natgillin/translations-raw huggingface dataset:
AA. ottaa huomioon, että jäsenvaltioiden johtajien koordinoimattomat lausunnot vaikeuttivat huomattavasti Venäjän kanssa käytyjä neuvotteluja Kaliningradin kauttakulkujärjestelyistä; korostaa äskettäisen EU:n ja Venäjän huippukokouksen osalta, että sen aikana esitettiin huomiota herättäviä lausuntoja Tšetšeniasta, jotka ovat vakiintuneiden ja hyvin perusteltujen EU:n kantojen vastaisia; ottaa huomioon, että jäsenvaltiot ja EU:n johtohenkilöt ovat antaneet ristiriitaisia lausuntoja Jukosin kysymyksestä ja että Jukosin kysymyksestä esitettiin huippukokouksen lopussa lausuntoja, joissa vahvistettiin tarve taata oikeudenmukaiset, avoimet ja syrjimättömät oikeudenkäynnit mutta jotka eivät ole sittemmin toteutuneet käytännössä,
AA.whereas uncoordinated statements by leaders of Member States rendered negotiations with Russia on Kaliningrad transit excessively difficult; whereas after the last EU-Russia summit, spectacular statements on Chechnya which went straight against well-established and fully motivated EU positions were made; whereas Member States and top EU representatives gave contradicting signals following the Yukos affair and whereas at the end of the summit, statements were made on the Yukos affair, reaffirming the need to guarantee equitable, transparent and non-discriminatory procedures, statements which have since been belied by events,
AB. toteaa, että Venäjä ei ole läpikäynyt sellaista siirtymäkauden prosessia, jota kansainvälinen yhteisö, EU mukaan lukien, odotti päättäessään perusreaktiostaan Venäjän vuosikymmenen takaisiin tapahtumiin; on vakuuttunut, että jos Venäjän sen sijaan vahvistaa, vastoin yleisiä arvoja, joille EU:n ja Venäjän kahdenvälisten suhteiden on rakennuttava, "ohjattua demokratiaa" EU:n perusperiaatteiden vastaisesti, jos talouden uudistaminen etenee suhteellisen hitaasti ainakin niin kauan, kuin kaivannaisalat edelleen ovat myötätuulessa, ja jos Venäjä käytännössä katsoo, että joidenkin naapurien painostamisen tiukentaminen on yhtä tärkeää kuin kumpaakin osapuolta hyödyttävien yhteistyöratkaisujen etsiminen, EU:n on otettava edellä mainitut tekijät täysimittaisesti huomioon Venäjän-politiikkaa koskevissa arvioissaan,
AB.noting that Russia has not gone through a transition of the kind foreseen when the international community, including the EU, formulated its basic response to developments there a decade ago; convinced that if instead, and against the common values on which the EU-Russia bilateral relationship is to be built, a “managed democracy” is being consolidated, contrary to key EU principles, if economic reforms remain relatively slow, at least as long as the extractive industries continue to prosper, and if, in practice, pursuit of increased leverage on some neighbours is as important as the search for mutually beneficial co-operative solutions, the EU must fully take these developments into account in its assessment of its Russia policy,
– miten asioiden kehitys on vaikuttanut mahdollisuuteen saavuttaa asetetut politiikan tavoitteet siitä lähtien, kun EU loi perusteet nykyiselle Venäjän-politiikalleen, ja miten tehokkaita käytetyt politiikan välineet ovat olleet, – että luetellaan ja määritellään EU:n politiikan tavoitteiden eri prioriteettitasot tarkoituksena helpottaa järkevien ja täysin puolustettavissa olevien valintojen tekemistä, kun samanaikainen edistys eri tavoitteita kohti osoittautuu mahdottomaksi saavuttaa etenkin tilanteissa, jotka koskevat tavoitteita, jotka liittyvät kiinteästi yhteisiin arvoihin, joiden pohjalta kumppanuutta rakennetaan, – että sovitaan käytännön toimista, joilla varmistetaan EU:n jäsenvaltioiden johtajien, instituutiona toimivan neuvoston ja komission lausuntojen ja toimien yhdenmukaisuus, ja siten mahdollistetaan unionin käyttävän vaikutusvaltaansa niin tehokkaasti kuin mahdollista, mihin jäsenvaltiot ovat sitoutuneet perustamissopimuksessa, – että annetaan tarkistetulle Venäjän-politiikalle uusi perusta, jolla varmistetaan avoimuus ja jatkuvuus ja joka pystyy samalla antamaan suuntaa myös Venäjän muuttuvissa poliittisissa ja muissa olosuhteissa;
