natgillin/translations-raw huggingface dataset:
6. panee merkille eurooppalaisten kansalaisten ja työmarkkinaosapuolten lisääntyneet osallistumismahdollisuudet ja erityisesti kansalaisten lakialoitteen käyttöönoton;
Acknowledges the possibilities for increased participation of the European citizens and the social partners and, especially, the introduction of the Citizens' legislative initiative;
9. kehottaa asiasta vastaavaa valiokuntaa järjestämään yhteisiä tapaamisia kansallisten parlamenttien edustajien kanssa HVK:n työskentelyn seurannan ja arvioinnin varmistamiseksi;
Invites its competent Committee to organise joint meetings with representatives of national Parliaments to ensure the follow-up and the evaluation of the proceedings of the Intergovernmental Conference;
17. toteaa, että Euroopan parlamentin on oltava YUTP:n ja ETPP:n parlamentaarinen osa siltä osin kuin asiat kuuluvat EU:n toimivaltaan;
Stresses that the European Parliament must be the responsible parliamentary body with respect to the CFSP and ESDP in so far as EU competence is concerned;
Lisäseurantaa täytäntöönpanon aikana vaativat seikat
Aspects requiring further monitoring during their implementation
23. ymmärtää, että Euroopan unionin ulkoministerin viran luominen lisää EU:n näkyvyyttä ja toimintakykyä kansainvälisesti, mutta korostaa, että on ehdottoman tärkeää, että unionin ulkoministeriä tukee komission yhteydessä toimiva hallinto;
Understands that the creation of a Union Minister for Foreign Affairs will enhance the Union's visibility and capacity for action on the international stage but stresses that it is indispensable that the Union Minister for Foreign Affairs is supported by a joint administration within the Commission;
27. katsoo, että budjettimenettelyssä Euroopan parlamentin on säilytettävä nykyiset oikeutensa eikä sen budjettivaltaa pidä vähentää; katsoo, että monivuotisen rahoituskehyksen hyväksymisessä parlamentille annetun vallan käyttäminen tyydyttävällä tavalla vaatii toimielinten välisten neuvotteluiden nopeaa avaamista tämän kehyksen rakenteesta ja budjettimenettelyä hankaloittavien esteiden luonteesta HVK:n ulkopuolellakin; katsoo, että monivuotisen rahoituskehyksen pitäisi jättää budjettivallan käyttäjälle huomattavaa liikkumavaraa jokavuotisen menettelyn aikana;
Believes that Parliament ought, within the budgetary procedure, to retain the rights it currently has, and that its powers ought not to be weakened; considers that the satisfactory functioning of Parliament's power of approval over the multiannual financial framework presupposes the rapid opening of interinstitutional negotiation, in addition to the Intergovernmental Conference, on the structure of this framework and the nature of the constraints on the budgetary procedure; believes that the multiannual financial framework should leave the budgetary authority significant room for manoeuvre during the annual procedure;
– taloudellisen ja sosiaalisen koheesiopolitiikan lujittaminen edelleen, jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen välinen tiiviimpi yhteistyö talouden ohjaamisen tehostamiseksi ja ympäristönäkökohtien selkeämpi sisällyttäminen kaikkiin EU:n toimiin ja politiikan aloihin, – Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jäsenten nimittäminen määräenemmistöpäätöksillä ja Euroopan parlamentin suostumuksella, – neuvostossa tietyillä elintärkeillä aloilla vaadittavan yksimielisyyden poistaminen mukaan lukien erityisesti yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (vähintään unionin ulkoministerin komission tuella tekemien ehdotusten osalta) ja jotkin sosiaalipolitiikan alat;
– further consolidation of economic and social cohesion policy, closer coordination of Member States economic policies in view of an effective economic governance, and a more explicit integration of environmental aspects in all EU policies, – appointment of the members of the Court of Justice and the Court of first instance by qualified majority voting and with the European Parliament's assent, – the suppression of unanimity being required in the Council in some vital areas, including notably the Common Foreign and Security Policy (at least as regards the proposals from the Union Minister for Foreign Affairs with the Commission's support), and some areas of the social policy;
