natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Poliisivoimien kyvyn kunnioittaa perusoikeuksia – maan demokratia-asteen tärkeän ja konkreettisen ilmaisimen – on vahvistuttava vähitellen.
The capacity of police forces to respect fundamental human rights, one of the main practical pointers to the level of democratisation in any country, must progressively be strengthened.
Vankiloiden huono toiminta EU:ssa ilmenee vankien välisenä väkivaltana, puutteellisena valvontana ja vartijoiden harjoittamana julmuutena, kuten CPT, CAT ja kansalaisjärjestöt ovat raporteissaan todenneet.
Prison dysfunction in the EU is, as observed by the CPT, CAT and NGOs in their reports, characterised in particular by violence between inmates, failures of supervision and prison-warder brutality, and has multiple causes:
Siihen on useita syitä:
(a) Violence in prison
Väkivaltaisuudet lisääntyvät vankeusrangaistusten pitenemisen myötä (kansainvälisen vankilatarkastusviraston OIP:n antamia tietoja).
The level of violence has tended to rise with the increase in the number of long sentences (OIP data).
b) Liian täydet vankilat
(b) Prison overcrowding
Euroopan neuvoston tuoreimmista tilastoista ilmenee, että jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja vankiluvuissa, rangaistusten pituudessa ja niiden heijastumisessa kuoleman- ja itsemurhatapauksissa.
The latest Council of Europe statistics show big differences between Member States in prison population density and length of sentences, and their impact on the number of deaths and suicides.
EU:sta todetaan 1. syyskuuta 2001 julkistetuissa tilastoissa (SPACE1) seuraavaa:
Statistics as at 1 September 2001 (SPACE1) show that in the EU:
– vankiluku 100 000 asukasta kohti vaihtelee 58:sta (Tanska ja Suomi) 126:een (Yhdistynyt kuningaskunta) ja 132:een (Portugali);
- Detention rates per 100 000 population ranged from 58 (Denmark and Finland) to 126 (United Kingdom ) and 132 (Portugal);
– vankiluku 100 paikkaa kohti vaihteli 80–119 vangista (Portugali), 127:ään (Belgia) ja 129:ään (Italia);
- Prison population density per 100 places ranged from an average of 80 to 119 (Portugal), 127 (Belgium) and 129 (Italy);
– lopullista tuomiota odottavien vankien osuus kaikista vangeista vaihteli 15 prosentista Ruotsissa ja Tanskassa 26 prosenttiin Ranskassa, 35 prosenttiin Belgiassa ja 43 prosenttiin Italiassa;
- The proportion of inmates held on remand ranged from 15% of prison population in Sweden and Denmark to 26% in France, 35% in Belgium and 43% in Italy;
– alle vuoden pituisten tuomioiden osuus vaihteli Belgian, Kreikan ja Portugalin 5–10 prosentista Ranskan 30 prosenttiin ja Alankomaiden 39 prosenttiin;
- The proportion of sentences of less than one year ranged from 5 to 10% in Belgium, Greece and Portugal to 30% in France and 39% in the Netherlands;
– vankilakuolemien määrä 10 000 vankia kohti vaihteli Espanjan ja Ruotsin 20 prosentista Italian 30 prosenttiin, Ranskan 46 prosenttiin ja Portugalin 60 prosenttiin;
- Prison death-rates varied from 20 per 10 000 detainees in Spain and Sweden to 30 in Italy, 46 in France and 60 in Portugal;
– vankien itsemurhien määrä 10 000 vankia kohti vaihteli 10 prosentista Belgian 19 prosenttiin ja Ranskan 24 prosenttiin.
- Prison suicide rates varied from an average of 10 per 10 000 detainees to 19 in Belgium and 24 in France.
c) Vankien liian suuri määrä tarkkaan vartioiduissa vankiloissa
(c) Excessive numbers detained in high-security units
Erityisen vaarallisia vankeja pidetään kaikissa jäsenvaltioissa tarkkaan vartioiduilla osastoilla.
In all Member States, detainees considered as representing special security risks are confined in so-called ‘high-security’ facilities.
Toimenpiteen perusteluna on rikoksen luonne, tapa, jolla vanki suhtautuu vankilaoloihin, tai vangin psykiatrinen profiili.
The practice is justified by the nature of the offences committed, the ways in which such detainees react to prison constraints, or by psychiatric profiling.
