natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vaikka jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöpolitiikan ja komission politiikan täydentävyyden varmistaminen on välttämätön ehto Euroopan unionin toiminnan vahvistamiselle AKT‑maissa, ei pitäisi unohtaa, että joillakin EU:n jäsenvaltioilla on hyvin vahva, myönteinen perinne kehitysyhteistyöpolitiikassa, eikä sen, että on tarpeen sovittaa yhteen erilaisia EU:sta ja yksittäisistä jäsenvaltioista tulevia aloitteita, pitäisi vaarantaa niiden tekemää työtä.
While ensuring the complementarity of national development policies and Commission policy is a sine qua non for strengthening European action in ACP countries, it should not be forgotten that some EU Member States have a very strong, positive tradition as regards development policy, and their efforts should not be jeopardised by the need to coordinate the various initiatives coming from the EU and individual Member States.
On myös hyvin tärkeää, että jäsenvaltioiden ja komission kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaisuuden peräänkuuluttaminen ulotetaan yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan.
It is also very important that the call for coherence between Member States and the Commission in the field of development policy is extended to the CFSP.
(Esimerkiksi se, että keskeytetään Lomé-sopimuksen soveltaminen Sudaniin tai Päiväntasaajan Guineaan, mutta samaan aikaan annetaan jäsenvaltioiden vapaasti jatkaa kahdenvälistä yhteistyötään, ei todellakaan ole johdonmukaista eurooppalaista toimintaa.)
(For example, suspending application of the Lomé Convention to Sudan or Equatorial Guinea, but at the same time leaving Member States free to continue their bilateral cooperation, is certainly not coherent European action).
Enemmän kauppaa – ja apua
More trade – and aid
Rahoittaminen ei yksin riitä.
Funding is not enough.
Meidän on tarpeen kiireellisesti kehittää uusi lähestymistapa kauppajärjesteltyihin.
We urgently need to develop a new approach to trade regimes.
Nykyinen strategia, jossa olemassaoleva kaupankäynnin etuuksia koskeva järjestelmä korvataan suunnitelmallisesti joukolla uusia talouskumppanuuksia, jotka perustuvat kaupan esteiden asteittaiseen ja vastavuoroiseen poistamiseen, on askel oikeaan suuntaan ja sitä olisi pidettävä myönteisenä.
The current strategy of systematically replacing the existing system of trade preferences with a series of new economic partnerships which are based on a progressive and reciprocal removal of trade barriers is one step in the right direction and should be welcomed.
Nämä sopimukset määritellään osana laajempaa strategiaa, jolla pyritään parantamaan AKT-valtioiden kykyä houkutella yksityisen sektorin investointeja.
These agreements will be defined as part of a broader strategy to improve the ACP States' ability to attract private sector investment.
Kuitenkin kaupan lisäämisen strategian tukena on oltava AKT-maiden kaupan helpottaminen, jotta varmistetaan, että ne voivat olla mukana maailmanmarkkinoilla.
However, a strategy of increasing trade needs to be backed up by trade facilitation for ACP countries to make sure that they can participate in the world market.
Näin ollen on ratkaisevan tärkeää, että komissio laatii tutkimuksen, jossa keskitytään AKT-maiden kohtaamiin tarjontapuolen ongelmiin.
It is therefore vital that the Commission engages in a study that focuses on the supply-side problems faced by ACP countries.
Vastaavasti alueellista yhteistyötä koskevien 29 ja 30 artiklan tärkeyttä on korostettava, sekä alueellisten markkinoiden luomiseksi edistämään vaurauden luomista pienissä ja vähiten kehittyneissä maissa ja jotta olisi olemassa entiteetti, jonka kautta käsitellä AKT-maiden tarjontapuolen ongelmia.
Likewise, the importance of articles 29 and 30 on regional cooperation must be stressed, both in terms of creating a regional market to "fertilise" wealth creation within the small and least developed countries and in terms of having an entity for dealing with the supply-side problems of ACP countries.
Euroopan alueellinen yhdentyminen on osoittanut, kuinka tärkeää alueellinen kehitys on, ja voisi näin ollen toimia roolimallina.
The case of European regional integration has shown how important regional development is, and could therefore be used as a role-model.
