natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komissio ehdotti 23. tammikuuta 2002 toimenpidepakettia, jotta yhdennetty eurooppalainen rautatiealue voitaisiin luoda nopeasti.
On 23 January 2002 the Commission proposed a second package of measures with a view to the rapid creation of an integrated European railways sector.
Tällä "toiseen rautatiepakettiin" sisältyvällä viidellä uudella ehdotuksella pyritään:
The five proposals contained in this ‘second railways package’ relate to:
Rautateiden turvallisuus: komission ehdotus
Rail safety: the Commission proposal
Rautatieliikenteen turvallisuustaso on Euroopassa yleisesti erittäin hyvä.
Rail transport in Europe generally has a very good safety record.
Komissio huomauttaa kuitenkin, että rautateiden turvallisuutta koskevien kansallisten sääntöjen ja määräysten välinen ero on yksi tärkeimmistä esteistä ratatieliikennepalvelujen sisämarkkinoille.
However, the Commission points out that differences between national rules and provisions in the area of rail safety represent one of the main barriers to the completion of the internal market in rail transport services.
Nämä erot kansallisissa turvallisuusvaatimuksissa ovat myös syy siihen, miksi kansainvälistä rautatieliikennettä hoidetaan kansallisella tasolla.
These differences in national safety requirements are also the reason why international rail transport continues to be managed at national level.
Komissio käsittelee ehdotuksessaan neljää eri ongelma-alaa.
In its proposal the Commission highlights four problems to be addressed.
Näiden ongelmien ratkaisemiseksi komissio valitsee asteittaisen lähestymistavan ja ottaa huomioon jäsenvaltioiden väliset suuret erot.
It opts for a gradual approach, taking account of the significant differences existing between the Member States.
Nämä neljä alaa ovat:
The four aspects concerned are:
1) Turvallisuussääntöjen sisällön yhdenmukaistaminen ja uudistaminen
1) Modernising and harmonising the regulatory structure in the area of safety
– toimijoiden (infrastruktuurin hallinnon ja rautatieyritysten) vastuun ja tehtävän määrittely;
- determining the role and responsibilities of those involved (infrastructure managers and railway undertakings);
– kansallisten turvallisuudesta vastuussa olevien elinten perustaminen jäsenvaltioihin, mitkä elimet ovat vastuussa turvallisuutta koskevasta lainsäädännöstä ja valvonnasta;
- setting up national safety authorities in the Member States responsible for regulatory and supervisory tasks;
– kehittää mekanismi, jolla pyritään vähitellen yhteisiin turvallisuussääntöihin.
- developing a mechanism for gradually moving to a system of Community safety rules.
2) Jäljellä olevat esteet markkinoiden vapauttamiseksi
2) Removing obstacles to further opening of the market
– kehittää yhteinen turvallisuusjohtamisjärjestelmä;
- developing a common safety management system;
– turvallisuustodistusten keskinäinen tunnustaminen;
- mutual recognition of safety certificates;
– kansallisilla lisävaatimuksilla ei saa rajoittaa markkinoille pääsyä;
- additional national requirements not to be allowed to restrict market access;
– yhteisten turvallisuuspäämäärien ja -menettelyiden kehittäminen.
- developing common safety targets and methods.
3) Avoimuus, tiedotus ja rautatielainsäädäntö
3) Transparency, information and a non-discriminatory approach to rail regulation
– pääsy sääntöjä, määräyksiä ja standardeja koskeviin tietoihin;
- availability of information on provisions, rules and standards;
– rautatiehallinnon päätöksentekoon liittyvät yhteiset periaatteet;
- common principles for the adoption of decisions by rail authorities;
– turvallisuuden kehittämisen parempi arviointi yhteisten turvallisuusindikaattoreiden avulla;
- improved monitoring of the development of rail safety based on common safety indicators;
– rautatieyritysten ja infrastruktuurin hallinnon on annettava turvallisuudesta vastuussa olevalle elimelle turvallisuuden kehitystä koskeva vuosikertomus.
