natgillin/translations-raw huggingface dataset:
17. toteaa, että sisämarkkinoiden sääntöihin ja erityisesti julkisiin hankintoihin liittyvät direktiivit koskevat jäsenvaltioiden hankintaviranomaisten tekemiä apuun sidottuja hankintoja, myös silloin kun hankintaviranomainen on kolmannessa maassa, esimerkiksi suurlähetystössä;
Notes that the internal market rules, and specifically the public procurement directives, apply to aid-related procurement undertaken by a Member State contracting authority, and notes that this applies when the contracting authority is situated in a third country, for example in an embassy;
Kehitysavun ongelmat
Aid fatigue
Globaalistumisen myötä valtiot ovat tulleet riippuvaisiksi toisistaan.
In the present context of globalisation the world has become interdependent.
Maailmassa on yhteisiä ongelmia, joista esimerkkeinä ovat äärimmäinen köyhyys, nälkä, sodat, laiton maahanmuutto, tarttuvat taudit, luonnonmullistukset, järjestäytynyt rikollisuus.
Problems are shared problems: extreme poverty, hunger, military conflict, illegal immigration, transmissible diseases, ecological disasters, organised crime and the like.
On ponnisteltava yhteisesti ongelmien ratkaisemiseksi.
So efforts to solve them must also be shared.
Näin ollen kehitysapu on tärkeämpää kuin koskaan.
Here the question of development aid is more important than ever.
Kansainvälisen yhteisön on jatkettava perinteisten kehitysyhteistyömuotojen puutteiden arviointia ja tutkittava kehitysyhteistyön uudistamista sen tehokkuuden lisäämiseksi, jotta voitaisiin toteuttaa kunnianhimoiset tavoitteet ja ratkaista kehitysmaiden ongelmat.
The international community should continue to investigate inadequacies in traditional cooperation practices and look into their reform, to boost the effectiveness of aid in fulfilling the ambitious aim of solving the problems of under-development.
Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat tietoisia ongelmista ja tunnustavat, että kehitysyhteistyöpolitiikka on ensiarvoisen tärkeää ja myöntävät julkiseen kehitysapuun tietyn prosenttimäärän bruttokansantuotteestaan.
The European Union and its Member States are familiar with this problem and attach great importance to development cooperation policy, dedicating a percentage of their GDP to Official Development Aid (ODA).
Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous hyväksyi jo vuonna 1970 päätöslauselman, jossa määriteltiin ensimmäisen kerran, että teollisuusmaat selkeästi sitoutuisivat antamaan 0,7 prosenttia bruttokansantuotteestaan julkiseen kehitysyhteistyöhön Päätöslauselma 2626 (XXV), YK:n toisen kehitysvuosikymmenen kansainvälinen kehitysstrategia, 1970. .
As long ago as 1970 the United Nations General Assembly adopted a resolution defining for the first time a clear commitment for the industrialised nations to grant a net sum of 0.7 % of GDP as ODA for the developing countries Resolution 2626 (XXV) on the strategy for the second United Nations development decade, 1970. .
Lähes neljännesvuosisata myöhemmin kyseisen päätöslauselman tavoitteita ei ole saavutettu, ja 0,7 prosentin tavoitteen on saavuttanut tai ylittänyt ainoastaan neljä maata, jotka ovat Tanska, Norja, Alankomaat ja Ruotsi.
Almost a quarter of a century later, the aims of that resolution have yet to be fulfilled and only four countries have achieved or exceeded the target of 0.7%: Denmark, Norway, the Netherlands and Sweden.
Luvun on oltava yhdensuuntainen koko maailman keskiarvon kanssa, jotta saavutettaisiin vuosituhannen julistuksen kehitystavoitteet maailmanpankin arvion mukaisesti Komission tiedonanto neuvostolle "Kansainvälisen konferenssin valmistaminen kehityksen rahoittamisesta" (Monterrey) KOM(2002) 87, 13.2.2002. .
This figure is in line with the global average needed to achieve the development objectives of the Millennium Declaration, according to an estimate by the World Bank Commission communication to the Council on Preparation of the International Conference on Financing for Development, COM(2002) 87, 13 February 2002. .
Göteborgissa ja Laekenissa kokoontuneissa Eurooppa-neuvoston kokouksissa vahvistettiin Barcelonassa tehdyt sitoumukset.
