natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jäsenet ryhmittyvät parlamentissa poliittisen suuntauksen, eivät kansallisuuden mukaan.
MEPs are grouped together on the basis of political affiliation rather than nationality.
Vaikka jäsenet eivät voi kuulua useampaan kuin yhteen ryhmään, he voivat myös olla kuulumatta mihinkään ryhmään.
Although MEPs cannot belong to more than one political group, it is possible for a member not to belong to any group.
Tällöin heidät tunnetaan sitoutumattomina jäseninä.
In such a case they are known as “non-attached” members.
Mepit tapaavat joka kuukausi ryhmäkokouksissaan keskustellakseen lainsäädäntöehdotuksista, joita täysistunto tulee käsittelemään.
Every month, Parliament’s members meet within their groups to discuss proposed legislation which will come up at the plenary session, which is why mainly blue weeks generally precede red weeks.
Siniset viikot edeltävätkin pääsääntöisesti punaisia täysistuntoviikkoja.
It is during these meetings that the political groups set their priorities and take positions on the main issues on the agenda.
Ryhmät muodostavat kokousviikoillaan kantansa ja tavoitteensa ajankohtaisten kysymysten suhteen.
Turquoise: Politics away from the Parliament
Parlamentissa ei yleensä ole näiden viikkojen aikana, neljä kertaa vuonna 2009, virallisia kokouksia.
During these periods of which there are four in 2009, there is usually no formal political activity at the European Parliament itself.
20060105STO04100 Euroopan parlamentin kalenteri vuodelle 2009 Euroopan parlamentin kalenteri vuodelle 2010
20060105STO04100 Calendar for 2009 Calendar for 2010
Venäjän ja Ukrainan välinen kaasukriisi herätti EU:n energiasektorin
Russia-Ukraine Gas Crisis "Wake Up Call' For EU Energy Sector
Kaasuputket ovat EU:n energiavarojen keskeisessä asemassa
Russian gas remains key
Venäjän ja Ukrainan äskettäinen kaasukriisi on "herätys" EU:lle teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puheenjohtaja Giles CHICHESTERIN (PPE-DE, UK) mukaan.
The recent gas crisis between Russia and Ukraine is a "wake up call" for the EU, according to Giles Chichester MEP, Chairman of the Parliament's Industry, Research and Energy Committee.
Hän sanoi, että tilanne tuo mukanaan ”selviä seurauksia EU:n energiamarkkinoihin ja -tarjontaan … ja muistutuksen riippuvuudestamme ulkomaisesta polttoaineesta”.
Speaking in the wake of the crisis, he said the situation "has clear implications for EU energy markets and supplies... reminding us of our dependence on imported fuel."
25 prosenttia EU:ssa käytettävästä kaasusta ja 30 prosenttia öljyvaroista tuodaan Venäjältä.
The EU relies on Russia for 25% of its gas and 30% of its oil supplies.
Chichesterin mukaan riita ”toi esille kaasun ja muiden energialähteiden hyvin toimivien markkinoiden tärkeyden ja etenkin vaarat, jotka aiheutuvat markkinoiden hintavääristymistä”.
According to Mr Chichester the dispute " illustrated the importance of a fully functioning market in gas and other energy sources and, in particular, the dangers of any price distortions from market levels."
Moninaisuus on tärkeää
Diversity is key
Chichester oli samaa mieltä energiasta vastaavan komission jäsenen Andris Piebalgsin kanssa sanoessaan, että ”EU:n energiapolitiikan toimijoiden on pyrittävä varojen moninaisuuteen ja kilpailukykyisiin markkinoihin, sillä ne ovat paras keino turvata vakaat energiavarat”.
Echoing recent remarks by European Energy Commissioner Andris Piebalgs, Mr Chichester said that "EU energy policy makers must aim for diversity of supplies and competitive markets as the best way to maintain stable security of supply."
Tällöin riippuvuutta Venäjältä tuotavasta maakaasusta voitaisiin vähentää.
This would reduce dependence on Russia natural gas.
Tätä koskeva selvitys saataneen valmiiksi maaliskuuhun mennessä.
A study into the feasibility of this is due to concluded by March.
Maailmanlaajuinen kysyntä kasvussa
Global demand set to rise
Venäjän ja Ukrainan välinen katkera hintataistelu ratkaistiin lopulta 4. tammikuuta, kun sopimus saatiin aikaan ja venäläiset kaasuhanat avattiin jälleen.