- railway undertakings and infrastructure managers to submit annual reports on the development of safety to their safety authority.
4) Onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinta
4) Investigating accidents and incidents
– turvallisuutta koskevat tutkimukset tekee riippumaton ja pysyvä kansallinen elin;
- safety investigation to be carried out by an independent, permanent national investigating body;
– vakavista rautatieonnettomuuksista on tehtävä pakollinen tutkimus.
- investigation to be compulsory in the case of serious rail accidents.
Esittelijän mielipide ja ehdotukset
Rapporteur’s position and views
Rautatieliikenne on epäilemättä Euroopan kaikkein turvallisin liikennemuoto.
Rail is without doubt the safest form of transport in Europe.
Korkean turvallisuustason säilyttäminen on esittelijän mielestä ensisijaista.
Your rapporteur regards maintaining this high level of safety as a priority.
Esittelijä huomauttaa kuitenkin, että turvallisuus ei saa olla tämän direktiivin ainoa päämäärä.
However, your rapporteur would also stress that safety should not be the only objective of this directive.
Rautatieturvallisuusmääräysten kansalliset erot ovat hyvin toimivan eurooppalaisen rautatieverkon suurin este.
Differences between national safety rules in the Member States represent the biggest obstacle to a properly functioning European rail network.
Eurooppalaisia rautatiemarkkinoita ei ole vieläkään olemassa.
A European rail transport market does not yet exist.
Kansallisia turvallisuusstandardeja ei voida useinkaan olla ottamatta huomioon, sillä ne ovat lähtöisin eri verkkojen välisistä teknisistä ja järjestelmällisistä eroista.
National differences in safety standards are often unavoidable in so far as they are the result of technical and operational differences between networks.
Alan kansallisia lähestymistapoja ei ymmärretä ja niiden nauttima luottamus ei ole kovin suurta.
However, there is also a lack of mutual understanding and trust in the sector vis-à-vis different national approaches.
Turvallisuutta käytetään liian usein vääränä perusteena omien markkinoiden suojelemiseksi ja uusien tulokkaiden pois ajamiseksi.
Too often the ‘safety’ argument is misused to protect markets and exclude newcomers.
Esittelijän toinen tärkeä prioriteetti on poistaa nämä esteet, jotta hyvin toimivat eurooppalaiset rautatiemarkkinat olisi mahdollista toteuttaa.
Removing these obstacles to a properly functioning European rail transport market is, therefore, an important second priority for your rapporteur.
Esittelijä pitää komission ehdotusta tervetulleena ja tekee seuraavat ehdotukset sen selventämiseksi ja tarvittaessa sen tiukentamiseksi:
Your rapporteur welcomes the Commission proposal, and proposes the following specific amendments designed to make the provisions clearer and, where necessary, to strengthen them:
Esittelijä on tietoinen, että siirtyminen kansallisista turvallisuussäännöistä eurooppalaisiin sääntöihin vie kauan aikaa.
Your rapporteur is aware that moving from national to European safety rules will take time.
Siksi on erityisen tärkeää, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön mahdollisimman vähän uusia kansallisia sääntöjä ja rajoituksia, jotka haittaisivat tätä kehitystä.
He therefore regards it as particularly important that the Member States introduce as few new national rules as possible that would get in the way of this process.
Esittelijä tiukentaisi siksi 8 artiklassa esitettyjen kansallisten sääntöjen ilmoitusmenettelyä.
Your rapporteur therefore proposes strengthening the notification procedure for the introduction of new national rules laid down in Article 8.
Komission mukaan sekä infrastruktuurin hallinnon että rautatieyritysten on otettava käyttöön turvallisuusjohtamisjärjestelmä.
The Commission specifies that both infrastructure managers and railway undertakings must establish a safety management system.
Esittelijän mielestä on loogista, että molemmilla – eikä vain rautatieyrityksillä, mitä komissio esittää – on oltava III luvun mukainen turvallisuustodistus.
Your rapporteur therefore sees it as logical that both –and not only railway undertakings as proposed by the Commission – should also be required to hold a safety certificate as described in Chapter III.
