natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Yli 40 prosenttia kalataloustuotteista myydään kansainvälisessä kaupankäynnissä, minkä vuoksi tämän elintarviketuotannon alan kansainvälisyysaste on kaikkein korkein.
Fish products represent the most internationalised form of food production, given that more than 40% is marketed through international trade.
Kalataloustuotteiden kaupan ansiosta kehitysmaiden kaupan nettoylijäämä oli 16,6 miljardia dollaria vuonna 1996.
As a result of that trade, developing countries recorded a net commercial surplus of 16.6 billion dollars in 1996.
Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikan keskeisinä tavoitteina ovat kestävä kehitys ja köyhyyden vähentäminen kehitysmaissa.
The chief objective of EU development cooperation policy is sustainable development and poverty reduction in the developing countries.
Yhteisen kalastuspolitiikan keskeinen tavoite on puolestaan vastata kalavaroja vastuullisesti hyödyntäen yhteisön markkinoiden kysyntään ja ylläpitää Euroopan kalataloutta.
The chief objective of the CFP is to help guarantee the supply of fish to Community markets and maintain the European fishing industry while respecting resources.
Edellä mainitun perusteella sekä yhdenmukaisuuden periaatteen mukaisesti (EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan 2 kohta ja 178 artikla) määräytyy, miten yhteistä kalastuspolitiikkaa sekä kehitys- ja yhteistyöpolitiikkaa on yhdenmukaistettava, johdonmukaistettava ja täydennettävä tarpeen mukaan.
In this context, and in accordance with the principle of coherence (Article 3(2) and Article 178 of the Treaty establishing the European Community (TEC)), it is necessary to ensure the requisite coordination, coherence and complementarity between the CFP and development cooperation policy.
Molempia politiikkoja on täydennettävä, niiden tavoitteet ja toiminta-alat on rajattava sekä päätettävä kummankin osalta henkilöstön määrästä, teknisistä välineistä ja rahoituksesta.
The two policies must complement each other, and their respective objectives and scope, as well as their human, technical and financial resources, must be clearly identified.
Kalastusalan kehitysyhteistyötä ei pystytä toteuttamaan ainoastaan yhteisen kalastuspolitiikan lähtökohdista käsin kansainvälisillä kalastussopimuksilla, jotka ovat perusteiltaan kaupallisia, vaan lisäksi on toteutettava kehitysyhteistyötä erityisesti kehitysyhteistyöpolitiikan avulla siten, että kalastus nostetaan yhdeksi kehitysyhteistyöpolitiikan ensisijaisista tavoitteista.
Development cooperation in the area of fisheries cannot be pursued exclusively on the basis of the CFP and international fisheries agreements, which are fundamentally commercial in nature, but must also and above all be implemented through development cooperation policy, which must include fisheries among its priority objectives.
Euroopan komissio korostaa tiedonannossaan kansainvälisten kalastussopimusten tärkeää kaksinkertaista tavoitetta: tuottaa hyötyä sekä Euroopan unionille että kehitysmaille.
The Commission communication itself stresses this important dual objective of international fisheries agreements: their contribution to the EU and to developing countries.
Euroopan unionin kansainvälisistä kalastussopimuksista saama hyöty
Benefits of international fisheries agreements for the EU
Kalastussopimukset ovat auttaneet toteuttamaan Euroopan unionin taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, joka on toinen unionin tärkeimmistä tavoitteista, kuten komission lisäksi Euroopan unionin ministerineuvosto totesi päätelmissään lokakuussa 1997.
In short, they help to achieve economic and social cohesion within the EU, which is another of its fundamental objectives as recognised by both the Commission and the Council in its conclusions of October 1997.
Kehitysmaiden kansainvälisistä kalastussopimuksista saama hyöty
Benefits of international fisheries agreements for the developing countries
Kolmansien maiden kanssa solmitut kalastussopimukset auttavat merkittävästi kyseisten maiden taloudellista ja yhteiskunnallista kehittymistä, erityisesti maiden kalatalousalaa sekä kalastukseen liittyviä elinkeinoja.
