natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Se, että komissio ei saa määrätä rikosoikeudellisia sanktioita, on itsestään selvää, eikä sitä siksi tarvitse mainita 4 kohdassa.
It goes without saying that the Commission should not impose any criminal sanctions, and this should not therefore be mentioned in paragraph 4.
Tarkistus 25 11 artiklan 3 kohta
Amendment 25 Article 11, paragraph 3
Sakon määrän vahvistamisessa otetaan huomioon sääntöjen rikkomisen vakavuus ja kesto.
In setting the amount of a fine, regard shall be had both to the gravity and to the duration of the infringement.
Tarkistus 26 11 artiklan 4 kohta
Amendment 26 Article 11, paragraph 4
Edellä 1 kohdan mukaisesti säädetyt seuraamukset ja tehdyt päätökset eivät ole luonteeltaan rikosoikeudellisia.
Penalties provided for pursuant to paragraph 1 and decisions taken pursuant to paragraph 2 shall not be of criminal law nature.
28. helmikuuta 2002 LOPULLINEN A5-0075/2002
28 February 2002 FINAL A5-0075/2002
Komission tiedonanto ehdotuksesta neuvoston päätökseksi vähiten kehittyneiden voimakkaasti velkaantuneiden köyhien AKT-maiden kaikkien niiden erityislainojen, jotka ovat takaisin maksamatta vielä sen jälkeen, kun HIPC-velkahuojennusjärjestelyt on pantu täysimääräisesti täytäntöön, järjestämistä koskevan yhteisön kannan vahvistamisesta AKT–EY-ministerineuvostossa
on the Commission Communication concerning the proposal for a Council decision on the adoption of the position of the Community within the ACP-EC Council of Ministers regarding the settlement of all ACP HIPC LDCs’ special loans remaining after full application of HIPC debt alleviation mechanisms
310.427 SISÄLTÖ
310.427 CONTENTS
Komissio välitti 25. huhtikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamentille tiedonantonsa ehdotuksesta neuvoston päätökseksi vähiten kehittyneiden voimakkaasti velkaantuneiden köyhien AKT-maiden kaikkien niiden erityislainojen, jotka ovat takaisin maksamatta vielä sen jälkeen, kun HIPC-velkahuojennusjärjestelyt on pantu täysimääräisesti täytäntöön, järjestämistä koskevan yhteisön kannan vahvistamisesta AKT–EY-ministerineuvostossa (KOM(2001) 210 – 2001/2158(COS)).
By letter of 25 April 2001 the Commission forwarded to Parliament its Communication on the proposal for a Council decision on the adoption of the position of the Community within the ACP-EC Council of Ministers regarding the settlement of all ACP HIPC LDCs’ special loans remaining after full application of HIPC debt alleviation mechanisms ( COM(2001) 210 – 2001/2158(COS)).
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 3. syyskuuta 2001 lähettäneensä kyseisen ehdotuksen asiasta vastaavaan kehitysyhteistyövaliokuntaan sekä lausuntoa varten budjettivaliokuntaan ( C5‑0394/2001 ).
At the sitting of 3 September 2001 the President of Parliament announced that she had referred this Communication to the Committee on Development and Cooperation as the committee responsible and to the Committee on Budgets for its opinion ( C5-0394/2001 ).
Kehitysyhteistyövaliokunta oli nimittänyt kokouksessaan 26. kesäkuuta 2001 esittelijäksi Mario Mantovanin.
At its meeting of 26 June 2001 the Committee on Development and Cooperation had appointed Mario Mantovani rapporteur.
Valiokunta käsitteli neuvoston ehdotusta ja mietintöluonnosta kokouksissaan 13. syyskuuta 2001, 10. lokakuuta 2001, 22. tammikuuta 2002, 23. tammikuuta 2002 ja 21. helmikuuta 2002.
It considered the Commission Communication and the draft report at its meetings of 13 September 2001, 10 October 2001, 22 January 2002, 23 January 2002 and 21 February 2002.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi päätöslauselmaesityksen yksimielisesti 3 äänestäessä tyhjää.
