistu EYVL:ssä. ),
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2001) 646 OJ C … (not yet published in the Official Journal). ),
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 31 artiklan ja 34 artiklan 2 kohdan,
– having regard to Articles 31 and 34(2) of the EC Treaty,
– neuvoston kuultua sitä EY:n perustamissopimuksen 39 artiklan 1 kohdan mukaisesti ( C5‑0694/2001 ),
– having been consulted by the Council pursuant to Article 39(1) of the EC Treaty ( C5‑0694/2001 ),
– ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön sekä budjettivaliokunnan lausunnon ( A5‑0082/2002 ),
– having regard to the report of the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs and the opinion of the Committee on Budgets ( A5‑0082/2002 ),
Jos Euroopan unionin kansalaisille pyritään takaamaan vapauden, turvallisuuden ja oikeudenmukaisuuden alue, on valvottava, että rikosoikeudellinen tutkimus, menettely ja kyseinen täytäntöönpano toimivat moitteettomasti yli kansallisten rajojen.
If the European citizen is to be offered an area of freedom, security and justice, we have to ensure that criminal investigations, prosecution and the execution of penalties can take place efficiently across borders.
Tämän johdosta poliisien, tuomioistuinten tuomarien ja eri jäsenvaltioiden oikeusoppineiden tiivis yhteistyö on välttämätöntä.
This calls for close cooperation between police officers and the judiciary in various states.
Toisaalta tiivis yhteistyö on hyödyllistä siinäkin mielessä, että se tekee mahdolliseksi jäsenvaltioiden hyödyntää molemminpuolisesti kunkin kokemuksia, mikä johtaa tälläkin alalla yhdenmukaisesti hyvien tuloksien saavuttamiseen yhteisötasolla.
Close cooperation has the additional advantage of allowing Member States to profit from the experience of others and allowing a uniformly high level to be achieved throughout the Community in this field.
Rikollisuuden torjunnan alalla tehtävän jäsenvaltioiden välisen tärkeän yhteistyön puitteissa on perustettu viime vuosina useita ohjelmia.
Various programmes have been set up in recent years, reflecting the importance of cooperation between Member States in the fight against crime.
Nämä ohjelmat tähtäsivät säännönmukaisesti erityisammattilaisten aseman edistämiseen, tiedonvaihtoon, koulutukseen ja yhteistyöhön: oikeusalan ammattilaiset (Grotius II), lainsäädännön soveltamisesta vastuulliset viranomaiset (Oisin II), ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjuntatoimien toteuttamisesta vastuussa olevat henkilöt (Stop II) ja järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisemisestä vastuulliset henkilöt (Falcone).
For the most part they have been concerned with incentives and exchanges, training and cooperation for persons in individual occupations: legal practitioners (GROTIUS II), law enforcement authorities (OISIN II), persons responsible for combating trade in human beings and the sexual exploitation of children (STOP II) and persons responsible for action to combat organised crime (FALCONE).
Samoin perustettiin erillinen ohjelma rikollisuuden ehkäisemiseksi (Hippokrates).
In addition there has also been a separate programme for crime prevention in general (HIPPOCRATES).
Tämä eri ohjelmien samanaikainen olemassaolo johti toisaalta päällekkäisyyksiin ja toisaalta siihen, ettei havaittuja puutteita voitu korjata.
The existence of all these parallel programmes has led in some cases to overlaps and in others has left gaps.
Tämän johdosta Euroopan parlamentti kehotti komissiota tekemään ehdotuksen asiasta ennen vuoden 2001 loppua, jotta voitaisiin luoda vakaa kehys kaikille aloitteille, jotka perustuvat Euroopan unionin perustamissopimuksen luvusta VI.
Parliament therefore called on the Commission to draw up a proposal before the end of 2001 to create a consolidated framework for all schemes on the basis of Title VI of the EU Treaty.
Ohjelman tausta-ajatus
The approach
Arvioitava ehdotus pohtii Euroopan parlamentin mahdollisuutta sisällyttää lainsäädäntö- ja toiminnalliseen kontekstiin kaikki toimet, jotka perustuvat Euroopan unionin perustamissopimuksen VI lukuun, mikä mahdollistaisi saavuttaa laajempi tuettujen toimien yhdenmukaisuus ja sen seurauksena rahavarojen tehokkaampi käyttö.
