natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tämän ryhmän maat osallistuvat MEDA-ohjelmiin ja hyödyntävät niitä eniten.
This is the leading group of countries participating in and assessing MEDA programmes.
Kansallisella tasolla ohjelmien tavoitteena on saavuttaa naisen rooliin suoraan tai välillisesti liittyvä yhteiskunnallinen tasapaino.
At national level, the programmes aim to achieve social balance, which directly or indirectly affects the role of women.
Niiden osallistuminen naisia koskeviin alueellisiin ohjelmiin (välillisesti) etupäässä MEDA-demokratia-ohjelman kautta vaihtelee maittain, ja Tunisia on tässä kohdin selvästi edistynein maa.
Participation in regional programmes for women (indirectly), mainly through the MEDA - democracy programme is different for each country, although Tunisia is considerably more deeply involved.
Mashrek-maat (Egypti, Jordania, Libanon, Syyria, Israel ja Palestiina)
THE MASHREQ COUNTRIES (Egypt, Jordan, Lebanon, Syria, Israel and Palestine)
Vuodeksi 2000 on hyväksytty neljä alueellista ohjelmaa.
For 2000, four regional programmes have been approved.
Kaksi niistä koskee suoraan tai välillisesti naisten osallistumista yhteiskuntaan ja hallintoon osana MEDA-demokratia-ohjelmaa.
Two of those directly concern the participation of women in society and government through the MEDA - Democracy programme.
23. tammikuuta 2002 LOPULLINEN A5-0023/2002
23 January 2002 FINAL A5-0023/2002
Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien suhteet Euroopan rakentamisessa
on relations between the European Parliament and the national parliaments in European integration
304.302 SISÄLTÖ
304.302 CONTENTS
Parlamentin puhemies ilmoitti 15. maaliskuuta 2001 pidetyssä istunnossa, että perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnalle on annettu lupa laatia työjärjestyksen 163 artiklan mukaisesti valiokunta-aloitteinen mietintö Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien suhteista Euroopan rakentamisessa.
At the sitting of 15 March 2001 the President of Parliament announced that the Committee on Constitutional Affairs had been authorised to draw up an own-initiative report, pursuant to Rule 163 of the Rules of Procedure, on relations between the European Parliament and the national parliaments in European integration.
Parlamentin puhemies ilmoitti 3. toukokuuta 2001 pidetyssä istunnossa pyytäneensä lausuntoa oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalta.
At the sitting of 3 May 2001 the President of Parliament announced that she had also referred the matter to the Committee on Legal Affairs and the Internal Market for its opinion.
Parlamentin puhemies ilmoitti 31. toukokuuta 2001 pidetyssä istunnossa pyytäneensä lausuntoa myös ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnalta.
At the sitting of 31 May 2001 the President announced that she had also referred the matter to the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy for its opinion.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta oli nimittänyt 24. tammikuuta 2001 pitämässään kokouksessa esittelijäksi Giorgio Napolitanon.
The Committee on Constitutional Affairs had appointed Giorgio Napolitano rapporteur at its meeting of 24 January 2001.
Valiokunta käsitteli mietintöluonnosta 21. kesäkuuta 2001, 19. marraskuuta 2001, 18. joulukuuta 2001 ja 22. tammikuuta 2002 pitämissään kokouksissa.
The committee considered the draft report at its meetings of 21 June, 19 November and 18 December 2001 and 22 January 2002.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi päätöslauselmaesityksen äänin 25 puolesta ja 2 vastaan.