International fisheries agreements with third countries make an extremely important contribution to their economic and social development, particularly in their fishing sector and ancillary industries.
Rahalliset korvaukset kalastusoikeuksista
Compensation in exchange for fishing rights
Täytyy myös huomata, että kalastusoikeusmaksut ovat avainasemassa joidenkin valtioiden talousarvioissa, esimerkiksi São Tomé ja Príncipessä kalastusoikeusmaksut muodostavat 13 prosenttia, Mauritaniassa 15 prosenttia ja Guinea-Bissaussa lähes 30 prosenttia budjettituloista.
It should be pointed out that fishing rights play a key role in the budgets of a number of countries such as Sao Tomé, where they account for 13% of budget revenue, Mauritania, with 15%, and Guinea-Bissau, where they reach 30%.
On välttämätöntä ja oikeudenmukaista mainita tässä yhteydessä myös alusten omistajien kalastusoikeuksista tai -luvista maksamat maksut, joista kertyy lisätuloja kolmansille maille.
In the interests of fairness, mention should also be made in this context of the fees paid by shipowners in exchange for fishing licences or rights, which provide additional revenue for third countries.
Tulojen suuruus on 15–25 prosenttia jokaiseen sopimukseen kuuluvan rahallisen korvauksen kokonaissummasta (Vastaukset kysymyksiin nro E-0675/01 ja nro P-0671/01 ).
Such revenue accounts for between 15 and 25% of the overall financial compensation under each agreement (answers to questions E-0675/01 and P-0671/01 ).
Ajanjakson 1993–1997 aikana alusten omistajille lankeava osuus oli keskimäärin 17,2 prosenttia sopimusten kokonaismaksuista; osuuden vuosittainen keskiarvo oli yli 32 miljoonaa euroa.
Over the period 1993-97, shipowners bore an average of 17.2% of the total cost of agreements, giving an annual average of slightly more than EUR 32 m.
Alusten omistajien on maksettava myös ennakkomaksu, jonka suuruus vaihtelee maittain, olipa ilmoitettu pyyntimäärä minkä suuruinen tahansa.
At the same time, shipowners must make an advance payment (the amount of which varies by country) regardless of the volume of the catch declared.
Vuosina 1996 ja 1997 ennakkomaksut kattoivat 30 prosenttia lupamaksuista (IFREMER:n mukaan).
In 1996 and 1997 advance payments reached 30% of the total fee (IFREMER data).
On myös otettava huomioon, että pohjoisen sopimuksiin kuuluvat alusten omistajat on vapautettu velvoitteesta maksaa kalastusoikeusmaksut.
It should also be pointed out that shipowners fishing under the so-called northern agreements are exempt from this obligation to pay fees for fishing rights.
Kansainväliset kalastussopimukset edistävät myös kehitystä tuomalla maalle monin tavoin hyötyä maan vesialueilla tapahtuneen pyynnin viennistä saatujen tulojen kautta.
International fisheries agreements also contribute to development in that they provide a large number of benefits arising from revenue accruing from exports of the catches made in their waters.
Vienti suuntautuu pääasiassa teollisuusmaihin, jotka ostavat yli 80 prosenttia kansainvälisillä markkinoilla kaupattavista kalataloustuotteista.
Most of these exports go to developed countries, which purchase more than 80% of the products sold on the international market.
Euroopan unioni on avainasemassa kalastustuotteiden markkinoilla tuojana, jalostajana ja kuluttajana.
The EU holds a key position in this trade as an importer, processor and consumer, making it a net importer of fish.
Euroopan komission tietojen mukaan vuonna 1999 Euroopan unioniin tuotiin kalataloustuotteita kehitysmaista 4 miljardin euron arvosta, joista 1,4 miljardia Latinalaisesta Amerikasta, 1,4 miljardia Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista ja 1,2 miljardia Aasiasta.
In 1999, according to the Commission figures, exports of fish from developing countries to the European Union amounted to approximately EUR 4 billion, EUR 1.4 bn from Latin America, EUR 1.4 bn from the ACP countries and EUR 1.2 bn from Asia.
