natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Useita direktiivejä aiotaan siis korvata säädösten yksinkertaistamisen perusteella yhdellä ainoalla asetuksella, mikä on jossain määrin arveluttavaa.
When a number of directives are replaced by one regulation, and this is done in the interest of ‘simpler legislation’, there is cause for misgivings.
Esittelijä katsoi kuitenkin Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä, että tätä nimenomaista tapausta voidaan puoltaa hahmotettavuuden ja selkeyden perusteella.
When Parliament gave the proposal its first reading, the rapporteur took the view that this way of proceeding was acceptable in the specific case concerned because it would make for clarity and comprehensibility.
Säädöksen oikeudellisten ominaisuuksien muuttuminen (direktiivistä asetukseksi) on siten suhteellisen vähämerkityksistä, koska direktiivikään ei jätä jäsenvaltioille kovin paljon liikkumavaraa.
The change in the legal status of the measure, from a directive to a regulation, is relatively unimportant in this case because, logically, even under a directive, the latitude afforded to Member States would have to remain within very narrow bounds.
Parlamentti oli samaa mieltä esittelijän kanssa.
Parliament has supported that view.
Kadmiumia sisältävien lannoitteiden pois jättäminen
Exclusion of fertilisers containing cadmium
Sisällöllisesti ja poliittisesti on syytä käsitellä aluksi kadmiumia, joka on ongelma sekä sisämarkkina- että ympäristöpolitiikan kannalta.
As far as substantive and political considerations are concerned, the first point to discuss is cadmium, which poses a serious problem for the single market and the environment.
On ensinnäkin syytä ottaa huomioon, ettei asiasta ole säädetty yhtenäisesti eikä näin tehdä asetuksessakaan.
No Community rules have been laid down to date and the regulation has likewise omitted to do so.
Suomeen, Ruotsiin ja Itävaltaan sovelletaan poikkeussäännöksiä, joiden mukaan ne saavat säilyttää kansalliset raja-arvonsa 31. joulukuuta 2001 saakka.
An exception was made for Finland, Sweden, and Austria whereby their national limit values continued to apply until 31 December 2001.
Komissio oli ratkaissut asian alkuperäisessä ehdotuksessaan siten, että 33 artiklassa säädettiin poikkeuksen jatkamisesta.
In its initial proposal the Commission resolved this matter by extending the exceptional permission under Article 33.
Esittelijä kritisoi menettelyä ensimmäisessä käsittelyssä, koska määräaika (31. joulukuuta 2001 saakka) oli jo umpeutunut.
At first reading the rapporteur criticised this approach on procedural grounds – the period of validity of the exceptions had already expired on 31 December 2001.
Kritiikki otettiin huomioon poistamalla 33 artikla yhteisessä kannassa ja komissio antoi sen sijaan 15. ja 24. toukokuuta 2002 kolme päätöstä, jotka perustuivat EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 ja 6 kohtaan sekä 30 artiklaan ja joilla poikkeuslupaa jatkettiin 31. joulukuuta 2005 saakka (vrt. myös asetuksen 15 artikla).
As a result of his criticism, the first version of Article 33 has been deleted from the common position, and the Commission has instead laid down an exceptional arrangement to apply until 31 December 2005 under three decisions adopted on 15 and 24 May 2002 on the basis of Articles 95(4) and (6) and 30 of the EC Treaty (see Article 15 of the regulation).
Esittelijä pitää menettelyä hyväksyttävänä, mutta pahoittelee, että tämä tärkeä kysymys jää edelleen avoimeksi, vaikka se olisi pitänyt ratkaista jo 31. joulukuuta 2001 mennessä.
The rapporteur considers it acceptable to employ such a method but at the same time regrets that this key issue, which was originally supposed to have been settled by 31 December 2001, is still outstanding.
Neuvosto puuttuu myös johdanto-osan 15 kappaleessa kivennäislannoitteiden sisältämään kadmiumiin, jota ei ole lisätty lannoitteeseen tarkoituksella, viitaten samalla komission aloitteenteko-oikeuteen.