The bitter dispute between Russia and Ukraine over pricing was eventually resolved on 4 January when a compromise was reached and the Russian gas taps were switched back on.
Koska maailman kaasuntarpeen odotetaan nousevan kolmella prosentilla vuosittain seuraavan 15 vuoden ajan, viimeisin kriisi on taas tuonut kaasuputkiin liittyvät ongelmat esille.
With global demand for gas due to grow by up to 3% a year for 15 years, the latest crisis has underlined the problems of gas pipelines.
Toisin kuin öljy, jota myydään ja kuljetetaan maailmanlaajuisesti ja jonka toimituksia johonkin tiettyyn maahan ei hevillä keskeytetä, kaasu on suurelta osin riippuvainen maasta toiseen kulkevista putkista, jotka voidaan sulkea milloin vain.
Unlike oil, which is traded globally and moved around widely, making it difficult to cut off supplies to a particular country, gas relies on pipelines crossing several countries that can be cut off at will.
Tämän takia tuottajien ja kuluttajien väliset hyvät naapuruussuhteet ovat erittäin tärkeät.
This makes neighbourly relations vital in for producers and consumers.
20060109STO04118 Parlamentin teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan kotisivu Energian säästö: tulevaisuuden ehdotuksia Euroopan parlamentin päätöslauselma energiansäästötoimenpiteistä
20060109STO04118 Homepage of the Parliament's Energy Committee Energy saving: a proposals for the future Resolution by the European Parliament on measures to save energy
-//EP//TEXT IM-PRESS 20051214IPR03741 0 NOT XML V0//FI
-//EP//TEXT IM-PRESS 20051214IPR03741 0 NOT XML V0//EN
Strasbourg, Bryssel ja Luxemburg: Euroopan parlamentin kolme työpaikkaa
Strasbourg, Brussels and Luxembourg – the European Parliament’s three workplaces
Parlamentin kolme työpaikkaa Luxemburgissa, Brysselissä ja Strasbourgissa
3 sites - 1 institution
Euroopan parlamentin kotipaikka on Strasbourgissa, mutta suurin osa valiokuntien työstä tehdään Brysselissä, kun taas pääsihteeristö on Luxemburgissa.
Strasbourg is the seat of the European Parliament, but most Parliamentary Committee activity takes place in Brussels, while its General Secretariat is based in Luxembourg.
Tämä tilanne hyväksyttiin Edinburghin huippukokouksessa vuonna 1992 ja Amsterdamin sopimuksessa (1999).
This situation was approved at the 1992 Edinburgh Summit and in the Treaty of Amsterdam (1999).
Tämän toimipaikkojen jaon takana ovat historialliset syyt, mutta se ei tee käytännön elämästä aina kovin helppoa.
Historical reasons lie behind this division, but in practical terms it is not always easy to manage.
Jos haluat tavata parlamentin jäsenen Euroopan parlamentissa, muista aina ilmoittaa selvästi, missä aiotte tavata.
If you want to meet an MEP at the European Parliament you should never forget to state clearly where you are going to meet.
Saatat epähuomiossa lähteä parlamentin päämajaan Strasbourgiin aikomuksena tavata siellä, mutta huomaatkin, että haluamasi henkilö odottaa sinua Brysselissä (tai päinvastoin).
You might absent-mindedly set off for Parliament’s official seat at Strasbourg with the intention of meeting there, only to find that the person you want to meet is waiting for you in Brussels (or vice versa).
Joten miksi Euroopan parlamentti jakaa toimintojaan kolmen kaupungin kesken?
So why does the European Parliament divide its activities between three cities?
Vuonna 1951 vasta perustetun Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (ECSC) kaikki toiminnot piti sijoittaa Brysseliin.
Back in 1951 all the institutions of the newly-established European Coal & Steel Community (ECSC) were to have been based in Brussels.
Se oli kaikkien perustajajäsenten päätös, lukuun ottamatta Belgian pääministeriä, jonka sanotaan suosineen Liègeä.
It was the choice of all the founding members barring the then Prime Minister of Belgium, who is said to have favoured Liège.
Näihin päätöksiin vaadittiin yksimielisyyttä, ja kun Brysselistä ei voitu sopia, päädyttiin Luxemburgiin.