Tämän vankiryhmän ei kuitenkaan pitäisi edustaa kuin pientä osaa kaikista vangeista, mutta näin ei ole.
That group of detainees should, even so, only ever represent a very small proportion of the prison population, which is not, however, the case.
Lisäksi tällaisten vankien vankilaolojen ankaruutta pitäisi tasapainottaa riittävillä toimintamahdollisuuksilla ja mahdollisuudella tavata muita vankeja, jotta he eivät ajautuisi yhteiskunnan ulkopuolelle ja voisivat valmistautua vapautumiseensa.
The severity of their prison conditions should, moreover, be offset by an adequate programme of activities and the possibility of associating with fellow detainees in order to forestall anti-social behaviour patterns and prepare them for release.
Sijoittamisen tarkoituksenmukaisuutta on myös tarkasteltava säännöllisesti.
The very suitability of this form of detention should, moreover, be subject to regular review.
(Ranskassa Action directe –ryhmään kuuluvat vangit ovat nyt olleet eristettyinä 14 vuotta ja ryhtyvät toistuvasti nälkälakkoon; noin 12 italialaisessa vankilassa sovelletaan ns. 41 bis ‑eristysjärjestelmää, jota laajennettiin joulukuussa 2002 annetulla lailla ihmisten salakuljetuksesta tai terroriteoista tuomittuihin vankeihin.)
(In France, for example, detainees who were members of the Action directe organisation have been held in solitary confinement for 14 years, and repeatedly mount hungers strikes; similarly, Italy applies its so-called ‘Article 41a’ solitary-confinement regime in about a dozen of its prisons, and extended it under a December 2002 law to include those sentenced for trafficking in human beings or acts of terrorism.)
Ainoastaan kuutta jäsenvaltiota (Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta, Tanska, Espanja, Italia ja Alankomaat) koskevasta vertailevasta tutkimuksesta käy ilmi, että suhteellisen suuria eroja on työvelvoitetta koskevassa periaatteessa (vain kolmessa maassa eli Tanskassa, Espanjassa ja Ranskassa ei sovelleta työvelvoitteen periaatetta), vangeille tarjotun työn tehokkuudessa (24 prosenttia Italiassa, 80 prosenttia Saksassa ja lähes kokonaan Alankomaissa) ja työoloissa, vaikka kaikissa tapauksissa näitä oloja koskevat säännökset ovat yleisen oikeuskäytännön ulkopuolella lukuun ottamatta turvallisuus- ja terveysmääräyksistä.
A comparative study of the situation in only six Member States (Germany, United Kingdom, Denmark, Spain, Italy, Netherlands) shows that there are significant disparities in the approach to the principle of compulsory work (only three of the countries - Denmark, Spain and France - rule out the principle of compulsory work for detainees), the effectiveness of the work offered to detainees (24% in Italy, 80% in Germany, almost 100% in the Netherlands) and their work conditions, even though, in all cases, the rules governing such conditions fall outside the sphere of ordinary law, with the exception of safety and health rules.
Vankien työaika vaihtelee 38 tunnista suurimmassa osassa tutkituista valtioista (Ranska, Saksa, Tanska, Espanja) 26 tuntiin (Alankomaat) ja 22 tuntiin (Yhdistynyt Kuningaskunta).
The working hours demanded of detainees vary from 38 hours in most of the countries in question (France, Germany, Denmark and Spain) to 26 hours (Netherlands) and 22 hours (United Kingdom).
e) Erityiset vankiryhmät
(e) Specific categories of prisoners
– Alaikäisten huolestuttava tilanne
- The alarming situation of minors
Alaikäisten tilanne ei ole tyydyttävä myöskään Luxemburgissa, jossa alaikäisiä pidetään CAT:n mukaan toisinaan vangittuina aikuisille tarkoitetuissa vankiloissa.
Nor is the situation of minors satisfactory in Luxembourg, where the CAT observes that minors are sometimes incarcerated in adult prisons.
Myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa kohdellaan alaikäisiä huonosti erilaisissa erikoistuneissa laitoksissa, etenkin Pohjois-Irlannissa.
Similarly, in the United Kingdom, minors have been subjected to mistreatment in a number of specialist institutions, in particular in Northern Ireland.
Belgiassa väitetään joidenkin pohjoisafrikkalaisten nuorten joutuneen rasistisen kohtelun kohteeksi joissakin laitoksissa.