The European summits of Göteborg and Laeken confirmed the commitment made at Barcelona.
Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot antavat eniten julkista kehitysapua maailmassa.
The EU and its Member States are the world’s leading donor of ODA.
Kuitenkaan perinteinen eurooppalainen lähestymistapa, johon kuuluvat kehitysyhteistyön ohjelmat ja hankkeet, ei ole auttanut saavuttamaan tavoitteita, vaikka kehitysyhteistyöpolitiikkaa on harjoitettu neljäkymmentä vuotta.
But the traditional approach taken by European cooperation, through programmes and projects, has not managed to fulfil their aims after 40 years of development cooperation policy.
On vaikeaa tehdä arviointia rahoituksesta, sillä ohjelmat hajaantuvat eri vaiheisiin.
It is difficult to monitor funding because of the dispersion of programmes through all their stages.
Sidotun kehitysavun tehottomuus on aiheuttanut ns. väsymistä kehitysapuun.
The ineffectiveness of tied aid is the origin of what has come to be known as ‘aid fatigue’.
Vaihtoehtona kehitysavun sidonnaisuuksien purkaminen
The alternative of untied aid
Sidonnaisuuksien purkaminen merkitsee sitä, että kehitysapua ei sidota suoraan tai välillisesti tavaroiden tai palvelujen hankkimiseen antajamaasta kyseisen avun turvin.
‘Untied aid’ means the granting of aid which is neither directly nor indirectly linked to the acquisition of goods and services obtained by means of that aid in the donor country.
Kehitysavun sidonnaisuuksien purkaminen on ollut jo vuosien ajan keskeisesti esillä OECD:n kehitysapukomiteassa (DAC), jossa on puolustettu kehitysavun sidonnaisuuksista luopumista.
For many years the untying of aid has been a vital issue in the OECD’s Development Assistance Committee (DAC), a body which has supported the argument for abandoning conditional aid.
Itse asiassa antajamaat ovat lisänneet sidonnaisuuksista vapaan kehitysavun suhteellista merkitystä ohjelmissaan sovittaakseen sen OECD:n kehitysapukomitean huhtikuussa 2001 antaman suosituksen sisältämiin ohjeisiin, jotka koskevat julkisen kehitysavun sidonnaisuuksien purkamista vähiten kehittyneiden maiden osalta.
Donor countries have in practice been increasing the relative proportion of this kind of untied aid in their programmes, so as to make them compatible with the guidelines in the recommendation by the OECD DAC, on untying public development aid for the least developed countries, of April 2001.
Komission keräämien maailmanpankin esittämien arvioiden perusteella kehitysavun sidonnaisuuksien täydellinen purkaminen vähentäisi 25 prosenttia avun tapahtumakohtaisista kustannuksista.
According to estimates by the World Bank quoted by the Commission, total untying of aid could reduce the transaction costs of aid by some 25 %.
Kehitysapukomitea puolestaan arvioi, että vähennys koskisi 15–30 prosenttia kustannuksista.
The DAC estimates that this reduction could affect between 15 % and 30 % of costs.
YK:n ensimmäisessä kansainvälisessä kehitysavun rahoittamista käsittelevässä konferenssissa Monterreyssä haettiin yhteisymmärrystä avunsaajien ja avunantajien välillä, jotta ne tukisivat kehitysavun edellytysten parantamista koskevia toimia ja aloitteita.
The first United Nations International Conference on Funding for Development, in Monterrey, wanted recipients and donors to reach agreement on supporting the measures and initiatives needed to make the terms of aid more favourable.
Samoin pääteltiin, että ollakseen tehokasta julkisen kehitysavun on autettava kehitysmaita saamaan riittävän pian omat voimavarat liikkeelle, lisäämään inhimillisiä voimavarojaan ja tuotantokykyään ja kasvattamaan vientiään.
In the same way it concluded that to be effective ODA should serve to help developing countries to mobilise an adequate volume of their internal resources within an appropriate period, and at the same time improve their human resources and increase their productive and export capacity.
Kehitysapu voi parantaa ratkaisevalla tavalla yksityisen liiketoiminnan edellytyksiä.
ODA could also decisively contribute to improving the environment for private-sector activities.