– pahoittelee kuitenkin, että vähäpätöistenkin perustuslaillisten tarkistusten voimaansaattaminen edellyttää edelleen sekä jäsenvaltioiden yksimielisyyttä että kansallisten parlamenttien ratifiointia, – pahoittelee kovasti, että Euroopan parlamentin hyväksyntää ei systemaattisesti edellytetä uusien perustuslaillisten tekstien voimaan saattamiseksi;
Welcomes the provision that the European Parliament now also has the right to propose constitutional amendments and, furthermore, will have to give its approval to any endeavour to amend the Constitution without convening a Convention, thereby exerting a de facto control over the use of this new instrument of constitutional revision; regrets, however, that the unanimity of the Member States and ratification by national parliaments will both still be required to allow the entry into force even of constitutional amendments of a minor importance; strongly deplores the fact that the European Parliament's approval is not systematically required for the entry into force of newly adopted constitutional texts;
34. hyväksyy hallitustenvälinen konferenssin (HVK) koollekutsumisen 4. lokakuuta 2003;
Approves the convening of the Intergovernmental Conference (IGC) on the 4th of October 2003;
38. katsoo, että kaikkien 25 jäsenvaltion on allekirjoitettava sopimus Euroopan perustuslaista 9. toukokuuta 2004, heti uusien jäsenten liityttyä EU:hun;
Considers that the Treaty establishing a Constitution for Europe must be signed by all the twenty-five Member States on the 9th of May 2004, immediately after the accession of the new members to the Union;
Matka Euroopan perustuslaiksi
The road to a European Constitution
Keskustelut Euroopan perustuslaista ovat historiansa aikana olleet myötä- ja vastamäessä.
The European constitutional debate has a history of ups and downs.
Euroopan parlamentti on aina ollut yksi aktiivisimpia keskusteluun osallistujia, kuten Spinellin luonnos perustuslaista vuodelta 1984 ja Hermanin mietintö vuodelta 1994 osoittavat.
The European Parliament has always been one of the most active participants in this debate, as is demonstrated by the Spinelli draft Constitution of 1984 and the Herman report of 1994.
Useat valtioiden päämiehet ja ulkoministerit herättivät perustuslailliset keskustelut uudelleen henkiin vuonna 2000 ja korostivat jälleen kerran tarvetta tehdä Euroopan unionin päätösmenettelyistä entistä tehokkaampia ja avoimempia sekä painottaa perustamissopimusten perustuslaillisen luonteen useita piirteitä.
In 2000, several heads of state and foreign ministers reinvigorated these constitutional deliberations, highlighting once more the need to make the Union's decision mechanisms more effective and transparent and to emphasise the several elements of constitutional quality of the Treaties.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on omalta osaltaan useaan otteeseen todennut perustamissopimusten kokonaisuuden muodostavan Euroopan unionin "perustuslaillisen peruskirjan".
For its part, the Court of Justice has found on numerous occasions that, taken as a whole, the Treaties form a 'constitutional charter' for the Union.
Täten meillä on jo nyt perustamissopimusten kautta syntynyt perustuslaki, mutta se on hajanainen, nimetön, lukukelvoton ja näkymätön.
Hence, we already have a kind of Constitution in the form of the Treaties, but that Constitution is piecemeal, nameless, unreadable and invisible.
Vaatimuksella sellaisen perustuslain hyväksymisestä, joka vähitellen korvaisi perustamissopimukset, on tarkoitus muuttaa sekä terminologiaa että tekstiä niin, että ne heijastavat lainopillista todellisuutta tarkemmin.
Calling for the adoption of a Constitution which would gradually replace the Treaties thus has the intention of making both terminology and texts reflect legal reality more closely.