This proposal now meets Parliament’s wishes as it groups all measures on the basis of Title VI of the EU Treaty in a single legislative and operational framework, from which there should emerge greater overall coherence of projects supported and a greater impact for the money spent.
On kuitenkin esitettävä kritiikkiä erityistavoitteiden muotoilun suhteen siinä määrin kuin ne joissakin kohdin voisivat olla selvempiä ja voimakkaammin ilmaistuja.
The lack of clarity and precision in the wording of some of the detailed objectives does, however, call for some criticism.
Samat epätäsmällisiä ilmaisuja on jo käytetty muissa ohjelmissa, mikä ei paranna jo aiemmin havaittua tekstin laatua.
The fact that these same woolly expressions have found their way into other programmes does not alter the fact that their quality is poor.
Wienin toimintaohjelmassa ja Tampereen Eurooppa-neuvoston loppulauselmissa luotiin hyvin selvät poliittiset tavoitteet.
The Vienna Action Plan and the Tampere conclusions set clear political goals.
On siis kysymys siitä, että jatketaan jo määriteltyjen tavoitteiden toteuttamista ja mahdollisesti myös tunnistetaan ehdotusten täytäntöönpanon ja laadinnan puutteet, millä pyritään täydentämään niitä.
We are therefore now concerned with pursuing these existing targets and possibly also in uncovering shortcomings in implementation and the drafting of proposals for improvement.
Ohjelman toimintalinjan täytyy olla selkeä.
The thrust of the programme has to be clear.
On kiinnitettävä huomiota täsmälliseen muotoiluun, sillä esitettyjä hankkeita käsitellään suhteessa niiden yhdenmukaisuuteen ohjelman tavoitteiden (6 artiklan 4 kohdan a alakohta) kanssa.
Another reason why we must insist on precise wording is that projects submitted are to be evaluated for conformity with the programme’s objectives (Article 6(4)(a)).
Tätä ajatellen on hylättävä täysin tyhjät ja sisällöltään puutteelliset käsitteet (kuten esimerkiksi "jäsenvaltioille yhteisesti tärkeitä aiheita koskeva vastavuoroinen yhteistyö").
In these circumstances vague, meaningless terms such as ‘general subjects of common interest to Member States’ have to be rejected.
Ohjelmaan on aiottu sisällyttää hankkeita rikoksen uhrien auttamiseksi, minkä tavoitteen tulee olla poliisi- ja oikeusasioissa tehtävän yhteistyön tasalla.
As regards the inclusion in the programme of projects concerning cooperation on assistance to victims of crime, it seems right that they should take their place alongside support for judicial and police cooperation.
Neuvoston puitepäätöksessä 15. maaliskuuta 2001 rikoksen uhrin asemasta rikosoikeudenkäynnissä EYVL L 82, 22.03.2001, s. 1. , joka perustuu ennen kaikkea Tampereen päätöslauselmien 32 kohdan soveltamiseen, mainitaan 12 artiklassa, että jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä helpottaakseen uhrin etujen tehokkaampaa puolustamista rikosoikeudenkäynnissä.
The Council framework decision of 15 March on the standing of victims in criminal proceedings OJ L 82, 22.3.2001, p.
Yhteistyötä tehdään suoraan oikeuslaitokseen liittyvien verkostojen ja uhrien auttamisjärjestöjen yhteyksien avulla.
1. , issued in response to point 32 of the Tampere conclusions, provides in Article 12 that Member States shall cooperate in order to facilitate the more effective protection of victims’ interests in criminal proceedings, ‘whether in the form of networks directly connected to the judicial system or of links between victim support organisations’.
Euroopan unionin perustamissopimuksen VI luvun pohjalta perustettavan ohjelman puitteissa luotavat kansalliset rajat ylittävät hankkeet tällä alalla ansaitsevat hyväksynnän.
Cross-border programmes in this area too should be supported under the Title VI EU Treaty programme.
Saattaisi olla myös tarkoituksenmukaista toteuttaa riippumaton tutkimus puitepäätöksen toteuttamisvaiheesta käytännössä liittäen siihen parannusehdotuksia maakohtaisesti.
It might also make sense to commission an independent study into the progress on implementing the framework decision with proposals for improvements in individual countries.