Arvioiden mukaan viimeisten vuosien aikana 63 prosenttia Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden viennistä suuntautui Euroopan unioniin, 27 prosenttia Japaniin ja 10 prosenttia Yhdysvaltoihin.
It is estimated that in recent years 63% of exports from the ACP countries have gone to the European Union, 27% to Japan and 10% to the United States.
Suuri osa kyseisestä viennistä on peräisin yhteisyrityksistä, joita rahoitetaan Euroopan unionin varoista ja jotka ovat auttaneet merkittävästi kehittämään kyseisten maiden kalataloutta.
A significant part of these exports comes from joint ventures financed with EU funds.
Yhteisyritykset ovat avainasemassa kehitysyhteistyössä, joten niitä on vaalittava ja kehitettävä.
These have made an important contribution to the development of the fishing sector in the countries concerned, making them a key instrument of development cooperation which must be preserved and developed.
IFREMER:n tekemän tutkimuksen sekä komission tietojen mukaan kalastussopimuksilla on suuri vaikutus myös paikallistalouksien työllisyyteen kyseisissä kolmansissa maissa.
According to the IFREMER study and Commission figures, these agreements also have a significant impact in terms of employment in the local economies of the third countries concerned.
Kaikista 22 000 kalastajasta noin 6 000 on kyseisten kolmansien maiden kansalaisia, mihin on lisättävä vielä kaikkiaan 11 000 välillisesti alaan liittyvää työpaikkaa.
Around 6 000 out of the 22 000 fishermen are nationals of the third countries, to which must be added a total of 11 000 indirect jobs.
Kaikkiaan 41 prosenttia näistä työpaikoista on säilyketehtaissa tonnikalasäilykkeiden ja säilykkeiden pakkausten valmistustehtävissä.
Overall, 41% of these jobs are in tuna processing and the manufacture of packaging for the canning industry.
Kansainväliset kalastussopimukset sisältävät myös erityisiä toimia paikallisen kalastusalan ja kalastukseen liittyvien elinkeinojen kehittämiseksi, esimerkiksi: alueen merellisten luonnonvarojen tutkimiseen ja säilyttämiseen tähtäävät toimet, kalastuksessa käytettyjen alusten valvontainfrastruktuurien perustaminen ja ylläpito, kalastusalalla toimivien paikallisten virkamiesten ja muiden toimijoiden koulutusohjelmat, mukaan luettuna kyseisten maiden hallinnon kansainvälisiin kalastusjärjestöihin osallistumisesta aiheutuvat kulut; määräykset, joilla pakotetaan purkamaan osa saaliista elintarvikkeiden turvallisuuden takaamiseksi; määräykset edistää alkavaa paikallista jalostusteollisuutta, jonka markkina-aluetta Euroopan unioni on, siten että sallitaan mittavia tullimaksuja koskevia helpotuksia kolmansista maista yhteisöön tehtävälle tuonnille, joka tapahtuu useimmiten tullimaksuitta; pienimuotoisen rannikkokalastuksen aseman sekä olemassa olevan jalostusteollisuuden vahvistaminen; tarkkailijoiden, tutkijoiden ja maan vesistöillä kalastavilla aluksilla toimivien merimiesten kouluttaminen jne.
International fisheries agreements also include specific actions designed to aid the development of the local fishery sector and ancillary industries such as: measures geared to the conservation and study of marine resources; creation and operation of infrastructure for monitoring the fleets operating in these fisheries; training programmes for officials and local agents involved in the fishery sector, including the cost of participation by the administration of these countries in international fisheries organisations; provisions designed to guarantee food security through the compulsory landing of part of the catch; provisions geared to promoting an emerging local processing industry whose market is the European Union itself, by granting generous customs concessions for imports from these third countries, which mostly enter the Community with zero duty; strengthening the small-scale coastal fishing sector and, where appropriate, the existing processing industry; training for observers, inspectors and seamen on board vessels operating in the country, etc.
Tonnikalasopimuksissa taataan kalastusoikeus erittäin liikkuviin kalalajeihin (tavallisesti tonnikaloihin), jotka liikkuvat kyseisten maiden talousvyöhykkeellä.