At the last meeting it adopted the motion for a resolution unopposed with 3 abstentions.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Joaquim Miranda (puheenjohtaja), Margrietus J. van den Berg (varapuheenjohtaja), Marieke Sanders-ten Holte (varapuheenjohtaja), Anders Wijkman (varapuheenjohtaja), Mario Mantovani (esittelijä), Yasmine Boudjenah, Marie-Arlette Carlotti, Maria Carrilho, John Alexander Corrie, Nirj Deva, Enrico Ferri (Fernando Fernández Martínin puolesta), Michael Gahler (Jürgen Zimmerlingin puolesta), Vitaliano Gemelli, Karin Junker, Glenys Kinnock, Bashir Khanbhai (Luigi Cesaron puolesta), Karsten Knolle, Paul A.A.J.G. Lannoye, Nelly Maes (Didier Rodin puolesta), Miguel Angel Martínez Martínez, Hans Modrow, Luisa Morgantini, Tokia Saïfi ja Francisca Sauquillo Pérez del Arco.
The following were present for the vote: Joaquim Miranda (chairman), Margrietus J. van den Berg, Marieke Sanders-ten Holte y Anders Wijkman (vice-chairmen), Mario Mantovani (rapporteur), Yasmine Boudjenah, Marie-Arlette Carlotti, Maria Carrilho, John Alexander Corrie, Nirj Deva, Enrico Ferri (for Fernando Fernández Martín) , Michael Gahler (for Jürgen Zimmerling), Vitaliano Gemelli, Karin Junker, Glenys Kinnock, Bashir Khanbhai (for Luigi Cesaro), Karsten Knolle, Paul A.A.J.G. Lannoye, Nelly Maes (for Didier Rod), Miguel Angel Martínez Martínez, Hans Modrow, Luisa Morgantini, Tokia Saïfi and Francisca Sauquillo Pérez del Arco
Budjettivaliokunta päätti 1. lokakuuta 2001 olla antamatta lausuntoa.
On 1 October 2001 the Committee on Budgets decided not to deliver an opinion.
PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS Euroopan parlamentin päätöslauselma komission tiedonannosta ehdotuksesta neuvoston päätökseksi vähiten kehittyneiden voimakkaasti velkaantuneiden köyhien AKT-maiden kaikkien niiden erityislainojen, jotka ovat takaisin maksamatta vielä sen jälkeen, kun HIPC-velkahuojennusjärjestelyt on pantu täysimääräisesti täytäntöön, järjestämistä koskevan yhteisön kannan vahvistamisesta AKT–EY-ministerineuvostossa (KOM(2001) 210 – C5‑0394/2001 – 2001/2158(COS))
MOTION FOR A RESOLUTION European Parliament resolution on the Commission Communication regarding the proposal for a Council decision on the adoption of the position of the Community within the ACP-EC Council of Ministers regarding the settlement of all ACP HIPC LDCs’ special loans remaining after full application of HIPC debt alleviation mechanisms ( COM(2001) 210 – C5-394/2001 - (2001/2158(COS))
– ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(2001) 210 – C5‑0394/2001 Ei vielä julkaistu EYVL:ssä. ),
– having regard to the Commission Communication ( COM(2001) 210 – C5-394/2001 Not yet published )
– ottaa huomioon EU–AKT –assosiaatiosopimuksen ja etenkin sen 66 artiklan,
– having regard to the ACP-EU Association Agreement and, in particular, Article 66 thereof,
– ottaa huomioon Jubilee 2000 -kampanjan ja etenkin Pyhän istuimen vetoomuksen,
– having regard to the Cairo Declaration and the action plan adopted at the Africa-Europe Summit (3-4 April 2000),
– ottaa huomioon YK:n Millenium-huippukokouksen julistuksen (6.–8. syyskuuta 2000),
– having regard to the UN Millennium Summit Declaration (6-8 September 2000),
– ottaa huomioon Brysselin julistuksen ja toimintasuunnitelman, jotka hyväksyttiin YK:n kolmannessa vähinten kehittyneiden maiden konferenssissa (20. toukokuuta 2001),
– having regard to the Brussels Declaration and the action plan adopted at the Third UN Conference on the Least-Developed Countries (20 May 2001),
– ottaa huomioon G8-maiden julistukset ja etenkin Kölnissä kesäkuussa 1999 ja Genovassa heinäkuussa 2001 annetut julistukset,
– having regard to the G8 declarations, in particular those issued at Cologne (June 1999) and Genoa (July 2001),
– ottaa huomioon 6. heinäkuuta 1998 tehdyn neuvoston päätöksen 98/453/EY poikkeuksellisesta avusta voimakkaasti velkaantuneille AKT-maille,
– having regard to the Council decision of 6 July 1998 concerning exceptional assistance for the heavily indebted ACP countries (98/453/EC),
– ottaa huomioon Brysselissä 24. syyskuuta 1998 hyväksytyt AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen päätöslauselmat AKT-maiden veloista,
– having regard to the ACP-EU Joint Assembly’s resolutions on the debt burden in the ACP countries, which were adopted on 24 September 1998 in Brussels,