Ohjelmaan pääsy
Access to the programme
Nykyisessä ehdotuksessa mainitaan hankkeiden yhteisrahoitusmahdollisuus, kun hankkeeseen osallistuu vähintään kolme jäsenvaltiota tai kaksi jäsenvaltiota ja yksi ehdokasvaltio.
The proposal allows projects to be co-financed if at least three Member States or two Member States plus one accession country are participating.
On tarkoituksenmukaista yhdistää ehdokasvaltiot hankkeeseen, mutta on korostettava joka tapauksessa sitä, että kolmen valtion on osallistuttava hankkeen suunnitteluun ja toteuttamiseen.
It seems right to involve accession countries but it should be made clear that all three countries must play a part in drawing up and carrying out the project.
Tämän kriteerin täyttymiseksi ei voida ajatella, että pelkkä osallistuminen hankkeeseen "kuluttajana" – jolloin siihen voisi osallistua huomattavasti suurempi määrä valtioita – olisi riittävää.
Merely taking part in the project as what amounts to a ‘consumer’, which could be open to far more countries, cannot be allowed to count as fulfilling this criterion.
Tavanomainen käytäntö nimetä yksi hankkeen vastuuhenkilö, joka on komission sopimusosapuoli, ei muuta millään tavalla edellä mainittua.
This without prejudice to the standard practice that there is just one project leader acting as the Commission’s partner.
Toisaalta ehdotuksessa on täsmennettävä mitkä valtiot voivat tehdä hanketta koskevia ehdotuksia ja kenelle kuuluu niiden muotoilu.
The proposal should also specify which states may emit proposals for projects and who may make them.
Järkevästi ajatellen tällaisen tehtävän ei tule kuulua ainoastaan jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden julkiselle sektorille siinä määrin kuin ne ovat valinneet osallistuvansa ohjelmaan, vaan myös kansalaisjärjestöille, yliopistoille ja muille asiasta kiinnostuneille henkilöille.
It would be reasonable not to confine the latter to the public sector in the Member States and accession countries if they have decided to take part in the programme, but to allow NGOs, universities and other interested parties to take part.
Ohjelman puitteissa kehitettävät hankkeet
Activities of the programme
Ohjelman rahoitus
Financing the programme
Rahoitustuen määrän suhteen on periaatteessa suunniteltu 70 prosentin maksimiyhteisrahoitusta, joka voi jopa nousta sataan prosenttiin erityishankkeissa ja täydentävissä toimissa.
Co-financing up to 70% and in the case of specific projects and complementary measures up to 100% is provided for.
Kun on kuitenkin kysymys maksimiprosenttiarvoista ja ottaen huomioon, että komission rahoitus on säännönmukaisesti huomattavasti alhaisempi, tätä voidaan pitää hyväksyttävänä.
However, as maximum rates are involved and the Commission usually provides far lower levels of finance, this might do.
100 prosentin yhteisörahoitus on puolustettavissa vain sellaisissa hankkeissa, joilla on erityistä merkitystä Euroopan unionille itselleen ja joita ei voida toteuttaa vähäisemmällä rahoituksella.
However, 100% finance from the Community budget could be justified only in the case of projects which were in the very best interests of the European Union and which could not be carried out with a lower rate of funding.
Ohjelman toteuttaminen
Implementation of the programme
Ohjelman toteuttamisen suhteen on esitettävä hieman kritiikkiä sen suhteen, ettei Euroopan parlamentin mahdollista roolia ole lainkaan huomioitu tässä kontekstissa.
This is very much open to criticism in that it completely omits any role for Parliament.
Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luominen on aina ollut yksi Euroopan parlamentin tärkeimmistä tavoitteista, minkä vuoksi on erityisen pahoiteltavaa, jos sitä pidetään toissijaisena rikosasioita koskevassa yhteistyössä poliisi- ja oikeusasioissa, sillä tämä ala on erittäin tärkeä unionin kansalaisille.
Establishing an area of freedom, security and justice has always been one of Parliament’s prime concerns and it is therefore more than regrettable to be involved in such a peripheral way in police and judicial cooperation in criminal matters, which is so important to the European public.