Kehitysapu tukee merkittävällä tavalla koulutusta, terveyttä, julkisen infrastruktuurin rakentamista, maataloutta, maaseudun kehitystä ja elintarviketurvallisuuden parantamista.
At the same time, it is a support instrument of critical importance to education, health, the development of public infrastructure, farming, rural development and increasing food security.
Johannesburgissa syyskuussa 2002 pidetyn kestävän kehityksen huippukokouksen aikana vaadittiin, että kehitysavun on oltava tehokasta, jotta köyhyys voitaisiin poistaa.
To this end the Johannesburg World Summit on sustainable development in September 2002 insisted on the need to use aid effectively to bring about the elimination of poverty.
Komissio ilmaisee samansuuntaisesti, että kehitysavun on täytettävä päätavoitteensa ja saavutettava edunsaajat helpommin, nopeammin ja edullisemmin.
Similarly, the Commission has expressed its determination to ensure that development aid fulfils its main purpose and reaches its recipients as easily, speedily and cost-effectively as possible.
Komissio esitti 18. marraskuuta 2002 tiedonannon sidonnaisuuksien purkamisesta herättääkseen keskustelua ja toteuttaakseen kehitysavun sidonnaisuuksien purkamista.
In this spirit, and with the aim of encouraging the debate on giving practical effect to the untying of aid, the Commission presented a communication on untying on 18 November 2002.
Varovainen ja päättäväinen lähestymistapa sidonnaisuuksien purkamiseksi
A cautious and determined approach to untying aid
On tärkeää pitää lähtökohtana, että sidonnaisuuksien purkaminen ei ole erillinen tavoite vaan väline, jonka avulla lisätään tehokkuutta, avoimuutta ja johdonmukaisuutta kehitysavun myöntämisessä siten, että köyhyyden vähentäminen on tärkein tavoite.
It is important to take as a starting point the principle that untying cannot be regarded as an end in itself, but as a way of increasing the effectiveness, transparency and consistency of granting aid, the main purpose of which is to reduce poverty.
Komission kantaa, jonka mukaan kehitysavun sidonnaisuudet on purettava kokonaan, on tulkittava varovaisesti, sillä vielä ei ole saatavissa tarpeellisia selvityksiä eikä arviointeja sidonnaisuuksien purkamisen lopullisista vaikutuksista.
The Commission’s position, in arguing for the total untying of aid, should be interpreted with caution since the necessary reports and analyses on the ultimate effects of untying do not at present exist.
Keskustelussa on edelleen epäilyjä herättäviä asioita, joita tutkitaan ja joista keskustellaan monenvälisillä toimivaltaisilla foorumeilla, erityisesti kehitysapukomiteassa ja myös Maailman kauppajärjestössä sekä Lontoon elintarvikeapua käsittelevässä konferenssissa.
There are various points in the debate which have already given rise to some doubt, and these are being studied and debated in the appropriate multilateral fora, particularly the DAC and the WTO, and also the London Conference where food aid is concerned.
Sidonnaisuuksien purkaminen ei aiheuta kehitysmaille ongelmia vaan tuottaa niille pikemminkin lukuisia etuja.
Extending the untying of aid to the developing countries does not present problems, as the many advantages it provides for them are clear.
Tilanne ei ole samanlainen teollisuusmaissa, joiden osalta komissio haluaa myös purkaa sidonnaisuuksia.
The same is not true in the case of the developed countries, for which the Commission also wishes to extend untying.
On tärkeää ottaa huomioon Euroopan kehitysavun määrä, joka ylittää muiden yksittäisten kehitysavun antajien määrän.
It is important to bear in mind the volume of European aid, which exceeds that of the other individual donors, and the high level of transparency in EU procedures, unlike that of other donors, which have not adopted transparency criteria sufficient to allow the untying of aid to take place on equal terms for all concerned.
EU:n menettelyjen avoimuus poikkeaa joistakin muista avunantajista, joiden toiminta ei ole yhtä avointa.
For this reason there is a need for the Commission to spell out the condition of reciprocity in greater detail, in the light of the above.
Kyseiset maat eivät ole hyväksyneet samoja kriteereitä, joiden avulla kehitysavun sidonnaisuuksien purkaminen voitaisiin toteuttaa yhtäläisesti kaikkien asianosaisten kesken.