In its recital 15 the Council, moreover, raises the problem of unintentional cadmium content and in that connection draws attention to the Commission’s right of initiative.
Siten on syytä olettaa, että kadmiumongelmaakin aletaan säädellä siedettävän lyhyessä ajassa.
It can now be assumed that rules governing cadmium will be laid down within a reasonable time frame.
Tämän vuoksi esittelijä tyytyy yhteisen kannan sanamuotoon, jotta lainsäädäntömenettelyä ei viivytettäisi tarpeettomasti.
The rapporteur therefore feels that the wording of the common position should be allowed to stand, so as not to delay the legislative procedure.
Parlamentin olisi tarvittaessa kenties tehtävä päätöslauselmalla aloite, mikäli maksua koskeva menettely viivästyy.
If need be, if an inordinate delay occurs, Parliament should take the initiative by adopting a motion for a resolution.
Rautakelaattia koskeva tarkistus
Amendment concerning iron chelate
Parlamentti esitti ensimmäisen käsittelyn tarkistuksella 3 tiettyä tuotetta, rautakelaattia, koskevaa erityismuutosta.
Through its first-reading Amendment 3 Parliament introduced a specific change relating to one particular product, iron chelate.
Neuvosto noudatti parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämää näkemystä ja komissio hyväksyi asian.
The Council has agreed to Parliament’s decision from first reading and the Commission has accepted this.
Yhteisen kannan arviointi
Assessment of the common position
Neuvosto on tehnyt yhteiseen kantaan muitakin muutoksia, jotka johtavat kielellisiin ja teknisiin parannuksiin.
The Council, however, has made other changes in its common position to improve the act both technically and linguistically.
Esittelijä pitää muutoksia sopivina.
The rapporteur considers these changes to be plausible.
Menettelyn kannalta on syytä muistaa, että parlamentti voi puolestaan esittää tarkistuksia näihin neuvoston lisäämiin uusiin kohtiin ja muutoksiin.
As regards the procedure, there would be nothing to prevent Parliament from adopting its own amendments to the Council’s new additions to the act.
Esittelijä haluaa lopuksi esittää muutamia keskeisiä huomautuksia tapauksen käsittelystä ja perustella siten omaa ehdotustaan.
The rapporteur would like to make some suggestions of his own regarding the principles to be observed when considering the procedure dealt with in this report.
Asetuksella kootaan yhteen 18 lannoitteiden käyttöä koskevan direktiivin säännökset, joissa säädetään sekä valmistuksesta että käytöstä.
The regulation is a single act encompassing the rules on manufacture and use laid down in the 18 directives governing the use of fertilisers.
Tähän liittyy kosolti teknisiä ja luonnontieteellisiä yksityiskohtia, joiden perinpohjaiseen käsittelemiseen parlamentti ei osallistu.
The resulting wealth of technical and scientific detail is such that Parliament cannot meaningfully discuss each and every point.
Parlamentin tulisi rajoittua itse asetustekstiin ja edellyttää ylipäätään toteutettavuuden tarkistamista.
Parliament should therefore confine itself to the basic texts underlying the regulation and assess all other aspects according to their plausibility.
Käsiteltävänä olevan ehdotuksen varsinaisessa lainsäädäntötekstissä ei ole moitteen sijaa.
In this case the fundamental part of the act gives no cause for objection.
Sen 14 artiklassa käsitellään lannoitteiden hyväksymisen yleisiä edellytyksiä.
Article 14 sets out the general requirements for authorisation of fertilisers.
Teknisiä yksityiskohtia käsitellään liitteissä.
The technical details are covered in the annexes.
Jos sekä komissio, sen asiantuntijat että kaikki jäsenvaltiot hyväksyvät tekniset yksityiskohdat, ei parlamentinkaan tulisi evätä omaa suostumustaan.
If those technical details have been approved by the Commission, the Commission’s experts, and all the Member States, Parliament ought not to withhold its approval.
