natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Parlamentin valtuuskunta, jonka puheenjohtajana toimi Giuseppe Gargani ja muina jäseninä Hannes Swoboda, Nicholas Clegg ja Monica Frassoni, on työskennellyt poliittisten ryhmien puheenjohtajakokoukselta saamansa toimeksiannon mukaisesti 4. heinäkuuta 2002 lähtien.
The European Parliament delegation (chairman: Giuseppe Gargani; other members: Hannes Swoboda, Nicholas Clegg and Monica Frassoni) worked on the basis of the mandate given to it by the Conference of Political Group Chairmen on 4 July 2002.
Neuvottelut on käyty yhteisesti hyväksytyn sovitteluratkaisun perusteella.
Any negotiated agreement is the result of a mutually acceptable compromise.
Parlamentti ei kuitenkaan onnistunut täysin neuvotteluissa, jotka johtivat päätökseen toimielinten välistä parempaa lainsäädäntöä koskevasta sopimuksesta.
However, in the context of the negotiations which led to the conclusion of the interinstitutional agreement on ‘Better Lawmaking’, the European Parliament did not achieve a complete success.
Tästä syystä tämä toimielinten välinen sopimus ei vastaa niitä parlamentin vaatimuksia, joiden tavoitteena oli varmistaa sen tehtävien tehokas suorittaminen ja sen lainsäädäntömenettelyn poliittisten vastuiden toteuttaminen.
This interinstitutional agreement, therefore, does not represent the fruition of Parliament’s efforts seeking to guarantee the effective exercise of its political role and responsibility in the legislative process.
Siksi esittelijä katsoo, että parlamentin aseman puolustamiseksi sen lainsäädäntötehtävissä kaikessa tulevassa toimielinten välisessä vuoropuhelussa yhteisön lainsäädännön parantamisesta on välttämätöntä ylittää parempaa lainsäädäntöä koskevan sopimuksen tavoitteet.
Accordingly, in any future interinstitutional dialogue on improving the quality of Community legislation, your rapporteur considers that we must go beyond the interinstitutional agreement on ‘Better Lawmaking’ in order to pursue the defence of Parliament’s prerogatives as a legislative body.
Esittelijä kannattaa sen vuoksi parlamentin osallistumisen lisäämistä yhteis- ja itsesäätelyn aloilla, erityisesti:
Your rapporteur therefore defends increased participation by Parliament in the fields of co-regulation and self-regulation, in particular:
– oikeus tulla automaattisesti kuulluksi, kun komissio harkitsee itsesäätelyn tilanteeseen sopivaksi;
- the right to be automatically consulted when the Commission deems self-regulation to be advantageous,
– oikeus kieltäytyä peruuttamattomasti noudattamasta mitään vapaaehtoista sopimusta, jota parlamentti ei ole hyväksynyt.
- the right to finally suspend the application of any voluntary agreement which Parliament does not accept.
Tämä on väistämätön seuraus siitä, että parlamentin tehtävänä on valvoa demokraattista laillisuutta.
This is an inevitable consequence of the nature of the European Parliament as guarantor of democratic legitimacy.
26. helmikuuta 2004 LOPULLINEN A5-0119/2004 *
26 February 2004 FINAL A5-0119/2004 *
ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Andien yhteisön ja sen jäsenmaiden Bolivian, Ecuadorin, Kolumbian ja Perun tasavaltojen ja Venezuelan bolivariaanisen tasavallan välisen poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä
on the proposal for a Council decision on the signature of a Political Dialogue and Cooperation Agreement between the European Community and its Member States, of the one part, and the Andean Community and its Member States, the Republics of Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru and the Bolivarian Republic of Venezuela, of the other part
Neuvosto kuuli 22. joulukuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamenttia EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Andien yhteisön ja sen jäsenmaiden Bolivian, Ecuadorin, Kolumbian ja Perun tasavaltojen ja Venezuelan bolivariaanisen tasavallan välisen poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä KOM(2003) 695 – 2003/0268(CNS)).
