natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tehtävää on varmasti vielä paljon, jotta menetelmät olisivat yhdenmukaisempia ja analyysien yhteensovittaminen mahdollisimman onnistunutta ja tuloksellista.
There no doubt remains progress to be done before achieving more uniform methodologies and the most fruitful overall coordination of analyses.
Miten euroalueella voidaan mielestänne ratkaista ongelmat, jotka aiheutuvat "yhden koon" rahapolitiikan sekä hajautetun vero- ja rakennepolitiikan yhdistelmästä?
How do you think the problems resulting from the combination of a "one-size-fits-all" monetary policy and decentralised fiscal and structural policies could be resolved in the Euro area?
On Maastrichtin sopimuksesta neuvotelleiden ja sen allekirjoittaneiden hallitusten sekä sopimuksen ratifioineiden parlamenttien ja kansojen tahdon mukaista, että yhteisen valuutan alue ei ole samalla yhteisen budjettipolitiikan, yhteisen veropolitiikan, yhteisen sosiaalipolitiikan eikä yhteisen rakennepolitiikan alue.
The fact that the single currency area is not at the same time a single fiscal policy area, a single taxation policy area, a single social policy area, a single structural policy area, was a deliberate decision on the part of the governments which negotiated and signed the Maastricht Treaty, and on the part of the Parliaments and the people who ratified this Treaty.
Tästä huolimatta yhteisen valuutan alueen tasapaino edellyttää jonkinlaista vastavuoroista valvontaa, yhteistoimintaa ja yhteensovittamista.
A minimum level of mutual surveillance, consultation and coordination is indispensable to the equilibrium of the single currency area.
Kaksitoista talousaluetta eli kaksitoista kansaa ovat päättäneet yhdistää kohtalonsa ottamalla käyttöön saman valuutan.
By adopting the same currency, twelve economies and twelve nations have decided to share a common destiny.
Budjettipolitiikassa, jota pidetään perinteisessä talousanalyysissä rahapolitiikan luonnollisena vastineena, vakaus- ja kasvusopimuksen tarkoituksena on nimenomaan varmistaa, ettei Euroopan talous- ja rahaliitto (EMU) joudu epätasapainoon.
As regards fiscal policy, which is the natural counterpart of monetary policy in traditional economic analysis, the Stability and Growth Pact was designed to ensure that Economic and Monetary Union (EMU) remains balanced.
Ilman vakaus- ja kasvusopimusta emme pystyisi vastaamaan seuraaviin kahteen kriittiseen kysymykseen, jotka eräät yliopistojen asiantuntijat usein esittävät: Miten voitte taata, ettei EMUn budjettipolitiikka joudu pahasti epätasapainoon, jos se on tulosta kahdestatoista toisistaan riippumattomasta kansallisesta politiikasta, joista jotkut saattavat olla epävakaita?
Without the existence of the Stability and Growth Pact, we would not be able to refute two common criticisms stressed by some academic observers: how is it possible to ensure that EMU fiscal policy does not become seriously unbalanced if it continues to stem from twelve independent national policies, amongst which a number may be erratic?
Miten vastaatte budjetin keinoin epäsymmetriseen häiriöön, kun todellista yhteistä budjettia ei ole?
How can the fiscal channel be used to counter an asymmetric shock in the absence of a real federal budget?
Voimme torjua nämä kritiikit vakaus- ja kasvusopimuksen avulla.
The Stability and Growth Pact enables us to respond to these two criticisms.
Se on siis tärkeä osatekijä talous- ja rahaliiton johdonmukaisuuden säilyttämisen kannalta.
It is therefore an important concept for the overall consistency of EMU.
Kaikki keskuspankkien johtajat toivovatkin, että yhteisen valuutan alueeseen osallistuvat taloudet sitoutuisivat päättäväisesti toteuttamaan rakenneuudistuksia valtion- ja hallitusten päämiesten Lissabonin Eurooppa-neuvostossa saavuttaman yksimielisen näkemyksen mukaisesti.
Moreover, all central bankers wish to see EMU Member States resolutely embark upon structural reforms, in accordance with the consensus of the Heads of States and government reached at the Lisbon European Council.