Unanimity was needed for decisions of this type and, in the absence of an agreement on Brussels, Luxembourg was chosen.
Tämä aiheutti ongelman ECSC:n parlamentaarisen kokouksen istunnoille, sillä sen jäsenet eivät mahtuneet mihinkään sen kokoussaleista.
This posed a problem for the ECSC’s Parliamentary Assembly, as there was no chamber big enough to accommodate its members.
Lähin sopiva tila oli Euroopan neuvoston istuntosali Strasbourgissa.
The nearest was the Council of Europe’s chamber in Strasbourg.
Niinpä vuodesta 1952 lähtien Elsassin pääkaupunki, Ranskan ja Saksan sovinnon symboli, on toiminut Euroopan parlamentin jäsenten täysistuntojen paikkana.
So, from 1952 onwards, the Alsatian capital, symbol of Franco-German reconciliation, became the meeting place for the European parliamentarians’ plenary sittings.
Euroopan talousyhteisön EEC:n perustamisen myötä vuonna 1957 ja yhteisön toiminnan laajentuessa yhä suurempi osa toiminnoista siirtyi kuitenkin Brysseliin.
But with the founding in 1957 of the EEC (the European Economic Community) - and as the Community’s activities increased in scope - a growing part of institutional activity headed towards Brussels.
Taloudelliset ja lainsäädännölliset elimet sekä tilintarkastustuomioistuin pysyivät Luxemburgissa, mutta Belgian pääkaupungista tuli komission ja neuvoston useimpien toimintojen keskipiste.
Financial and legal institutions, as well as the Court of Auditors, remained in Luxembourg, but the Belgian capital became the focal point for most of the activities of the European Commission and the Council.
Parlamentaarinen kokous, joka maaliskuussa 1962 muuttui Euroopan parlamentiksi, siirsi sen jälkeen toimintaansa Brysseliin.
The Assembly, which became the European Parliament in March 1962, successively transferred its activities to Brussels.
Ison-Britannian konservatiivien parlamentin jäsenen Derek Pragin vuonna 1989 laatiman mietinnön mukaisesti osittainen siirtyminen Brysseliin hyväksyttiin virallisesti.
Following the January 1989 report by UK Conservative MEP, Derek Prag, the partial transfer towards Brussels was officially accepted.
Tavoitteena oli rationalisoida parlamentin toimintaa ja tuoda sitä lähemmäs komissiota ja neuvostoa.
The aim was to rationalise Parliament’s workings and to bring it closer to the Commission and Council.
Täysistunnot pidettiin edelleen Strasbourgissa, mutta lisäistuntoja voitiin pitää Brysselissä.
Plenary sittings were still held in Strasbourg, but additional sittings could subsequently be held in Brussels.
Näin parlamentin toiminnot levittäytyivät kolmeen työpisteeseen, mikä on tilanne tänäkin päivänä.
Parliament was thus spread over three workplaces, which remains the case today.
Vuosien ajan Belgia ja Ranska kiistelivät siitä, minne virallinen kotipaikka tulisi sijoittaa.
For years Belgium and France failed to agree on where the official seat should be sited.
Eurooppa-neuvoston Edinburghin kokouksessa vuonna 1992 asiasta päästiin lopulta sopimukseen.
It was at the Edinburgh European Council in 1992 that an agreement was reached.
Belgia hyväksyi, että Strasbourgista tulee lopulta virallinen kotipaikka, jossa järjestetään 12 täysistuntoa sillä ehdolla, että muut toiminnot (valiokuntien ja poliittisten ryhmien istunnot sekä lisäistunnot) ovat Brysselissä.
Belgium accepted that Strasbourg would ultimately become the official seat, with twelve plenary sessions, provided that other activities (committee and political group meetings and supplementary sittings) were based in Brussels.
Tämä sopimus tuli virallisesti voimaan Amsterdamin sopimuksen myötä (vuonna 1999).
This agreement was officially adopted in the Treaty of Amsterdam (which came into effect in 1999).
Nykyisin parlamentti, jossa on 732 parlamentaarikkoa, ei enää vuokraa kokoussalia Euroopan neuvostolta, joka on itsekin kasvanut.
Today, Parliament, with its 732 MEPs, no longer rents the auditorium of the Council of Europe, a body which has itself grown in size.
Parlamentilla on omat kaksi saliaan täysistuntoja varten, toinen Strasbourgissa ja toinen Brysselissä, pääsihteeristön sijaitessa Luxemburgissa.