By letter of 22 December 2003, the Council consulted Parliament, pursuant to Article 300(3), first subparagraph of the EC Treaty, on the proposal for a Council decision on the signature of a Political Dialogue and Cooperation Agreement between the European Community and its Member States, of the one part, and the Andean Community and its Member States, the Republics of Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru and the Bolivarian Republic of Venezuela, of the other part ( COM(2003) 695 – 2003/0268(CNS)).
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 12. tammikuuta 2004 lähettäneensä kyseisen ehdotuksen asiasta vastaavaan ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokuntaan sekä lausuntoa varten kehitysyhteistyövaliokuntaan ja teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaan (C5‑0657/2003).
At the sitting of 12 January 2004, the President of Parliament announced that he had referred the proposal to the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy as the committee responsible and the Committee on Development and Cooperation and to the Committee on Industry, External Trade, Research and Energy for their opinions (C5‑0657/2003).
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta nimitti kokouksessaan 26. marraskuuta 2003 esittelijäksi José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyran.
The Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy appointed José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra rapporteur at its meeting of 26 November 2003.
Valiokunta käsitteli ehdotusta neuvoston päätökseksi ja mietintöluonnosta kokouksissaan 21. tammikuuta ja 19. helmikuuta 2004.
The committee considered the proposal for a Council decision and draft report at its meetings of 21 January 2004 and 19 February 2004.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Elmar Brok (puheenjohtaja), Baroness Nicholson of Winterbourne (ensimmäinen varapuheenjohtaja), Geoffrey Van Orden (toinen varapuheenjohtaja), Christos Zacharakis (kolmas varapuheenjohtaja), José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra (esittelijä), Per-Arne Arvidsson, Ole Andreasen, Bastiaan Belder, Michael Cashman (Richard Howittin puolesta), John Walls Cushnahan, Véronique De Keyser, Gianfranco Dell'Alba (Emma Boninon puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Rosa M. Díez González, Andrew Nicholas Duff (Joan Vallvén puolesta), Hélène Flautre (Per Gahrtonin puolesta), José María Gil-Robles Gil-Delgado (Armin Laschetin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Alfred Gomolka, Giorgos Katiforis (Alexandros Baltasin puolesta), Catherine Lalumière, Jules Maaten (Bob van den Bosin puolesta), Minerva Melpomeni Malliori (Hannes Swobodan puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Cecilia Malmström, Helmuth Markov (André Brien puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Emilio Menéndez del Valle, Hans Modrow (Pedro Marset Camposin puolesta), Raimon Obiols i Germà, Arie M. Oostlander, Jacques F. Poos, Jannis Sakellariou, Jürgen Schröder, Elisabeth Schroedter, Ioannis Souladakis, The Earl of Stockton (David Sumbergin puolesta), Charles Tannock, Paavo Väyrynen, Demetrio Volcic, Peder Wachtmeister (Michael Gahlerin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Karl von Wogau ja Jan Marinus Wiersma.
The following were present for the vote: Elmar Brok (chairman), Baroness Nicholson of Winterbourne (1st. vice-chairman), Geoffrey Van Orden (2nd vice-chairman) and Christos Zacharakis (3rd vice-chairman), José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra (rapporteur), Per-Arne Arvidsson, Ole Andreasen, Bastiaan Belder, Michael Cashman (for Richard Howitt), John Walls Cushnahan, Véronique De Keyser, Gianfranco Dell'Alba (for Emma Bonino, pursuant to Rule 153(2)), Rosa M. Díez González, Andrew Nicholas Duff (for Joan Vallvé), Hélène Flautre (for Per Gahrton), José María Gil-Robles Gil-Delgado (for Armin Laschet, pursuant to Rule 153(2)), Alfred Gomolka, Giorgos Katiforis (for Alexandros Baltas), Catherine Lalumière, Jules Maaten (for Bob van den Bos), Minerva Melpomeni Malliori (for Hannes Swoboda, pursuant to Rule 153(2)), Cecilia Malmström, Helmuth Markov (for André Brie, pursuant to Rule 153(2)), Emilio Menéndez del Valle, Hans Modrow (for Pedro Marset Campos), Raimon Obiols i Germà, Arie M. Oostlander, Jacques F. Poos, Jannis Sakellariou, Jürgen Schröder, Elisabeth Schroedter, Ioannis Souladakis, The Earl of Stockton (for David Sumberg), Charles Tannock, Paavo Väyrynen, Demetrio Volcic, Peder Wachtmeister (for Michael Gahler, pursuant to Rule 153(2)), Karl von Wogau and Jan Marinus Wiersma.