Yllä mainittujen, kansallisten poliittisten johtajien antamien poliittisten lausuntojen takia, jotka on vahvistettu Eurooppa-neuvoston Laekenin julistuksessa joulukuulta 2001, kysymys "tarvitseeko Euroopan unioni perustuslain?", joka oli melko riidanalainen aihe EU:n asiantuntijoille ja poliittisille johtajille, on nyt institutionaalisen kehityksen ydin.
Due to the above-mentioned series of political statements given by national political leaders and formalised in the European Council's Laeken declaration in December 2001, the question 'Does the European Union need a Constitution?', which was a rather contentious subject for EU specialists and political leaders, is now in the core of institutional development.
Unionin edustamat arvot, kansalaisten perusoikeudet ja velvollisuudet, jäsenvaltioiden suhde unionissa?"), mutta otsikon "Kohti Euroopan kansalaisten perustuslakia" alla.
What might the basic features of such a Constitution be?'), but under the heading 'Towards a Constitution for European citizens'.
Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan työ, joka myös pantiin alulle Laekenissa, on antanut tärkeän vastauksen Laekenissa esitettyyn kysymykseen.
The work of the Convention on the future of Europe, also created at Laeken, has given an important answer to the question posed at Laeken.
Vuonna 1979 pidetyistä ensimmäisistä suorista vaaleista lähtien parlamentti on jatkuvasti kannattanut eurooppalaisen järjestelmän muuttamista perustuslain muotoon: sen perustavoitteiden uudenaikaista ja valaistunutta uudelleenmuotoilua, jaettujen arvojen uudistettua esitystä, toimielinten oikeuksien ja vastuiden määrittelyä, toimielinten vuorovaikutusta, demokratialle perustuvan eurooppalaisen hallintotavan tarkastusta ja tasapainottamista, oikeusvaltion periaatteita ja yhteiskunnallista oikeusjärjestelmää.
Ever since it was directly elected for the first time, in 1979, Parliament has continually supported the constitutionalisation of the European order: a modern and enlightened restatement of its basic objectives, a renewed statement of shared values, a definition of rights and responsibilities and of the institutions, their interaction and the checks and balances of European governance based on democracy, the rule of law and the social justice system.
Parlamentti on johdonmukaisesti vuosien aikana käytännönläheisesti vaatinut Euroopan unionin perustamissopimuksen pilarirakenteen poistamista (ja oikeudellisen henkilöllisyyden myöntämistä unionille tai sen seuraajalle), Euroopan unionin perusoikeuskirjan yhdistämistä tulevaan sopimukseen, määräenemmistöpäätöksen vielä laajempaa käyttöä neuvostossa sekä yhteispäätösmenettelyä neuvoston ja parlamentin välillä EU:n lainsäädännössä.
On a more practical level, Parliament has been consistent over the years in asking for the abolition of the pillar structure of the Treaty on European Union (thereby extending legal personality to the Union, or its successor), the integration of the Charter of Fundamental Rights into the future Treaty, the further expansion of qualified majority voting in the Council and co-decision between Council and Parliament in European legislation.
Euroopan parlamentti korosti kolme vuotta sitten Euroopan perustuslain olevan säädöksenä omanlajisensa aivan kuten Euroopan unionin oikeusjärjestyskin on Päätöslauselma perussopimusten muuttamisesta perustuslain muotoon (hyväksytty 25.10.2000 – Olivier Duhamelin mietintö), EYVL C 197, 12.7.2001, s. 111 ja 186. .
Three years ago, the European Parliament underlined that a European Constitution would be a unique act in the same way as the European Union constitutes a unique legal order Resolution on the constitutionalisation of the Treaties (adopted on 25.10.2000 - Olivier Duhamel report), OJ C 197, 12.7.2001, p.
Euroopan parlamenttia voidaan pitää valmistelukuntakäsitteen alkuunpanijana Päätöslauselma Amsterdamin sopimuksesta (hyväksytty 19.11.1997 – Iñigo Méndez de Vigon ja Dimitris Tsatsosin mietintö), EYVL C 371, 8.12.1997, s. 99. .