- how developments in Russia since the EU laid the foundations for its current Russia policy have influenced the possibility to reach the policy objectives set and the effectiveness of the policy instruments used, - listing and assigning different levels of priority to the EU's policy objectives, with a view to facilitate the making of rational and fully defensible choices when parallel progress towards different objectives proves impossible to achieve, in particular in situations where objectives closely related to the common values upon which the partnership is built are involved, - agreeing on concrete steps to ensure consistency in the pronouncements and actions of the leaders of its Member States, the Council as an institution and the Commission, thereby enabling the Union to exert its influence as effectively as possible, as Member States have committed themselves to in the Treaty, - giving its revised Russia policy a new foundation which ensures transparency and continuity, while at the same time having the capacity to provide guidance also under changing political and other conditions in Russia;
6. suosittaa, että neuvostoa pyytää Venäjää välittömästi ratifioimaan neuvotellut rajasopimukset EU:hun liittyvien Viron ja Latvian kanssa;
Recommends the Council to demand that Russia immediately ratify the already negotiated border agreements with the accession states Estonia and Latvia;
– lisää kapasiteettiaan analysoida Tšetšenian tapahtumia, sen vaikutuksia Venäjän yhteiskuntaan kokonaisuutena ja sitä, miten tämä konflikti vaikuttaa erilaisiin Venäjän ja EU:n toiminnanalojen tavoitteisiin, – ehdottaa Venäjälle sopivia foorumeja ja muotoja Tšetšeniaa koskevan vuoropuhelun edistämiseksi ja korostaa konfliktin loogisia ja vääjäämättömiä vaikutuksia erityisesti sisäisiä ja ulkoisia turvallisuuskysymyksiä koskevan yhteistyön laajentamiseen, ja toteaa myös, että mainittu vuoropuhelu voisi edistää kumppanuuden yleistä kehittämistä vahvistamalla sen kannatusta suuren yleisön keskuudessa; – kehottaa toistuvasti Venäjää tekemään osuutensa Tšetšenian ihmisoikeusloukkausten lopettamisessa, tutkimaan katoamistapaukset sekä kidutuksia ja muita rikoksia koskevat ilmoitukset, saattamaan näistä teoista vastuussa olevat oikeuteen ja varmistamaan, että tuomioistuinmenettelyt ovat kaikilta osin lainmukaisia, sallimaan YK-tarkkailijoiden pyytämät vierailut Tšetšeniaan, sallimaan YK:n erillisvirastojen, humaanisen avun ja ihmisoikeusjärjestöjen kansainvälisen henkilöstön työskentelyn Tšetšeniassa ja lopettamaan viipymättä kotiseuduiltaan Ingušiaan siirtymään joutuneisiin kohdistuvan painostuksen, että heidän pitäisi palata Tšetšeniaan tahtonsa vastaisesti ja siellä edelleen vallitsevasta vaikeasta turvallisuustilanteesta huolimatta; – päättäväisesti pyrkii saamaan aikaan vuoropuhelun Venäjän viranomaisten ja Tšetšenian yhteiskunnan edustajien välille, jotta voidaan löytää poliittinen ratkaisu tähän konfliktiin; edistää ETYJin aktiivista osallistumista ja tuo esiin EU:n halukkuuden toimia välittäjänä;
- to increase its capacity to analyse developments in Chechnya, the repercussions of the conflict on the Russian society as a whole and how this conflict influences the prospects for attaining different Russian as well as EU policy objectives, - to propose to Russia appropriate fora and formats for further dialogue on Chechnya, stressing the logical and necessary links, primarily to the wider co-operation on internal and external security issues, and also noting that such a dialogue could facilitate the general development of the partnership by strengthening public support for it, - to continuously renew calls on Russia to do its part in stopping the human rights violations in Chechnya, to investigate disappearances, reports of torture and other crimes, prosecute their perpetrators and ensure that court proceedings respect all legal requirements, to allow UN rapporteurs to visit the republic in accordance with their requests, to