Esittelijä katsoo, että Euroopan rautatieviraston olisi tehtävä viiden vuoden määräajan sijasta kolmessa vuodessa esitys eurooppalaisen turvallisuustodistuksen käyttöön ottamisesta.
Your rapporteur also takes the view that proposals for the introduction of a European safety certificate should be put forward by the European Railway Agency within three years, not within five years.
Komission ehdotuksessa käsitellään vain junien henkilökunnan, kuten veturinkuljettajien ja junissa työskentelevän henkilökunnan koulutusta ja heille myönnettävää turvallisuustodistusta.
In its proposal the Commission only refers to the training and certification of 'train staff', and in particular train drivers and staff accompanying trains.
Esittelijä katsoo, että myös muun turvallisuustoimista vastaavan henkilökunnan, kuten rautateiden opastinlaitteista vastaavien työntekijöiden, sekä asemapäälliköiden, on saatava koulutusta ja heille on voitava myöntää turvallisuustodistus.
Your rapporteur takes the view that other staff carrying out safety tasks, such as signalmen and stationmasters, must also receive appropriate training and be certified.
Kysymyksessä voi olla sekä rautatieyritysten, että infrastruktuurin hallinnon henkilökunta.
This applies both to the staff of railway undertakings and of infrastructure managers.
Jäsenvaltioiden on valvottava, että rautatieyrityksillä on yhtäläinen ja syrjimätön oikeus opetukseen, jolla pyritään kokoamaan viestintävälineiden käytöstä saatuja kokemuksia, kieliä ja koodeja, silloin kun niitä tarvitaan ehdottomasti turvallisuustodistuksen myöntämistä varten.
Member States should ensure that railway undertakings are given fair and non-discriminatory access to training for the purpose of acquiring knowledge of means of communication, language and codes used, in so far as such aspects represent an essential condition for certification.
Käytännössä veturinkuljettajat menettävät kuitenkin usein todistuksen ja heidän on haettava uutta todistusta siirtyessään toiseen rautatieyritykseen, joka toimii samalla rautatieosuudella.
In practice train drivers frequently lose their certification and are required to be re-certified when they move to another railway undertaking operating on the same network.
Esittelijän mielestä tätä ei pidä hyväksyä ja sen vuoksi 12 artiklan sanamuotoa on selvennettävä.
Your rapporteur regards this situation as unacceptable and intends to clarify the provisions of Article 12 in this connection.
Lopuksi esittelijä toivoo, että komissio kehittää mahdollisimman nopeasti veturinkuljettajille eurooppalaisen ajokortin ja säännöt veturinkuljettajien ajo- ja lepoaikojen harmonisoimiseksi.
Finally, your rapporteur expresses the wish that steps be taken as quickly as possible by the Commission with a view to introducing a European driving licence for train drivers and harmonising driving time and rest periods for train drivers.
Toisin kuin lento- ja laivaliikenteessä, Euroopan rautatieliikenteessä ei ole yhtä standardityökieltä.
In contrast to the aviation and shipping sectors, there is no standard language in the European rail sector.
Esittelijä on tietoinen, että rautatieliikenteellä on pitkä historia ja standardikielen käyttöön ottaminen ei ole helppoa.
Your rapporteur is aware that the railways have a long history and that the introduction of a single standard language will not be an easy task.
Jos rautatieliikenteestä halutaan tehdä dynaamisempi ja helpommin rajoja ylittävä, tähän on löydettävä ratkaisu.
However, if we wish to make the rail sector more dynamic and more international, it is essential to work towards finding a solution.
Yhteisen sanaluettelon tai koodin kehittäminen voi olla lyhyen tähtäimen ratkaisu yhteisen viestintäkielen käyttöönotossa.
The development of a common vocabulary or code may represent a first step in the short term towards establishing a single working language for operational communications.
Euroopan rautatieviraston on tehtävä tätä koskevia suosituksia.
The Railways Agency should draw up recommendations to that end.