It has its own two chambers for plenary sittings, one in Strasbourg and the other in Brussels, while its General Secretariat remains in Luxembourg.
Kiista sijainnista nousee tasaisin väliajoin esiin, sillä maantieteellisellä jaolla on seurauksensa sekä budjetin että käytännön kannalta.
Arguments about the choice of these sites resurface regularly due to the budgetary and practical consequences of this geographical split.
Muutokset vaativat kuitenkin neuvoston yksimielisen päätöksen.
However, any change requires unanimous agreement within the Council of Ministers.
20060110STO04172 Sopimus toimielinten kotipaikkojen sijainneista; lisäys Amsterdamin sopimukseen
20060110STO04172 Protocol on the location of seats of the institutions - annex to the Treaty of Amsterdam
1986 – Espanjan ja Portugalin liityttyä Eurooppa kasvoi 12-jäseniseksi
1986 – Europe becomes twelve with the accession of Spain and Portugal
Ensimmäiset portugalilaiset ja espanjalaiset EP:n jäsenet aloittivat työnsä 1986
January the 1st 1986 saw the birth of a 12-nation European Community with the accession of Spain and Portugal.
Yhteisö avautui yhä enemmän etelään, jatkaen Kreikan liittymisestä viisi vuotta aiemmin alkanutta kehitystä.
The Community opened up more towards the south, continuing a movement started five years earlier with the accession of Greece.
Uudet jäsenvaltiot, jotka olivat pitkään olleet syrjässä Euroopan poliittisesta ja taloudellisesta kentästä, vakautuivat poliittisesti ja kasvoivat taloudellisesti pian liittymisensä jälkeen.
For the new Member States, who had long been marginalised from the European political and economic scene, accession rapidly brought about political stability and unprecedented economic development.
Kaksikymmentä vuotta Espanjan ja Portugalin EU:hun (tai Euroopan talousyhteisöön, kuten se silloin tunnettiin) liittymisen jälkeen komission puheenjohtaja on portugalilainen ja Euroopan parlamentin puhemies espanjalainen.
Twenty years after Spain and Portugal joined the EU (or the European Economic Community as it was then known), the Head of the European Commission is Portuguese and the President of the European Parliament is Spanish.
Alusta lähtien nämä valtiot olivat tiiviisti mukana eurooppalaisen projektin kehityksessä.
From the outset, both countries were at the forefront of the construction of the European project.
Liittymisensä jälkeen Espanjalla on ollut neuvoston puheenjohtajuus kolmesti, Portugalilla kahdesti.
Since their accession, Spain has held the presidency of the Council on three occasions and Portugal twice.
Puheenjohtajuuskaudet ovat jättäneet jälkensä Euroopan yhdentymisen historiaan.
Their Presidencies have left their mark on the history of European integration.
Madridin kokouksessa vuonna 1995 jäsenmaat sitoutuivat virallisesti euron käyttöönottoon ja asettivat aikataulun yhteisvaluuttaan siirtymiselle.
It was at the Madrid Summit in December 1995 that Member States formally committed themselves to the introduction of the euro and set out a timetable for the changeover from national currencies to the European single currency.
Viisi vuotta myöhemmin neuvoston Lissabonin erityiskokouksessa käynnistettiin Portugalin pääkaupungin nimeä kantava strategia.
Five years later, at the Lisbon Special European Council, the strategy bearing the name of the Portuguese capital was launched.
Nämä kaksi valtiota ovat suurimpien rakenne- ja koheesio tukien saajien joukossa, ja varat ovat suuresti edistäneet niiden nopeaa taloudellista kehitystä.
Both countries are among the biggest recipients of structural and cohesion funds, which have widely contributed to their rapid economic development.
Kun Eurooppaa laajennettiin kolmannen kerran, olivat edut Espanjan ja Portugalin lisäksi huomattavia myös unionille, sillä maat olivat hädin tuskin selvinneet diktaattorihallinnosta ennen jäsenhakemuksensa lähettämistä EEC:lle vuonna 1977.
When Europe was enlarged for the third time the benefits, not just for Spain and Portugal but also for the Union, were all the more spectacular given that the two countries had barely emerged from dictatorial regimes when they submitted their requests to join the EEC in 1977.