EKP on usein todennut, että hintojen vakaus on paras tapa taata kasvu ja täystyöllisyys ja että vakaus ja kasvu eivät sulje toisiaan pois; viimeaikaiset kokemukset ovat kuitenkin osoittaneet, että hintojen vakaus voi kulkea käsi kädessä heikentyneen kasvun kanssa.
The ECB has often contended that price stability is the best way to guarantee growth and full employment and that there is no trade-off between price stability and growth; however recent experience has shown that price stability can go with subdued growth.
Voisiko EKP tässä yhteydessä tehdä enemmän saavuttaakseen toissijaisen tavoitteensa, ts. tukea unionin yleistä talouspolitiikkaa siten, että voidaan vaikuttaa myönteisesti talouskasvuun ja täystyöllisyyteen?
In this context, could the ECB do more to attain its secondary objective, i.e. support the general economic policies in the Union with a view to contributing to economic growth and full employment?
Hintojen vakaus on todellakin välttämätön edellytys kestävälle kasvulle ja pysyvien työpaikkojen luomiselle.
Indeed, price stability is a prerequisite for sustainable growth and job creation.
Tämä johtuu erityisesti – mutta ei pelkästään – seuraavista keinoista: ensinnäkin se ylläpitää tai lisää kuluttajien ostovoimaa, mikä on tärkeää kulutuksen eli kasvun kannalta; toiseksi se lisää säästäjien luottamusta, jolloin he hyväksyvät alempia markkinakorkoja, mikä on tärkeää investoinnin eli kasvun kannalta; kolmanneksi se ylläpitää tuotannon yksikkökustannusten pientä nousua, kun muut tekijät pysyvät samoina, mikä säilyttää yritysten kilpailukyvyn ja on siis tärkeää kasvun kannalta.
In particular, but not only, via three main channels: first, by preserving and bolstering consumers' purchasing power, which is good for consumption, and therefore good for growth; second, by enhancing the confidence of savers who accept lower market interest rates, which is good for investment, and therefore good for growth; third, by limiting the rise in unit production costs, all other things being equal, which sustains business competitiveness and is therefore good for growth.
Lisäksi hintojen vakauden säilyttävä ympäristö vähentää epävarmuutta, mikä parantaa markkinoiden tehokkuutta ja edistää investointeja ja kasvua.
Moreover, an environment of price stability results in reducing uncertainty, which improves market efficiency and helps fostering investment and growth
Hintojen vakaus on siis tarpeellinen, mutta ei kuitenkaan riittävä edellytys kestävälle kasvulle.
However while price stability is a prerequisite for sustainable growth, it is not the sole condition.
Lisäksi tarvitaan kolme muuta edellytystä: järkevä budjettipolitiikka, tuottavuuden kasvusta ja palkkojen maltillisesta nimelliskehityksestä muodostuva sopiva yhdistelmä sekä rakenneuudistuksia, joiden ansiosta talouden potentiaalista kasvuvauhtia voidaan lisätä.
Three other conditions must also be met: fiscal rectitude, an appropriate balance of productivity gains and moderate nominal compensation growth, and structural reforms that raise the economy's potential growth rate.
Viimeksi mainittu ehto on erityisen tärkeä, ja Eurooppa-neuvosto korostikin sitä voimakkaasti hyväksymällä Lissabonin rakenneuudistusohjelman.
The latter is particularly important and the European Council, itself, clearly stressed this point, by adopting the Lisbon reform agenda.
Euroopan keskuspankin neuvosto on osoittanut haluavansa antaa kasvulle ja työpaikkojen luomiselle hyvät mahdollisuudet takaamalla hintojen uskottavan vakauden keskipitkällä aikavälillä.
The Governing Council of the European Central Bank demonstrated that it intended to give growth and job creation every chance, through ensuring credible price stability over the medium term.
Tarkkailijat eivät riittävästi tuo esiin sitä, että euroalueella on alhaisimmat viralliset korot yli puoleen vuosisataan (esimerkiksi alhaisimmat 56 vuoteen Ranskassa ja alhaisimmat Saksassa Bundesbankin perustamisen jälkeen).