At the last meeting it adopted the motion for a resolution by 25 votes to 2.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Jo Leinen (puheenjohtaja), Ursula Schleicher (varapuheenjohtaja), Giorgio Napolitano (esittelijä), Teresa Almeida Garrett, Pervenche Berès (Enrique Barón Crespon puolesta), Georges Berthu, Guido Bodrato (Luigi Ciriaco De Mitan puolesta), Jens-Peter Bonde, Jean-Louis Bourlanges (François Bayroun puolesta), Carlos Carnero González, Richard Corbett, Giorgos Dimitrakopoulos, Olivier Duhamel, Lone Dybkjær, José María Gil-Robles Gil-Delgado, The Lord Inglewood, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Alain Lamassoure (Daniel J. Hannanin puolesta), Hanja Maij-Weggen, Cecilia Malmström (Andrew Nicholas Duffin puolesta), Luís Marinho, Iñigo Méndez de Vigo, Camilo Nogueira Román (Johannes Voggenhuberin puolesta), Gérard Onesta, Jacques F. Poos (Dimitris Tsatsosin puolesta), Antonio Tajani ja Margrietus J. van den Berg (Hans-Peter Martinin puolesta).
The following were present for the vote: Jo Leinen, acting chairman; Ursula Schleicher, vice-chairman; Giorgio Napolitano, rapporteur; Teresa Almeida Garrett, Pervenche Berès (for Enrique Barón Crespo), Georges Berthu, Guido Bodrato (for Luigi Ciriaco De Mita), Jens-Peter Bonde, Jean-Louis Bourlanges (for François Bayrou), Carlos Carnero González, Richard Corbett, Giorgos Dimitrakopoulos, Olivier Duhamel, Lone Dybkjær, José María Gil-Robles Gil-Delgado, The Lord Inglewood, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Alain Lamassoure (for Daniel J. Hannan), Hanja Maij-Weggen, Cecilia Malmström (for Andrew Nicholas Duff), Luís Marinho, Iñigo Méndez de Vigo, Camilo Nogueira Román (for Johannes Voggenhuber), Gérard Onesta, Jacques F. Poos (for Dimitris Tsatsos), Antonio Tajani and Margrietus J. van den Berg (for Hans-Peter Martin).
Tekstistä kokonaisuudessaan äänestettäessä Berthu ilmoitti aikovansa pyytää liittämään perusteluihin työjärjestyksen 161 artiklan 3 kohdan mukaisesti vähemmistöön jääneen mielipiteen.
When the vote was taken on the report as a whole Mr Berthu stated his intention to annex a minority opinion to the explanatory statement pursuant to Rule 161(3) of the Rules of Procedure.
PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS Euroopan parlamentin päätöslauselma Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien suhteista Euroopan rakentamisessa (2001/2023(INI))
MOTION FOR A RESOLUTION European Parliament resolution on relations between the European Parliament and the national parliaments in European integration (2001/2023(INI))
– ottaa huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan kokoukset jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden kansallisten parlamenttien Eurooppa-asioiden valiokuntien kanssa 20. ja 21. maaliskuuta 2001 ja 10. ja 11. heinäkuuta 2001,
– having regard to the meetings arranged by the Committee on Constitutional Affairs with the European affairs committees of the national parliaments of the Member States and the candidate countries on 20 and 21 March 2001 and 10 and 11 July 2001,
– ottaa huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin Tony Blairin puheen Varsovassa 9. lokakuuta 2000,
– having regard to the speech by the Prime Minister of the United Kingdom, Tony Blair, on 9 October 2000 in Warsaw,
– ottaa huomioon 24:nnen yhteisöasioita käsittelevien elinten konferenssin (Cosac) kannanoton Tukholmassa 22. toukokuuta 2001,
– having regard to the contribution by the XXIVth COSAC in Stockholm on 22 May 2001,
– ottaa huomioon Ranskan pääministerin Lionel Jospinin puheen "Laajentuneen Euroopan tulevaisuus" Pariisissa 28. toukokuuta 2001,
– having regard to the speech by the Prime Minister of France, Lionel Jospin, on 28 May 2001 in Paris on the future of an enlarged Europe,
– ottaa huomioon Ranskan senaatin 13. kesäkuuta 2001 päivätyn mietinnön "Toinen eurooppalainen edustajahuone",
– having regard to the French Senate's report of 13 June 2001 on a second European chamber,
– ottaa huomioon Saksan liittokanslerin Gerhard Schröderin julistuksen 16. kesäkuuta 2001,
– having regard to the statement by Federal German Chancellor Gerhard Schröder on 16 June 2001,