Rautatieyrityksien, jotka haluavat tarjota uusia kansainvälisiä liikennepalveluita ja jotka pyytävät turvallisuustodistusta, ei ole aina helppoa tietää mitkä muut kansalliset turvallisuusvaatimukset heidän on täytettävä.
For railway undertakings wishing to provide new international transport services and applying for a safety certificate, it is not always easy to find out what additional national safety requirements have to be met.
Tarkistuksissa pyydetään, että:
Your rapporteur therefore advocates in his amendments:
Todistusten hakijoiden on oltava varma, että heidän hakemuksensa käsitellään nopeasti.
Applicants for a certificate have the right to expect their applications to be dealt with swiftly.
Siksi esittelijä esittää, että komission ehdottamaa määräaikaa lyhennetään neljästä kuukaudesta kahteen kuukauteen.
Your rapporteur therefore proposes that the deadlines laid down in the Commission proposal be reduced from four to two months.
Komission ja muiden osapuolten kanssa käydyistä keskusteluista on käynyt ilmi, että monet direktiivin liittyvät epäselvyydet johtuvat määrittelyiden puutteesta.
Discussions with the Commission and with interested parties have shown that misunderstandings may arise regarding the scope of the directive in the absence of a number of definitions.
On esimerkiksi oltava selvyys siitä, että tämä direktiivi koskee vain rautateiden käytön turvallisuutta.
Its needs to be made clear, for example, that the directive only relates to operational safety.
Työturvallisuus kuuluu toisen direktiivin piirin.
Safety at work is covered by a separate directive.
Komission ja Euroopan rautatieviraston on kehitettävä useita direktiivin sisältyviä ehdotuksia.
Many of the proposals contained in the directive need to be elaborated in greater detail by the Commission and the European Railway Agency.
Tähän liittyvät tärkeät asiat, kuten yhteiset turvallisuustavoitteiden ja turvallisuusmenetelmien käyttöönottaminen.
In some cases, this concerns important matters such as the setting of common safety targets and methods.
Esittelijä katsoo, että tämän alan ehdotukset on esitettävä neuvostolle ja parlamentille eikä jäsenvaltioiden asiantuntijoille, kuten komissio esittää.
Your rapporteur takes the view that detailed proposals relating to these matters should be submitted to the Council and Parliament, not only to experts from the Member States as proposed by the Commission.
3. joulukuuta 2002 LOPULLINEN A5-0425/2002
3 December 2002 FINAL A5-0425/2002
Säädöstyypit ja säädöshierarkia Euroopan unionissa
on the typology of acts and the hierarchy of legislation in the European Union
313.407 SISÄLTÖ
313.407 CONTENTS
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 5. syyskuuta 2002, että perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnalle on annettu lupa laatia työjärjestyksen 163 artiklan mukaisesti valiokunta-aloitteinen mietintö Euroopan unionin säädöshierarkiasta.
At the sitting of 5 September 2002 the President of Parliament announced that the Committee on Constitutional Affairs had been authorised to draw up an own-initiative report, pursuant to Rule 163 of the Rules of Procedure, on the hierarchy of legislation in the European Union.
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 26. syyskuuta 2002, että mietinnön otsikko on muuttunut: Säädöstyypit ja säädöshierarkia Euroopan unionissa.
At the sitting of 26 September 2002 the President of Parliament announced a change in the title of the report: the typology of acts and the hierarchy of legislation in the European Union.
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 10. lokakuuta 2002 pyytäneensä lausuntoa myös talous- ja raha-asioiden valiokunnalta.
At the sitting of 10 October 2002 the President of Parliament announced that the Committee of Economic and Monetary Affairs had been asked for its opinion.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta oli nimittänyt kokouksessaan 15. heinäkuuta 2002 esittelijäksi Jean-Louis Bourlangesin.
The Committee on Constitutional Affairs had appointed Jean-Louis Bourlanges rapporteur at its meeting of 15 July 2002.
Valiokunta käsitteli mietintöluonnosta kokouksissaan 4. marraskuuta 2002 ja 27. marraskuuta 2002.