The fact that we have, in the euro area, the lowest key interest rates for half a century (the lowest for 56 years in France, and the lowest since the creation of the Bundesbank in Germany, for example) is not enough underlined by observers.
Uskotteko, että vakaus- ja kasvusopimusta (VKS) olisi kehitettävä lähitulevaisuudessa?
Do you think the Stability and Growth Pact (SGP) should evolve in the near-term future?
Jos näin on, niin miten ja missä olosuhteissa?
If so, how and under which conditions?
Erityisesti jos euroaluetta koettelee talouden seisahtuminen, taantuma tai deflaatio, olisiko VKS:ää tarkistettava valtion tuloja ja menoja koskevan politiikan joustavuuden lisäämiseksi?
In particular in case the Euro area faces stagnation, recession or deflation, should the SGP be amended to allow fiscal policies more flexibility?
Olen sitä mieltä, että vakaus- ja kasvusopimus on tärkeä osatekijä talous- ja rahaliiton rakentamisessa.
The Stability and Growth Pact is, in my opinion, an important element in the construction of Economic and Monetary Union.
Jaamme yhteisen kohtalon yhteisen valuuttamme takia, joten emme voi antaa budjettipolitiikan riippua ainoastaan kansallisten viranomaisten tekemistä itsenäisistä päätöksistä ottamatta suurta riskiä, että talous- ja rahaliittojärjestelmä toimii huonosti.
When countries share a common destiny because they share a single currency, they cannot leave fiscal policies completely to national authorities’ autonomous decisions without running a major risk of disrupting the functioning of the Economic and Monetary Union.
Kirjoittaessani näitä rivejä mikään hallitus ei – tietääkseni – vaadi vakaus- ja kasvusopimuksen tekstin tarkistamista.
As I write these lines, no government – as far as I know – has requested that the text of the Stability and Growth Pact be amended.
Olen iloinen siitä, sillä uskon, että tekstin, jonka tärkeimmät määräykset ja etenkin BKT:n 3 prosentin raja pohjautuvat perustamissopimukseen, muuttaminen voisi uhata koko talous- ja rahaliiton uskottavuutta.
I am pleased to note this because I believe amending this text, whose main provisions – and particularly the 3% threshold – are enshrined in the Treaty itself, could undermine the credibility of the Economic and Monetary Union as a whole.
Komissio on lisäksi esittänyt ehdotuksia, joiden avulla alijäämien rakenteellisten piirteiden seurantaa voitaisiin tarkentaa.
The Commission has in fact made some proposals which should allow us to monitor the structural features of deficits more closely.
Tämä on mielestäni oikea suunta, sillä yksi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon suurimmista vaikeuksista on se, että siihen sisältyvät nimelliskriteerit eli syklisten vaikutusten korjaamattomat kriteerit on hyvinä aikoina helppo täyttää, jolloin ponnistelut eivät ole riittäviä siihen, että luotaisiin huonoja aikoja varten välttämättömiä varantoja.
I believe this is an avenue to be explored because one of the main difficulties of implementing the Stability and Growth Pact is that meeting the nominal – i.e. unadjusted for cyclical effects – criteria is easy in times of prosperity and therefore no sufficient efforts are made to gain the appropriate buffer necessary for hard times.
Komission tutkimuksista on käynyt lisäksi ilmi, että BKT:n 3 prosentin kynnys tarjoaa budjettipolitiikoille riittävästi liikkumavaraa suhdannevaihteluihin vastaamiseksi, kunhan rakenteellinen tulos pidetään lähellä tasapainoa tai ylijäämäisenä keskipitkällä aikavälillä, mikä edellyttää erinomaista julkisen talouden nimellistilannetta vauraalla kaudella.
Work carried out by the Commission has in fact shown that the nominal threshold of 3% of GDP offers enough fiscal leeway in the event of cyclical fluctuations, provided that structural fiscal positions are kept close to balance or in surplus over the medium term, implying that excellent nominal fiscal positions be attained in times of prosperity.