– ottaa huomioon alueiden komitean 14. marraskuuta 2001 hyväksymän päätöslauselman Laekenin Eurooppa-neuvoston kokouksen valmisteluista ja Euroopan unionin kehityksestä seuraavan hallitustenvälisen konferenssin puitteissa,
– having regard to the resolution adopted by the Committee of the Regions on 14 November 2001 on the preparations for the Laeken European Council and the further development of the European Union within the framework of the next Intergovernmental Conference,
– ottaa huomioon 25:nnen yhteisöasioita käsittelevien elinten konferenssin (Cosac) kannanoton Brysselissä 5. lokakuuta 2001,
– having regard to the contribution by the XXVth COSAC in Brussels on 5 October 2001,
– ottaa huomioon Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan parlamentaarista ulottuvuutta käsitelleen seurantakokouksen 7. marraskuuta 2001 hyväksymän tekstin,
– having regard to the text adopted by the Follow-up conference on the parliamentary dimension of the European security and defence policy on 7 November 2001 in Brussels,
– ottaa huomioon Euroopan unionin ja ehdokasvaltioiden parlamenttien puhemiesten konferenssin Tukholmassa 16. ja 17. marraskuuta 2001,
– having regard to the Conference of the Presidents of the parliaments of the European Union and the candidate countries on 16 and 17 November 2002 in Stockholm,
– ottaa huomioon Laekenin julistuksen Euroopan unionin tulevaisuudesta,
– having regard to the Laeken Declaration on the Future of the European Union,
– ottaa huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnön sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan ja ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnot ( A5‑0023/2002 ),
– having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs and the opinions of the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy and the Committee on Legal Affairs and the Internal Market ( A5‑0023/2001 ),
A. katsoo, että Nizzan sopimukseen liitetyssä julistuksessa unionin tulevaisuudesta mainitaan kansallisten parlamenttien rooli yhtenä neljästä erityisteemasta ja korostetaan näin kysymyksen tärkeyttä ja ajankohtaisuutta,
A. whereas the Declaration on future of the Union annexed to the Treaty of Nice cites the role of the national parliaments as one of four issues to be addressed and stresses its importance and topicality,
B. katsoo, että "demokratiavaje" saattaa kasvaa unionissa yhdentymiskehityksen demokraattisen valvonnan ja sen viimeaikaisen kehityksen riittämättömän edistymisen vuoksi useilla eri alueilla,
B. whereas the democratic deficit is likely to become more acute in the Union because of lack of progress on democratic scrutiny of the integration process and recent developments in a number of areas,
C. on huolestunut vakavasta epätasapainosta, joka on ilmennyt toimeenpanevien elinten ja teknisten tahojen vallan ja parlamenttien mahdollisuuksien välillä asioissa, jotka koskevat unionin lainsäädäntöön ja poliittisiin valintoihin osallistumista ja niiden valvontaa,
C. concerned at the serious imbalance that has arisen between the powers conferred on executive institutions and technical bodies and the scope afforded to the parliaments as a whole to participate in and scrutinise the legislative decisions and political choices of the Union,
D. katsoo, että demokratiavajeen poistaminen ja entistä laajemman demokratian takaaminen unionissa vaativat parlamenttien roolin vahvistamista yhteisön toimielinjärjestelmässä,
D. whereas it is necessary to strengthen the parliamentary component of the European institutional system in order to remedy the democratic deficit and ensure greater democracy in the Union,
1. on vakuuttunut, että kansallisten parlamenttien huolestuneisuus Euroopan unionin suhteen tekee välttämättömäksi niiden kansallisia hallituksia ja Euroopan unionia koskevien valtuuksien määrittelemisen paremmin ja yksinkertaisemmin erityisesti seuraavilla aloilla:
Is convinced that the concerns of the national parliaments with regard to the European Union make it necessary to define better and more clearly their power vis-à-vis their respective governments and the European Union, in particular regarding:
2. korostaa, että Euroopan parlamentti ei katso olevansa kansalaisten yksinoikeutettu edustaja ja demokratian vartija suhteissa muihin unionin toimielimiin; se ei keskity yksinomaan hankkimaan enemmän toimivaltaa laiminlyöden kansallisten parlamenttien roolin tunnustamisen;
