natgillin/translations-raw huggingface dataset:
HRW, World report 2002, s. 318.
HRW, World report 2002, p.
EN – ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan yleissopimuksen 12. lisäpöytäkirja
CoE Protocol No 12 to the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms
Seitsemäs lisäpöytäkirja allekirjoitettiin 4. marraskuuta 2000, mutta se ei ole vielä tullut voimaan.
This Protocol was signed on 4 November 2000 and has not yet entered into force.
Tanska, Espanja, Ranska, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät ole vielä allekirjoittaneet pöytäkirjaa.
The Protocol has not yet been signed by DK, ESP, F, SV and UK, and none of the 15 Member State has ratified it.
ILO – Yleissopimus nro 111, joka koskee työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä tapahtuvaa syrjintää
ILO Convention 111 on discrimination in employment and occupation
Tämä yleissopimus allekirjoitettiin 25. kesäkuuta 1958, ja se tuli voimaan 15. kesäkuuta 1960.
This Convention was signed on 25 June 1958 and entered into force on 15 June 1960.
Luxemburg ratifioi yleissopimuksen viimeisenä jäsenvaltiona vuonna 2001.
In 2001, Luxembourg was the final Member State to ratify the Convention.
Nykyinen eurooppalainen yhdenvertaista kohtelua koskeva lainsäädäntö, joka kattaa perusoikeuskirjan 21 artiklan syrjintäkiellon eri osat, vaihtelee sekä suojelun tason että soveltamisalan osalta.
Existing European legislation on equal treatment relating to the various grounds on which discrimination is prohibited by Article 21 of the Charter differs in both the level of protection and its scope.
Muissa direktiiveissä rajoitutaan suojeluun työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä.
Other directives are restricted to protection in employment and occupation.
Tästä saa sellaisen vaikutelman, että EU:ssa on olemassa syrjintäperusteiden hierarkia ja että yhtä syrjivän kohtelun muotoa pidetään vakavampana kuin sen muita muotoja.
This creates the impression that the EU has a pecking order of types of discrimination and that one form of unequal treatment is regarded as more serious than another.
Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja syrjinnän suoja ovat perusluonteisia ihmisoikeuksia, jotka koskettavat EU:n ydinarvoja.
The principle of equality and protection against discrimination is a fundamental human right that lies at the core of the EU.
Näiden erilaisten välineiden kehittämisen myötä on syntynyt sekava sääntöjen tilkkutäkki.
The drawing up of these different instruments has created a somewhat confused and overlapping set of regulations.
Tämä on haitallista oikeusvarmuuden kannalta ja heikentää avoimuutta kansalaisia kohtaan.
This has a negative impact on the quality of law-making and does not enhance transparency for citizens.
Vuosina 2001–2002 syrjinnän torjunnassa on ollut havaittavissa vielä joitakin aukkoja.
In 2001/2002, a number of gaps were still evident in measures to combat discrimination.
Ehdotuksia on tuskin odotettavissa varsinkaan sellaisesta muuhun kuin rotuun perustuvasta syrjinnästä, jota tapahtuu muualla kuin työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä.
This applies in particular to discrimination outside the workplace, other than racial discrimination, where proposals are awaited with impatience.
Siksi komission on mahdollisimman pian tuotava käsiteltäväksi jo paljon aiemmin julkistettu direktiiviehdotuksensa miesten ja naisten yhtäläisestä kohtelusta työelämän ulkopuolella.
The Commission should therefore present as soon as possible the long-awaited proposal for a directive prohibiting discrimination on grounds of gender outside the labour market.
Lisäksi on puututtava lainsäädäntöteitse syrjintään, jota esiintyy muualla kuin työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä ja joka perustuu uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään, sukupuoliseen suuntautumiseen tai muuhun syyhyn.
Legislation is also required to tackle discrimination outside employment and occupation on the grounds of religion or belief, disability, age, sexual orientation and so on.
Euroopasta puuttuu valitettavasti vielä tällaisen lainsäädännön aikaansaamisessa tarvittavaa poliittista tahtoa.
Unfortunately, we have yet to see any European determination to enact such legislation.
Rotusyrjintä ja muukalaisviha
Racial discrimination and xenophobia
Kaikissa käytettävissä olevissa lähteissä on todettu, että rotusyrjintä ja muukalaisviha ovat lisääntyneet Euroopassa vuonna 2001 ennen kaikkea reaktiona Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 2001 tehtyihin iskuihin.