It considered the draft report at its meetings of 4 and 27 November 2002.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi päätöslauselmaesityksen äänin 12 puolesta, 6 vastaan ja 3 tyhjää.
At the latter meeting it adopted the motion for a resolution by 12 votes to 6, with 3 abstentions.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Giorgio Napolitano (puheenjohtaja), Jo Leinen (varapuheenjohtaja), Ursula Schleicher (varapuheenjohtaja), Jean-Louis Bourlanges (esittelijä), Teresa Almeida Garrett, Georges Berthu, Carlos Carnero González, Richard Corbett, Paolo Costa, Giorgos Dimitrakopoulos, Andrew Nicholas Duff, Gerhard Hager, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Hanja Maij-Weggen, Luís Marinho, Iñigo Méndez de Vigo, Camilo Nogueira Román (Monica Frassonin puolesta), Jacques F. Poos (Jean-Maurice Dehoussen puolesta), Mariotto Segni, Antonio Tajani, Helle Thorning-Schmidt (Olivier Duhamelin puolesta) ja Joachim Wuermeling (Luigi Ciriaco De Mitan puolesta).
The following were present for the vote: Giorgio Napolitano (chairman), Jo Leinen (vice-chairman), Ursula Schleicher (vice-chairman), Jean-Louis Bourlanges (rapporteur), Teresa Almeida Garrett, Georges Berthu, Carlos Carnero González, Richard Corbett, Paolo Costa, Giorgos Dimitrakopoulos, Andrew Nicholas Duff, Gerhard Hager, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Hanja Maij-Weggen, Luís Marinho, Iñigo Méndez de Vigo, Camilo Nogueira Román (for Monica Frassoni), Jacques F. Poos (for Jean-Maurice Dehousse), Mariotto Segni, Antonio Tajani, Helle Thorning-Schmidt (for Olivier Duhamel) and Joachim Wuermeling (for Luigi Ciriaco De Mita).
Tekstistä kokonaisuudessaan äänestettäessä Georges Berthu ilmoitti aikovansa pyytää liittämään perusteluihin työjärjestyksen 161 artiklan 3 kohdan mukaisesti vähemmistöön jääneen mielipiteen.
When the vote was taken on the text as a whole, Georges Berthu declared his intention of having a minority opinion within the meaning of Rule 161(3) of the Rules of Procedure annexed to the explanatory statement.
Talous- ja raha-asioiden valiokunta päätti 4. marraskuuta 2002 olla antamatta lausuntoa.
The Committee on Economic and Monetary Affairs decided on 4 November 2002 not to deliver an opinion.
PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS Euroopan parlamentin päätöslauselma säädöstyypeistä ja säädöshierarkiasta Euroopan unionissa (2002/2140(INI))
MOTION FOR A RESOLUTION European Parliament resolution on the typology of acts and the hierarchy of legislation in the European Union (2002/2140(INI))
– ottaa huomioon Laekenin Eurooppa-neuvoston 15. joulukuuta 2001 antaman julistuksen Euroopan unionin tulevaisuudesta Puheenjohtajan päätelmät – Liite I. ,
– having regard to the declaration of the Laeken European Council of 15 December 2001 on the future of the European Union Presidency conclusions - Annex I. ,
– ottaa huomioon 13. huhtikuuta 2000 antamansa päätöslauselman, johon sisältyvät parlamentin ehdotukset hallitustenväliselle konferenssille – Toimielinjärjestelmän mukauttaminen laajentumisen onnistumiseksi EYVL C 40, 7.2.2001, s. 409. ,
– having regard to its resolution of 13 April 2000 containing its proposals for the Intergovernmental Conference: adapting the institutions to make a success of enlargement OJ C 40, 7.2.2001, p.