Kysymys kuitenkin kuuluu, onko tämä strategia riittävän radikaali?
However, the question is whether this strategy is radical enough.
Tällä hetkellä EU ja sen jäsenvaltiot rahoittavat AKT-maiden tuotanto-olojen parannuksia luoden kuitenkin samanaikaisesti edelleen kaupan esteitä, jotka vaikeuttavat AKT-maiden suoraa pääsyä EU:n markkinoille.
At present, the EU and the Member States are funding improvements to production conditions in ACP countries while, at the same time, they are continuing to create trade barriers which hamper ACP countries' direct access to EU markets.
Yhteisessä maatalouspolitiikassa (YMP) tuetaan voimakkaasti EU:n tuotteita ja rangaistaan AKT-maiden yrityksiä tulla kilpailukykyisemmiksi.
The Common Agricultural Policy (CAP) heavily subsidises EU products and penalises ACP efforts to become competitive.
Näin ollen vapaakauppa-alueiden asteittaisesta käyttöönotosta olisi tultava kulmakivi aidolle pyrkimykselle elvyttää AKT-maiden talouksia.
As such, the gradual introduction of free-trade areas should become the cornerstone of a genuine attempt to regenerate ACP economies.
Ihmisten välinen suora yhteistyö ja oikeudenmukainen kauppa
People to people cooperation and fair trade
Jos Cotonoun sopimuksen halutaan olevan onnistunut, ihmisten väliselle suoralle yhteistyölle ja kansalaisyhteiskunnan osallistumiselle on annettava mahdollisimman suuri painoarvo.
If the Cotonou Agreement is going to be a success, 'people to people' cooperation and civil society involvement needs to be given the greatest possible focus.
Kuntien, paikallisten ammattiyhdistysten, ammatillisten järjestöjen, osuuskuntien, kuluttajajärjestöjen, koulujen, yliopistojen, opiskelijaryhmien, uskonnollisten ryhmien ja muiden on johdettava yhteisiä kehityshankkeita.
Joint development projects should be run by local municipalities, trade unions, professional associations, co-operatives, consumer associations, schools, universities, student groups, religious groups, and others.
Euroopan komission olisi helpotettava tätä prosessia.
The European Commission should facilitate this process.
Suuren luokan hankkeet eivät aina täytä odotuksia: pienhankkeet, esimerkiksi pienluottoyksiköt, ovat osoittautuneet erittäin kustannustehokkaiksi ja ovat auttaneet täysivaltaistamaan kaikkein köyhimpiä.
'Grand scheme' projects do not always fit the bill: micro-projects, such as micro-credit units, have proved to be extremely cost-effective and have helped to empower the very poorest.
Euroopan oikeudenmukaisen kaupan verkko tarjoaa onnistuneen esimerkin ihmisten välisestä suorasta yhteistyöstä ja sitä voitaisiin hyvin laajentaa muille sektoreille.
The European fair trade network provides a successful example of people to people cooperation and could well be extended to other sectors.
Komissio ei kuitenkaan näyttele merkittävää tai strategista osaa oikeudenmukaisen kaupan edistämisessä, eikä se tarjoa virallista eurooppalaista oikeudenmukaisen kaupan merkkiä, joka yhdenmukaistaisi erilaiset arviointiperusteet ja auttaisi välttämään väärinkäytöksiä.
However, the Commission is not playing a significant or strategic role in the promotion of fair trade, nor does it provide an official European fair trade label which would harmonise different criteria and help avoid abuses.
Toteuttamiskelpoisen EU:n ja AKT-maiden sopimuksen tukirankana on oltava kansalaisyhteiskunnan edistämisen tukeminen AKT-maissa.
The backbone of any viable EU-ACP treaty has to be support for the promotion of civil society in ACP countries.
Vahva kansalaisyhteiskunta ilmaisee itsensä vaatimalla poliittisten ja yhteiskunnallisten rakenteiden radikaalia muuttamista.
A strong civil society expresses itself by demanding radical transformation of political and social structures.
Köyhyyden torjunta voi olla tehokasta vain, jos se kiihdyttää kasvua kilpailukyvyn ja yksityisen sektorin kehittymisen kautta ja tämän toteutumiseksi on tarpeen myös sallia kaupunkien niin kutsutun kansan talouden eli epävirallisen sektorin esittää omaa osaansa.