Espanjassa kenraali Francon kuolema vuonna 1975 ja Portugalissa vuoden 1974 ”neilikkavallankumous”, joka päätti Salazarin perustaman hallinnon, avasivat tietä demokratialle ja mahdollistivat liittymisneuvottelujen käynnistämisen.
In Spain, the death of General Franco in 1975 and the 1974 “Carnation Revolution” in Portugal (which saw the end of the regime first set up by Salazar) opened the way to democracy and, at the same time, enabled negotiations on accession to get underway.
Manuel António dos Santos (PES), Euroopan parlamentin portugalilainen varapuhemies, arvioi Portugalin aikaa EU:ssa samalla tavoin, ”erittäin positiivisesti”.
Manuel António dos Santos (PES), the Portuguese Vice-President of the European Parliament, makes the same “obviously very positive” assessment of Portugal’s presence within the EU.
Ensinnäkin taloudellisessa ja sosiaalisessa mielessä ”yhteisön avulla oli mahdollista uudistaa maata ja sen taloutta, tasoittaa sosiaalisia eroja ja kaventaa merkittävästi taloudellista ja sosiaalista kuilua muihin jäsenmaihin nähden”.
Firstly, in economic and social terms, “it was possible with the help of the Community to modernise the country and its economy, reduce social inequalities and to narrow significantly the economic and social gap in relation to other Member States.”
Poliittisella tasolla ”Portugalin liittyminen Eurooppaan oli kriittinen tekijä, joka vahvisti sen demokraattista kehitystä ja instituutioita”.
Then, at the political level, “Portugal’s joining Europe was a critical factor in reinforcing the democratic process and its institutions.”
Ennen kaikkea liittyminen antoi Portugalille mahdollisuuden ”irtautua yksinvaltiuden ja eristyneisyyden hallintomallista, joka oli pidätellyt maan kehitystä”.
But, above all, accession enabled Portugal “to break with the sovereigntist and isolationist model which had been one of the decisive factors in holding the country back.”
20060111STO04190 Espanjan EU:hun liittymisen 20-vuotisjuhla Portugalin EU:hun liittymisen 20-vuotisjuhla
20060111STO04190 20th anniversary of Spain joining the European Union 20th anniversary of Portugal joining the European Union
-//EP//TEXT IM-PRESS 20051215BKG03779 ES NOT XML V0//FI
-//EP//TEXT IM-PRESS 20051215BKG03779 ES NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20051215BKG03779 PT NOT XML V0//FI
-//EP//TEXT IM-PRESS 20051215BKG03779 PT NOT XML V0//EN
Ukrainan ja Venäjän kaasukiista – EU:lta vaaditaan vahvempaa energiapolitiikkaa
Ukraine-Russia gas dispute - call for stronger EU energy policy
Presidentit Putin ja Jushtshenko
Presidents Yushchenko and Putin
Venäjän energiapolitiikka nousi huomion keskipisteeksi 11. tammikuuta, kun parlamentin jäsenet pitivät kokouksen keskustellakseen Venäjän ja Ukrainan kaasukiistan seurauksista.
Russian energy policy fell under the spotlight January 11 when MEPs held an unscheduled meeting to discuss the fallout of the gas dispute between Russia and Ukraine.
Kokous oli erityisen kiireellinen, sillä edellisenä päivänä Ukrainan hallitus oli saanut epäluottamuslauseen kriisin hallintatoimistaan.
The meeting was given extra urgency as the day before the government in Kiev had lost a no-confidence vote over their handling of the crisis.
Koska noin neljännes EU:n kaasuntarpeesta tulee Venäjältä, keskeiseksi teemaksi nousi tarve Euroopan energialähteiden monipuolistamiseen ja yhteisen energiapolitiikan kehittämiseen.
With about a quarter of the EU's gas needs coming from Russia, the need to diversify European sources and develop a common EU energy policy was a key theme of the debate.
Euroopan parlamentin yhteistyöstä Ukrainan parlamentin kanssa vastaava valtuuskunta päätti pitää ylimääräisen kokouksen, kun jännitteet Venäjän ja Ukrainan kiistassa kaasun hinnasta nousivat huippuunsa, ja hetken näytti jo siltä, että myös EU-maiden kaasuntoimitus häiriytyy.
Parliament's delegation for relations with the Ukrainian parliament decided in the first days of the new year to have a special meeting when tensions between Russia and Ukraine over the price of gas rose to fever pitch and for a moment it seemed that EU countries might suffer a cut in gas supplies as well.