allow international staff of UN agencies, humanitarian aid and human rights organisations to work in Chechnya and to immediately stop the use of pressures against the internally displaced persons in Ingushetia to return to Chechnya, against their will and in spite of the still very difficult security situation there, - to vigorously pursue the start of a dialogue between Moscow authorities and all representatives of the Chechnyan society, with the aim of rapidly achieving a political solution to the conflict, to promote the active involvement of the OSCE and to signal that the EU is willing to act as a mediator;
17. on tyytyväinen sopimuksiin, joilla pyritään saamaan aikaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue korostaen yhteisiä arvoja, kuten ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteen kunnioittamista; muistuttaa tässä yhteydessä, että Venäjän viranomaisten ja etenkin oikeuslaitoksen on sovellettava lainsäädäntöä oikeudenmukaisesti, avoimesti, syrjimättä ja oikeasuhteisesti Kohta 5, P5_TA-PROV(2003)0519. ;
Welcomes the accords aimed at creating a common area of freedom, security and justice while highlighting common values such as respect for human rights and the rule of law; recalls in this connection the need for the Russian authorities and, in particular, the judiciary Point 5, P5_TA-PROV(2003)0519. to apply the law in an equitable, transparent, non-discriminatory and proportionate manner;
20. suosittaa neuvostoa rohkaisemaan Venäjää liittymään Euroopan neuvoston lahjonnan vastaisten valtioiden ryhmään (GRECO) ja hyödyntämään tukea, jota tämä yhteistyösopimus voi tarjota;
Recommends the Council to encourage Russia to join the Council of Europe's Group of States against Corruption (GRECO) and take advantage of the support which this cooperation arrangement can offer;
Ympäristö ja kansanterveys
Environment and Public Health
Euroopan yhteinen talousalue
Common European Economic Space
(i) lainsäädännön lähentäminen Venäjän oikeus- ja talousjärjestelmän sekä sen teknisten, yrityksiä koskevien ja taloudellisten standardien yhdenmukaistamiseksi kansainvälisen ja eurooppalaisen käytännön kanssa; (ii) kaupan ja investointien vapauttaminen, markkinoiden vastavuoroinen avaaminen sekä kaupan ja investointien esteiden poistaminen, minkä lopullisena tavoitteena on vapaakauppa-alueen luominen; (iii) EU:n ja Venäjän infrastruktuurien integroiminen energian, kuljetusten ja televiestinnän aloilla sekä muilla tärkeillä aloilla;
(i) regulatory convergence aimed at the harmonisation of Russia's legal and economic systems, as well as its technical, corporate and financial standards with international and European practice, (ii) liberalisation of trade and investment, reciprocal opening of the markets and elimination of trade and investment barriers with the final perspective of establishing a Free Trade Area, (iii) integration of the EU and Russia's infrastructure systems in energy, transport, telecommunications and other relevant areas;
36. kannattaa pohjoiseurooppalaisen kaasuputken rakentamista, jotta Keski-Eurooppaan ja Isoon-Britanniaan voidaan toimittaa maakaasua Venäjältä, mikä parantaa huoltovarmuutta;
In this framework, issues of nuclear trade, security of demand and supply, energy conservation and advanced forms of cooperation in the energy sector should be tackled in a most practical way;
Teollisuus, tutkimus ja kehitys
Industry, research and development
45. muistuttaa, että Venäjän osallistuminen EU:n kuudenteen tutkimuksen puiteohjelmaan edistää tulevia suhteita merkittävällä tavalla ja että olisi harkittava myös asianmukaista osallistumista rahoitukseen;
Points out that Russia's participation in the EU's sixth research framework programme represents an important contribution to future relations and that consideration should also be given to an appropriate share in the financing;
EU:lla on täydelliset perustelut sille, että sen Venäjän-politiikalla on erittäin kunnianhimoiset tavoitteet.
For perfect reasons, the EU has a high level of ambition for its Russia policy.