The fight against poverty can only be effective if it stimulates growth through competitiveness and private sector development and this also needs to allow the popular urban economy, the so-called informal sector, to play its part.
Yksilön kehityksen uusi eturintama: hyvä hallintotapa ja muut tavoitteet
A new frontier for human development: good governance and other goals
Cotonoun sopimusta olisi pidettävä myönteisenä myös sen vuoksi, että nyt korostetaan ihmisoikeuksia peruskriteerinä pohjoisen ja etelän vuoropuhelussa.
The Cotonou Agreement should also be welcomed for the fact that emphasis is now being placed on human rights as a fundamental criterion in the North/South dialogue.
Joitakin vuosia sitten monet AKT-maat olivat haluttomia puuttumaan tähän kysymykseen.
A few years ago many ACP countries were reluctant to address the issue.
Nykyään ihmisoikeuslausekkeita sisällytetään kansainvälisiin sopimuksiin (kuten EU:n kolmansien maiden kanssa tekemiin yhteistyösopimuksiin) olennaisina sopimuksen täytäntöönpanon elementteinä.
Today clauses on human rights are included in international agreements (such as EU cooperation agreements with third countries) as essential elements for the implementation of the agreement.
Ja nyt ponnistellaan myös perusoikeuksien käsitteen laajentamiseksi: hyvä hallintotapa ja korruption torjunta avaintekijöinä sekä AKT-maiden että Euroopan kansalaisten oikeuksien turvaamisessa ja tiukempien vaatimusten ottamisessa käyttöön julkisessa elämässä.
And efforts are now underway to expand the concept of fundamental rights: good governance and the fight against corruption as key elements for securing the rights of both ACP and European citizens and introducing higher standards into public life.
Lisäksi avun käsite olisi nyt saatettava ajan tasalle huomattavasti laaja-alaisemman lähestymistavan tarjoamiseksi.
In addition, the concept of aid should now be updated to provide a far more comprehensive approach.
AKT-maiden yhteiskunnissa ilmenee erilaisen yhteistyömuodon tarvetta, sellaisen, joka menee perinteistä apua pidemmälle ja kohti investointien, maatalouden, terveyden ja koulutuksen aloja.
ACP societies are demonstrating a need for a different form of cooperation, one which goes beyond traditional assistance and is moving towards the investment, agriculture, health and education sectors.
Pohjoisen ja etelän yhteistyöllä on nyt monia uusia "rintamia".
North/South cooperation now has many new 'borders'.
Yksi tällainen tapaus on koulutuspolitiikka kokonaisuudessaan; sitä on kohennettava ja sen alueella tärkeänä painopisteenä tulisi olla korkeamman asteen koulutuksen.
One such case is education policy as a whole, which has to be upgraded and where an important focus should be higher education.
Lukutaidottomuuden torjumisen aseman pysyvänä ja kestävänä painopistealueena ei pitäisi estää AKT-maita tarjoamasta riittävässä määrin yliopisto-opiskelun mahdollisuuksia ja vaihto‑ sekä harjoitteluohjelmia.
The permanent and lasting priority of the fight against illiteracy should not prevent ACP countries from having adequate university facilities and exchange and internship programmes.
Tämä on ennakkoehto vaurauden luomiselle ja todellisen vaihtoehdon tarjoamiselle "aivovuodolle".
This is a pre-requisite for wealth creation and for a real alternative to the 'brain-drain'.
Erittäin tärkeä on 25 artikla sikäli, että se korostaa yhteistyön tärkeyttä yhteiskunnan perusinfrastruktuurin ja palveluiden kehittämisessä ja parantamisessa (sekä laadun että saatavuuden suhteen).
Article 25 is a key article in that it stresses the importance of cooperation in the development and improvement of basic social infrastructure and services (both in terms of quality and access).
Uudessa sopimuksessa vahvistettua keskittymistä siihen, että parannetaan ja laajennetaan miesten ja naisten yhdenvertaista osallistumista ja pyritään varmistamaan se kaikilla politiikan, talouden, yhteiskunnan ja kulttuurin osa-aloilla (31 artikla), on pidettävä myönteisenä, samoin myös "naisia suosivien erityistoimenpiteiden käyttöönoton" kannustamista, "esimerkiksi... naisten ottaminen erityishuomioon hätäapu- ja jälleenrakennustoimissa".