11 artiklassa todetaan vain, että komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuonna 2005 väliarviointikertomuksen, 2006 tiedonannon ohjelman toteuttamisesta ja 2008 arviointikertomuksen koko ohjelmasta.
Article 11 merely provides for the Commission to provide Parliament and the Council with an interim evaluation in 2005, a communication on the continuation of the programme in 2006 and a final evaluation in 2008.
Tässä yhteydessä on korostettava, että ensimmäisen kertomuksen laatiminen 2005 on liian myöhäistä.
It has to be said that the initial report in 2005 will at all events be too late.
Ohjelmahan aloitetaan jo vuonna 2003 ja sille on ensimmäiselle toimintavuodelle myönnetty 11 780 000 euron rahoitus!
The programme is starting in 2003 with appropriations amounting to € 11 780 000 for the first year.
Tämän johdosta 2004 pitäisi laatia ja esittää ensimmäinen kertomus, jotta annettaisiin Euroopan parlamentille mahdollisuus reagoida asianmukaisesti tarpeen vaatiessa hyväksyttäessä talousarvio vuodelle 2005.
An initial report should therefore be drawn up and submitted in 2004 so that Parliament can if necessary react in the procedure for adopting the 2005 budget.
Ei voida olla tyytyväisiä siihen, että komissio aikoo jättää parlamentin ohjelman toteuttamisen ulkopuolelle.
It is also unsatisfactory that the Commission wishes to avoid any involvement of Parliament in the implementation of the programme.
Vaikka myös kolmannen pilarin puitteissa voidaan soveltaa päätöksessä 1999/468/EY EYVL L 184, 28.06.1999, s. 23. mainittua kuulemis- ja hallintomenettelyä, tämän asian yhteydessä ei kuitenkaan ole huomioitu Euroopan parlamentin oikeuksia.
While here under the third pillar the consultation procedure and the management procedure pursuant to comitology decision 1999/468/EC OJ L 184, 28.6.1999, p.
Ei vaadita kuulemista, vain tietojen antamista.
We are not calling for consultation, but we do want information in good time.
Toiseksi parlamentille on toimitettava tarpeelliset asiakirjat meneillään olevasta ohjelmasta ja luettelo rahoitetuista hankkeista, jotta se voi parhaalla mahdollisella tavalla harjoittaa sille kuuluvaa budjettivastuuta.
Secondly, Parliament must be provided with the necessary documentation on the current programme and the list of projects being financed in order to perform its task as a branch of the budgetary authority as effectively as possible.
Kaikkien ehdotettujen tarkistusten perusteella esittelijä suosittelee ohjelman hyväksymistä.
On the basis of these amendments the rapporteur would advise approval of the programme.
26.helmikuuta 2002 BUDJETTIVALIOKUNNAN LAUSUNTO
26 February 2002 OPINION OF THE COMMITTEE ON BUDGETS
Ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon perustuvasta puiteohjelmasta – Rikosoikeuden alalla tehtävä oikeudellinen ja poliisiyhteistyö
on the proposal for a Council decision on establishing a framework programme on the basis of Title VI of the Treaty on European Union ‑ Police and judicial cooperation in criminal matters
Valmistelija: Anne Elisabet Jensen
Draftsman: Anne Elisabet Jensen
Budjettivaliokunta nimitti kokouksessaan 21.–22. tammikuuta 2002 valmistelijaksi Anne Elisabet Jensenin.
The Committee on Budgets appointed Anne Elisabet Jensen draftsman at its meeting of 21-22 January 2002.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Terence Wynn (puheenjohtaja), Reimer Böge (varapuheenjohtaja), Anne Elisabet Jensen (varapuheenjohtaja ja valmistelija), Francesco Turchi (varapuheenjohtaja), Herbert Bösch (Joan Colom i Navalin puolesta), Carlos Costa Neves, Den Dover, Bárbara Dührkop Dührkop, Göran Färm, Salvador Garriga Polledo, María Esther Herranz García (Encarnación Redondo Jiménezin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Wolfgang Ilgenfritz, Jan Mulder, Guido Podestà, Esko Olavi Seppänen (Chantal Cauquilin puolesta), Per Stenmarck, Kyösti Tapio Virrankoski ja Ralf Walter.