Komission ja toisaalta neuvoston on joka tapauksessa laadittava suuntaviivoja ja tehtävä päätöksiä parlamentin ja eurooppalaisen yleisen mielipiteen valvovan silmän alla.
Be that as it may, both the EU Commission and Council need to establish guidelines and make decisions under the watchful eye of the European Parliament and European public opinion.
Kunkin on hoidettava tehtävänsä monimutkaisessa ja luonnollisesti jatkuvasti muuttuvassa kehyksessä.
Each body has to face up to its responsibilities in a context that is naturally complex and ever-changing.
Euroopan keskuspankin omat tehtävät liittyvät hintojen vakauteen ja se ottaa huomioon neuvoston päätösten vaikutukset, olivatpa ne millaisia tahansa.
The European Central Bank has its own responsibilities with regard to price stability and has to take into account the impact of whatever decisions are taken by the Council.
Mainitsen vielä erään tärkeän seikan: olisi virhe luulla, että vaikeina aikoina olisi kasvun näkökulmasta aina kannattavaa lisätä alijäämää.
Lastly, a point that must be emphasised: it would be mistaken to believe that in difficult times, from the standpoint of growth, one is necessarily better off recording a deficit.
Maidemme kansalaiset ovat järkeviä ja ennakoivat tulevaisuutta.
Our fellow citizens are intelligent and anticipate the future.
Jos menojen ja ylijäämän osuus on ennestään suuri ja jos heistä alkaa tuntua, että julkisen talouden menot ja alijäämätilanne ovat menossa huonompaan suuntaan, heidän epäluuloisuutensa kuluttajina ja sijoittajina kumoaa ja ylittää menoilla tavoitellut myönteiset keynesiläiset vaikutukset.
If, in a situation where spending and deficit are already high, they judge public expenditure and deficits to be taking a turn for the worse, their reluctance to consume and invest will cancel out the positive “Keynesian” effects that are expected to arise from the expenditure.
Vakaussopimuksen noudattaminen lisääkin viime kädessä luottamusta ja edistää siten kasvua.
Ultimately, compliance with the Stability Pact boosts confidence and, therefore, growth.
Kun hinnat jo laskevat Japanissa, Kiinassa ja monissa muissa Aasian maissa ja kun Yhdysvalloissa on vaarana inflaation merkittävä aleneminen epätoivotulla tavalla, millainen deflaation vaara euroalueella on?
With Japan, China, and several other Asian economies already experiencing declining prices, and with the USA facing a probability of an unwelcome substantial fall in inflation, what are the risks for the Euro area to fall in a deflation scenario?
Euroalueella ei onneksi ole tällä hetkellä deflaation vaaraa.
Fortunately, we do not presently perceive any deflationary risks in the euro area.
Inflaatioennusteet näyttävät pysyttelevän vakaasti hieman 2 prosentin alapuolella.
Inflation expectations appear to be solidly anchored at slightly less than 2%.
Vastaava tämänhetkinen hintojen nousu on 1,9 prosentin luokkaa.
The current rise in the Harmonised Index of Consumer Prices (HICP) comes to roughly 1.9%.
Maidemme kansalaiset hämmästyisivät suuresti, jos väittäisimme heille nyt, että hinnat ovat vaarassa laskea huomattavasti, sillä heillä on edelleen se vaikutelma, että hinnat nousevat liian nopeasti.
Our fellow European citizens would be greatly surprised if we told them today that there was a considerable risk of decreasing prices given that they are still under the impression that prices are rising too quickly.
Huomaan myös, että M3-raha-aggregaatin arvo on noussut kahdentoista kuukauden aikana noin kolme kertaa nopeammin kuin BKT:n arvo ja että monissa alueen talouksissa tulojen ja palkkojen nimelliskasvu on huomattavaa.
Let me also note that, year-on-year, the monetary aggregate M3 grows about three times as fast as nominal GDP and that several euro area economies are experiencing substantial nominal increases in incomes and wages.
Kasvua rajoittaa Euroopassa jo ennestään riittävä määrä negatiivisia tekijöitä, kuten rakenteellisiin puutteisiin liittyvä luottamuksen vähyys.