Esittelijä katsoo siis, että tässä nimenomaisessa tapauksessa on hyväksyttävää, että teknisen kehityksen huomioon ottamiseksi tehtävistä muutoksista päätetään komiteamenettelyllä (sääntelykomiteassa).
The rapporteur therefore also considers it acceptable in this specific case for adaptations to future developments to be dealt with by the ‘comitology’ procedure (regulatory committee).
Tämän vuoksi esittelijä ehdottaa yhteisen kannan hyväksymistä muuttamattomana.
He accordingly recommends that the common position be approved unchanged.
9. heinäkuuta 2003 LOPULLINEN A5-0253/2003 *
9 July 2003 FINAL A5-0253/2003 *
Alankomaiden kuningaskunnan aloitteesta neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen (EY) N:o 44/2001 muuttamisesta
on the Initiative of the Kingdom of the Netherlands with a view to the adoption of a Council Regulation amending Regulation (EC) No 44/2001 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters
Neuvosto kuuli 2. joulukuuta 2002 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamenttia Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 67 artiklan mukaisesti Alankomaiden kuningaskunnan aloitteesta neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen (EY) N:o 44/2001 muuttamisesta (14363/2002 – 2002/0824(CNS)).
By letter of 2 December 2002 the Council consulted Parliament, pursuant to Article 67 of the EC Treaty, on the Initiative of the Kingdom of the Netherlands with a view to the adoption of a Council Regulation amending Regulation (EC) No 44/2001 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (14363/2002– 2002/0824(CNS)).
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 16. joulukuuta 2002 lähettäneensä kyseisen aloitteen asiasta vastaavaan oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaan sekä lausuntoa varten työllisyys- ja sosiaalivaliokuntaan ( C5‑0590/2002 ).
At the sitting of 16 December 2002 the President of Parliament announced that he had referred the proposal to the Committee on Legal Affairs and the Internal Market as the committee responsible and the Committee on Employment and Social Affairs for its opinion ( C5‑0590/2002 ).
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 20. helmikuuta 2003 esittelijäksi Diana Wallisin.
The Committee on Legal Affairs and the Internal Market appointed Diana Wallis rapporteur at its meeting of 20 February 2003.
Valiokunta käsitteli Alankomaiden kuningaskunnan aloitetta kokouksissaan 20. helmikuuta, 10. kesäkuuta ja 8. heinäkuuta 2003.
The committee considered the Initiative of the Kingdom of the Netherlands at its meetings of 20 February 2003, 10 June 2003 and 8 July 2003.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Giuseppe Gargani (puheenjohtaja), Ioannis Koukiadis (varapuheenjohtaja), Ulla Maija Aaltonen, Paolo Bartolozzi, Ward Beysen, Michel J.M. Dary, Bert Doorn, Francesco Fiori (Rainer Wielandin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Janelly Fourtou, Marie-Françoise Garaud, Evelyne Gebhardt, José María Gil-Robles Gil-Delgado, Malcolm Harbour, Lord Inglewood, Hans Karlsson (Maria Bergerin puolesta), Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Sir Neil MacCormick, Toine Manders, Manuel Medina Ortega, Anne-Marie Schaffner, Astrid Thors (Diana Wallisin puolesta), Marianne L.P. Thyssen, Joachim Wuermeling ja Stefano Zappalà.
The following were present for the vote Giuseppe Gargani (chairman), Ioannis Koukiadis (vice-chairman), Ulla Maija Aaltonen, Paolo Bartolozzi, Ward Beysen, Michel J.M. Dary, Bert Doorn, Francesco Fiori (for Rainer Wieland pursuant to Rule 153(2)), Janelly Fourtou, Marie-Françoise Garaud, Evelyne Gebhardt, José María Gil-Robles Gil-Delgado, Malcolm Harbour, Lord Inglewood, Hans Karlsson (for Maria Berger), Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Sir Neil MacCormick, Toine Manders, Manuel Medina Ortega, Anne-Marie Schaffner, Astrid Thors (for Diana Wallis), Marianne L.P. Thyssen, Joachim Wuermeling and Stefano Zappalà..