The European Parliament can be considered as the point of origin of the concept of a Convention Resolution on the Amsterdam Treaty (adopted on 19.11.1997 - Iñigo Méndez de Vigo and Dimitris Tsatsos report), OJ C 371, 8.12.1997, p.99. .
Kun se ensimmäisen kerran ehdotti valmistelukunnan perustamista, se oli melko yksinään.
When it first suggested creating such a Convention, it was quite isolated.
Se sai myöhemmin Euroopan komission täyden kannatuksen, ja lopulta sen ehdotusta alettiin pitää yhteisenä käsityksenä.
Later on, it received the full backing of the European Commission, and, eventually, its proposal began to emerge as conventional wisdom.
Valmistelukunta syntyi kahdesta syystä: aiempaa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan luonnostellutta valmistelukuntaa pidettiin yleisesti hyvänä esimerkkinä vapaasta vuoropuhelusta useiden tahojen kesken; toisaalta tunnustettiin yleisesti, että oli oltava parempi tapa keskustella Euroopan tulevaisuuteen liittyvistä ajatuksista ja kehittää niitä kuin Nizzan sopimuksen tekemisen yhteydessä.
The Convention came about for two reasons: firstly, it was widely considered that the previous convention on drafting a Charter of Fundamental Rights was a good exercise in open dialogue involving many players; secondly, it was generally felt that there had to be a better way than the road to the Nice Treaty to discuss and develop thinking about the future of Europe.
Valmistelukunta vahvistettiin Laekenissa parhaimmaksi menetelmäksi Euroopan perustuslain sisältävän sopimuksen luonnostelemiseen.
In Laeken, the Convention was thus confirmed as the preferred method of preparing a draft of a Treaty containing the European Constitution.
Valmistelukunnan tavoitteena oli Laekenin julistuksen mukaan valmistella seuraava hallitustenvälinen konferenssi mahdollisimman laajasti ja avoimesti.
According to the Laeken declaration, the Convention had as its objective 'to pave the way for the next Intergovernmental Conference as broadly and openly as possible'.
Sen koollekutsuminen on radikaalinen irtiotto EU:n sopimusten tekemisen perinteistä.
Its launch is a radical break with the tradition of EU treaty-making.
Vaikka jäsenvaltioiden hallitukset tekevät edelleenkin viralliset päätökset hallitustenvälisessä konferenssissa (HVK), valmisteluvaiheeseen liittyi ensimmäistä kertaa laaja ja avoin kuulumismenettely, jossa olivat mukana myös kansalaiset, erityisesti nuoret, ja valtiosta riippumattomat järjestöt.
While final decisions will still be taken by Member States' governments at the Intergovernmental Conference (IGC), the preparation stage for the first time involved a wide and open consultation process, including citizens, in particular young people, and NGOs.
Valmistelukunta aloitti työnsä Brysselissä 28. helmikuuta 2002 ja lopetti sen 10. heinäkuuta 2003, jolloin se luovutti ehdotuksensa sopimukseksi Euroopan perustuslaista neljässä osassa (I – Periaatteet ja toimielimet, II – Perusoikeuskirja, III – Unionin politiikat ja toiminta ja IV –Yleiset määräykset ja loppumääräykset).
The Convention opened in Brussels on 28 February 2002 and finished its work on 10 July 2003, handing over a Draft Treaty establishing a Constitution for Europe in four parts (I - principles and institutions, II - Charter of fundamental rights, III - policies and IV - final provisions).
Perustuslakiluonnoksen arviointi
Evaluation of the draft Constitution
Perustuslakiluonnos, siinä muodossa kuin presidentti Valéry Giscard d'Estaing esitteli sen Thessalonikin Eurooppa-neuvostolle (I ja II osa) 20. kesäkuuta 2003 ja puheenjohtajavaltio Italialle (III ja IV osa) 18. heinäkuuta 2003, pitää sisällään muutamia myönteisiä perustekijöitä, jotka tekevät puutteet, joita pakostakin on, nykyisellään hyväksyttäviksi.