There are already enough negative factors that are dampening economic growth in Europe, particularly the lack of confidence linked to structural handicaps.
Nähdäkseni on tarpeetonta luoda keinotekoisesti uutta vaaraa, jota ei onneksi tällä hetkellä ole olemassa.
I do not believe it is useful to artificially create an additional menace that, thankfully, is currently non-existent.
Jos deflaation vaara kuitenkin ilmenisi, eurojärjestelmä pyrkisi varmasti välittömästi hillitsemään sitä.
However, should a deflationary risk transpire, there is no doubt that the Eurosystem would immediately proceed to stamp it out.
Euroopan keskuspankin neuvosto ei suhtaudu deflaatioon lainkaan myönteisesti, kuten rahapolitiikkamme äskettäinen selkeyttäminen selvästi osoittaa.
As evidenced by the recent clarification of our monetary policy, the Governing Council of the European Central Bank shows no complacency whatsoever towards deflation.
Miten deflaatio parhaiten torjutaan ja mikä keskuspankin roolin olisi oltava tässä tilanteessa?
How is it best to cope with deflation and what should the role of the central bank be in this situation?
Yhdyttekö erityisesti näkemykseen, jonka mukaan pitkäaikaisen deflaation tapauksessa valtion velan monetarisointi ja rahan määrän liiallinen lisääminen eivät enää ole ongelma keskuspankille?
In particular do you agree that in case of protracted deflation, monetarisation of government debt and excessive money creation are no longer a problem for the central bank?
Kuten edellä totesin, en ole vakuuttunut siitä, että Euroopan olisi syytä aloittaa suurta deflaatiokeskustelua.
As I have just said, I am not sure that it is appropriate to transpose a major debate on deflation to Europe.
Jos kuitenkin esiintyisi todellinen deflaatioilmiö – jota ei siis todellakaan tällä hetkellä Euroopassa ole – keskuspankki voisi perustellusti käyttää rahapoliittisia keinoja, jotka eivät ole täysin oikeaoppisia.
That said, in the presence of a real deflationary phenomenon – which, once again, is absolutely not the case in Europe – a central bank could legitimately make use of unorthodox monetary weapons.
Miten analysoisitte euron vaihtokurssin ja euroalueen hintojen vakauden suhdetta ja keskinäistä riippuvuutta?
How do you analyse relations and interdependence between the exchange rate of the Euro and price stability in the Euro area?
Kansainvälinen valuuttajärjestelmä on kelluvien valuuttojen järjestelmä.
The international monetary system is a system of floating exchange rates.
Etenkin euro, dollari, jeni, Englannin punta, Kanadan dollari ja Sveitsin frangi kelluvat vapaasti kyseisten valuuttojen tarjonnan ja kysynnän mukaan.
The euro, US dollar, yen, pound sterling, Canadian dollar and Swiss franc, in particular, float freely as dictated by demand for and supply of the various currencies.
Kaikki asianomaiset keskuspankit toteuttavat tässä kelluvien valuuttojen muodostamassa kehyksessä sisäisiä vakauttamispolitiikkoja, joiden tarkoituksena on säilyttää hintojen vakaus kullakin talousalueella.
In this context of floating exchange rates, the various central banks concerned conduct domestic stability-oriented policies geared towards maintaining price stability in their respective economies.
Järjestelmä toimii siis tosiasiallisesti siten, että lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä heilahtelut ovat melko suuria – järjestelmän kelluvan luonteen vuoksi – mutta pitkän aikavälin suuntauksena on vakaus – joka syntyy vakaiden rahapoliittisten perusedellytysten pitkän aikavälin vaikutuksesta kyseisiin talouksiin.
De facto , the system is thus characterised by quite large exchange rate fluctuations over the short to medium term –due to the floating nature of the system- and a pattern of stability over the long term –stemming from the long term influence of stable domestic monetary fundamentals-.
Valuuttakurssien heilahtelut vaikuttavat hintojen vakauteen ensin seuraavasti: "inflaation tuonti" valuutan arvon heikentyessä ja "inflaation torjunnan tuonti" valuutan arvon noustessa.