– ottaa huomioon 16. toukokuuta 2002 antamansa päätöslauselman toimivallan jaosta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden välillä P5_TA(2002)0247. ,
– having regard to its resolution of 16 May 2002 on the division of competences between the European Union and the Member States P5_TA (2002) 0247. ,
– ottaa huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnön ( A5‑0425/2002 ),
– having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs ( A5‑0425/2002 ),
A. katsoo, että Euroopan unionin säädöshierarkia jäsentyy kahdella eri tavalla:
A. whereas there are two separate hierarchies of legislative acts in the Union:
– unionin säädösten ja jäsenvaltioiden säädösten välinen horisontaalinen hierarkia, joka perustuu kolmeen periaatteeseen: yleisoikeudellinen toimivalta kuuluu jäsenvaltioille, unionille siirretty toimivalta perustuu toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteisiin ja yhteisöoikeuden säädökset menevät jäsenvaltioiden säädösten edelle; – unionin eri säädöskategorioiden välinen vertikaalinen hierarkia: perussopimukset, direktiivit, asetukset ja yksittäiset päätökset,
– a horizontal hierarchy, covering Union acts and those of the Member States, which is based on three principles: competence under the ordinary law rests with the Member States; the competences allocated to the Union are based on the principles of subsidiarity and proportionality; Community legislative acts take precedence over those of the Member States; – a vertical hierarchy, covering the various categories of Union legislative acts: Treaties, directives, regulations, individual decisions,
B. katsoo, että - tiettyjä vähäisiä muutostarpeita lukuun ottamatta - unionin ja jäsenvaltioiden säädösten niveltyminen toisiinsa on tyydyttävää ja että EY:n perustamissopimuksessa määrättyjen lainsäädäntövälineiden valikoimalla voidaan vastata tehokkaasti tarpeisiin, koska valikoima jakautuu kahdella tavalla:
B. whereas, subject to certain minor modifications, coordination between Union acts and those of the Member States is satisfactory, and whereas the range of legislative instruments provided for by the EC Treaty enables the Union to respond effectively when needs arise, in that it is based on a dual distinction:
– direktiiveihin, joissa asetetaan unionin toimien tavoitteet, mutta jätetään jäsenvaltioiden tehtäväksi määritellä ja panna täytäntöön keinot niiden saavuttamiseksi, ja asetuksiin, jotka ovat kaikilta osiltaan velvoittavia ja joita sovelletaan sellaisenaan, – sitoviin (direktiivit ja asetukset) ja kehottaviin säädöksiin (kuten lausunnot ja suositukset),
- between directives, which lay down the objectives of Union action, but which leave the Member States free to choose and implement the methods to achieve those objectives, and regulations, which are binding in their entirety and directly applicable, - and between binding acts, i.e. directives and regulations, and acts which lay down guidelines, such as opinions and recommendations,
C. katsoo, että olisi kuitenkin
C. whereas, however, there is a need
– uudistettava menettelyä, jolla unionin toimivaltajako määritellään, institutionalisoimalla ja vahvistamalla jonkun sellaisen tahon, esimerkiksi Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan, osallistumista perustuslaillisen vallan käyttöön, joka edustaa suoremmin unionin kansalaisia kuin pelkät jäsenvaltioiden hallitukset ja joka kykenee huomioimaan hallituksia paremmin toissijaisuuden ja suhteellisuuden kaksi edellytystä toimivallan jaossa; – erikoistettava lisää nykyisiä lainsäädäntövälineitä, eli direktiivejä ja asetuksia, jotta voimakkuuden peruste (intensiteetti) voitaisiin ottaa paremmin huomioon unionin toimissa; – säädettävä jäsenvaltioiden politiikkojen koordinointivälineitä, jotta varmistettaisiin, että Eurooppa-neuvoston "toimintastrategiat" olisivat tehokkaampia,
- to revise the procedure for determining the Union’s competences by giving institutional status to a body, such as the Convention on the Future of Europe, which is more directly representative of Union citizens than the national governments alone and better able than those governments to take account, when laying down competences, of the dual imperatives of subsidiarity and proportionality, and by allocating that body a greater role in the exercise of constitutional power, - to specify more effectively the purpose of the existing legislative instruments, the directive and the regulation, with a view to taking greater account, in the Union’s actions, of the criterion of degree, - to establish instruments for coordinating national policies with a view to making the ‘strategies’ laid down by the European Council more effective,