Molemmat osapuolet ja koko Eurooppa voivat hyötyä EU:n ja Venäjän tehokkaasta kumppanuudesta, joka perustuu kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen määräyksiin ja EU:n yhteiseen Venäjän-strategiaan.
There is much to gain for both parties, and for the whole of Europe, from an effective EU-Russia partnership based on the provisions of the Partnership and Co-operation Agreement (PCA) and in line with the EU's Common Strategy on Russia.
Tästä tietoisena Euroopan parlamentti on antanut vahvan tukensa suhteiden syventämiselle ja toivonut paljon näiltä pyrkimyksiltä.
Mindful of this, the European Parliament has strongly supported attempts to deepen the relationship and invested much hope in these attempts.
Tähän asti kaikki hyvin.
So far, so good.
Ongelmana on se, että huolimatta suhteiden tason muodollisesta korottamisesta, mistä viimeisimpinä esimerkkeinä ovat yhteistyöneuvoston äskettäinen muuttaminen pysyväksi kumppanuusneuvostoksi ja uusien ja suurisuuntaisten tavoitteiden asettaminen, mukaan lukien neljän "yhteisen alueen" perustaminen, todellinen edistyminen on ollut melko vaatimatonta.
The problem is that despite formal upgradings of the relationship, most recently through the transformation of the Co-operation Council into a permanent Partnership Council, and the setting of new and grand objectives, such as the creation of four 'common spaces', the actual progress is quite modest.
Euroopan parlamentille ennen lokakuussa 2003 Roomassa pidettyä EU:n ja Venäjän huippukokousta pitämässään puheessa ulkoasiainkomissaari Patten totesi, että hänen yksikköjensä laatimat Venäjää koskevat muistioasiakirjat ovat melko lailla samanlaisia kuin neljä vuotta sitten, jolloin hän tuli nykyiseen virkaansa.
When speaking in the European Parliament before the EU-Russia summit in Rome in October 2003, External Relations Commissioner Chris Patten mentioned that the briefing documents on Russia he receives from his services look pretty much the same today as they did when he took up his job four years ago.
MNEPR-sopimus, joka antaa EU:lle tarvittavat puitteet, joiden myötä se voi tukea Venäjän ydinriskien torjumista, viivästyi usealla vuodella ennen kuin se allekirjoitettiin toukokuussa 2003.
The so called MNEPR Agreement, which provides a necessary framework for EU aid to address nuclear hazards in Russia, was delayed for several years before it was signed in May 2003.
Kaliningradin kauttakulku ja kehittäminen ovat nekin olleet kovan työn takana.
Progress on Kaliningrad transit and development has also been remarkably hard-won.
Puheiden ja tekojen välinen kuilu on selvästi laajentunut.
The gap between the rhetoric and the reality has widened.
Komissaari Pattenin toteamus – "henkilökohtaisempana toteamuksena" valmistellun puheen pitämisen jälkeen – on merkkinä siitä, että tilanne on käymässä kestämättömäksi.
Commissioner Patten's remark - 'on a more personal note' after his prepared speech - is a sign that the situation is now becoming untenable.
Parlamentin olisi tartuttava tilaisuuteen, minkä tämän mietinnön laatiminen juuri tässä vaiheessa antaa parlamentille, ja määrättävä uusi äänilaji EU:n Venäjän-politiikasta käytävään keskusteluun ja autettava sisällyttämään siihen enemmän realismia.
Parliament should grasp the opportunity, which the preparation of this report at this particular juncture provides, to set a new tone in the discussion on the EU's Russia policy and help to introduce more realism in it.
Ei ole mitään syytä alkaa kartoittaa uutta kurssia EU:n ja Venäjän välisten suhteiden kehittämiselle.
There is no reason to start charting any different course for the development of the EU-Russia relationship.
Meidän tavoitteenamme on jatkossakin demokraattisempi, enemmän markkinataloutta soveltava ja nykyistä paremmin menestyvä Venäjä, joka on laajasti integroitu eurooppalaisiin rakenteisiin ja harjoittaa kumpaakin osapuolta hyödyttävää yhteistyötä EU:n ja sen muiden naapurien kanssa.
What we want to see continues to be an increasingly democratic, market economic and prosperous Russia, well integrated into European structures and conducting mutually beneficial co-operation with the EU and its other neighbours.