Points out that the European Parliament does not see itself as the exclusive representative of the citizens and guarantor of democracy in relations with the other Union institutions; it does not concern itself exclusively with acquiring greater powers, ignoring recognition of the role of the national parliaments;
8. vaatii, että Euroopan parlamentin jäsenyyden on suljettava pois kansallisen tai alueellisen parlamentin samanaikainen jäsenyys;
Calls for membership of the European Parliament to be incompatible with the holding of a seat simultaneously in a national or regional parliament;
Kansallisten parlamenttien vallan vahvistaminen hallituksiin nähden
Strengthening the powers of the national parliaments vis-à-vis their governments
11. toteaa olevansa valmis osallistumaan kansallisten parlamenttien perusteelliseen kuulemiseen komission ohjelmaa koskevan keskustelun ja sen hyväksymisen yhteydessä, jotta taataan toissijaisuusperiaatteen kunnioittaminen yhteisön lainsäädäntöjärjestelmässä;
Affirms its willingness to contribute to an in-depth consultation of the national parliaments in the context of the discussion and adoption of the European Commission's programme with a view to ensuring that the principle of subsidiarity is adhered to in the Community legislative process;
15. ehdottaa "parlamenttien välisen sopimuksen" laatimista kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin välillä yhteistyön systemaattiseksi järjestämiseksi, ja se voisi sisältää seuraavaa:
Proposes that an interparliamentary agreement be drawn up between the national parliaments and the European Parliament as a means of organising this cooperation in a systematic way and which might include:
16. toteaa, että Euroopan poliittisten ryhmien ja puolueiden tapaamisissa luodaan useammin toistuvia ja säännöllisempiä yhteydenottoja eurooppalaisten poliittisten "perheiden" sisällä, ja on tyytyväinen siihen, että tapaamiset systematisoituvat ja voivat siten vahvistaa ja rikastuttaa demokraattista elämää jäsenvaltioissa ja koko Euroopan unionissa; korostaa eurooppalaisten puolueiden ohjesäännön merkitystä, koska puolueilla on keskeinen asema, kun EU:ta kehitetään demokraattisemmaksi;
Notes that within the framework of meetings of European political groups and political parties more frequent and more regular contacts are being established within European groupings of all political persuasions and welcomes the fact that these meetings are being placed on a more systematic footing and can thus strengthen and enrich democratic life at both national and European level; stresses the importance of a statute for European political parties, since these have a central role to play in the EU’s movement towards greater democracy;
Ei raskaampaa päätöksentekomenettelyä
The decision-making process must not become more cumbersome
18. huomauttaa lisäksi, että valtioiden ja kansalaisten unionin kaksoislegitimiteetti toteutuu jo EU:n lainsäädännössä neuvoston ja parlamentin osallistumisen kautta ja ettei ole toivottavaa raskauttaa eikä monimutkaistaa päätöksentekomenettelyä; katsoo, että on tarpeellista välttää EU:n ja kansallisten instituutioiden roolien sekavaa päällekkäisyyttä;
Points out, furthermore, that dual legitimacy – a Union of States and peoples - already finds expression at European level in the legislative sphere through the participation of the Council and the European Parliament; that is not advisable to make the decision-making process more cumbersome or more complicated and that is necessary to avoid a confusing superposition in the respective roles of European and national institutions;
Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevä valmistelukunta
Preparation of the future of the European Union by the Convention
Jäsenvaltioiden kansanedustuslaitosten asema – ja siten myös Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden kansanedustuslaitosten väliset suhteet – on noussut uudelleen esiin lukuisista eri syistä.
The role of the national parliaments – and hence also relations between the European Parliament and national parliaments – have once again become a topical issue for a number of reasons.