All the available sources report an increase in the incidence of racial discrimination and xenophobia in Europe in 2001, primarily in reaction to the 11 September attacks in the United States.
Esittelijä on kuitenkin sitä mieltä, että havaittua islaminvastaisten reaktioiden ja välikohtausten lisääntymistä ja Euroopassa rakenteellisesti pinnan alla kytevää ja leviävää rasismia ei voida pitää erillisinä ilmiöinä.
The reported increase in anti-Islamic reactions and incidents cannot, in your rapporteur's view, be seen in isolation from a structural undercurrent of spreading racism in Europe.
Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus (EUMC) totesi jo ensimmäisessä vuosikertomuksessaan Diversity and Equality for Europe .
In its first annual report (published in November 2001 but covering the year 2000), the European Monitoring Centre on Racism and Xenophobia (EUMC) Diversity and Equality for Europe .
Vuosikertomus 2000.
Annual report 2000.
Wien (EUMC), marraskuu 2001.
Vienna (EUMC), November 2001.
Ks. myös http://eumc.eu.int/publications/index.htm. (joka julkaistiin marraskuussa 2001 mutta jossa käsitellään vuotta 2000), että etnisiin vähemmistöihin kuuluvat henkilöt valittavat enenevässä määrin syrjinnästä erityisesti työmarkkinoilla ja että rasismista johtuva väkivalta on lisääntynyt.
See also: http://eumc.eu.int/publications/index.htm . reported an increase in complaints of discrimination from members of ethnic minority groups, particularly on the labour market, and an increase in racially motivated violence.
Tässä yhteydessä on syytä huomauttaa, että joissakin maissa (Belgiassa, Kreikassa, Irlannissa ja Portugalissa) rasistisia motiiveja ei sisällytetä rikostilastoihin ja että joissakin maissa (Saksassa, Espanjassa ja Italiassa) poliisin tilastoissa ilmoitetaan huomattavasti pienempiä lukuja kuin kansalaisjärjestöjen pitämissä tilastoissa.
It pointed out that, in some countries (Belgium, Greece, Ireland and Portugal), racial motives are not recorded in crime statistics, while in other countries (Germany, Spain and Italy), police statistics provide much lower figures than those produced by NGOs.
Tällaisten tietojen vertailukelpoisuudessa ja tällaisten mittausten luotettavuudessa on parantamisen varaa, kuten EUMC itsekin painottaa.
The comparability of such data and the validity of the measurements leave room for improvement, as the EUMC itself points out.
YK:n rotusyrjinnän poistamista valvova komitea (CERD) esitti vuonna 2001 päätelmänsä http://www.unhchr.ch/tbs/doc.nsfCERD, päätelmät). käsiteltyään kahdeksaa EU:n jäsenvaltiota – Saksaa, Suomea, Kreikkaa, Italiaa, Alankomaita, Portugalia, Ruotsia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa – koskevat raportit; kaikki raportit koskivat eripituisia vuotta 2001 edeltäviä ajanjaksoja.
In 2001, the UN Committee for the Elimination of Racial Discrimination (CERD) published its conclusions on the basis of reports from 8 EU countries: Germany, Finland, Greece, Italy, the Netherlands, Portugal, Sweden and the United Kingdom http://www.unhchr.ch/tbs/doc.nsfCERD, concluding observations). , all of which related to reporting periods of different lengths.
Erilaisia rikkomuksia ja niitä poliiseja, jotka ovat aiheuttaneet erityisesti etnisiin vähemmistöihin kuuluvien pidätettyjen kuolemantapauksia (kuolemantapaukset poliisin säilöönoton aikana) , käsitellään tämän mietinnön I luvussa.
Misconduct resulting in death in policy custody, particularly of members of ethnic minorities are discussed in Chapter 1 of this report.
Päätelmissä mainitaan myös romanien syrjintä työmarkkinoilla, koulutuksessa ja asumisessa (Suomessa, Kreikassa, Italiassa ja Ruotsissa) ja saamelaisten syrjintä, joka liittyy maanomistusoikeuksiin Myös taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia käsittelevä komitea viittaa tähän asiaan Ruotsia koskevissa päätelmissään. ja oikeuteen käyttää omaa kieltä virallisissa yhteyksissä (Suomessa ja Ruotsissa).