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta päätti 15. tammikuuta 2003 olla antamatta lausuntoa.
The Committee on Employment and Social Affairs decided on 15 January 2003 not to deliver and opinion.
Mietintö jätettiin käsiteltäväksi 9. heinäkuuta 2003.
The report was tabled on 9 July 2003.
LUONNOS EUROOPAN PARLAMENTIN LAINSÄÄDÄNTÖPÄÄTÖSLAUSELMAKSI Alankomaiden kuningaskunnan aloitteesta neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen (EY) N:o 44/2001 muuttamisesta (14363/2002 – C5‑0590/2002 – 2002/0824(CNS))
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT LEGISLATIVE RESOLUTION on the Initiative of the Kingdom of the Netherlands with a view to the adoption of a Council Regulation amending Regulation (EC) No 44/2001 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (14363/2002 – C5‑0590/2002 – 2002/0824(CNS))
– ottaa huomioon Alankomaiden kuningaskunnan aloitteen (14363/2002) EYVL C 311, {14/12/2002}14.12.2002, s. 16. ,
– having regard to the Initiative of the Kingdom of the Netherlands (14363/2002) OJ C 311, {14/12/2002}14.12.2002, p.
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 67 artiklan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia ( C5‑0590/2002 ),
– having regard to Article 67 of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C5‑0590/2002 ),
– ottaa huomioon oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietinnön ( A5‑0253/2003 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs and the Internal Market ( A5‑0253/2003 ),
Alankomaat on esittänyt aloitteen, jonka mukaan tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 20 artiklaan lisätään uusi 1a kohta seuraavasti:
The Netherlands has proposed an initiative whereby Article 20 of Council Regulation (EC) No 44/2001 on jurisidiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters would be expanded to include a new paragraph 1a:
Työnantajan nostama kanne työsopimuksen purkamiseksi voidaan käsitellä myös sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä työntekijä tavallisesti työskentelee tai, jos työntekijä ei aina työskentele samassa valtiossa, sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä työntekijän palveluksen ottanut toimipaikka sijaitsee.
Proceedings brought by an employer to terminate a contract of employment may also be brought in the courts for the place where the employee habitually carries out his work or, if the employee does not habitually carry out his work in any one country, in the courts for the place where the business which engaged the employee is situated."
Ehdotus perustuu seuraaviin seikkoihin:
The proposal is based on the following grounds:
(3) Rajatyöntekijöiden työsuhteista aiheutuneiden ongelmien vuoksi on tullut välttämättömäksi muuttaa asetuksen (EY) N:o 44/2001 20 artiklaa.
"(3) Due to difficulties that have arisen in trans-border labour relationships, it has become necessary to amend Article 20 of Regulation (EC) No 44/2001.
Joidenkin jäsenvaltioiden työlainsäädännön mukaan työnantajalla on mahdollisuus päättää työsopimus irtisanomisen sijasta pyytämällä työsopimuksen purkamista tuomioistuimen määräyksellä ja joissain tapauksissa työsopimuksen purkaminen tuomioistuimen määräyksellä on pakollinen.
According to the labour law of some Member States, as regards the termination of an employment contract, employers have the option to petition for judicial annulment instead of a dismissal, and in some cases, judicial annulment is mandatory.
Työsopimuksen purkamisesta tuomioistuimen määräyksellä on etua sekä työntekijälle että työnantajalle.
Judicial annulments offer advantages for both the employee and the employer.
(4) Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskeva periaate huomioon ottaen ja tuomioistuimen määräämää työsopimuksen purkamista koskevien edellytysten parantamiseksi työnantajalle annetaan mahdollisuus nostaa kanne sen paikkakunnan tuomioistuimessa, jossa työntekijä tavallisesti työskentelee.