Vaikka Venäjä ja Ukraina pääsivätkin asiasta väliaikaiseen sopuun ennen kokousta, keskusteltavaa riitti silti runsaasti.
Although a short-term agreement has been reached by Russia and Ukraine in the meantime, there was still ample food for discussion.
Keskiviikon kokouksen aluksi parlamentin valtuuskunnan puhemies, Marek Siwiec (PSE, PL) otti esiin Eurooppaa kohdanneen ongelman: ”Venäjän ja Ukrainan kiistan seurauksena kaasutoimitukset moniin EU-maihin katkesivat ensimmäistä kertaa – – Viimeaikaisten tapahtumien mittakaava on odottamattoman suuri.
At the start of Wednesday's meeting, the EP delegation's chairman, Polish socialist MEP Marek Siwiec, raised the predicament in which Europe found itself: "As a result of the Russian-Ukrainian gas dispute, for the first time in history, gas supplies to many EU countries have been interrupted… The scale of the recent developments is truly unprecedented.
Tämän tulisi herättää kaikki EU:n jäsenvaltiot.”
This should be a wake-up call for all EU Member States."
Hän jatkoi toivomalla ” tehokasta mekanismia energiantarjonnan turvaamiseksi koko mantereelle”.
He went on to call for "an efficient mechanism providing energy security for the whole continent."
Moninaisuus on avainsana
Diversification the key
Energiaresurssien monipuolistamisen tarpeen toistivat sekä Thijs Berman (PSE, NL), että Jerzy Buzek (PPE-DE, PL).
The need for a diversification of energy resources was echoed by Thijs Berman, a Dutch social-democrat MEP and Polish Christian Democrat Jerzy Buzek.
Jälkimmäisen mukaan kriisi osoitti, että ”energiapolitiikassa tarvitaan enemmän EU:n yhteistyötä ja koordinaatiota”.
The latter said that the crisis showed "that we need greater EU cooperation and coordination on energy policy."
Buzek kannatti ”yhteistä energiapolitiikkaa” nykyisen Euroopan yhteisen maatalouspolitiikan tapaan.
Buzek advocated a "common energy policy" similar to Europe's existing common agricultural policy.
Berman huomautti, että Ukrainan energiankäytön tehokkuutta voitaisiin parantaa siinä määrin, että energiantarve puolittuisi, ja pyysi EU:n tukea innovaatioille.
Berman pointed out that Ukraine's energy efficiency could be improved to the point that its energy needs might be halved and called for EU support for innovation.
Kaasun suhteen ”Venäjä tuottajana, Ukraina kauttakulkumaana ja EU kuluttajana ovat riippuvaisia toisistaan”, sanoi Euroopan komission Hilde Hardeman .
As far as gas is concerned, "there is a mutual dependence between Russia as key supplier, Ukraine as key transit country and EU as key consumer," said Hilde Hardeman for the European Commission.
Parlamentin Venäjän-suhteiden valtuuskunnan puhemies Camiel Eurlings (PPE-DE, NL) huomautti, että Venäjä haluaa vahvistaa yhteistyösopimustaan EU:n kanssa ja tarvitsee Euroopan apua liittyäkseen maailmankauppajärjestö WTO:hon.
Camiel Eurlings, a Dutch Christian-democrat and chairman of Parliament's delegation for relations with the Russian parliament pointed out that Russia wants to strengthen its cooperation agreement with the EU and wants European help to join the World Trade Organisation.
Eurlings toivoi strategista keskustelua energiasta, joka sisältäisi myös modernin ydinteknologian roolin.
Eurlings called for a strategic discussion on energy, including a role for modern nuclear technology.
Charles Tannock (PPE-DE, UK) meni vielä pidemmälle ja totesi, että ”erityistä huomiota on nyt kiinnitettävä uusien ydinvoimaloiden rakentamiseen samoin kuin uusiutuvien energialähteiden kehittämiseen, jotta voimme vähentää riippuvuuttamme energian tuonnista joltakin tietyltä maantieteelliseltä alueelta”.
Conservative UK MEP Charles Tannock went even further and said that "particular consideration must now be given to building new nuclear power stations as well as developing renewable energy sources in order to lessen our dependence on importation from any one geographical area".
”Hädässä ystävä tutaan”
"A friend in need is a friend indeed"