The draft Constitution presented by President Valéry Giscard d'Estaing to the Thessaloniki European Council (parts I and II), on 20 June 2003, and to the Italian Presidency (parts III and IV), on 18 July 2003, contains a number of positive elements which make the shortcomings that inevitably persist acceptable for the time being.
Teksti on uudistusmielistä ja täyttää muutamia parlamentin pitkäaikaisia vaatimuksia EU:n tehokkuuden, avoimuuden ja demokraattisen oikeutuksen lisäämisestä.
The text is innovative and meets a number of Parliament's long-standing demands to enhance the efficiency, transparency and democratic legitimacy of the EU.
Valmistelukuntamenetelmän onnistuminen sinänsä Euroopan unionin sopimusten perustuslain muotoon muuttamisen jatkajana on perustavaa laatua oleva edistysaskel.
First and foremost, the very success of the convention method as such, continuing the process of constitutionalising the Union, marks a fundamental step forward.
Valmistelukunnan keskustelujen tulos edistää suuresti seuraavia asioita:
The result of the Convention's deliberations makes great strides towards:
∙ selventää kolmen perättäisen hallitustenvälisen konferenssin aikaansaamaa monimutkaista järjestelmää, ∙ vahvistaa kansalaisten asemaa Euroopan unionissa (esimerkiksi liittämällä mukaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan oikeudellisesti velvoittavana tekstinä ja ottamalla käyttöön kansalaisten oikeuden lakisäädäntöaloitteiden tekoon, mikä antaa kansalaisille mahdollisuuden tehdä oikeussäädösehdotuksia ilman, että se haittaa komission yksinoikeutta aloitteiden tekoon), ∙ edistää Euroopan integraatioprosessia usealla alalla, erityisesti vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aloilla.
· clarifying the complex system left behind by three successive intergovernmental conferences, · strengthening the position of the citizens in the Union (e.g., through the inclusion of the Charter of Fundamental Rights as a binding legal text and the introduction of the citizen's right of legislative initiative, which allows citizens to submit proposals for legal acts without adversely affecting the Commission's monopoly of initiative), · advancing the process of European integration in a number of fields, notably the area of freedom, security and justice.
Muihin myönteisiin perustekijöihin kuuluu pilarirakenteen virallinen poistaminen, Euroopan unionin toimivallan selventäminen, Euroopan unionin oikeudellisten välineiden yksinkertaistaminen, kansallisten parlamenttien tehostettu toiminta erityisesti toissijaisuusperiaatteen noudattamisen valvonnassa, Euroopan unionin ulkoasiainministerin viran luominen, jolla lisätään EU:n näkyvyyttä kansainvälisesti, neuvoston määräenemmistöpäätösten laajentaminen noin 30 asiaan, joista nykyään päätetään yksimielisesti Katso liite, jossa on lista artikloista. , sekä mainitun enemmistön laskemisjärjestelmän yksinkertaistaminen: määräenemmistö koostuu 1. marraskuuta 2009 lähtien "kaksinkertaisesta enemmistöstä", joka edustaa ainakin puolta jäsenvaltiosta ja kolmea viidesosaa Euroopan unionin väkiluvusta.
Other positive elements include the formal abolition of the pillar structure, a clarification of Union competences, the simplification of legal instruments of the Union, the enhanced role of the national parliaments, especially in monitoring respect for the principle of subsidiarity, the creation of a Foreign Minister of the Union, which will enhance its visibility on the international stage, the extension of qualified majority voting in the Council to some 30 matters currently decided by unanimity See annex for a list of articles. , and a simplification of the system for calculating this majority, which will, as of 1 November 2009, consist of a 'double majority' of at least half the Member States and three-fifths of the population of the Union.
Euroopan parlamentin institutionaalinen asema lainsäädäntä- ja budjettivallan käyttäjänä tunnustetaan täysin ja sitä vahvistetaan.
As to the European Parliament's institutional role, its legislative and budgetary authority is fully recognised and strengthened.