Mietintö jätettiin käsiteltäväksi 26. helmikuuta 2004.
The report was tabled on 26 February 2004.
LUONNOS EUROOPAN PARLAMENTIN LAINSÄÄDÄNTÖPÄÄTÖSLAUSELMAKSI ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Andien yhteisön ja sen jäsenmaiden Bolivian, Ecuadorin, Kolumbian ja Perun tasavaltojen ja Venezuelan bolivariaanisen tasavallan välisen poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä KOM(2003) 695 – C5‑0657/2003 – 2003/0268(CNS))
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT LEGISLATIVE RESOLUTION on the proposal for a Council decision on the signature of a Political Dialogue and Cooperation Agreement between the European Community and its Member States, of the one part, and the Andean Community and its Member States, the Republics of Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru and the Bolivarian Republic of Venezuela, of the other part ( COM(2003) 695 – C5‑0657/2003 – 2003/0268(CNS))
– ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätökseksi ( KOM(2003) 695 ) Ei vielä julkaistu EUVL:ssä. ,
– having regard to the proposal for a Council decision ( COM(2003) 695 ) Not yet published in OJ. ,
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 181 artiklan ja 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen,
– having regard to Article 181 of the EC Treaty in conjunction with Article 300(2), first subparagraph, first sentence, of the EC Treaty,
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C5‑0657/2003),
– having regard to Article 300(3), first subparagraph, of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C5-0657/2003 ),
Sopimuksesta tehty yhteenveto tällä vaalikaudella harjoitetun alueiden strategisen kahdenvälisen kumppanuuden pohjalta
Assessment of the agreement in the context of the bi-regional strategic partnership during the current parliamentary term.
Päättyvää vaalikautta on leimannut tietyssä määrin EU:n ja Latinalaisen Amerikan suhteita koskevat nykyiset näkemyserot komission ja Euroopan parlamentin välillä.
The parliamentary term now ending has been marked by a certain disparity between the respective visions of the Commission and the European Parliament with regard to EU-Latin America relations.
Komissio on – ilman aloitteita, ehdotuksia ja strategista näkemystä, jotka koskevat maita, joiden kanssa solmituissa suhteissa sillä on vuosikymmeniä ollut pääosa ja johtava asema – vain vaivoin ryhtynyt hoitamaan edellisten komissioiden tekemiä strategisten ehdotusten rippeitä (kuten EU:n ja Chilen assosiaatiosopimuksen tekeminen).
In the absence of any initiatives, plans and strategic vision of the kind displayed in previous decades when it spearheaded the development of these relations, the Commission has done little more than tidy up the loose ends of the strategic plan drawn up by previous Commissions (such as the conclusion of the EU-Chile Association Agreement).
Itse asiassa komissio ei ole tämän ajan kuluessa tehnyt ainoatakaan todella kattavaa uudenlaista aloitetta, joten se toimii enemmänkin alueiden strategisen kahdenvälisen kumppanuuden jarruna kuin edistäjänä ja sanoutuu irti toimielimestä, Euroopan parlamentista, jonka olisi pitänyt olla edelleen pikemminkin sen perinteinen liittolainen muotoiltaessa mantereen osaa koskevaa unionin politiikkaa.
Indeed, throughout this period it has not produced a single new initiative of any real significance, with the result that it has moved from being a driving force in this field to becoming a hindrance to the bi-regional strategic partnership, disassociating itself from the European Parliament, which should have continued to be its traditional ally in formulating the Union’s policy towards the sub-continent.
