natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tällöin ei oteta huomioon yksittäisten henkilöiden tulojen menetyksiä;
This excludes loss of financial income to individuals;
Kun väliaikaisten menetysten korvaaminen jätetään pois, vältytään samalla ongelmalliselta luonnonvarojen rahallisen arvon määrittämiseltä, jonka vaatisi asian selvittämistä erikseen kussakin yksittäistapauksessa.
The fact of doing away with the concept of compensation for interim losses also removes the need for the problematic definition of evaluating natural resources, which would have to be done by canvassing individual opinions.
Tarkistus 11 3 artiklan 1 kohta
Amendment 11 Article 3, Paragraph 1
Tätä direktiiviä sovelletaan ympäristövahinkoihin, jotka ovat aiheutuneet liitteessä I lueteltujen ammatillisten toimintojen harjoittamisesta, sekä kaikkiin tällaisten vahinkojen välittömiin uhkiin, jotka ovat aiheutuneet kyseisistä toiminnoista.
This Directive shall apply to environmental damage caused by the operation of any of the occupational activities listed in Annex I, and to any imminent threat of such damage occurring by reason of any of those activities.
Tätä direktiiviä sovelletaan ympäristövahinkoihin, jotka ovat aiheutuneet liitteessä I lueteltujen ammatillisten toimintojen harjoittamisesta tai kyseisten toimintojen yhteydessä , sekä kaikkiin tällaisten vahinkojen välittömiin uhkiin, jotka ovat aiheutuneet kyseisistä toiminnoista.
This Directive shall apply to environmental damage caused by or in connection with the operation of any of the occupational activities listed in Annex I, and to any imminent threat of such damage occurring by reason of any of those activities.
Selvyyden vuoksi kohdassa on nimenomaisesti mainittava myös vahingot, jotka eivät aiheudu välittömästi itse ammatillisesta toiminnasta, mutta ovat kuitenkin yhteydessä siihen.
By way of clarification, damage that is not caused by the business activity itself, but is connected with such activity, should be specified explicitly.
Tarkistus 12 3 artiklan 2 kohta
Amendment 12 Article 3, Paragraph 2
Tätä direktiiviä sovelletaan biologiselle monimuotoisuudelle aiheutuneisiin vahinkoihin, jotka johtuvat muista kuin liitteessä I lueteltujen ammatillisten toimintojen harjoittamisesta, sekä kaikkiin kyseisten vahinkojen välittömiin uhkiin, jotka aiheutuvat kyseisistä toiminnoista.
This Directive shall apply to biodiversity damage caused by the operation of any occupational activities other than those listed in Annex I, and to any imminent threat of such damage occurring by reason of any of those activitie s.
Biologiselle monimuotoisuudelle aiheutuneet vahingot muodostavat täysin uuden kategorian.
Biodiversity damage represents a completely new category of damage.
Vahingon konkreettisen hahmottamisen ongelmat ovat merkittäviä ja käytännön soveltaminen vieläkin monimutkaisempaa.
The problems of coherently grasping the concept underlying this kind of damage are serious, and will become even more complex with its practical application.
Oikeusviranomaiset ja etenkin mahdolliset vastuulliset osapuolet joutuvat liikkumaan täysin uudella maaperällä.
Those responsible for applying the law, and even more those potentially liable for damages, will find themselves in completely new territory.
Vaikuttaa joka tapauksessa epäsuotavalta määrittää tätä uutta kategoriaa varten vastuu, kun kyseessä ovat vaarattomat tapaukset.
It therefore seems all the more inappropriate for liability to be stipulated for these new categories of damage in respect of non-hazardous activities.
Katso myös tarkistus 2.
See also Amendment 2.
Tarkistus 13 3 artiklan 3 kohdan e a alakohta (uusi)
Amendment 13 Article 3, Paragraph 3, point (ea) (new)
(e a) muusta nykyisestä tai tulevasta kansainvälisestä yleissopimuksesta, joka koskee vastuuta ympäristövahinkojen aiheuttamisesta tai niiden korvaamista.
(ea) any other or future international convention relating to liability and compensation for environmental damage.
Tarkistus 14 3 artiklan 4 kohdan d a alakohta (uusi)
Amendment 14 Article 3, Paragraph 4, point (da) (new)
(d a) muusta nykyisestä tai tulevasta kansainvälisestä yleissopimuksesta, joka koskee vastuuta ydinmateriaalin aiheuttamista vahingoista tai niiden korvaamista.
(da) any other or future international convention relating to liability or compensation for damage by nuclear material.