The report also refers to discrimination against the Roma in employment, education and housing (Finland, Greece, Italy and Sweden) and against the Sami as regards land rights The Committee on Economic, Social and Cultural Rights also makes this point in its concluding observations on Sweden. and the right to the official use of their own language (Finland, Sweden).
Myös EN:n ihmisoikeusvaltuutettu on tehnyt vastaavan päätelmän Suomeen tekemänsä vierailun perusteella.
The CoE Commissioner for human rights draws a similar conclusion following a visit to Finland.
Ks. Comm DH(2001)7.
See Comm DH(2001)7.
Budapestissä sijaitseva European Roma Rights Center on esittänyt perusteellisia tietoja romaneja syrjivästä asuntopolitiikasta Italiassa: eristäminen leireihin on laajalle levinnyt käytäntö, lisäksi esiintyy puutteita koulutuksen ja muiden julkisten palvelujen saatavuudessa ja myös poliisin toiminta on usein väkivaltaista.
The European Roma Rights Centre in Budapest has compiled extensive information on discrimination against the Roma in housing policy in Italy: the practice of segregation in isolated camps is widespread, as is discrimination in access to education and other public services, and there is evidence of frequent police brutality.
European Roma Rights Centerin 29. kesäkuuta 2001 päivätty kirje CERD:lle.
Letter of 29 June 2001 from the European Roma Rights Center to the CERD Committee.
Ks. myös julkaisut, jotka mainitaan www-sivustolla http://errc.org.
See also publications referred to in http://errc.org .
HRW on myös ilmoittanut romanien syrjinnästä Kreikassa.
HRW also reports discrimination against the Roma in Greece.
Kreikan oikeusasiamies katsoi tammikuussa 2001 julkistetussa raportissa, että romanien karkottaminen ja talojen tuhoaminen eräässä Ateenan kaupunginosassa heinäkuussa 2000 oli vastoin Kreikan lainsäädäntöä.
In a report dated January 2001, the Greek Ombudsman condemned the expulsion of Roma and the destruction of houses in a district of Athens in July 2000 as a breach of Greek law.
Syyskuussa 2001 viranomaiset kuitenkin antoivat jälleen tehtäväksi tuhota kuusi romanien taloa samassa kaupunginosassa.
In September 2001, however, the authorities ordered a further six houses in the same district belonging to Roma to be destroyed.
Ks. myös OMCT:n vetoomus, Greece: Destruction of Roma homes in Asproprygos, 20.9.2001,
See also OMCT Appeal, Greece: Destruction of Roma homes in Asproprygos, 20/9/2001
Toiminta saatiin loppumaan ainoastaan oikeusasiamiehen ja Greek Helsinki Monitor -järjestön puututtua asiaan.
Only after intervention by the Ombudsman and the Greek Helsinki Monitor was this action stopped.
On myönteistä, että Kreikan hallitus laati toukokuussa 2001 toimintasuunnitelman romanien syrjinnän estämiseksi terveydenhuollossa, koulutuksessa ja asumisessa.
A positive development is that, in May 2001, the Greek Government adopted an action plan to combat discrimination against Roma in healthcare, education and housing.
Valitettavasti Aghia Sofia -yhteisön romanilapset kohtaavat yhä vastustusta koulunkäyntinsä yhteydessä.
Unfortunately, Roma children from the Aghia Sofia community are still facing opposition to their attending schools.
Lisäksi tällä yhteisöllä oli vuoden 2001 aikana vaikeuksia sähköntoimitusten kanssa.
In 2001, this community also experienced problems in obtaining electricity.
Eräällä Patrasissa asuvalla romaniyhteisöllä oli elokuussa 2001 ongelmia, kun neljä sen asunnoista tuhottiin.
In August 2001, four homes in a Roma community in Patras were destroyed.
OMCT:n vetoomus, Greece: Destruction of Roma homes in Asproprygos, 20.9.2001,
OMCT Appeal, Greece: Destruction of Roma homes in Asproprygos, 20/9/2001,
Kreikan oikeusasiamiehelle on kanneltu asiasta.
A complaint about this has been submitted to the Greek Ombudsman.
Tarjolla on liian vähän asuntovaunuleirejä, ja jos niitä on tarjolla, niihin ei ole aina pääsyä.