The strengthened focus of the new agreement on improving, ensuring and broadening the equal participation of men and women in all spheres of political, economic, social and cultural life (Article 31) is to be welcomed, as is the encouragement of "specific positive measures in favour of women such as ... taking specific account of women in emergency aid and rehabilitation operations".
Kuitenkin, kun otetaan huomioon sisällissotien ja muiden konfliktien ikävä esiintymisrunsaus AKT-maissa, on tärkeää painottaa, että naisten täysimittainen osallistuminen koulutukseen, päätöksentekoon, konfliktinestoon ja -ratkaisemiseen sekä kaikkiin rauhanaloitteisiin on ratkaisevan tärkeää.
However, given the tragic proliferation of civil wars and other conflicts in ACP countries, it is important to stress that women's full participation in education, decision-making, conflict prevention and resolution and all peace initiatives is vital.
Valitettavasti sopimuksessa tätä ei tunnusteta.
Unfortunately, the agreement fails to acknowledge this.
Lopuksi on syytä muistaa, että termiä ''AKT-maat" käytetään usein liian helposti tarkoittamassa kaikkia etelän maita.
In conclusion it should be recalled that the term "ACP" is often all too easily used as a label to classify all countries in the South.
Eivät kaikki AKT-maat ole köyhiä, ja jotkut niistä eivät enää ole kehitysmaita.
Not all ACP countries are poor, some are no longer “developing” countries.
Kymmenen vuoden sisällä tiettyjä kehitysmaita lakataan pitämästä sellaisina, mutta muita saatetaan lisätä kehitysmaiden luetteloon.
In ten years' time, certain developing countries will no longer be considered as such but others may be added to the list.
Kaikki tämän planeetan köyhyys ei ole keskittynyt AKT-maihin.
Not all the poverty on this planet is concentrated in the ACP.
Maailmanpankin viimeaikaisessa arviossa esitetään, että 35 prosenttia tällä hetkellä kurjuudessa elävästä maailman väestöstä on Etu-Intian niemimaalla.
A recent World Bank estimate suggests that 35% of the world's population living in misery today is found on the Indian sub-continent.
Huolimatta siitä, että vähiten kehittyneet maat (LDC-maat) hyötyvät nykyään tietyistä maakohtaisista sopimuksista, olisi edelleen harkittava ajatusta tutkia jokaisen yksittäisen AKT-maan erityistilanne.
Despite the fact that LDCs (least developed countries) today benefit from certain country-specific agreements, further consideration should be given to the idea of examining the specific situation of every single ACP country.
Meidän olisi itse asiassa varmistettava, että "AKT-maat" on jatkuvasti kehittyvä käsite.
We should in fact ensure that "ACP" is a constantly evolving concept.
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta pyytää asiasta vastaavaa kehitysyhteistyövaliokuntaa sisällyttämään seuraavat osat päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy calls on the Committee on Development and Cooperation, as the committee responsible, to incorporate the following points in its report:
5.maaliskuuta 2001 TEOLLISUUS-, ULKOMAANKAUPPA-, TUTKIMUS- JA ENERGIAVALIOKUNNAN LAUSUNTO
5 March 2001 OPINION OF THE COMMITTEE ON INDUSTRY, EXTERNAL TRADE, RESEARCH AND ENERGY
Ehdotus neuvoston päätökseksi Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kumppanuussopimuksen tekemisestä
on the proposal for a Council Decision concerning the conclusion of the Partnership Agreement between the African Caribbean and Pacific States on the one part, and the European Community and its Member States, on the other part
Valmistelija: Harlem Désir
Draftsman: Harlem Désir
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta nimitti 19. syyskuuta 2000 pitämässään kokouksessa valmistelijaksi Harlem Désirin.
The Committee on Industry, External Trade, Research and Energy appointed Harlem Désir draftsman at its meeting of 19 September 2000.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta 24. tammikuuta sekä 26. ja 27. helmikuuta 2001 pitämissään kokouksissa.