Tarkistus 15 3 artiklan 8 kohta
Amendment 15 Article 3, Paragraph 8
Tarkistus 16 4 artiklan 1 kohta
Amendment 16 Article 4, Paragraph 1
Kun ympäristövahinkoa ei ole vielä tapahtunut, mutta on tällaisen vahingon välitön uhka, toimivaltaisen viranomaisen on joko pyydettävä toimijaa toteuttamaan tarpeelliset ehkäisevät toimenpiteet tai toteutettava itse nämä toimenpiteet .
Where environmental damage has not yet occurred but there is an imminent threat of such damage occurring, the competent authority shall either require the operator to take the necessary preventive measures or shall itself take such measures.
Toimijalle olisi annettava mahdollisuus ehkäistä vahingot ennen kuin viranomaiset toteuttavat toimia.
The operator should be given the opportunity to prevent damage occurring before the authorities take action.
Tarkistus 17 5 artiklan otsikko
Amendment 17 Article 5, title
Toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi
Remedial action
Jos on tapahtunut ympäristövahinko, toimivaltaisen viranomaisen on joko pyydettävä toimijaa toteuttamaan tarpeelliset korjaavat toimenpiteet tai toteutettava itse kyseiset toimenpiteet .
Where environmental damage has occurred the competent authority shall either require the operator to take the necessary restorative measures or shall itself take such measures .
Jos on tapahtunut ympäristövahinko, toimijan on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki tärkeimmät, tilanteeseen liittyvät seikat ja toteutettava tarpeelliset toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi 6 artiklan mukaisesti .
Where environmental damage has occurred the operator shall, without delay, inform the competent authority of all the relevant aspects of the situation and take the necessary remedial measure, in accordance with Article 6 .
Jos toimija ei noudata 1 kohdassa esitettyä pyyntöä, toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarpeelliset korjaavat toimenpiteet .
If the operator fails to comply with a request issued under paragraph 1, the competent authority shall take the necessary restorative measures .
Tarkistus 20 5 artiklan 4 a kohta (uusi)
Amendment 20 Article 5, paragraph 4 a (new)
Toimijoilla pitäisi olla valtuudet ja niillä voi olla jopa velvollisuus jonkin muun lainsäädännön mukaisesti panna täytäntöön hätäsuunnitelmia vahingon tapahtuessa nopeiden korjaustoimenpiteiden varmistamiseksi ja suurempien vahinkojen ehkäisemiseksi.
Operators should be empowered, and may even have an obligation under other legislation, to apply emergency plans when damage occurs to ensure quick restoration and prevent greater damage.
Tarkistus 21 6 artiklan 2 a kohta (uusi)
Amendment 21 Article 6, Paragraph 2a (new)
Tarkistus 22 7 artiklan 1 kohta
Amendment 22 Article 7, Paragraph 1
Selvyyden vuoksi luetteloon on lisättävä myös 11 ja 12 artikla, jotka koskevat kustannusten perimistä.
For clarification purposes, articles 11 and 12 which also concern cost recovery should be comprised in the list.
Lisäksi saastuttaja maksaa -periaate edellyttää, että toimijaa pidetään vastuullisena osuudestaan aiheutuneeseen vahinkoon.
Further, the polluter pays principle requires that an operator is held liable to the extent that he has caused the resulting damage.
Tarkistus 23 7 artiklan 2 kohta
Amendment 23 Article 7, Paragraph 2
Lisäksi toimivaltaisen viranomaisen on perittävä toimijalta kustannukset, jotka aiheutuvat merkittävän ympäristövahingon tai tilanteen mukaan vahinkoa koskevan välittömän uhan arvioimisesta , kun se osoittaa selvän syy-yhteyden toimijan toimien tai laiminlyöntien ja ympäristövahingon tai sen välittömän uhan välillä.
The competent authority shall also recover from the operator the costs of assessing environmental damage and, as the case may be, the costs of assessing an imminent threat of such damage , when it proves a clear causal link between the operator’s actions or omissions and the environmental damage or the imminent threat thereof .
Toimivaltainen viranomainen ei saa periä toimijalta kustannuksia, jotka liittyvät perusteettomaan vaatimukseen toimien toteuttamisesta.
The competent authority may not recover from the operator costs associated with unfounded requests for action .
Saastuttaja maksaa -periaate edellyttää, että toimijaa pidetään vastuullisena osuudestaan aiheutuneeseen vahinkoon.
The polluter pays principle requires that an operator is held liable to the extent that he has caused the resulting damage.