There are not enough caravan sites available, and those that are available are not always equally accessible.
Jos tällaiset ryhmät asettuvat asumaan jonnekin laittomasti, ne häädetään pois, mikä on teoriassa sallittua ainoastaan silloin, kun se on äärimmäisen välttämätöntä.
If these groups stop somewhere illegally, they are moved on, although, in theory, this is allowed only where it is absolutely essential.
Ranskassa on ollut 5. heinäkuuta 2000 lähtien voimassa laki, joka velvoittaa yli 5 000 asukkaan kunnat järjestämään asuntovaunuleirejä, mutta tätä lakia ei sovelleta yleisesti.
Since July 2000, there has been a law in France requiring municipalities with more than 5000 inhabitants to establish caravan sites, but this law is not generally applied.
EN:n rasismin ja suvaitsemattomuuden vastainen komissio (ECRI) julkisti vuonna 2001 päätelmänsä Itävallassa, Saksassa, Tanskassa, Irlannissa ja Alankomaissa vuonna 2000 tehdyistä selvityksistä.
In 2001, the Council of Europe's European Commission against Racism and Intolerance (ECRI) published its findings from on-the-spot investigations in Austria, Germany, Denmark, Ireland and the Netherlands that took place in 2000.
Kaikissa näissä maissa esiintyy edelleen muukalaisvihaa ja rasismia.
Incidents of racism and xenophobia are still occurring in all these countries.
ECRI katsoo, että oikeudelliset puitteet syrjinnän torjumiseksi tärkeimmillä osa-alueilla, kuten työmarkkinoilla, koulutuksessa ja asumisessa, ovat puutteelliset (Itävallassa, Saksassa, Tanskassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa) sekä ilmaisee huolensa rasistisen propagandan käytöstä (Itävallassa ja Tanskassa), ulkomaalaisvastaisista puheista politiikassa (Yhdistyneessä kuningaskunnassa) sekä poliisiviranomaisten rasistisesta käytöksestä (Itävallassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa).
The ECRI draws attention to an inadequate legal framework to combat discrimination in core areas such as the labour market, education and housing (Austria, Germany, Denmark, the Netherlands and the United Kingdom), expresses its concern at the use of racist propaganda (Austria, Denmark) and anti-foreigner rhetoric (the United Kingdom) in politics and about racist treatment by police officers (Austria, the United Kingdom).
On myös havaittu, että tiedotusvälineet luovat kielteistä kuvaa ulkomaalaisista ja etnisistä vähemmistöistä.
It also points to the negative portrayal of foreigners and ethnic minorities in the media.
EN:n rasismin ja suvaitsemattomuuden vastainen komissio (ECRI) mainitsee myös vuosiraportissaan 2001 Ks. ECRI:n vuosiraportti, joka kattaa toiminnan 1.1.2001–31.12.2001, http://www.coe.int/T/E/human%5Frights/Ecri/1%2DECRI/1-Presentation_of_ECRI/4-Annual_Report_2001/Annual_report_2001.asp#TopOfPage. laajemmin, että rotusyrjintä on Euroopassa vaikeasti kitkettävä ilmiö ja että siihen liittyvät puutteelliset säädökset ja nykyisten säädösten riittämätön soveltaminen.
In its annual report for 2001 See Annual Report on ECRI's activities covering the period from 1 January 2001 to 31 December 2001, http://www.coe.int/T/E/human%5Frights/Ecri/1%2DECRI/1-Presentation_of_ECRI/4-Annual_Report_2001/Annual_report_2001.asp#TopOfPage . , the ECRI also makes the more general point that racial discrimination is persistent in Europe in terms of inadequate legislation and unsatisfactory enforcement of the existing provisions.
Julkisuudessa esiintyvä muukalaisviha on hedelmällinen kasvualusta sellaiselle käsitykselle, että jotkin kulttuurit olisivat ylivertaisia toisiin kulttuureihin verrattuna.
Xenophobic attitudes among the general public provide a fertile breeding ground for spreading the view that some cultures are superior to others.
Rotuvihan lietsominen on huolestuttavan yleistä; erityisesti syyskuun 11. päivän jälkeen vihamielisyys muslimiyhteisöjä kohtaan ja näihin yhteisöihin kohdistuvat hyökkäykset ovat lisääntyneet voimakkaasti monissa maissa.