The following were present for the vote: Terence Wynn, chairman; Reimer Böge, vice-chairman; Anne Elisabet Jensen, vice-chairman/draftsman; Francesco Turchi, vice-chairman; Herbert Bösch (for Joan Colom i Naval), Carlos Costa Neves, Den Dover, Bárbara Dührkop Dührkop, Göran Färm, Salvador Garriga Polledo, María Esther Herranz García (for Encarnación Redondo Jiménez, pursuant to Rule 153(2)), Wolfgang Ilgenfritz, Jan Mulder, Guido Podestà, Esko Olavi Seppänen (for Chantal Cauquil), Per Stenmarck, Kyösti Tapio Virrankoski and Ralf Walter.
Komissio on tehnyt ehdotuksen yhden ainoan puiteohjelman luomisesta varmistaakseen oikeudellisen ja poliisiyhteistyön alaan liittyvien hankkeiden johdonmukaisuuden ja lisätäkseen niiden vaikuttavuutta.
The Commission has presented a proposal for the creation of a single framework programme to ensure greater coherence and impact of projects in the field of police and judicial cooperation.
Ohjelman tavoitteena on tarjota kansalaisille korkean tason suojelua vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alalla.
The objective of the programme is to provide citizens with a high level of protection in the area of freedom, security and justice.
Sillä tuettaisiin oikeudellista yhteistyötä rikosten torjunnasta vastaavien viranomaisten ja muiden rikosten ehkäisyssä mukana olevien julkisten laitosten tai yksityisten järjestöjen välillä.
It would support judicial cooperation between law enforcement authorities and other public or private organisations involved in the prevention of crime.
Ohjelma käsittäisi koulutusta, asiantuntijoiden liikkuvuutta, tutkimuksia ja selvityksiä, tutkimustulosten levittämistä sekä konferensseja ja seminaareja.
The programme would comprise of training, expert mobility, studies and research, dissemination of results, the establishment of networks, as well as conferences and seminars.
Ohjelma olisi avoin myös hakijamaille, jotka pystyisivät osallistumaan ohjelmasta rahoitettuihin hankkeisiin valtion virastojen tai laitosten välityksellä.
It would be accessible also to the applicant countries, which could participate in the projects funded under the programme through their public departments and organisations.
Puiteohjelman kokonaisvaikutus rahoitukseen vuosina 2003–2007 olisi 65 miljoonaa euroa, joista 63,5 miljoonaa euroa olisi korvamerkitty toimintamäärärahoiksi ja 1,5 miljoonaa tukimenoiksi (katso taulukko).
The framework programme would have a financial impact of EUR 65 million in 2003-2007, out of which EUR 63.5 million would be earmarked for operational appropriations and EUR 1.5 million for support expenditure (see table below).
Ohjelman henkilöresursseihin tarvittaisiin lisäksi arviolta 5,4 miljoonaa euroa, jotka katettaisiin komission hallintomenoista.
In addition, the programme would require an estimated EUR 5.4 million in human resources, which would be covered from the Commission's administrative expenditure.
Menoerittely vuosiksi 2003–2007 (miljoonaa euroa)
Breakdown of expenditure in 2003-2007 (EUR million)
Yhteisön yhteisrahoitusosuus rajoitettaisiin 70 prosenttiin, paitsi erityishankkeissa ja täydentävissä toimenpiteissä, jotka voisivat saada jopa 100 prosentin rahoituksen.
Community co-financing would be limited to a maximum of 70% except for specific projects and complementary measures, which could receive funding up to 100%.
Kuitenkin erityishankkeiden osuus määrärahoista rajoitettaisiin 10 prosenttiin vuosibudjetista, ja lisäksi 10 prosenttia varattaisiin täydentäville toimille.
However, the proportion of appropriations dedicated to specific projects would be restricted to 10% of the annual budget, with an additional 10% set aside for complementary measures.
Rahoitukseen ja lainsäädäntöön liittyvät huomautukset
Financial and legislative remarks
Tätä kantaa on tukenut myöhemmin myös Euroopan parlamentti, joka on vaatinut perustettavaksi vahvistettua kehystä, joka kattaisi kaikki aloitteet, joilla pyritään kehittämään vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta.
This position was later endorsed by the European Parliament, which called for "a consolidated framework covering all the initiatives that aim at the development of an area of freedom, security and justice".