– ottaa huomioon kehitysyhteistyövaliokunnan mietinnön ( A5‑0075/2002 ),
– having regard to the report of the Committee on Development and Cooperation ( A5‑0075/2002 ),
A. katsoo, että usein velkakriisissä olevien maiden saaman kehitysavun määrä on pienempi kuin velanhoidon yhteydessä maksettu summa,
A. whereas, in many cases, the amount of development aid received by some of the countries affected by the debt crisis is less than the amount which those countries pay out in order to service their debt,
B. katsoo, että useimmat IMF:n ja Maailmanpankin voimakkaasti velkaantuneiksi köyhiksi maiksi (HIPC) luokittelemista maista ovat AKT-maita ja kyseisen maiden velkataakka on suuri taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen este,
B. whereas most of the countries deemed by the IMF and the World Bank to be highly indebted poor countries (HIPC) are ACP countries, and whereas the debt burden in those countries is a major obstacle to social and economic development,
C. ottaa huomioon raaka-ainehintojen romahtamisen viime vuosina ja sen, että Maailmanpankin mukaan velkojen ja viennin suhde on kasvanut vuoden 1975 50,5 prosentista 236,9 prosenttiin vuonna 1996,
C. having regard to the fall in commodity prices over the last few years and the fact that, according to the World Bank, the debt/exports ratio increased from 50.5% in 1975 to 236.9% in 1996,
D. ottaa huomioon, että HIPC-maiden velka on näin kasvanut vuoden 1989 147 miljardista dollarista 214 miljardiin dollariin vuonna 2001, mikä merkitsee kestämätöntä taakkaa HIPC-maille,
D. whereas the debt of the HIPCs increased from US$ 147 billion in 1989 to US$ 214 billion in 2001 and imposes an intolerable burden on them,
E. katsoo, että HIPC-maita koskeva aloite ei todellakaan ole riittävä tämän ongelman ratkaisemiseksi ja että todellisuudessa sillä ei alenneta HIPC-maiden nimellisvelkaa; on havainnut, että vain 23 HIPC-maata, joita on kaikkiaan 42, täyttävät ohjelman kelpoisuusehdot,
E. whereas the HIPC initiative falls well short of providing a solution to this problem and will, in fact, not decrease the nominal debt of the HIPCs; whereas only 23 of the 42 HIPCs are eligible for this programme,
F. katsoo, että useimmissa kehitysmaissa köyhyys syvenee todennäköisesti entisestään, koska tapahtumat 11. syyskuuta 2001 kasvattivat jo olemassa olevaa globaalia taloustaantumaa, ja että äärimmäisen köyhissä olosuhteissa itävät ne epätoivon siemenet, jotka ovat tämäntyyppisten terroristitekojen ja fanaattisuuden taustalla,
F. whereas poverty in many developing countries is likely to worsen as the September 11 2001 events have deepened the pre-existing global economic slowdown, and whereas it is precisely conditions of extreme poverty which may generate desperation once again,
G. katsoo, että voimakkaasti velkaantuneiden köyhien maiden köyhyyden kierteen katkaisemiseksi on puututtava konfliktin perussyihin siten, että turvataan kestävä rauha ja luodaan ensimmäisenä askeleena rauhantila, jossa velkahuojennuksen avulla vapautuneet voimavarat pystytään käyttämään tehokkaasti; sotatilassa äärimmäisen väkivaltaisessa konfliktitilanteessa olevassa maassa (Angola, Kolumbia, Sierra Leone, Palestiina jne.) kehityshankkeet on väistämättä tuomittu epäonnistumaan,
G. whereas, in order to break the poverty spiral in which the HIPCs are trapped, it is essential to attack the root causes of conflict with a view to securing lasting peace and establish as a first step peace, so as to enable the resources released by means of debt alleviation to be used effectively; indeed in a war situation or a situation involving extremely violent conflicts (such as prevails in Angola, Colombia, Sierra Leone and Palestine, amongst other countries) it is obvious that development plans are bound to fail,
H. katsoo, että lisäponnistelut velan huojentamiseksi pitäisi nähdä osana yleisiä ponnisteluja sosiaalisen ja humanitaarisen kehityksen tavoitteita tukevien voimavarojen vahvistamiseksi,
H. whereas efforts to mobilise additional debt relief should be seen as part of the total effort to strengthen resources in support of social and human development objectives and targets,