This is a key factor for ensuring that the untying of aid really does increase efficiency, resulting in improving the position of recipient countries without creating a lack of symmetry between some donors and others.
Elintarvikeavun erityisongelmien vuoksi on otettava huomioon suuremmat vaaratekijät, joihin kuuluvat muun muassa geenisiirtojen lisääntyminen maanviljelyssä, maatalouden ylijäämien siirtäminen elintarvikeapuun sekä erilaiset kulttuuriset ja ruokatottumukset.
These issues underline the need to strengthen the analysis and assessment of the possible consequences of the total untying of food aid and its transport, as advocated by the Commission.
Esitetyt kysymykset korostavat tarvetta tehdä perusteellisempia arviointeja mahdollisista vaikutuksista, joita on komission esittämällä elintarvikeavun ja sen kuljetusten sidonnaisuuksien täydellisellä purkamisella.
Untying aid is undoubtedly a complex process and needs to be supported by the international community as a whole, as the result of joint efforts by all donor countries DAC recommendation on untying official development aid to least developed countries.
Komission on toimittava edelläkävijänä ja työskenneltävä yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, joiden tärkeänä tehtävänä on ilmaista painokkaasti yhteisön kanta kehitysapuun monenvälisillä foorumeilla.
The Commission must continue to play a pioneering role, always working in conjunction with the Member States, whose support in this area is vital to ensure that the voice of European aid gets an effective hearing in the multilateral fora.
On otettava huomioon avunsaajamaiden kanta ja paikalliset toimijat sekä säilytettävä tavoitteena kehitysmaiden kansallisten ja paikallisten valmiuksien parantaminen.
They must take account of the views of those who are the final recipients of aid, of local operators, and always bear in mind the ultimate aim of improving the national and regional capacities of the developing countries themselves.
22.toukokuuta 2003 TEOLLISUUS-, ULKOMAANKAUPPA-, TUTKIMUS- JA ENERGIAVALIOKUNNAN LAUSUNTO
22 May 2003 OPINION OF THE COMMITTEE ON INDUSTRY, EXTERNAL TRADE, RESEARCH AND ENERGY
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta nimitti kokouksessaan 3. joulukuuta 2002 valmistelijaksi Neena Gillin.
The Committee on Industry, External Trade, Research and Energy appointed Neena Gill draftsman at its meeting of 3 December 2002.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 25. maaliskuuta 2003, 23. huhtikuuta 2003, 30. huhtikuuta 2003 ja 22. toukokuuta 2003.
It considered the draft opinion at its meetings of 25 March 2003, 23 April 2003, 30 April 2003, and 22 May 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi seuraavat johtopäätökset yksimielisesti, yhden jäsenen äänestäessä tyhjää.
At the latter/last meeting it adopted the following conclusions unanimously, with 1. abstention.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Carlos Westendorp y Cabeza (puheenjohtaja),Yves Piétrasanta (varapuheenjohtaja), Jaime Valdivielso de Cué (varapuheenjohtaja), Neena Gill (valmistelija) (Massimo Carraron puolesta), Sir Robert Atkins, Bastiaan Belder (Yves Butelin puolesta), Luis Berenguer Fuster, Felipe Camisón Asensio (Guido Bodraton puolesta), Giles Bryan Chichester, Willy C.E.H. De Clercq, Marie-Hélène Descamps (Angelika Nieblerin puolesta), Harlem Désir, Christos Folias (John Purvisin puolesta), Norbert Glante, Michel Hansenne, Roger Helmer (Christian Foldberg Rovsingin puolesta), Bashir Khanbhai, Dimitrios Koulourianos (Konstantinos Alyssandrakisin puolesta), Werner Langen, Rolf Linkohr, Caroline Lucas, Erika Mann, Hans-Peter Martin (Reino Paasilinnan puolesta), Marjo Matikainen-Kallström, Eryl Margaret McNally, Bill Newton Dunn (Nicholas Cleggin puolesta), Paolo Pastorelli, Elly Plooij-van Gorsel, Samuli Pohjamo (Colette Fleschin puolesta), Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Bernhard Rapkay (Myrsini Zorban puolesta), Imelda Mary Read, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Umberto Scapagnini, Esko Olavi Seppänen, Gary Titley, Claude Turmes, Dominique Vlasto, Olga Zrihen Zaari, Pierre Jonckheer (Nuala Ahernin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Armin Laschet (Konrad K. Schwaigerin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Brigitte Wenzel-Perillo (Concepció Ferrerin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Arie M. Oostlander (W.G. van Velzenin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti) ja Hans Kronberger (Daniela Raschhoferin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti).