(4) Considering the principle of free movement of workers and with a view to improving the conditions for judicial annulments, the employer is given the option to bring proceedings in the courts for the place where the employee habitually carries out his work.
Kyseisen tuomioistuimen ja riita-asian yhteydet ovat erityisen tiiviit, koska yleensä liittymäperuste sovellettavan lainsäädännön määrittelemiseksi on sama, ja sillä on myös yleensä parhaat mahdollisuudet hankkia tietoja.
These courts have a particularly close link to the dispute, the point of connection generally being the same for the determination of the applicable law, and generally have the best possibilities to obtain information".
Nykyinen 20 artikla kuuluu seuraavasti:
The existing version of Article 20 reads as follows:
20 artikla
"Article 20
Työnantaja voi nostaa kanteen ainoastaan sen jäsenvaltion tuomioistuimessa, missä työntekijän kotipaikka on.
An employer may bring proceedings only in the courts of the Member State in which the employee is domiciled.
Tämän jakson säännökset eivät vaikuta oikeuteen nostaa vastakanne siinä tuomioistuimessa, jossa alkuperäinen kanne on tämän jakson mukaisesti vireillä.
The provisions of this Section shall not affect the right to bring a counter-claim in the court in which, in accordance with this Section, the original claim is pending."
Brysselin yleissopimuksen 5 artikla kuuluu seuraavasti:
Article 5 of the original Brussels Convention reads:
Sellaista henkilöä vastaan, jolla on kotipaikka sopimusvaltiossa, voidaan nostaa kanne toisessa sopimusvaltiossa työsopimusta koskevassa asiaa:
"A person domiciled in a Contracting State may, in another Contracting State, be sued:
1. ...työsopimusta koskevassa asiassa tämä paikkakunta on se, jossa työntekijä tavallisesti suorittaa työnsä; jos työntekijä ei tavallisesti suorita työtään samassa valtiossa, työantajaa vastaan voidaan nostaa kanne myös sen paikkakunnan tuomioistuimessa, jossa työntekijän palvelukseen ottanut toimipaikka sijaitsee tai oli sijainnut;
1. ... in matters relating to individual contracts of employment, this place is that where the employee habitually carries out his work, or if the employee does not habitually carry out his work in any one country, the employer may also be sued in the courts for the place where the business which engaged the employee was or is now situated;"
Ehdotetun aloitteen alkuperä
The origin of the proposed initiative
Aloite sai alkunsa siitä, kun eräs Alankomaiden parlamentin jäsen esitti 6. maaliskuuta 2002 sarjan kysymyksiä oikeusministerille.
This can be traced back to a series of questions put by a Netherlands Member of Parliament to the Minister of Justice on 6 March 2002.
Huolta aiheutti Bryssel I -asetus, joka estäisi rajatylittävän työskentelyn, sillä ulkomaiset tuomioistuimet saattaisivat joutua tekemään Alankomaiden työllisyyslakia koskevia päätöksiä, koska sen 20 artiklassa säädetään, että työnantaja voi nostaa kanteen ainoastaan sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, missä työntekijän kotipaikka on.
The concern seems to be that the Brussels I Regulation would impede transfrontier working in that foreign courts might have to adjudicate on Netherlands employment law in that it provides in Article 20 that a employer may bring proceedings only in the courts of the Member State where the employee is domiciled.
Aloite antaisi työnantajalle mahdollisuuden päättää työsopimus kansallisissa tuomioistuimissaan.
The initiative would give the employer the option of terminating a contract of employment in his national courts.
Tämä ongelma johtuu itse asiassa siitä, että monet Alankomaiden kansalaiset asuvat Belgiassa ja Saksassa, vaikka he työskentelevät yhä Alankomaissa.
In point of fact, the reason why this problem has arisen is that numerous Netherlands nationals reside in Belgium and Germany, yet continue to work in the Netherlands.