I. muistuttaa, että Göteborgin julistuksessa ja Laekenin neuvoston päätelmissä vahvistettiin EU:n sitoutuminen YK:n virallisen tavoitteen toteuttamiseen antamalla 0,7 prosenttia BKTL:stä kehitysapuun, ja YK:n konferenssissa maaliskuussa 2002 kehitysavun rahoittamisesta sekä ympäristökonferenssissa Johannesburgissa syyskuussa 2002 on määriteltävä tarkka aikataulu, johon on lisätty tarpeelliset toimet kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi,
I. whereas in the Göteborg Declaration and the Laeken Conclusions the Council reaffirmed the EU’s commitment to achieving the official UN objective of allocating 0.7% of GDP to development aid and whereas, in preparation for the holding of the UN ‘Financing for Development’ (FfD) Conference in March 2002 and the Earth Summit (to be held in September 2002 in Johannesburg), a specific timetable (accompanied by the necessary measures) should be drawn up for the purpose of achieving that objective,
J. ottaa huomioon, että G8-maat käyttävät vuosittain yli 500 miljardia puolustusmenoihin,
J. whereas the G8 countries spend more than US$ 500 billion per year on arms,
K. katsoo, että inhimillinen kehitys on välttämätöntä ihmisoikeuksien toteutumisen kannalta ja että perusoikeudet, myös yhteiskunnalliset ja taloudelliset, kuten oikeus elämään, koulutukseen, terveydenhuoltoon, työhön ja hyvinvointiin ovat puolestaan inhimillisen kehityksen perusta,
K. whereas human development is essential as a means of upholding human rights and whereas basic, fundamental and also socioeconomic rights, such as the right to life, universal access to education, health, employment and well-being are in their turn the basis of human development,
L. katsoo, että vaikka parlamentilla valitettavasti ei ole toimivaltaa EKR:oon nähden, se saa vuosittain EKR:oa koskevia rahoitustietoja ja pystyy hyväksymään vuosittain komission EKR:n toimintaan liittyvän taloushallinnon,
L. whereas, although Parliament unfortunately has no powers where the EDF is concerned, it receives financial information thereon each year and is responsible for granting annual approval of the Commission’s management in respect of EDF implementation,
8. katsoo, että julkisten menojen tehokkuuden kasvattaminen on eräs parhaista keinoista taata, että velan huojentamisesta saatavat voimavarat yhdessä muiden voimavarojen ja ulkoisen avun kanssa todella edistävät köyhyyden vähentämistä;
Considers that improving the effectiveness of public expenditure is one of the most appropriate ways of ensuring that the resources released by means of debt alleviation (together with other resources and external aid) contribute effectively to poverty reduction;
15. korostaa, että HIPC-mekanismien ja muiden ehdotettujen velanhuojennustoimien toimivuuden tiukka valvonta on ehdoton edellytys korruption ja varojen väärinkäytön torjunnassa ja että on tarpeen taata rehelliset, tehokkaat ja tuottavat velkahuojennustoimet;
Emphasises that strict supervision of the operation of the HIPC mechanisms and the additional debt-relief measures proposed is fundamental to the fight against corruption and the misuse of funds and necessary in order to guarantee fair, efficient and workable debt relief;
17. toteaa, että äskettäisten tapausten vuoksi HIPC-aloitteella pitäisi taata täytäntöönpanon lisätuki, jos kansallisessa talouskontekstissa tapahtuu merkittäviä muutoksia poikkeuksellisista ulkoisista olosuhteista johtuen;
Considers that, taking into account recent events, the HIPC initiative should provide for additional assistance at the completion point if there has been fundamental change in a country’s economic conditions due to exceptional external circumstances;
20. kehottaa tarkistamaan WTO-sääntöjä, jotta Riossa vuonna 1992 asetetut kestävän kehityksen tavoitteet voitaisiin toteuttaa, ja katsoo, että näitä tavoitteita tulee käyttää uusien maailmantalouden ohjesääntöjen määrittelemiseksi ja köyhyyden tehokkaaksi torjumiseksi;
Calls for a revision of the WTO rules with a view to achieving the sustainable development objectives laid down in Rio in 1992 and takes the view that these objectives must serve as a reference point when new rules applicable to the mechanisms governing the world economy are drawn up with a view to combating poverty effectively;
Ulkomaanvelka ja sen hoito on edelleen yksi AKT-maiden taloudellisen kehityksen perusongelmista.