In Belgium, young North Africans are reported to have been exposed to racist abuse in some establishments.
CAT muistuttaa, että vangitsemisen on oltava viimeinen ratkaisu, johon turvaudutaan.
The CAT insists that confinement must be a solution of last resort.
– Hyvin iäkkäiden ja vakavasti sairaiden vankien tilanne
- The situation of very old and seriously ill prisoners
Tämän rikosprosessilain artiklan mukaan (katso aikaisemmin mainittua lakia) tuomitun vangin tuomio voidaan peruuttaa tuomion syytä huomioon ottamatta ajanjaksoksi, jota ei ole määritelty, jos katsotaan, että vanki on elämää uhkaavassa tilassa, tai jatkuva vankeusrangaistus ei sovellu pitkällä aikavälillä vangin terveydentilan kehitykseen Tämä koski mahdollisesti 1. syyskuuta 2002 1 683:a yli 60-vuotiasta , 369:ää yli 70-vuotiasta, 39:ää yli 80-vuotiasta ja kahta yli 90-vuotiasta vankia: Le Monde , 1. tammikuuta 2003.
This article of the Code of Criminal Procedure (see legislation above) stipulates that a convicted prisoner's sentence may be suspended, whatever the nature of the sentence, for a length of time which was not specified, if it is established that he suffers from a life-threatening medical condition or that his state of health is incompatible in the long term with his continued detention As at 1 September 2002, this provision potentially concerned 1683 detainees over 60 years of age, 369 over 70, 39 over 80 and 2 over 90 ( Le Monde , 1 January 2003).
Maurice Papon on jo hyötynyt tästä uudesta takuusta sairaille vangeille (ks. Pariisin vetoomustuomioistuimen päätös 18. syyskuuta 2002: tuomari lisää lakiin uuden ehdon, joka koskee julkisen järjestyksen häiriön puutetta yhdistettynä rangaistuksen keskeyttämiseen). .
This new guarantee for sick prisoners has already benefited Maurice Papon (see Paris Court of Appeal, 18 September 2002: the court added a new condition to the law, namely that the suspension of the sentence will not cause a threat to public order). .
FIDH pitää valitettavana EU:n turvapaikkapolitiikan tiukentumista Le respect des droits fondamentaux: situation dans l'UE en 2002.
The hardening of EU asylum policy, whose excessively security-oriented and restrictive nature has been criticised by the FIDH 'Le respect des droits fondamentaux: situation dans l'UE en 2002'.
FIDH-AE:n ja FIDH:n yhteinen kertomus, huhtikuu 2003, s. 6. .
Joint report by FIDH-AE and FIDH, April 2003, p.
Se painottuu liikaa turvallisuusnäkökohtiin, on liian rajoittava ja on lisännyt niiden kielteisen päätöksen saaneiden turvapaikanhakijoiden määrää, jotka on otettu säilöön, mikä taas on pahentanut elinoloja säilöönottokeskuksissa.
6. , has had the effect of increasing the numbers of rejected applicants placed in administrative detention, and of causing cumulative deterioration in living conditions in such centres.
Roissyssa säilytetään yli sataa henkilöä tilassa, joka on hygieniatasoltaan sietämätön ja jossa he eivät voi olla yhteydessä ulkopuolisiin.
In the Roissy Centre, for example, more than one hundred persons are being held in premises with totally unacceptable hygiene facilities, and denied the right of communication with the outside world.
Säilöönotetut henkilöt joutuvat lisäksi täysin perusteettoman poliisiväkivallan uhreiksi.
Those held have, moreover, been subjected to absolutely unjustified police violence.
Espanjassa yhä lukuisampien maahanmuuttajien tilanne Kanariansaarilla (5 000 vuonna 2002) ja etenkin Fuerteventurassa, jossa elinolot säilöönottokeskuksissa ovat täysin sietämättömät, on hyvin huolestuttava.
In Spain, the situation of ever increasing numbers of immigrants in the Canary Islands (5 000 in 2002), in particular in Fuerteventura, where living conditions in the holding centre are unacceptable, is cause for serious concern.
Lisäksi maahanmuuttajille ei tiedoteta heidän äidinkielellään, eikä heille tarjota tulkkeja tai asianajajia, joten he eivät pysty laatimaan turvapaikkahakemuksia.