Miten muuten voidaan selittää, että komissio on esittänyt vuodesta vuoteen Latinalaista Amerikkaa koskevissa budjettialoitteissaan leikkauksia, joita Euroopan parlamentti on vain suurin ponnisteluin pystynyt pienentämään?
How else are we to explain the cuts which the Commission has made year after year in its budgetary initiatives for Latin America, which have been restored only after substantial efforts on the part of Parliament?
Miten perustellaan sitä, että toistuvasti turvaudutaan maksamatta oleviin sitoumuksiin yhteisön vuotuista talousarviota toteutettaessa ja otetaan Latinalaiselta Amerikalta pois sitä koskevat, hyvin suurella vaivalla talousarvioon saadut määrärahat, mitä ei tehdä niinkään siksi, että vastaanottajilta puuttuisi kykyä käyttää määrärahoja kuin siksi, että puuttuu motivaatiota, ideoita ja innostavia strategisia hankkeita alueella, jonka määrärahoja usein vielä vähennetään ja kohdellaan mielivaltaisesti muiden etujen ja alojen hyväksi?
How else can we justify its frequent use of the RAL mechanism when settling the annual Community budget, depriving Latin America of funds included in the budget at great pains, not so much because of the lack of take-up capacity on the part of beneficiaries, but rather because of the lack of motivation, ideas and exciting strategic projects for a region where arbitrary cuts have frequently been made in favour of other interests and areas?
Yhteistä budjettivaltaa neuvoston kanssa käyttävän Euroopan parlamentin ehdotusta perustaa kahdenvälinen solidaarisuusrahasto ei ole edes suvaittu tarkastella asianmukaisesti, vaikka ehdotus tehtiin marraskuussa 2001.
The proposal from the European Parliament, the joint budgetary authority, to set up a bi-regional solidarity fund has not even been looked at in detail, after being submitted in November 2001.
Komissio ei ole myöskään etsinyt lainsäädännöllisellä alalla yhteisymmärrystä Euroopan parlamentin kanssa, vaan se on ollut altis jakamaan neuvoston teesejä – kuten kävi selvästi ilmi siitä, että Pakistan otettiin mukaan huumekaupan vähentämiseen tähtäävään tullietuusjärjestelmään Andien ja Keski-Amerikan maiden sekä itse Euroopan parlamentin varoituksista huolimatta – ja sen asenne Euroopan parlamentin jo vuonna 2001 tehtyyn ehdotukseen on ollut omahyväinen.
Nor has the Commission sought to work together with Parliament on legislative initiatives, tending rather to side with the Council, as was the case both over the inclusion of Pakistan in the GSP drugs regime - despite warnings from the Andean and Central American countries and from Parliament itself - and in its high-handed attitude to the proposal put forward in 2001 by Parliament, and more to the point by the Latin American beneficiary countries, to devote a specific regulation to Community cooperation with Latin American countries, blatantly disregarding the Parliament’s role as co-legislator in an area covered by the codecision procedure.
Erityisen omahyväinen komissio on ollut Latinalaisen Amerikan tuensaajamaita kohtaan, kun se antoi erityisen asetuksen yhteisön ja Latinalaisen Amerikan maiden yhteistyöstä ja räikeästi halveksi Euroopan parlamentin lainsäätäjän ominaisuutta alalla, joka on yhteispäätöksen alainen.
Lastly, matters have been no different in the field of development and cooperation, and although the Commission together with the Member States has continued to be the main ODA donor to Latin America (accounting for 45% of such aid up to the year 2000), ODA has nevertheless fallen dramatically (falling by 29% from 2580 million dollars in 1981 to 1820 by the end of 2000).
Myöskään kehitysyhteistyön alalla asiat eivät ole sujuneet eri tavalla.
Furthermore, nothing has been done to ensure as far as possible that resources are allocated.