Safeguarding the local small-scale fleet
Lisäksi yhteisön alukset voivat kalastaa vasta 12 merimailin etäisyydellä, sillä niiden harjoittaman kalastuksen epäillään vaikuttavan pohjakalalajeihin.
Finally, it should be mentioned that fishing by Community vessels has not given rise to any conflict of interests with or harmed the local small-scale fishing sectors, given that the agreements signed by the European Union with these countries are either tuna agreements, where vessels are granted the right to enter to fish for highly migratory species (generally tuna) passing through the country's EEZ, or, in the case of agreements relating to demersal species, the Community fleets are permitted to operate outside the 12 nautical mile limit, in which case there is no conflict between the small-scale local fleet and the Community long-distance fleet.
Näin pienimuotoista kalastusta harjoittavan paikallisen laivaston ja yhteisön aavanmeren laivaston välillä ei synny eturistiriitoja.
The vast majority of resources fished by EU fleets under these agreements are beyond the reach of local fleets alone owing to the high level of technology required, and cooperation is therefore essential.
Paikalliset alukset eivät voi yksin yrittää kalastaa suurta osaa sopimuksessa asetetuista Euroopan unionin alusten kohdesaaliista, sillä unionin alusten harjoittama pyynti on vaikeaa ja siihen vaaditaan huipputeknologiaa.
Nevertheless, vessels flying flags of convenience (including the flags of third countries with which the agreement has been signed) and other vessels have been detected fishing outside the framework of the agreements.
IV Euroopan kehitysyhteistyöpolitiikan ja kalastuspolitiikan todelliset vaikutukset kalastusalan kehittymiseen kolmansissa maissa
Real contribution of European cooperation and fisheries policy to the development of the fishery sector in third countries
Edellä mainitusta voidaan helposti todeta, että Euroopan yhteistyö kehitysmaiden kalatalouden kehittämisessä perustuu pääasiassa yhteiseen kalastuspolitiikkaan ja eritoten kansainvälisiin kalastussopimuksiin sekä pienempimuotoisesti Euroopan yhteisön omaan erityiseen kehitysyhteistyöpolitiikkaan.
The facts outlined above clearly show that European cooperation in the development of the fishery sector in developing countries is chiefly based on the CFP and, in particular, on international fisheries agreements, and to a much lesser extent on the specific European development cooperation policy.
Kummankin politiikan vaikutukset käyvät lisäksi selvästi ilmi Euroopan komission toimittamista talousarvioita koskevista tiedoista.
The real contribution made by each policy is also clearly demonstrated by the budget figures provided by the Commission.
Näiden tietojen mukaan Euroopan unionin talousarviossa (1998–2000) ohjattiin kansainvälisiin kalastussopimuksiin keskimäärin 270 miljoonaa euroa vuosittain.
According to those figures, the average EU annual budget (1998‑2000) allocated to international fisheries agreements stands at EUR 270 m.
Näin ollen voimme todeta, että yhteinen kalastuspolitiikka jakaa vuosittain kalastusyhteistyölle vähintään neljä kertaa enemmän varoja (30 prosenttia 270 miljoonasta eurosta = 81 miljoonaa euroa) kuin Euroopan unionin talousarvio ulkoiselle kalastusyhteistyölle, joka on keskimäärin 22 miljoonaa euroa vuosittain.
It can thus be concluded that the CFP dedicates at least four times more funds to fisheries cooperation (30% of EUR 270 m = EUR 81 m) than the EU budget for external fisheries cooperation, with an annual average of EUR 22 m.
Kalatalousvaliokunta pyytää asiasta vastaavaa kehitysyhteistyövaliokuntaa sisällyttämään seuraavat osat päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Fisheries calls on the Committee on Development and Cooperation, as the committee responsible, to incorporate the following points in its motion for a resolution:
11. lokakuuta 2001 LOPULLINEN A5-0335/2001 ***I
11 October 2001 FINAL A5-0335/2001 ***I
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS)
on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on the establishment of a common classification of Territorial Units for Statistics (NUTS)
Komissio välitti 14. helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamentille EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan ja 285 artiklan mukaisesti ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) ( KOM(2001) 83 – 2001/0046(COD)).