The following were present for the vote Carlos Westendorp y Cabeza (chairman),Yves Piétrasanta (vice-chairman), Jaime Valdivielso de Cué (vice-chairman), Neena Gill (draftsman) (for Massimo Carraro),Sir Robert Atkins, Bastiaan Belder (for Yves Butel), Luis Berenguer Fuster, Felipe Camisón Asensio (for Guido Bodrato), Giles Bryan Chichester, Willy C.E.H. De Clercq, Marie-Hélène Descamps (forAngelika Niebler), Harlem Désir, Christos Folias (for John Purvis), Norbert Glante, Michel Hansenne, Roger Helmer (for Christian Foldberg Rovsing), Bashir Khanbhai, Dimitrios Koulourianos (for Konstantinos Alyssandrakis), Werner Langen, Rolf Linkohr, Caroline Lucas, Erika Mann, Hans-Peter Martin (for Reino Paasilinna), Marjo Matikainen-Kallström, Eryl Margaret McNally, Bill Newton Dunn (for Nicholas Clegg), Paolo Pastorelli, Elly Plooij-van Gorsel, Samuli Pohjamo (for Colette Flesch), Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Bernhard Rapkay (for Myrsini Zorba), Imelda Mary Read, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Umberto Scapagnini, Esko Olavi Seppänen, Gary Titley, Claude Turmes, Dominique Vlasto, Olga Zrihen Zaari and Pierre Jonckheer (for Nuala Ahern pursuant to Rule 153(2))Armin Laschet (for Konrad K. Schwaiger pursuant to Rule 153(2)), Brigitte Wenzel-Perillo (for Concepció Ferrer pursuant to Rule 153(2)), Arie M. Oostlander (forW.G. van Velzen pursuant to Rule 153(2)),and Hans Kronberger (for Daniela Raschhofer pursuant to Rule 153(2)).
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta pyytää asiasta vastaavaa kehitysyhteistyövaliokuntaa sisällyttämään seuraavat osat päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Industry, External Trade, Research and Energy calls on the committee on Development and Cooperation, as the committee responsible, to incorporate the following points in its motion for a resolution:
5. pitää myönteisenä komission aikomusta antaa kaksi monialaista lainsäädäntöehdotusta, joista toinen koskee EY:n talousarvioon kuuluvia välineitä ja toinen Euroopan kehitysrahastoa;
Welcomes the intention of the Commission to introduce two horizontal legislative proposals, one covering the instruments under the EC budget and the other within the European Development Fund;
23. toukokuuta 2003 LOPULLINEN A5-0191/2003 ***II
23 May 2003 FINAL A5-0191/2003 ***II
neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi direktiivin 2000/13/EY muuttamisesta elintarvikkeisiin sisältyvien ainesosien merkintöjen osalta
on the Council common position for adopting a European Parliament and Council directive amending Directive 2000/13/EC as regards indication of the ingredients present in foodstuffs
Parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä 11. kesäkuuta 2002 kantansa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivin 2000/13/EY muuttamisesta elintarvikkeisiin sisältyvien ainesosien merkintöjen osalta (KOM(2001) 433 – 2001/0199(COD)).
At the sitting of 11 June 2002 Parliament adopted its position at first reading on the proposal for a European Parliament and Council directive amending Directive 2000/13/EC as regards indication of the ingredients present in foodstuffs ( COM(2002) 433 – 2001/0199 (COD)).
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 13. maaliskuuta 2003 vastaanottaneensa yhteisen kannan ja lähettäneensä sen asiasta vastaavaan ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaan (15514/2/2002 – C5‑0080/2003 ).
At the sitting of 13 March 2003 the President of Parliament announced that the common position had been received and referred to the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy (15514/2/2002 – C5‑0080/2003 ).
Valiokunta oli nimittänyt kokouksessaan 8. lokakuuta 2001 esittelijäksi Christa Klaßin.
The committee had appointed Christa Klaß rapporteur at its meeting of 8 October 2001.