The problem of external debt and the ability to service the interest payable on that debt continues to be one of the basic features of economic development in the ACP countries.
Voimakkaasti velkaantuneet maat, joista suurin osa on Afrikassa, kanavoivat keskimäärin 40 prosenttia vuosittaisesta talousarviostaan velan hoitoon, mikä vähentää niiden kykyä järjestää kansalaisilleen sosiaalisia peruspalveluja kuten terveydenhuolto ja koulutus.
The highly indebted countries (most of which are located in Africa) allocate on average 40% of their annual budgets to debt servicing, which reduces their ability to offer their people basic social services such as healthcare and education.
Paradoksaalisesti EU:n ja sen jäsenvaltioiden maailman köyhimmille maille antama kehitysapu ei toisinaan riitä edes ulkomaanvelan hoitokustannuksiin.
Paradoxically, the development aid provided by the EU and its Member States to the world's poorest countries is on occasion not even sufficient to cover the cost of servicing their external debt.
Tämä tekijä on saanut aikaan sen, että sekä yhteisessä edustajakokouksessa että Euroopan parlamentissa on lakkaamatta pyydetty eri poliittisten vaihtoehtojen tarkistamista, jotta ongelmaa käsiteltäisiin ja se voitaisiin ratkaista sekä samalla edistää asianomaisten maiden taloudellista kasvua ja elintason kohoamista.
For this reason there have been repeated calls, both within the Joint Assembly and within Parliament itself, for a revision of the various political options available for addressing and resolving the issue and, at the same time, stimulating economic growth and improving the living standards of the peoples affected.
Euroopan parlamentti on jatkuvasti kehottanut EU:ta ja sen jäsenvaltioita tekemään aloitteita ja edistämään kunnianhimoisempaa strategiaa kansainvälisissä rahoituslaitoksissa, jotta voitaisiin taata nopea, tehokas ja kattava köyhimpien kehitysmaiden velkojen vähentäminen tai poistaminen (katso etenkin päätöslauselmat A4‑0382/97 , B5-0417, 0420 ja 0428/2000).
Parliament has more than once urged the EU and its Member States to take the initiative and to promote a more ambitious strategy within the international financial institutions in order to bring about faster, deeper and broader reduction or cancellation of the poorest developing countries' debt (see in particular Resolutions A4-0382/97 , B5-0417, 0420 and 0428/2000)
Eri aloitteet
Miscellaneous Initiatives
Pääasialliset ulkomaanvelan lajit ovat julkisen tai yksityisen sektorin velat, kahden- tai monenkeskiset velat sekä lyhyen ja pitkän aikavälin velat.
The main categories of external debt are public- or private-sector debts, bilateral or multilateral debts and short- and long-term debts.
Ne voidaan luokitella suotuisin ehdoin annetuiksi kehityslainoiksi (esim. 0,7 %) tai luotoiksi, jotka on myönnetty vientitoimintaan muina kuin pankkilainoina, esim. vientitakuina.
They may be classified as loans granted under preferential terms (e.g. 0.7 % interest rate) for development purposes or granted in the form of non-bank export credits, e.g. for guaranteed exports.
Perinteisesti Pariisin klubi (julkiset velat) ja Lontoon klubi (yksityiset velat) ovat toimineet velkojen poistamisesta tai niiden ehtojen uudelleen neuvottelemisesta vastaavina tahoina.
Traditionally, the bodies responsible for cancelling or renegotiating debts have been the Paris Club (bilateral public debts) and the London Club (private debts).
Pariisin klubi voi myöntää jopa 67 prosentin vähennyksen.
The Paris Club may grant a reduction of up to 67%.
Vuonna 1996 ilmeni, että nämä aloitteet eivät olleet riittäviä velkaongelman ratkaisemiseksi ja että joissakin tapauksissa velkataso oli kestämätön.
In 1996 it became obvious that such initiatives were not enough to resolve the debt crisis and that certain countries continued to be burdened by an unsustainable debt.