These exchange-rate fluctuations have a first round impact on price stability: “imported inflation” in the event of the depreciation of the currency, and “imported disinflation” in the event of an appreciation in the currency.
Pitkällä aikavälillä heilahtelujen vaikutukset yleensä tasoittuvat, jos kyseiset taloudet ovat riittävän joustavia.
The impacts of these fluctuations should tend to offset one another in the long term if economies are sufficiently flexible.
Missä määrin EKP voi mielestänne mukauttaa rahapolitiikkaansa siten, että siinä otetaan huomioon euron vaihtokurssin mahdollinen epäsuotuisa kehitys?
To what extent do you think the ECB can adjust its monetary policy to take into account an unwelcome evolution of the exchange rate of the Euro?
Miten analysoisitte tästä näkökulmasta jälkikäteen euron arvon heikkenemisen ja nousun aikaisempia vaiheita?
In this regard, how do you analyse in retrospect the previous phases of Euro depreciation and appreciation?
EKP mukauttaa rahapolitiikkaansa saavuttaakseen perustamissopimuksessa asetetun tavoitteensa, joka on hintojen vakaus.
The ECB adjusts its monetary policy to achieve its objective of price stability, which is laid down in the Treaty.
Neuvosto ottaa huomioon – talous- ja rahapoliittisesta analyysistä vastaavan johtokunnan jäsenen esittämän kertomuksen pohjalta – kaikki saatavilla olevat asiaan liittyvät tiedot ja analyysit.
The Governing Council takes into account all the available information, relevant data and analyses provided in the report by the member of the Executive Board in charge of the economic and monetary analysis.
Vaihtokurssit ja niiden vaikutukset rahapoliittiseen tilanteeseen ja hintoihin kuuluvat luonnollisesti näihin tietoihin, ja ne otetaan huomioon analyyseissä ja hintojen vakauden näkökulmasta tehdyissä tulevaisuudennäkymiä koskevissa arvioissa kaikkien muiden tekijöiden kanssa.
Exchange rates and their impact on monetary and financial conditions and price developments of course feature in these data and are factored into the analyses and assessment of the outlook for price stability together with all the other elements.
Euron heikentyminen viiden edellisen vuoden aikana saattoi alkuvaiheessa osittain johtua Euroopassa vuosina 1999 ja 2000 esiintyneestä huomattavasta nettopääomaviennistä suorien sijoitusten ja arvopaperisijoitusten muodossa.
As regards the last five years, perhaps the initial depreciation of the euro was partially due to the vast outflows of direct and portfolio investment that were observed in Europe in 1999 and 2000.
Vaihtokurssisuuntauksen kääntyminen näyttää osuvan suunnilleen samoihin aikoihin, jolloin nämä huomattavat pääomaviennit katkesivat ja alkoi "kuplan" puhkeamisen jälkeinen kausi.
The trend reversal in exchange rates seems to be somewhat simultaneous with the drying up of the substantial capital outflows that characterised the period following the bursting of the “bubble”.
Alaa koskevissa arvioissa on kuitenkin oltava hyvin varovainen, sillä vaikutukset ovat moninaisia ja erittäin monimutkaisia.
That said, one must of course remain very prudent when looking at exchange rate fluctuations as the influences are not only numerous but also highly complex.
Mitä muutoksia näette euron kansainvälisessä asemassa lähitulevaisuudessa?
What developments do you envisage in the foreseeable future for the international role of the Euro?
On muistettava, että euro on otettu käyttöön ensisijaisesti siksi, että Euroopan talous ja Euroopan yhteismarkkinat toimisivat mahdollisimman tehokkaasti, eikä siksi, että dollarille tai jollekin muulle valuutalle saataisiin kilpailija.
It must be borne in mind first and foremost that the euro was created to enable the European economy and Single Market to function as smoothly and efficiently as possible and not to vie with the dollar or with any other currency.
Mahdollisimman vilpitön ja läheinen yhteistyö rahapoliittisten viranomaisten välillä on päinvastoin nyt välttämättömämpää kuin ennen.
On the contrary, even more so now than before, it is indispensable for monetary authorities to co-operate in the most genuine and close manner possible.