Valiokunta käsitteli yhteistä kantaa ja luonnosta suositukseksi toiseen käsittelyyn kokouksissaan 30. huhtikuuta 2003 ja 22. toukokuuta 2003.
The committee considered the common position and draft recommendation for second reading at its meetings of 30 April 2003 and 22 May 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi äänin 41 puolesta, 6 vastaan ja 1 tyhjä.
At the last meeting it adopted the draft legislative resolution by 41 votes to 6, with 1 abstention.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Caroline F. Jackson (puheenjohtaja), Christa Klaß (esittelijä), Jean-Louis Bernié, Hans Blokland, David Robert Bowe, Hiltrud Breyer, Philip Bushill-Matthews (John Bowisin puolesta), Dorette Corbey, Avril Doyle, Michl Ebner (Marialiese Flemmingin puolesta), Jim Fitzsimons, Cristina García-Orcoyen Tormo, Françoise Grossetête, Jutta D. Haug (Rosemarie Müllerin puolesta), Roger Helmer (Martin Callananin puolesta), Marie Anne Isler Béguin, Hedwig Keppelhoff-Wiechert (Karl-Heinz Florenzin puolesta), Eija-Riitta Anneli Korhola, Wilfried Kuckelkorn (Anne Ferreiran puolesta), Bernd Lange, Paul A.A.J.G. Lannoye (Alexander de Roon puolesta), Peter Liese, Giorgio Lisi (Raffaele Costan puolesta), Torben Lund, Jules Maaten, Patricia McKenna, Emilia Franziska Müller, Riitta Myller, Ria G.H.C. Oomen-Ruijten, Neil Parish (Robert Goodwillin puolesta), Béatrice Patrie, Marit Paulsen, Dagmar Roth-Behrendt, Yvonne Sandberg-Fries, Jacques Santer (María del Pilar Ayuso Gonzálezin puolesta), Karin Scheele, Ursula Schleicher (Cristina Gutiérrez Cortinesin puolesta), Horst Schnellhardt, Inger Schörling, Renate Sommer (Jorge Moreira da Silvan puolesta), María Sornosa Martínez, Catherine Stihler, Nicole Thomas-Mauro, Antonios Trakatellis, Kathleen Van Brempt, Peder Wachtmeister, Phillip Whitehead ja Rainer Wieland (Giuseppe Nisticòn puolesta).
The following were present for the vote: Caroline F. Jackson, chairman; Christa Klaß, rapporteur; Jean-Louis Bernié, Hans Blokland, David Robert Bowe, Hiltrud Breyer, Philip Bushill-Matthews (for John Bowis), Dorette Corbey, Avril Doyle, Michl Ebner (for Marialiese Flemming), Jim Fitzsimons, Cristina García-Orcoyen Tormo, Françoise Grossetête, Jutta D. Haug (for Rosemarie Müller), Roger Helmer (for Martin Callanan), Marie Anne Isler Béguin, Hedwig Keppelhoff-Wiechert (for Karl-Heinz Florenz), Eija-Riitta Anneli Korhola, Wilfried Kuckelkorn (for Anne Ferreira), Bernd Lange, Paul A.A.J.G. Lannoye (for Alexander de Roo), Peter Liese, Giorgio Lisi (for Raffaele Costa), Torben Lund, Jules Maaten, Patricia McKenna, Emilia Franziska Müller, Riitta Myller, Ria G.H.C. Oomen-Ruijten, Neil Parish (for Robert Goodwill), Béatrice Patrie, Marit Paulsen, Dagmar Roth-Behrendt, Yvonne Sandberg-Fries, Jacques Santer (for María del Pilar Ayuso González), Karin Scheele, Ursula Schleicher (for Cristina Gutiérrez Cortines), Horst Schnellhardt, Inger Schörling, Renate Sommer (for Jorge Moreira da Silva), María Sornosa Martínez, Catherine Stihler, Nicole Thomas-Mauro, Antonios Trakatellis, Kathleen Van Brempt, Peder Wachtmeister, Phillip Whitehead and Rainer Wieland (for Giuseppe Nisticò).
Suositus toiseen käsittelyyn jätettiin käsiteltäväksi 23. toukokuuta 2003.
The recommendation for second reading was tabled on 23 May 2003.