By letter of 14 February 2001 the Commission submitted to Parliament, pursuant to Article 251(2) and Article 285 of the EC Treaty, the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on the establishment of a common classification of Territorial Units for Statistics (NUTS) ( COM(2001) 83 - 2001/0046 (COD)).
Parlamentin puhemies ilmoitti 28. helmikuuta 2001 pidetyssä istunnossa lähettäneensä kyseisen ehdotuksen asiasta vastaavaan aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokuntaan ( C5-0065/2001 ).
At the sitting of 28 February 2001 the President of Parliament announced that she had referred this proposal to the Committee on Regional Policy, Transport and Tourism as the committee responsible ( C5-0065/2001 ).
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta oli nimittänyt 20. maaliskuuta 2001 pitämässään kokouksessa esittelijäksi Rosa Miguélez Ramosin.
The Committee on Regional Policy, Transport and Tourism appointed Rosa Miguélez Ramos rapporteur at its meeting of 20 March 2001.
Valiokunta käsitteli komission ehdotusta ja mietintöluonnosta 24. syyskuuta 2001 ja 9. lokakuuta 2001 pitämissään kokouksissa.
It considered the Commission proposal and draft report at its meetings of 24 September and 9 October 2001.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi äänin 45 puolesta ja 1 tyhjä.
At the latter meeting it adopted the draft legislative resolution by 45 votes to 0, with 1 abstention.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Konstantinos Hatzidakis (puheenjohtaja), Emmanouil Mastorakis (varapuheenjohtaja), Rijk van Dam (varapuheenjohtaja), Helmuth Markov (varapuheenjohtaja), Rosa Miguélez Ramos (esittelijä), Emmanouil Bakopoulos, Rolf Berend, Theodorus J.J. Bouwman, Carmen Cerdeira Morterero, Luigi Cesaro, Luigi Cocilovo (Francis Decourrièren puolesta), Paolo Costa, Garrelt Duin, Giovanni Claudio Fava, Mathieu J.H. Grosch, Ewa Hedkvist Petersen, Mary Honeyball, Juan de Dios Izquierdo Collado, Georg Jarzembowski, Elisabeth Jeggle (Mathieu J.H. Groschin puolesta), Karsten Knolle (Jacqueline Fosterin puolesta), Dieter-Lebrecht Koch, Carlos Lage, Giorgio Lisi, Sérgio Marques, Linda McAvan (John Humen puolesta), Erik Meijer, James Nicholson (Karla M.H. Peijsin puolesta), Juan Ojeda Sanz, Josu Ortuondo Larrea, Wilhelm Ernst Piecyk, Samuli Pohjamo, Alonso José Puerta, Reinhard Rack, Carlos Ripoll i Martínez Bedoya, Marieke Sanders-ten Holte, Gilles Savary, Ingo Schmitt, Brian Simpson, Renate Sommer, Ulrich Stockmann, Joaquim Vairinhos (Danielle Darrasin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Ari Vatanen, Demetrio Volcic, Christian Ulrik von Boetticher (Dana Rosemary Scallonin puolesta) ja Mark Francis Watts.
The following were present for the vote: Konstantinos Hatzidakis, chairman; Emmanouil Mastorakis, Rijk van Dam and Helmuth Markov, vice-chairmen; Rosa Miguélez Ramos, rapporteur; Emmanouil Bakopoulos, Rolf Berend, Theodorus J.J. Bouwman, Carmen Cerdeira Morterero, Luigi Cesaro, Luigi Cocilovo (for Francis Decourrière), Paolo Costa, Garrelt Duin, Giovanni Claudio Fava, Mathieu J.H. Grosch, Ewa Hedkvist Petersen, Mary Honeyball, Juan de Dios Izquierdo Collado, Georg Jarzembowski, Elisabeth Jeggle (for Mathieu J.H. Grosch), Karsten Knolle (for Jacqueline Foster), Dieter-Lebrecht Koch, Carlos Lage, Giorgio Lisi, Sérgio Marques, Linda McAvan (for John Hume), Erik Meijer, James Nicholson (for Karla M.H. Peijs), Juan Ojeda Sanz, Josu Ortuondo Larrea, Wilhelm Ernst Piecyk, Samuli Pohjamo, Alonso José Puerta, Reinhard Rack, Carlos Ripoll i Martínez Bedoya, Marieke Sanders-ten Holte, Gilles Savary, Ingo Schmitt, Brian Simpson, Renate Sommer, Ulrich Stockmann, Joaquim Vairinhos (for Danielle Darras, pursuant to Rule 153(2)), Ari Vatanen, Demetrio Volcic, Christian Ulrik von Boetticher (for Dana Rosemary Scallon) and Mark Francis Watts.