Sopimukseen liitetyssä julistuksessa Euroopan tulevaisuudesta Nizzan Eurooppa-neuvosto otti sen esiin yhtenä niistä neljästä teemasta, joista on käytävä laaja-alaista keskustelua, joka on määrä saada päätökseen uudessa hallitustenvälisessä konferenssissa.
The Nice European Council, in the Declaration on the future of the Union annexed to the Treaty, stated that it was one of the four topics to be placed at the centre of a vast debate, destined to result in a new Intergovernmental Conference being held.
Tälle toteamukselle voidaan antaa monenlaisia merkityksiä; siinä saattavat heijastua toimielinten rakennetta ja syntyvän laajemman unionin kokonaiskehitystä koskevat näkökohdat, joita valtioiden ja hallitusten päämiehet eivät ole selkeästi käsitelleet ja joiden osalta lähentymistä ei ole tapahtunut.
The statement can be interpreted in a number of ways; it may reflect views which were not clearly defined by the Heads of State and Government among themselves and which diverge as regards the institutional architecture and overall development of the larger Union which is about to come into being.
Näin ollen aihe edellyttää huolellista paneutumista sen selventämiseen.
A serious effort to clarify this situation is therefore needed.
Esiin nouseva aihe liittyy pääasiassa yleisempään yhdentymiskehityksen demokraattisuuden määrää koskevaan teemaan.
In essence, the key issue is the more general question as to how democratic the integration process is.
Onko unionin "demokratiavaje" vähenemässä vai vaarassa muuttua yhä vakavammaksi?
Is the ‘democratic deficit’ in the Union being reduced or might it become worse?
Euroopan parlamentti on ilmaissut samansuuntaista tyytymättömyyttä ja huolta.
Similar dissatisfaction and concern are being expressed by the European Parliament.
On lisättävä, että olisi suuri virhe luulla, etteivät kansalaiset ole tietoisia tästä ongelmasta.
It should be added that it would also be a serious mistake to imagine that the citizens of the Union are not aware of the problem.
Yleisen mielipiteen kannatuksen menetystä, vieraantumisen ilmentymien yleistymistä, pettymystä ja epäluottamusta unionin kehitykseen ei nimittäin voida selittää pelkästään kaikilla niillä seikoilla, jotka unionin toiminnassa, sen konkreettisissa politiikoissa, sen antamissa vastauksissa kansalaisten, perheiden ja kansojen elämän kannalta merkittäviin kysymyksiin ja odotuksiin vaikuttavat puutteellisilta tai ne eivät vaikuta juurikaan vakuuttavilta.
In fact, the loss of consensus in public opinion and the growing disaffection, disappointment and distrust regarding the development of the Union cannot be explained solely by the shortcomings or unconvincing actions of the Union in its tangible policies and its responses to major demands and expectations as regards the life and future of citizens, families and the population.
Näiden ilmiöiden yleistymisen syynä on myös vieraantumisen tunne, vakavat ymmärtämiseen ja osallistumiseen liittyvät ongelmat ja voimattomuuden pelko sellaisten ylhäältä annettujen päätösten edessä, joihin ei voi vaikuttaa ja joita ei voi valvoa.
The spread of such feelings is also due to a sense of alienation, the serious difficulties encountered in understanding and participating, a fear of helplessness in the face of imposed decisions which cannot be influenced or controlled.
Tiedämme toki, että saadaksemme tuen ja kannatuksen valtioissamme takaisin, tässä vaiheessa on keskeistä korostaa, "mitä tahdomme tehdä yhdessä", kysymyksiä, jotka on kohdattava, ja niihin Euroopan tasolla annettavia vastauksia, laajemman unionin, ja sen erilaisten mahdollisten painotusten myötä vähitellen toteutettavia hankkeita.
We are well aware that in order to regain consensus and support in the Member States, it is essential, at this stage, to stress ‘what we want to achieve together’, the issues to be tackled and the solutions to be found at European level, projects to be realised gradually by means of a larger Union and its different possible structures.
Tätä keskustelua "sisällöistä" ei kuitenkaan voida erottaa Euroopan rakentamisen "muotoja", kehityksen hallinnan "tapoja", toimielimiä ja niiden toimintaa koskevasta keskustelusta.