The degree of incitement to racial hatred is a source of concern; after 11 September in particular, many countries experienced a sharp rise in hostility to and attacks on Muslim communities.
ECRI on huolissaan siitä, missä määrin jotkin puolueet hyväksyvät muukalaisvihan.
The ECRI is concerned at the degree to which xenophobia is accepted by some political parties.
Lisäksi ECRI on havainnut, että juutalaisvastainen väkivalta ja antisemitistisen propagandan levittäminen Ks. myös tämän luvun antisemitismiä koskeva kohta. on lisääntynyt ja että turvapaikanhakijoihin, pakolaisiin ja maahanmuuttajiin kohdistuvat rasistiset teot ja syrjintä ovat samoin lisääntyneet.
It also noted an increase in violence against Jews and a rise in the spread of anti-Semitic propaganda See also paragraph on anti-Semitism in this Chapter. , along with an increase in racist acts and discrimination against asylum seekers, refugees and immigrants.
(Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus) EUMC selvitti heti syyskuun 11. päivän jälkeen RAXEN-verkkonsa kansallisten yhteyspisteiden kautta tekemiensä kyselyjen avulla, missä määrin islaminvastaisia reaktioita esiintyi.
The EUMC has conducted various surveys among the national focal points of its RAXEN network to gauge the extent of anti-Islamic reactions after 11 September.
Peräkkäisistä osaraporteista koottiin yhteenveto toukokuussa 2002 ilmestyneessä julkaisuun.
This series of reports has been summarised in a publication that appeared in May 2002.
Ks. myös http://eumc.eu.int/publications/terror-report/index.htm.
See also: http://eumc.eu.int/publications/terror-report/index.htm .
Jotta materiaalia ei tulkittaisi tarpeettoman vapaasti, esitän tässä sellaisenaan raportissa esitetyt havainnot ja yhteenvedon niistä.
So as not dilute the force of this material, I am quoting the findings in the summary of this comprehensive report verbatim.
Lisää yksityiskohtia löytyy alkuperäisestä raportista.
For further details the reader is referred to the original.
Tekijät päättelivät seuraavaa:
The authors concluded as follows:
Erityisenä ongelmana EU:ssa on rasismin ja muukalaisvihan levittäminen Internetissä ja jalkapallostadioneilla.
The spread of racism and xenophobia via the Internet and in football stadiums is a particular problem in the EU.
Jalkapallostadioneilla ja niiden ympäristössä on havaittu liikkuvan enemmän ryhmiä, jotka levittävät uusnatsistisia ja äärioikeistolaisia näkemyksiä, ja toiminta vaihtelee iskulauseiden huutamisesta hakaristeillä varustettujen banderollien ripustamiseen.
In and around football stadiums, there has been an increase in groups expressing neo-Nazi and extreme right-wing views, ranging from shouting slogans to carrying banners with swastikas.
EUMC on käsitellyt tätä ongelmaa raportissaan, joka koskee rasismia, jalkapalloa ja Internetiä. http://www.eumc.at/publications/football/index.htm.
The EUMC has analysed this problem in a report on 'Racism, Football and the Internet'. http://www.eumc.at/publications/football/index.htm .
On todennäköisesti Euroopan laajuinen ilmiö, että Israelin ja palestiinalaisten välisen konfliktin kiihtyminen vuodesta 2000 lähtien (toinen palestiinalaisten kansannousu) on johtanut antisemitististen väkivallantekojen, uhkausten ja välikohtausten määrän jyrkkään kasvuun.
It is probably true to say that the escalation in the conflict between Israel and the Palestinians since spring 2000 (the second Intifada) has been reflected throughout Europe in a sharp rise in the number of anti-Semitic acts of violence, threats and incidents.
Emme ole löytäneet vertailukelpoisia lukuja eri maista vuodelta 2001.
We were unable to secure comparable figures for the various countries for 2001.
Materiaalia on kuitenkin saatavissa esimerkiksi Ranskan osalta ( Commission national consultative de droit http://www.commission-droits-homme.fr/LiensFr/PlanSite.html . de l'homme -järjestön vuosittaisesta raportista) ja Alankomaiden osalta (CIDI:n http://www.cidi.nl/html/antisem/asr-nl-06.frameset.html.