Such immigrants, who are given no information in their own language, are, moreover, denied access to interpreters or lawyers, and consequently are in no position to lodge an asylum application.
Yleisesti ottaen FIDH korostaa maahanmuuton ja rikollisuuden yhteyttä, joka johtuu muun muassa siitä, että nämä kaksi asiaa ovat olleet tietyn ajan sidoksissa toisiinsa.
The FIDH points out that immigration is frequently associated with crime and considers that this is partly due to the fact that the two issues 'cohabited' for some time within the same pillar.
FIDH:n mukaan kahden asian järjestelmällinen yhdistäminen luonnollisesti aiheuttaa sen, että muuttoliikeilmiöön suhtaudutaan turvallisuusnäkökohtien pohjalta Le respect des droits fondamentaux: situation dans l'UE en 2002.
In its view, the systematic association of the two subjects automatically leads to a security-biased approach to migration issues 'Le respect des droits fondamentaux: situation dans l'UE en 2002'.
– Psykiatriset sairaalat
- Psychiatric hospitals
CPT toivoo (Belgiasta vuonna 2002 julkaistussa raportissa), että vuoden 1995 lakia tarkistettaisiin siten, että siinä vaadittaisiin selkeästi potilaan hyväksyntä hoidolle ja pakkohoitopotilaiden tilanteen säännöllinen tarkistaminen.
The CPT (2002 report on Belgium) calls for a review of the 1995 law, which should refer explicitly to the patient’s consent to treatment and periodical review of compulsory admissions.
CPT suosittelee niin Belgian kuin Tanskankin osalta, että psykiatrisissa sairaaloissa käytettäisiin nykyistä vähemmän potilaiden immobilisaatioita (Belgiassa joissakin tapauksissa 120–180 päivää vuodessa).
The CPT also recommends that psychiatric establishments in Belgium, as in Denmark, should make less frequent use of patient immobilisation (between 120 and 180 days per year in Belgium, in some cases).
Mielenterveyshäiriöistä kärsivät potilaat ovat liian usein tietämättömiä oikeuksistaan (valitusoikeus ja oikeus yksityiselämään, esimerkiksi oikeus olla yhteydessä laitoksen ulkopuolelle), ja he joutuvat usein perheenjäsenten häikäilemättömien väärinkäytösten uhreiksi.
The mentally ill are too often ignorant of their rights (right of appeal and right to a private life, including the right to communicate with the outside world), and are vulnerable to abuse by unscrupulous family members.
Edellä mainituista syistä onkin tärkeää erottaa toisistaan sijoitus- ja hoitopäätökset, ja varmistaa, että sekä sijoittamisen että hoidon tarpeellisuuden toteaa riippumaton lääkintäviranomainen, joka myös tarkistaa säännöllisesti potilaan tilanteen.
It is thus all the more necessary to distinguish between admission and treatment, each of which requires a separate decision, the need for which must be certified by an independent medical authority that also assumes responsibility for periodic examination of the patient’s condition.
Vankiloiden ja muiden säilöönottotilojen huonon toiminnan korjaamiseksi olisi siis puututtava seuraaviin epäkohtiin:
If dysfunction in prisons and other establishments of detention is to be alleviated, the following will have to be rectified:
– vankiloiden liika-asutus (joka johtaa vankien väliseen väkivaltaan ja tartuntatautien leviämiseen), jota voitaisiin vähentää käyttämällä enemmän vaihtoehtoisia rangaistusmuotoja;
- Prison overcrowding (successive acts of violence between inmates, compounded by the transmission of infectious diseases), by having more frequent resort to other penalties;
– liian pitkät eristysajat selleissä (toisinaan vain tunti ulkoilua päivässä);
- Excessive confinement to cells (as little as one hour of exercise per day);
– erittäin pitkien vankeusrangaistusten liian tiheä määrääminen;
- Excessive imposition of very long sentences;
– tutkintavankien liian suuri määrä;
- Excessive resort to preventive detention;
– yleisen henkilöstön ja lääkintähenkilöstön puute;
- General and medical staff shortages;
– sitä, onko tarpeen säilyttää vankeja vuosia tiukkaan vartioiduilla osastoilla, ei valvota lainkaan tai ainakaan riittävästi;
- Absence or inadequacy of regular review of the need to keep detainees in high-security facilities for years on end;
– toisinaan on tarjolla liian vähän töitä (ja niistä maksetaan korvauksia, joissa on suurta vaihtelua eri jäsenvaltioiden välillä) ja toimintaa yleisesti;
- Insufficient opportunities for work (and widely varying remuneration from one Member State to another), or for activity in general;
– erittäin vanhojen ja vakavasti sairaiden vankien vapauttamiseen liittyvä ongelma;
- Problems with the release of aged and seriously ill inmates;
– alaikäisten tilanne suljetuissa laitoksissa ja toisinaan jopa aikuisten vankiloissa, vaikka ratkaisuun pitäisi turvautua vasta viime kädessä;
- Situation of minors in closed establishments and sometimes even in adult prisons, whereas this should always be a solution of last resort;
– poliisivoimien tai vankiloiden henkilökunnan jättäminen liian usein rankaisematta.