Toisaalta mitään ei ole tehty sen edistämiseksi, että mahdollisuuksien mukaan lähennyttäisiin sitä määrärahojen myöntämistasoa, joka mainitaan esimerkiksi AKT-maiden kanssa tehdyssä Cotonoun sopimuksessa, jonka mukaan talousarviosta myönnetään määrärahoja 13,5 miljardia euroa kaudeksi, joka päättyy vuonna 2005.
Under the Cotonou Agreement, for example, a budget allocation of EUR 13 500 million is earmarked for the ACP countries for the period up to 2005.
Tämä liittyy tilanteeseen, jossa ECLAC:n tietojen mukaan köyhyys (2 dollaria päivässä) Latinalaisessa Amerikassa nousi 43 prosenttiin vuonna 2001 ja äärimmäinen köyhyys (dollari päivässä) 18,6 prosenttiin sekä vastaavasti negatiiviset indeksit, kuten rikkauden keskittyminen ja pysyvän työn väheneminen, nousivat.
This is at a time when, according to data from the ECLA, poverty in Latin America (daily income below 2 dollars) was 43% in 2001 and extreme poverty (below 1 dollar per day) was 18.6%, while negative trends such as concentration of wealth and the decline in stable employment were also on the rise.
EU:n ja Andien maiden poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskeva uusi sopimus tulevan kumppanuuden valmistelun kannalta
The new EU-Andean Community Political Dialogue and Cooperation Agreement as preparation for the future partnership
Euroopan unionin ja Andien maiden suhteiden parantaminen on kärsinyt myös tarpeettomasta viivytyksestä nykyisellä kaudella.
Efforts to step up relations between the European Union and the Andean countries have also suffered an unnecessary setback in recent times.
Euroopan parlamentin 15. marraskuuta 2001 annetussa päätöslauselmassa ilmaistun tahdon vastaisesti ja huolimatta tämän toimielimen, puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion, tiettyjen neuvoston valtuuskuntien ja Andien maista olevien kumppanien palkitsevista pyynnöistä, EU:n ja Latinalaisen Amerikan sekä Karibian alueen II huippukokouksessa, joka pidettiin Madridissa 17. toukokuuta 2002, ei annettu neuvotteluohjeita, joiden mukaisesti tehtäisiin keskipitkällä aikavälillä EU:n ja Andien yhteisön sekä EU:n ja Keski-Amerikan assosiaatiosopimukset.
Contrary to Parliament’s wishes as expressed in its resolution of 15 November 2001, and despite its best efforts together with the Presidency-in-Office and certain Council delegations, and the urgent entreaties of the Andean partners, the second EU-Latin America summit held in Madrid on 17 May 2002 rejected the submission of negotiating guidelines aimed at concluding association agreements between the EU and the Andean Community and the EU and Central America in the medium term.
Itse asiassa komission ja joidenkin neuvoston valtuuskuntien tätä pyrkimystä jatkuvasti vastustavan sitkeän kannan vuoksi voitiin pelkästään saada aikaan neuvottelualoite kummankin poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemiseksi sekä päätös vahvistaa yhteistyötä kaupan, sijoitusten ja taloudellisten suhteiden alalla.
Indeed, given the firm opposition to this aim on the part of the Commission and some Council delegations, all that could be secured as a compromise solution was the initiative to negotiate the political dialogue and cooperation agreements ‘as well as the decision to strengthen cooperation on trade, investments and economic relations.
Kyseisten sopimusten tavoitteiden saavuttamisen ja yhteistyön vahvistamisen olisi muodostettava edellytykset, joiden mukaisesti, Dohan työohjelman tulosten, jotka yhteisö on sitoutunut toteuttamaan vuoden 2004 loppuun mennessä, pohjalta voitaisiin neuvotella EU:n ja Keski-Amerikan sekä EU:n ja Andien yhteisön kanssa toteuttamiskelpoiset ja kumpaakin osapuolta hyödyttävät assosiaatiosopimukset, joihin sisältyisivät vapaakauppasopimukset.