Heikon, köyhän ja mahdollisesti tuuliajolla olevan ja hajoavan Venäjän aiheuttamat vaaratekijät ovat niin vakavat, että niillä, jotka korostavat nousevan ja nykyistä vahvemman Venäjän nousun aiheuttamia vaaratekijöitä, olisi syytä kysyä itseltään, eikö vahva Venäjä sittenkin ole parempi vaihtoehto.
The perils of a weak, poor and possibly drifting and disintegrating Russia are so great that also those who emphasise risks which a resurgent and increasingly strong Russia might pose to neighbours have reason to ask whether a strong Russia is still not preferable.
Jos joku haluaa väittää, että kohtuullinen menestys olisi turvallisinta, vastauksena on oltava, että sellainen Venäjä olisi vähemmän kykenevä torjumaan monia "pehmeitä turvallisuushaasteita" (ydinriskit, saastuminen, rikollisuus, ihmiskauppa jne.), jotka huolestuttavat EU:ta ja ovat itse asiassa "laajempi Eurooppa – naapuruuspolitiikan välineen" kehittämisen tärkein peruste.
If anybody would suggest that a moderate success could be the safest, the answer must be that such a Russia would be less able to address the many 'soft security' challenges (nuclear hazards, pollution, contagious diseases, drugs, crime, trafficking in persons etc) which worry the EU and in fact are the main reason for the shaping of the Wider Europe - Neighbourhood policy.
Venäjän heikkous tai suhteellinen heikkous Venäjä on näistä syistä – ja varmuudella myös muista EU:n turvallisuuteen liittyvistä syistä – selkeästi kaikkea muuta kuin suotavaa.
A weak, or relatively weak Russia is for this reason - and certainly also for other reasons, related to the EU's values - clearly not desirable.
Mutta mitä 'vahva Venäjä' tarkemmin määriteltynä tarkoittaa?
But what, more exactly, is a 'strong Russia'?
Venäjän uudemman historian olisi pitänyt opettaa sille, että nykyajan maailmassa todellinen vahvuus ei perustu sotilaalliseen voimaan ja naapurien alistamiseen, vaan tuottaviin investointeihin, innovaatioihin, teknologian siirtoon perustuvaan taloudelliseen kehitykseen; demokraattiseen yhteiskuntaan, jolla on hyvin toimivat instituutiot, joiden myötä vapaa kansa voi toteuttaa itseään täydessä mitassa; sekä kauppaan, kansainväliseen yhteistyöhön ja integroimiseen.
Russia's recent history should have taught her that true strength in the modern world is not derived from military might and subjugation of neighbours, but from economic development through productive investment, innovation, technology transfers, a democratic society with well-functioning institutions in which free people can realise their potential, trade, international cooperation and integration.
EU:n kapasiteetti tukea Venäjän pyrkimyksiä saavuttaa mainittu vahvuus on suuri.
The capacity of the EU to support Russian attempts to achieve such strength is very big.
EU:n pitäisikin tukea mainittuja pyrkimyksiä, mutta samaan aikaan EU:n pitäisi varmistaa, että sellaiselta kehityskululta vältytään, jossa merkittävä taloudellinen vapaus yhdistyy autoritaariseen poliittiseen järjestelmään ja mahdollisesti myös sellaiseen ulkopolitiikkaan, jota EU ei voi hyväksyä.
The EU should do so, but at the same time make sure that a different scenario is avoided: one where a significant measure of economic freedom is combined with an authoritarian political system, and possibly also with an unacceptable foreign policy.
Tätä riskiä ei voida väittää mahdottomaksi.
This risk cannot be dismissed.
Kiina on näkyvä esimerkki merkittävästä taloudellisesta kehityksestä autoritaarisen hallinnon alaisuudessa, ja on epävarmaa, johtaako Kiinan talouden muutosprosessi poliittiseen muutoksen ennemmin vai myöhemmin.
China provides a very prominent example of economic success under an authoritarian regime and if the economic transformation of the Chinese society sooner or later will lead to a political transformation is highly uncertain.