Tämän mukaisesti Bryssel I ‑asetuksesta seuraa kieroutunut tilanne, jossa hollantilaisen työnantajan on nostettava Alankomaiden kansalaisten Alankomaiden lainsäädännön piiriin kuuluvia työsopimuksia koskeva kanne toisessa jäsenvaltiossa vain siitä syystä, että asianomaiset työntekijät ovat valinneet asuinpaikkansa rajan takaa Belgiasta tai Saksasta.
Accordingly, it is considered that the Brussels I Regulation has the perverse result that Dutch employers have to bring proceedings relating to Netherlands nationals' contracts of employment governed by Netherlands law in another Member State merely because the employees in question have chosen to reside over the border in Belgium or Germany.
Väitetään, että Alankomaiden työllisyys-, sosiaaliturva- ja verolainsäädäntö poikkeaa suuresti Belgian ja Saksan vastaavasta lainsäädännöstä ja että jälkimmäisten valtioiden tuomioistuimilla voisi olla vaikeuksia soveltaa Alankomaiden lainsäädäntöä, mistä seuraisi vahinkoa alankomaalaisille työnantajille ja mahdollisesti myös asianomaisille työntekijöille.
It is argued that Netherlands employment, social security and tax law differs greatly from that of Belgium and Germany and that the courts of the latter countries could find difficulty in applying Netherlands law, to the detriment of Netherlands employers and possibly also the employees concerned.
Jotain olisi tehtävä, jotta tilanne korjaantuisi, sillä lainsäätäjä ei varmastikaan ole tarkoittanut näin käyvän.
It is considered that something should be done to rectify this situation which was surely not intended by the legislator.
Komissio väittää, että aloite on vastoin asetukseen (EY) N:o 44/2001 sisältyvää perusperiaatetta, joka sallii työnantajan haastaa työntekijä oikeuteen ainoastaan siellä, missä työntekijän kotipaikka on, ja joka täten suojelee heikompaa osapuolta erityisen haavoittuvaisessa sopimussuhteessa.
The Commission contends that the initiative runs counter to the basic principle incorporated into Regulation No 44/2001 to allow the employer to sue the employee only in the Member State of the latter’s domicile and thus to protect the weaker party in a particularly sensitive contractual relationship.
Asetuksen (EY) N:o 44/2001 johdanto-osan 13 kappaleessa todetaan, että "vakuutus-, kuluttaja- ja työsopimusten osalta heikompaa osapuolta olisi suojeltava hänen etujensa kannalta suotuisammilla tuomioistuimen toimivaltaa koskevilla säännöksillä kuin mitä yleiset säännökset edellyttävät".
Recital 13 in the preamble to Regulation No 44/2001 states that “in relation to insurance, consumer contracts and employment, the weaker party should be protected by rules of jurisdiction more favourable to his interests than the general rules provided for”.
Tästä huolimatta on hyvin mahdollista, että tässä erityistapauksessa se ei ole edes työntekijän edun mukaista, että hänen työnantajansa on nostettava kanne siellä, missä työntekijän kotipaikka on.
However, it may well be that, in this particular case, it is not even necessarily in the employee's interest for his or her employer to have to bring proceedings in the country of his or her domicile.
Tämän seurauksena komissiota pyydetään harkitsemaan uudelleen tätä kysymystä ja pitämään kuitenkin samalla mielessä, että heikomman osapuolen suojelun periaatteesta olisi pidettävä kiinni.
Consequently, the Commission is asked to reconsider this question, bearing in mind however that the basic principle of protecting the weaker party should be retained.
Yksi mahdollinen ratkaisu voisi olla määritellä "kotipaikka" tietyin varauksin; ongelman ratkaisemiseksi voitaisiin niin ikään vaatia työntekijää hyväksymään kanteen nostaminen Alankomaissa.
One possible solution might be to provide a qualified definition of the term "domicile"; another might be to require the employee to consent to the bringing of the proceedings in the Netherlands.
Komissio huomauttaa vielä, että aloitetta esitettäessä asetuksen voimaantulosta oli kulunut vain yhdeksän kuukautta.
The Commission further points out that the initiative comes only 9 months after the entry into force of the Regulation.