It considered the draft opinion at its meetings of 24 January and 26 and 27 February 2001.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Carlos Westendorp y Cabeza (puheenjohtaja), Renato Brunetta (varapuheenjohtaja), Harlem Désir (valmistelija), Gordon J. Adam (Glyn Fordin puolesta), Guido Bodrato, David Robert Bowe (François Zimerayn puolesta), Massimo Carraro, Giles Bryan Chichester, Nicholas Clegg, Gérard M.J. Deprez (Christos Foliasin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Harlem Désir, Concepció Ferrer, Lisbeth Grönfeldt Bergman (Anders Wijkmanin puolesta), Cristina Gutiérrez Cortines (Christian Foldberg Rovsingin puolesta), Norbert Glante, Malcolm Harbour (W.G. van Velzenin puolesta), Roger Helmer, Werner Langen, Rolf Linkohr, Caroline Lucas, Eryl Margaret McNally, Erika Mann, Marjo Matikainen-Kallström, Angelika Niebler, Giuseppe Nisticò (Jaime Valdivielso de Cuén puolesta), Reino Paasilinna, Yves Piétrasanta, Samuli Pohjamo (Astrid Thorsin puolesta), John Purvis, Imelda Mary Read, Paul Rübig, Ilka Schröder, Konrad K. Schwaiger, Elena Valenciano Martínez-Orozco ja Alejo Vidal-Quadras Roca.
The following were present for the vote: Carlos Westendorp y Cabeza, chairman; Renato Brunetta, vice-chairman; Harlem Désir, draftsman; Gordon J. Adam (for Glyn Ford), Guido Bodrato, David Robert Bowe (for François Zimeray), Massimo Carraro, Giles Bryan Chichester, Nicholas Clegg, Gérard M.J. Deprez (for Christos Folias pursuant to Rule 153(2)), Concepció Ferrer, Lisbeth Grönfeldt Bergman (for Anders Wijkman), Cristina Gutiérrez Cortines (for Christian Foldberg Rovsing), Norbert Glante, Malcolm Harbour (for W.G. van Velzen), Roger Helmer, Werner Langen, Rolf Linkohr, Caroline Lucas, Eryl Margaret McNally, Erika Mann, Marjo Matikainen-Kallström, Angelika Niebler, Giuseppe Nisticò (for Jaime Valdivielso de Cué), Reino Paasilinna, Yves Piétrasanta, Samuli Pohjamo (for Astrid Thors), John Purvis, Imelda Mary Read, Paul Rübig, Ilka Schröder, Konrad K. Schwaiger, Elena Valenciano Martínez-Orozco and Alejo Vidal-Quadras Roca.
AKT-valtioiden, yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välinen 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitettu kumppanuussopimus, ns. Cotonoun sopimus, seuraa neljättä Lomén yleissopimusta, jonka voimassaoloaika päättyi 29. helmikuuta 2000 (jota kuitenkin oli jatkettu).
The Partnership Agreement signed on 23 June 2000 between the ACP States, the Community and its Member States, known as the Cotonou agreement, follows on from the fourth Lomé Convention, which had expired on 29 February 2000 (and had been extended).
EU:n ja AKT-valtioiden välisen yhteistyön jatkaminen ja muuttaminen
Extending and transforming EU/ACP cooperation
Jatkaessaan ja samalla muuttaessaan yhteistyötään AKT-valtioiden kanssa Euroopan unioni on tehnyt valinnan, joka perustuu sekä vanhoihin historiallisiin suhteisiin että sen omiin selkeisiin intresseihin.
In extending and transforming its cooperation with the ACP States, the European Union is reaffirming a choice which is not solely a result of former historical relationships but is also in its own interest.
Euroopan unioni ei voi kuitenkaan olla täysin tyytyväinen Lomén yleissopimuksen tuloksiin.
The European Union cannot, however, be wholly satisfied with the results of the Lomé Convention.
Se ei onnistunut tehtävässään eli AKT-valtioiden talouskehityksen vauhdittamisessa.
It did not achieve the task set for it, of ensuring substantial economic development in the ACP States.
Lomén sopimukset eivät kuitenkaan yksinään voineet riittää tämän tehtävän läpiviemiseen.
But the Lomé agreements by themselves could never have been enough to tackle this issue.