LAINSÄÄDÄNTÖEHDOTUS Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) ( KOM(2001) 83 – C5‑0065/2001 – 2001/0046(COD))
LEGISLATIVE PROPOSAL Proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on the establishment of a common classification of Territorial Units for Statistics (NUTS) ( COM(2001) 83 – C5‑0065/2001 – 2001/0046(COD))
Parlamentin tarkistukset Tarkistus 1 Johdanto-osan 5 kappale
Amendments by Parliament Amendment 1 Recital 5
Euroopan alueluokitus NUTS on syytä jakaa kolmeen tasoon.
It is appropriate to have three levels of detail in the European regional classification NUTS.
Euroopan alueluokitus NUTS on syytä jakaa vähintään kolmeen tasoon.
It is appropriate to have at least three levels of detail in the European regional classification NUTS.
Eurostat työstää jo tasoa 4, joka sijoittuu tason 3 ja paikallisten hallinnollisten yksiköiden väliin.
Eurostat already works with a level 4, situated between level 3 and the local administrative units.
On tarpeen ennakoida niiden mahdollinen sisällyttäminen asetukseen.
Provision should be made for the possibility of including this in the regulation in future.
Tähän tavoitteeseen pääsemiseksi NUTS-luokituksen muutoksilla olisi pyrittävä saamaan alueellinen rakenne väestömäärän osalta homogeenisemmaksi.
In order to achieve this goal, amendments of the NUTS classification should render the regional structure more homogeneous in terms of population size.
On kuitenkin otettava huomioon institutionaalinen poliittis-hallinnollinen todellisuus.
The actual political, administrative and institutional situation must also be respected.
Muiden kuin hallinnollisten yksiköiden on vastattava todellisia taloudellisia, sosiaalisia, maantieteellisiä ja ympäristöllisiä olosuhteita.
Non-administrative units must correspond to economic, social, geographical and environmental circumstances.
On vältettävä mahdollisuuksien mukaan "alueiden luomista paperille" ja sellaisten keinotekoisten muiden kuin hallinnollisten yksikköjen muodostamista, jotka eivät perustu mihinkään logiikkaan.
Every effort must be made to avoid creating ‘paper regions’ and artificial non-administrative units which do not correspond to actual circumstances.
Muiden kuin hallinnollisten yksikköjen määrittelyssä on otettava huomioon sekä sosioekonomiset että maantieteelliset ja ympäristölliset tekijät (pinnanmuodostus, jokien valuma-alueet jne.).
In defining non-administrative units, account should be taken of socio-economic factors and also geographical and environmental factors (orographical features, river basins, etc.).
9 a. Väestön määritelmä, jonka perusteella luokittelu tehdään, on mainittava.
Reference should be made to the definition of ‘population’ on which the classification is based.
Tarkistus 4 2 artikla
Amendment 4 Article 2
NUTS-luokituksessa kullakin alueella on erityinen koodi ja nimi.
The NUTS classification comprises for each region a specified code and name.
Siinä yhteisön talousalue, sellaisena kuin se määritellään 26 päivänä heinäkuuta 1991 tehdyssä komission päätöksessä 91/450/ETY , jaetaan alueellisiksi yksiköiksi , jäljempänä 'alueet' .
It subdivides the economic territory of the Community, as defined in the Commission Decision 91/450/EEC of 26 July 1991, into territorial units, hereinafter referred to as “regions”.
NUTS-luokituksessa kullakin alueyksiköllä on erityinen koodi ja nimi.
The NUTS classification comprises for each territorial unit a specified code and name.