The achievement of the objectives of such agreements and the strengthening of cooperation should establish conditions under which, building on the outcome of the Doha Work Programme, which we have committed to complete by the end of 2004, feasible and mutually beneficial Association Agreements, including free trade areas, could be negotiated between the EU and Central America and between the EU and the Andean Community.’
Tämä Madridin poliittisen julkilausuman kohdassa 17 oleva sitoumus oli siis ainoa, joka yhdisti II huippukokouksessa tehdyt poliittiset, taloudelliset ja yhteistyötä koskevat 33 sitoumusta mitä tulee kulttuuriin, koulutukseen, tieteeseen, tekniikkaan, yhteiskuntaan ja ihmisiin.
This was the only possible compromise, set out in paragraph 17 of the Madrid political declaration, which included the 33 commitments given by the second summit in the political, economic and cooperation fields regarding the cultural, educational, scientific, technological, social and human sectors.
Toisessa huippukokouksessa ei pystytty siis ottamaan laadullista harppausta eteenpäin, sillä siinä ei päätetty päivämääristä, jolloin suorat neuvottelut aloitettaisiin assosiaatiosopimuksesta, joka merkitsisi uutta aikakautta EU:n ja Andien yhteisön suhteissa.
The second summit was thus unable to provide a trigger for qualitative progress, as it did not establish dates for the direct negotiation of an Association Agreement that would mark a new stage in relations between the European Union and the Andean Community.
Kuten oli ennakoitavissa, Andien maiden presidentit hyödynsivät Madridissa pidettyä kokousta jo toukokuun 18. päivänä antaessaan kaksinkertaisen merkin.
As was to be expected, the Andean Presidents took advantage of their meeting in Madrid of 18 May to send out a dual message.
Ei kestänyt kauan kun sanoista ryhdyttiin konkreettisiin tekoihin, jotka kulminoituivat toisaalta siihen, että unioni ja suurin osa Andien maista kokoontuivat tuloksettomiin G22-ryhmän neuvotteluihin Cancúniin riitelemään.
Furthermore, they soon moved from words to action, culminating in the fruitless Cancún negotiations where the Union was at loggerheads with most of the Andean countries coming together in the Group of 22.
Toisaalta EU:n ja Andien yhteisön suhteiden tuleva parantaminen on saanut lisää mielenkiintoa sitä mukaa, kun Amerikan vapaakauppa-alueen (ALCA) perustamisyritykset tehostuvat.
In addition, the anticipated strengthening of EU-Andean Community relations is taking on particular significance as efforts are increased to set up the Free Trade Area of the Americas (FTAA).
Toisaalta siksi, että ei voi olla epäilystäkään siitä, että puolet maapallosta käsittävän vapaakauppa-alueen perustaminen kiinnostaa Andien maita (jos se perustetaan vuoden 2005 vaiheilla, kuten on ilmoitettu, heti kun nykyiset erimielisyydet maataloustuista, tekijänoikeuksista ja kyseisen alueen sosiaalisista kysymyksistä on ratkaistu).
On the one hand, because there can be no doubt as to the value to the Andean countries of introducing a free trade area in the hemisphere (whether or not this can be done by the scheduled deadline of 2005 and provided solutions can be found by then to the current differences over farm subsidies, intellectual property and the social dimension of an area of this kind).
Toisaalta siksi, että aloitetta koskevan tilanteen lukkiutuminen voisi olla myös haitaksi Andien sopimuksen osapuolille, koska vähitellen monien niistä olisi pakko tehdä kahdenvälisiä kauppasopimuksia USA:n kanssa – joka ei ole koskaan peitellyt tätä vaihtoehtoa koskevaa mieltymystään ennen kyseisen aloitteen julkistamista – selvästi heikompana neuvottelukumppanina.
On the other, because the blocking of the initiative could work against the Andean partner countries, in as far as many of them would be compelled to conclude bilateral trade agreements with the United States from a clearly disadvantaged negotiating position, the latter having never concealed its preference for this option before the abovementioned initiative was taken.