Silloin tehtiin voimakkaasti velkaantuneita köyhiä maita koskeva aloite, jotta aikaisempien aloitteiden soveltamisaluetta laajennettaisiin, ja päästiin 80 prosenttiin asti.
The HIPC initiative was then launched in order to extend the scope of the earlier initiatives, a figure of up to 80% being achieved.
Ensimmäistä kertaa Maailmanpankin, Kansainvälisen valuuttarahaston ja muihin monenkeskisten luottolaitosten lainoihin sisältyi velkahuojennus.
For the first time the relief of debts contracted with the World Bank and the IMF, and of other multilateral debts, was included.
G7-maiden Kölnin huippukokouksessa kesäkuussa 1999 päätettiin, että vuonna 1996 sovittua aloitetta pitäisi parantaa niin, että aloitteen vaikutusta nopeutettaisiin, syvennettäisiin ja laajennettaisiin.
At the G7 summit held in Cologne in June 1999 it was decided that the initiative agreed in 1996 should be enhanced so as to deepen and enlarge its scope and speed up its effects.
Tässä yhteydessä joulukuussa 1999 yhteisö ja AKT-valtiot päättivät rahoittaa Euroopan kehitysrahastosta miljardilla parannettua HIPC-aloitetta.
Consequently, the Community and the ACP States decided in December 1999 to allocate EUR 1 billion drawn from the EDF to the enhanced HIPC initiative.
Velkataakka, köyhyys ja kehitys
Debt , poverty and development
Velan hoitamisesta aiheutuva valuuttapako rajoittaa kehitykselle tarpeellista taloudellista riippumattomuutta.
The outflow of the foreign currency needed in order to service the debt restricts the scope of the financial autonomy needed for development to occur.
Korkea velkaantumisaste aiheuttaa sijoittajissa pelkoreaktion ja edistää pääoman ulosvientiä.
A high level of indebtedness deters investors and drives capital out of the country.
Velan paine saa aikaan sen, että suositaan yhden lajin viljelyä vientitarkoituksiin maan omiin tarpeisiin tarkoitetun perinteisen tuotannon sijaan, minkä seurauksena on köyhyyden lisääntyminen.
The pressure exerted by the debt often requires countries to produce single cash crops for export at the expense of traditional food crops, which only aggravates poverty.
Toisin sanoen velkaantuminen saa aikaan köyhyyskierteen ja jarruttaa kehitystä asianomaisissa maissa.
In other words, indebtedness leads to a spiral of poverty and arrested development in the countries affected.
Kolmannen maailman velkaongelman vaikutuksia ei kuitenkaan ole tähän päivään mennessä riittävästi tarkasteltu kehityksen ja köyhyyden näkökulmasta.
In the past, however, the problem of third-world debt has not been considered sufficiently from the point of view of its impact on development and poverty.
Kölnin aloite (G7, 1999) piti sisällyttää köyhyyden vähentämiseen tähtäävään vahvistettuun kehykseen.
The 1999 G7 Cologne initiative was intended as part of an increased effort to reduce poverty.
Siitä huolimatta puhutaan ”kestävästä” velan tasosta ottamalla viitearvoksi prosenttiosuus viennistä ilman, että otetaan huomioon kunkin maan todelliset tarpeet ja köyhyyden vähentämiseen liittyvät strategiat (terveydenhuolto, koulutus) edistämällä siten makrotaloudellisia aloitteita, jotka eivät välttämättä hyödytä kaikkein köyhimpiä.
However, people talk of a 'sustainable' level of debt by taking a certain percentage of a country's exports as a reference figure without considering what each country actually needs in order to be able to carry through its poverty-reduction strategies (health, education), and they promote macro-economic incentives which are not necessarily of benefit to the poorest people.
Tästä syystä velan kestävyys pitäisi määritellä suhteessa kunkin maan köyhyystilanteeseen.
For this reason, debt sustainability should be defined in relation to the poverty situation in each country.
Määrittelyssä pitäisi lähteä liikkeelle siitä, että kunkin velkakriisistä kärsineen maan talousarviossa käytettävissä olevat varat pitäisi ennen kaikkea suunnata köyhyyden vähentämiseen ja inhimilliseen kehitykseen.
The starting point for this should be that the budget resources of each country affected by the debt crisis should be allocated primarily to poverty reduction and human development.