However, material is available for France from the annual report of the National Advisory Committee for Human Rights http://www.commission-droits-homme.fr/LiensFr/PlanSite.html. and for the Netherlands from the annual report of the CIDI. http://www.cidi.nl/html/antisem/asr-nl-06.frameset.html.
Centrum Informatie en Documentatie Israel, Hadassa Hirschfeld, Overzicht Antisemitische incidenten Nederland 2001 en voorlopig overzicht 2002. vuosikatsauksesta).
Israel Information and Documentation Centre; Hadassa Hirschfeld, Review of anti-Semitic incidents in the Netherlands 2001 and provisional review for 2002.
Ranskassa on esiintynyt ennen kaikkea väkivallantekoja ja fyysisiä uhkauksia juutalaisia laitoksia ja henkilöitä kohtaan.
In the first instance, there were acts of violence and physical threats against Jewish bodies and against individuals.
Alankomaissa on esiintynyt pikemminkin suullista väkivaltaa (haukkumista ja huutokuoroja jalkapallo-ottelujen aikana) sekä vähäisempiä väkivallantekoja, kuten vandalismia.
In the Netherlands, it was more a question of verbal abuse (slanging matches, groups chanting at football matches) and minor violent incidents, such as vandalism.
Kyseisissä raporteissa kuitenkin varoitetaan tottumasta tähän jokapäiväiseen antisemitismiin sekä pyydetään poliisia ja oikeuslaitosta kiinnittämään asiaan nykyistä enemmän vakavaa huomiota.
However, the reports warn against becoming inured to commonplace anti-Semitism and calls for the police and judicial authorities to take the problem more seriously.
22 artikla: Kulttuurinen, uskonnollinen ja kielellinen monimuotoisuus
Article 22: Cultural, religious and linguistic diversity
EN – kansallisten vähemmistöjen suojelua koskeva puiteyleissopimus
CoE Framework Convention on the protection of national minorities
Sopimus allekirjoitettiin 1. helmikuuta 1995, ja se tuli voimaan 1. helmikuuta 1998.
This Convention was signed on 1 February 1995 and entered into force on 1 February 1998.
Sopimuksen ovat allekirjoittaneet useimmat maat.
The Convention has been signed by most countries.
Belgia allekirjoitti sen vuonna 2001, joten ainoastaan Ranska ei ole vielä allekirjoittanut sitä.
Belgium signed the Convention in 2001, and only France has yet to do so.
Belgia, Ranska, Kreikka, Luxemburg, Alankomaat ja Portugali eivät ole vielä ratifioineet sopimusta.
B, F, GR, L, NL and P have not yet ratified the Convention.
Portugali ratifioi sopimuksen vuonna 2002 (30.6. tilanne).
In 2002 (reference date 30 June) the convention was ratified by Portugal.
EN – alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskeva eurooppalainen peruskirja
CoE European Charter for regional and minority languages
Peruskirja allekirjoitettiin 5. marraskuuta 1992, ja se tuli voimaan 1. maaliskuuta 1998.
This Charter was signed on 5 November 1992 and entered into force on 1 March 1998.
Useimmat jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet sen Belgiaa, Irlantia, Kreikkaa ja Portugalia lukuun ottamatta.
The Charter has been signed by most of the Member States, and only B, GR, IRL and P have not done so.
ILO – yleissopimus nro 169 itsenäisten maiden alkuperäis- ja heimokansoista
ILO Convention 169 on indigenous and tribal peoples
Yleissopimus hyväksyttiin Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleiskokouksessa 27. kesäkuuta 1989, ja se tuli voimaan 5. syyskuuta 1991.
This Convention was adopted on 27 June 1989 in the ILO General Assembly and entered into force on 5 September 1991.
EU:n jäsenvaltioista ainoastaan Tanska ja Alankomaat ovat ratifioineet sen.
Of the EU Member States, only DK and NL have ratified it.
Ranska on ainoa EU:n jäsenvaltio, joka ei ole allekirjoittanut kansallisten vähemmistöjen suojelua koskevaa puiteyleissopimusta.
France is the only EU Member State not to have signed the Framework convention on the protection of national minorities.
Ranskan viranomaisten perinteinen näkemys on, että valtion kaikkien kansalaisten yhdenvertaisuus lain edessä estää sen.
The traditional view of the French authorities is that it is prohibited from doing so because all citizens are equal before the law.