But this debate on ‘content’ is inseparable from that on ‘the shape’ of European integration, on ‘how’ to govern the developments, the institutions and their functioning.
Kysymykset, jotka koskevat toivomaamme unionia – lopultakin yhdistyneessä Euroopassa – muodostavat erottamattoman kokonaisuuden, ne edellyttävät suunnitelmaa, jossa kansalaiset voivat tunnistaa itsensä myös sen vuoksi, että suunnitelma takaa enemmän demokratiaa .
The questions regarding what kind of Union we want – in an ultimately unified Europe – are an indivisible whole and require an overall design with which the citizens can feel at home, not least because it guarantees more democracy .
"DEMOKRATIAVAJE" JA KANSANEDUSTUSLAITOSTEN ASEMA
‘THE DEMOCRATIC DEFICIT’ AND THE ROLE OF PARLIAMENTS
Yhdentymiskehityksen demokraattisen legitiimiyden riittämättömyyttä on jo kauan kuvattu termillä "demokratiavaje".
Whether or not we wish to continue using this term, we should bear in mind that it is not an abstract or purely polemic definition.
Haluttiinpa tätä termiä edelleen käyttää tai ei, on muistettava, ettei se ole abstrakti tai pelkästään poleeminen määritelmä: jo Neyts‑Uyttebroeckin mietinnössä, jonka Euroopan parlamentti hyväksyi kesäkuussa 1997, eriteltiin tuon vajeen selkeät osatekijät.
In the Neyts-Uyttebroeck report, adopted by the European Parliament in June 1997, the tangible elements of this deficit were analysed.
Analyysi on yhä suurelta osin pätevä eikä sitä sen vuoksi toisteta uudessa mietinnössä, jolla pyritään vain saattamaan ajan tasalle ja tuomaan uudelleen esiin kansanedustuslaitosten asema Euroopan rakentamisessa ja unionin elämässä, ottaen huomioon viimeaikaisen – Amsterdamin ja Nizzan sopimusten välillä tapahtuneen – kehityksen sekä uudet näkymät.
This analysis is to a great extent still valid, and we shall therefore not repeat it in this new report, which will confine itself to updating the situation and restating the role of parliaments in European integration and in the life of the Union, taking into account recent developments – from the Amsterdam Treaty to the Nice Treaty, and new prospects.
On luonnollisesti korostettava, että unionin demokratian kasvua koskeva ongelma on laajempi kuin kansanedustuslaitosten aseman tunnustaminen ja arvostaminen.
It should of course be stressed that the issue of the growth of democracy in the Union is broader than that of the recognition and enhancement of the role of parliaments.
Muita keskeisiä seikkoja ovat voimakkaampien poliittisten ja sosiaalisten toimijoiden – puolueiden, ammattiyhdistysten, valtioista riippumattomien järjestöjen ja mielipideliikkeiden – kasvu Euroopan mittakaavassa, niiden kanavien moninkertaistuminen, joiden kautta kansalaiset voivat osallistua keskusteluun unionin tilasta, viestinnän julkisen tilan muodostuminen Euroopan tasolla.
Other fundamental aspects are the growth of stronger political and social players at European level – parties, trade unions, associations (NGOs) and movements representing public opinion – and the increase in the number of channels for citizen participation in the debate on the state of the Union and the creation of a public area for communication at European level.
Kuten XXIV COSACia varten laaditussa asiakirjassa näiden seikkojen osalta aivan oikein todetaan: "Euroopan parlamentti ja unionin päätöksentekojärjestelmän kansanedustuslaitosten – niin Euroopan kuin jäsenvaltioidenkin – kautta tapahtuva "parlamentaaristuminen" ovat eurooppalaisen legitiimin järjestelmän rakentamisen keskeisiä ja välttämättömiä välineitä."
As was rightly pointed out in a study drawn up for the XXIVth COSAC, "we conceive the European Parliament and the 'parliamentarisation' of the Union's decision-making system through both the European and the national parliaments as one but an essential and necessary tool for building a legitimate European order".