- Too frequent de facto immunity of police and prison service members from prosecution.
Poliisin ja vankiloiden henkilökunnan väärinkäytösten johdosta annettuja tuomioita tarkasteltaessa on hämmästyttävää huomata, kuinka hitaita tällaiset menettelyt ovat, kuinka vähällä valtion viranomaiset yleensä pääsevät itsepuolustukseen vedoten, tai kuinka vähäisiä rangaistukset ovat tekojen vakavuuteen nähden.
Indeed, the most striking features of judgments handed down in cases of police and prison service dysfunction are arguably the slowness of the procedures followed, and the relative immunity that is usually available to State officials on the grounds of self defence, or the very mild penalties imposed compared with the seriousness of the acts committed.
Ongelmien laajuus huomioon ottaen olisi hyvä perustaa eurooppalainen virasto, joka kokoaisi tietoja hyvistä toimintatavoista ja edistäisi alaa koskevien tietojen vaihtoa jäsenvaltioiden vastuuhenkilöiden välillä.
Given the extent of these problems, consideration might well be given to setting up a European office responsible for collating best practice and enabling exchanges of information in this area between the different Member-State authorities responsible.
Orjuuden ja pakkotyön kielto (5 artikla)
Prohibition of slavery and forced labour (Article 5)
A. Lainsäädännön kehitys
Legal developments
a) Kansainväliset sopimukset
(a) International conventions
– Yhdistyneet kansakunnat
- United Nations:
Belgia, Luxemburg ja Ruotsi eivät ole vielä ratifioineet 6. lokakuuta 1999 tehtyä kaikkia naisiin kohdistuvaa syrjintää koskevan YK:n yleissopimuksen lisäpöytäkirjaa Ratifioinnit FR: http://www.unhchr.ch/pdf/reportfr.pdf. .
The Additional Protocol to the UN Convention on the elimination of all forms of discrimination against women Ratifications: http://www.unhchr.ch/pdf/report.pdf http://www.unhchr.ch/pdf/report.pdf http://www.unhchr.ch/pdf/report.pdf , of 6 October 1999, has yet to be ratified by Belgium, Luxembourg and Sweden.
Se tuli voimaan vuonna 2002 Saksassa, Kreikassa, Alankomaissa ja Portugalissa.
In 2002, it entered into force in Germany, Greece, the Netherlands and Portugal.
Yhdistynyt kuningaskunta on ainoa maa, joka ei ole vielä allekirjoittanut ja ratifioinut tätä pöytäkirjaa.
The United Kingdom is the only country which has neither signed not ratified the protocol.
Jäsenvaltiot eivät ole vielä ratifioineet 12. joulukuuta 2002 allekirjoitettua kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaista yleissopimusta.
The International Convention on Organised Crime , which was open for signature until 12 December 2002, has yet to be ratified by the Member States.
13 jäsenvaltiota on allekirjoittanut 25. toukokuuta 2000 hyväksytyn lasten oikeuksien sopimuksen lasten myyntiä, prostituutiota ja lapsipornografiaa koskevan valinnaisen pöytäkirjan Ratifioinnit FR: http://www.unhchr.ch/pdf/reportfr.pdf. , mutta sitä ei ole vielä ratifioitu.
The Optional Protocol to the Convention on the Rights of the Child on the sale of children, child prostitution and child pornography Ratifications: http://www.unhchr.ch/pdf/report.pdf http://www.unhchr.ch/pdf/report.pdf http://www.unhchr.ch/pdf/report.pdf , adopted on 25 May 2000, has been signed by 13 Member States but has yet to be ratified; in 2002, it entered into force in Italy.
Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen suositus
Recommendations of the Parliamentary Assembly of the Council of Europe
– suositus 1526 (2001) kampanjasta vastaan alaikäisten kauppaa Itä-Euroopan kuljetusreitin purkamiseksi: Moldavian tapaus
- Recommendation 1526 (2001) on a campaign against trafficking in minors to put a stop to the east European route: the example of Moldova.
Vuonna 2002 hyväksytyt Euroopan neuvoston ministerikomitean suositukset
Recommendations of the Committee of Ministers of the Council of Europe, adopted in 2002
– Ministerikomitean suositus Rec(2002)5 jäsenvaltioille naisten suojelusta väkivallalta
- Recommendation Rec(2002)5 of the Committee of Ministers to member states on the protection of women against violence
b) Euroopan lainsäädäntö vuonna 2002
(b) European legislation 2002
– Ihmiskaupan torjunnasta 19 päivänä heinäkuuta 2002 tehty puitepäätös (2002/629/YOS) EYVL L 203, 1.8.2002, s. 1.
- The Council Framework Decision of 19 July 2002 on combating trafficking in human beings (2002/629/JHA) OJ L 203, 1.8.2002, p.
Tarkemmin sanoen nämä toimet on toteutettava kyseisen henkilön tekemän työn tai tarjoamien palvelujen hyväksikäyttämiseksi, mukaan lukien ainakin pakkotyö tai muu pakollinen työ tai pakottamalla saadut palvelut, orjuus tai orjana tai epävapaana pitämisen kaltaiset käytännöt. .
More specifically, such acts must be committed 'for the purpose of exploitation of that person's labour or services, including at least forced or compulsory labour or services, slavery or practices similar to slavery or servitude, or for the purpose of the exploitation of the prostitution of others or other forms of sexual exploitation, including in pornography'. .
– Neuvoston päätös 2002/630/YOS heinäkuulta 2002.
- Council Decision 2002/630/JHA of July 2002 establishing a framework programme
Siinä vahvistetaan poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskeva puiteohjelma..
on police and judicial cooperation in criminal matters (AGIS)
– Ehdotus kokonaisvaltaiseksi suunnitelmaksi laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjunnasta Euroopan unionissa (EYVL C 142, 14.6.2002).
- Proposal for a comprehensive plan to combat illegal immigration and trafficking of human beings in the European Union (OJ C 142, 14.6.2002).
"Tiedotustapahtuma ihmiskaupasta http://europa.eu.int/comm/employment_social/equ_opp/news/traffick_fr.htm. "
'Information events on trafficking in human beings' http://europa.eu.int/comm/employment_social/equ_opp/news/traffick_en.htm
Euroopan parlamentin vuonna 2002 hyväksymät mietinnöt:
Reports adopted by the EP in 2002:
– "Ihmisoikeudet maailmassa (2001) ja unionin ihmisoikeuspolitiikka" (Johan Van Hecke, A5‑0106/2002 )
- 'Annual report on human rights in the world in 2001 and EU human rights policy' (Van Hecke A5-0106/2002 )
– "Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue: Rikoksen uhreille maksettavat korvaukset.
- 'Area of freedom, security and justice: compensation to crime victims.
Vihreä kirja" (Roberta Angelilli, A5‑0309/2002 ).
Green Paper' (Roberta Angelilli, A5-0309/2002 )
– "Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi sellaisille laittomassa maahanmuutossa avustamisen tai ihmiskaupan uhreille, jotka tekevät yhteistyötä viranomaisten kanssa, myönnettävästä lyhytaikaisesta oleskeluluvasta" (Patsy Sörensen, A5-0397/2002 ).
- 'Short-term residence permit issued to victims of action to facilitate illegal immigration or trafficking in human beings' (Patsy Sörensen, A5-0397/2002 ).
– IOM, komissio, Euroopan komission, Euroopan parlamentti ja jäsenvaltiot järjestivät 19. ja 20. syyskuuta 2002 eurooppalaisen konferenssin ihmiskaupan ehkäisemisestä ja torjunnasta.
European Conference on Preventing and Combating Trafficking in Human Beings, held on 19 and 20 September 2002 and organised by the IOM, the European Commission, the European Parliament and the Member States.