Yhteistyöpolitiikassa on paneuduttava kolmeen ongelmaan:
Cooperation policy faces a triple challenge:
– Kansainvälisen kaupan voimistuneen vapautumisen aiheuttamat seuraukset; kaupan kasvu ei ole koitunut köyhien maiden hyödyksi.
- the consequences of increasing liberalisation in international trade, since this growth has not benefited poor countries
– Julkinen kehitysapu on menettänyt oikeutustaan kansalaisten silmissä lahjontatapausten ja varojen väärinkäytön vuoksi.
- the loss of legitimacy in public development aid, which has been tainted by corruption scandals and the misuse of funds
Kumppanuuden uusi perusta
New foundations for the partnership
Uuden sopimuksen tarkoituksena on nivoa tiiviisti yhteen seuraavat kolme osa-aluetta:
The new agreement aims to forge a strong connection between the following three dimensions:
– poliittinen vuoropuhelu, joka kattaa laajasti erilaiset aihepiirit (esim. kansainväliset muuttoliikkeet, konfliktien ehkäisy, ihmisoikeudet, ympäristö)
- a comprehensive political dialogue, covering a wide range of subjects such as international immigration, conflict prevention, human rights and the environment
– taloudellinen ja kaupallinen yhteistyö
- economic and trade cooperation
Uuden kumppanuuden keskeinen tavoite on köyhyyden vähentäminen ja poistaminen.
The reduction and eradication of poverty are the new partnership’s central objectives.
Sopimuksella pyritään luomaan johdonmukainen kehys yhteistyölle sekä varmistamaan, että sen taloudelliset, sosiaaliset, kulttuuriset, ympäristöpoliittiset ja institutionaaliset osa-alueet täydentävät toisiaan.
The agreement seeks to provide a coherent framework for cooperation by ensuring that its various economic, social, cultural, environmental and institutional components are mutually consistent.
Sopimuksessa korostetaan sosiaalista ja inhimillistä kehitystä ja todetaan, että "erityistä huomiota kiinnitetään sen varmistamiseen, että yhteiskunnan varoja käytetään riittävässä määrin sosiaalialalla".
It emphasises the importance of social and human development and states that ‘s pecial attention shall be paid to ensuring adequate levels of public spending in the social sectors.’
Johdonmukaisten strategisten valintojen vaikeus
Consistent strategic choices
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa suoraan koskevista talouden kehittämisstrategioista tärkeimpiä ovat seuraavat:
With regard to the economic development strategies, which are our committee’s direct concern, emphasis is placed on:
a) yksityisinvestointeja suosivan toimintaympäristön luominen
(a) the creation of a favourable environment for private investment
b) makrotaloudelliset ja rakenteelliset uudistukset
(b) macroeconomic and structural reforms
c) talouden eri sektorien kehittäminen.
(c) sectoral development
Näitä sekä kauppaa koskevia asioita tarkasteltaessa havaitaan, että sopimuksessa yhdistetään erilaisia toisiaan täydentäviä, mutta toisinaan myös keskenään ristiriitaisia lähestymistapoja, jotka ilmentävät pikemminkin sopimuspuolten näkemyseroja kuin todellista johdonmukaisuutta.
Both for these issues and for those relevant to trade, the agreement mingles complementary approaches which are at times contradictory, and are a reflection of the differing viewpoints of the parties to the agreement instead of being truly consistent.
– Hyvän hallintotavan tulkinta
The interpretation of good governance
Hyvä hallintotapa on määritelty 9 artiklassa seuraavasti: "hyvä hallintotapa tarkoittaa luonnonvarojen, inhimillisten ja taloudellisten resurssien sekä rahoitusvarojen avointa ja vastuullista hallintaa osana oikeudenmukaista ja kestävää kehitystä".
In Article 9, ‘good governance’ is defined as ‘the transparent and accountable management of human, natural, economic and financial resources for the purposes of equitable and sustainable development’.
Kehitysmaat ovat hyväksyneet tämän tasapainoisen määritelmän, ja se perustuu YK:n kehitysohjelman yhteydessä vahvistettuihin periaatteisiin.
The developing countries subscribe to this balanced definition, which flows from the principles established within the UNDP.
Tällä on tärkeä merkitys.
This is a vital lynchpin of the agreement.