Venäjä on Kiinan tavoin valtavan suuri maa, jossa on paljon etnisiä vähemmistöjä, ja usein kuulee väitettävän, että hajoamisen estäminen edellyttää vahvaa ja ainakin osittain autoritaarista keskusjohtoa.
Russia, like China, is a huge country with many ethnic minorities and the argument that avoiding disintegration presupposes retaining a strong and at least partly authoritarian central leadership is sometimes heard.
Lisäksi Venäjän kokemukset siirtymisestä kohti demokratiaa ja markkinataloutta presidentti Jeltsinin aikana liittyvät muistikuviin maksamattomista palkoista ja eläkkeistä, nopeasti rappeutuvista sosiaalipalveluista ja oligarkkien noususta, kun taas vakauttaminen ja joidenkin edellä mainittujen kehityssuuntien kääntäminen on liittynyt osittaiseen palaamiseen keskusvaltaisempaan hallintoon, tiedotusvälineiden vapauden vähentämiseen ja oppositiovoimien toimintamahdollisuuksien rajoittamiseen.
Moreover, Russian experiences of moving towards democracy and market economy, under President Yeltsin, are associated with memories of non-payment of salaries and pensions, rapidly deteriorating social services and the rise of the oligarchs, while the stabilisation and reversal of some of these trends has coincided with a partial return to a more centralistic form of government, decreasing freedom of the media and a more difficult climate for opposition forces.
Toisaalta Kiinan ja Venäjän välillä on suuriakin eroja.
On the other hand, great differences between China and Russia certainly exist.
Venäjän osalta ulkoisilla toimijoilla pitäisi olla suuremmat mahdollisuudet vaikuttaa kehitykseen – EU:n osalta mittaamattomasti suuremmat.
In the case of Russia, possibilities for outside actors to influence developments should also be greater - for the EU certainly immeasurably greater.
Perustellusti voidaan todeta, että tässä suhteessa EU on epäonnistunut mitä surkeimmalla tavalla.
There is reason to believe that in this respect, the EU is currently underperforming in a most dismal way.
Tämän epäonnistumisen syiden analysointi on kiireellinen tehtävä.
Analysing this is an urgent task.
Tämä mietintö voi olla vain lähtölaukaus tässä suhteessa.
What can be provided in this report is only a beginning.
Komissiota ja EYTP:n korkeaa edustajaa pitäisi pyytää tehostamaan omaa panostaan ja antamaan ehdotuksia, jotka koskevat parannuskeinoja niihin puutteisiin, jotka kiistatta ovat EU:n Venäjän-politiikan ongelmina.
The Commission and the High Representative for the CFSP should be requested to provide more comprehensive inputs and proposals for remedies to the ills which the EU's Russia policy is undeniably currently suffering from.
Edellä mainitun perusteella on selvää, mikä Venäjän kehityksen skenaario on EU:n kannalta suotavin.
As already mentioned, it is clear what must be the EU's preferred scenario for Russia's development.
Tämä kehityskulku muodostaa myös kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen ja yhteisen strategian perustan.
This scenario is the one the PCA and the Common Strategy are built on.
Yhteisestä strategiasta puuttuu kuitenkin muiden mahdollisten skenaarioiden analysointi ja sen hahmottaminen, miten EU:n pitäisi reagoida niihin.
The Common Strategy lacks, however, analyses of other possible scenarios and outlines of what the EU responses to them should be.
Yhteisessä strategiassa mainitaan useita tavoitteita – jotka ovat hyvinkin asianmukaisia.
The Common Strategy mentions a great number of objectives - also they very valid.
Niitä ei kuitenkaan ole asetettu tärkeysjärjestykseen.
What is needed next, but missing, is prioritisation.
Ensimmäiseksi olisi asetettava hyvien naapuruussuhteiden perustekijät.
The fundamental aspects of good neighbourly relations should figure at the top.
Muusta mahdollisesta kehityskulusta huolimatta on harjoitettava asianmukaista rajavalvontaa, toimivaa rajat ylittävää yhteistyötä ja toimia, joilla vastataan "pehmeisiin turvallisuushaasteisiin".
Appropriate border management, functioning cross-border cooperation and measures to address 'soft security' challenges are necessary to pursue, regardless of other developments.