Uusi "tavanomainen lainsäädäntömenettely", joka vastaa yhteispäätösmenettelyä, yleistyy lainsäädännön hyväksymisessä.
In addition, the new 'ordinary legislative procedure', which corresponds to codecision, becomes the general rule for adopting legislation.
Euroopan parlamentti valitsee komission puheenjohtajan, ja parlamentti äänestää komission jäsenten, ulkoasiainministeri mukaan luettuna, kokoonpanon hyväksymisestä.
The President of the Commission will be elected by the European Parliament, and the entire college of Commissioners, including the Foreign Minister, will be subject to a vote of approval by Parliament.
Kansainvälisiin sopimuksiin ja yhteistä kauppapolitiikkaa koskeviin asioihin tarvitaan yleensä Euroopan parlamentin hyväksyntä.
For international agreements and the Common Commercial Policy, the consent of the European Parliament is required as a general rule.
Yhteispäätösmenettelyn, kuten määräenemmistöpäätöstenkin, laajentaminen ei edelleenkään kata vielä kaikkea lainsäädäntöä.
On the other hand, certain shortcomings inevitably persist: the extension of codecision, as well as of qualified majority voting, still does not cover all legislation.
Sama huoli koskee sitä, ettei Unionin tuomioistuimen harjoittama valvonta ulotu kaikkiin Euroopan unionin säädöksiin.
The same concern applies to the failure to extend judicial control by the Court of Justice to all Union acts.
Kysymykset institutionaalisen järjestelmän monimutkaisuudesta ovat myös edelleen ratkaisematta.
Finally, questions about the complexity of the institutional system remain.
Euroopan parlamentin on valvottava tarkasti Eurooppa-neuvoston määräenemmistöllä kahdeksi ja puoleksi vuodeksi valitsemansa uuden puheenjohtajan toimia.
The activities of the new European Council President, who will be elected by qualified majority for a term of two and a half years by the European Council, will have to be monitored closely by the European Parliament.
Monet asiat riippuvat käytännön toteutuksista.
Much will depend on practical implementation.
Joka tapauksessa on elintärkeää, että Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja johtaa puhetta pysyvästi eikä toimi toimeenpanevana elimenä.
In any case, it is essential that the President acts as a standing chair and not as an executive body.
Joitakin erityisiä kommentteja uusista säännöksistä
Some specific comments on new provisions
Vastuiden selvennys
Clarification of responsibilities
Euroopan unionin toimivallan selvennys ja rajaus edustaa yhtä perustuslain uudistusmielisimmistä seikoista, jolla halutaan määritellä tarkasti "kuka tekee ja mitä" samalla kun säilytetään tarvittava joustavuus Euroopan unionin tehokkuuden varmistamiseksi.
The clarification and delimitation of the Union's competences represent one of the more innovative aspects of the Constitution, aiming at specifying clearly 'who does what' while preserving the necessary degree of flexibility needed to ensure the efficiency of the Union.
Monista tässä kohdassa käsitellyistä asioista on toistuvasti keskusteltu Euroopan parlamentissa ja ne otettiin myös esille Laekenin julistuksessa.
Many of the issues addressed here have been repeatedly debated by the European Parliament and were also raised by the Laeken Declaration.
Perustuslakiluonnoksessa säädetään, että Euroopan unionin toimivallan käyttöön sovelletaan toimivallan siirron, toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita (kahta viimeksi mainittua tuetaan ja niiden noudattamista valvotaan lain mukaisesti toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamisesta annetulla pöytäkirjalla).
The draft Constitution provides that Union competences will be governed by the principles of conferral, subsidiarity and proportionality (the latter two are underpinned and made legally enforceable by the Protocol on the application of the principles of subsidiarity and proportionality).
Euroopan unionin toimivalta on jaettu yksinomaiseen toimivaltaan, yhteiseen toimivaltaan sekä aloihin, joilla voidaan toteuttaa tuki-, yhteensovitus- ja täydennystoimia.
The competences of the Union are divided into exclusive competences, shared competences, and areas of supporting, coordinating or supplementary action.