Tarkistus 24 9 artiklan 1 kohdan a alakohta
Amendment 24 Article 9, paragraph 1, subparagraph (a)
a) aseellinen konflikti, vihollisuudet, sisällissota tai kapina;
(a) an act of armed conflict, hostilities, civil war or insurrection;
a) aseellinen konflikti, vihollisuudet, sisällissota , terrori-isku tai kapina;
(a) an act of armed conflict, hostilities, civil war, terrorism or insurrection;
Viimeaikaisten tapahtumien vuoksi terrorismi pitäisi mainita selvästi poikkeuksena.
In the light of recent events, terrorism should be explicitly mentioned as an exception.
Tarkistus 25 9 artiklan 3 kohdan a alakohta
Amendment 25 Article 9, Paragraph 3, point (a)
a) kolmannen tekoa, jonka tarkoituksena on aiheuttaa vahinkoa ja jonka yhteydessä on ilmennyt vahinko tai sen välitön uhka asianmukaisista turvallisuustoimenpiteistä huolimatta; taikka
(a) an act done by a third party with intent to cause damage, and the damage or imminent threat in question resulted despite the fact that appropriate safety measures were in place;
a) kolmannen tekoa, jonka yhteydessä on ilmennyt vahinko tai sen välitön uhka asianmukaisista turvallisuustoimenpiteistä huolimatta; taikka
(a) an act done by a third party and the damage or imminent threat in question resulted despite the fact that appropriate safety measures were in place;
Toimija tulisi vapauttaa kustannusten kantamisesta myös esim. tapauksissa, joissa kolmas on toiminut huolimattomasti, eikä pelkästään tapauksissa, joissa kolmannen teon tarkoituksena on ollut vahingon aiheuttaminen.
The operator should be exempted from liability for costs not only where an act has been done by a third party with intent to cause damage, but also where the third party has, for example, acted negligently.
Tarkistus 26 11 artiklan 1 kohta
Amendment 26 Article 11, Paragraph 1
Jollei 2 kohdasta muuta johdu, kun toimivaltainen viranomainen voi riittävän varmasti osoittaa, että vahinko on aiheutunut useiden toimijoiden toimista tai laiminlyönneistä, jäsenvaltiot voivat säätää, että asianomaiset toimijat ovat vahingosta yhteisvastuullisia tai että toimivaltainen viranomainen osoittaa oikeudenmukaisesti ja kohtuullisesti kullekin toimijalle kuuluvan osuuden kustannuksista.
Subject to paragraph 2, where the competent authority is able to establish with a sufficient degree of plausibility and probability that one and the same instance of damage has been caused by the actions or omissions of several operators , Member States may provide either that the relevant operators are to be held jointly and severally liable for that damage or that the competent authority is to apportion the share of the costs to be borne by each operator on a fair and reasonable basis .
Kun vahinko on aiheutunut useiden toimijoiden toimista tai laiminlyönneistä, kukin toimija kantaa vastuun korjaamisesta sen mukaisesti, mikä osuus sillä on ollut vahingon aiheuttamisessa.
Where one and the same instance of damage has been caused by the actions or omissions of several operators, each shall meet the cost of restoration in proportion to the extent of the damage caused by them.
Ehdotuksessa jätettäisiin jäsenvaltioiden omaan harkintaan sovelletaanko useamman toimijan tapauksiin yhteisvastuuta vai osavastuuta.
Under the proposal it is left entirely up to Member States to determine, in the event of damage being caused by several operators, whether joint liability or pro-rata liability should apply.
Asiasta olisi säädettävä yhtenäisesti Euroopan tasolla siten, että kukin vastuullinen osapuoli vastaa korjaamisesta ainoastaan sen mukaisesti, mikä osuus sillä on ollut vahingon aiheuttamisesta.
That aspect should be decided on a uniform basis at European level, and to the effect that parties responsible should be required to meet the cost only of that part of the remedial action corresponding to the extent of their responsibility for the damage.
Tarkistus 27 11 artiklan 2 ja 3 kohta
Amendment 27 Article 11, paragraphs 2 and 3
Tarkistus 28 13 artiklan 5 a kohta (uusi)
Amendment 28 Article 13, paragraph 5 a (new)
Valvontaa koskeviin päätöksiin pitäisi voida hakea muutosta.
Enforcement decisions should be subject to a right of appeal.
Tarkistus 29 16 artikla
Amendment 29 Article 16
Jäsenvaltioiden on kannustettava toimijoita käyttämään kaikkia asianmukaisia vakuutuksia tai muita taloudellisenturvan muotoja .
Member States shall encourage the use by operators of any appropriate insurance or other forms of financial security.
Jäsenvaltioiden on velvoitettava toimijat käyttämään asianmukaisia vakuutuksia tai muita taloudellisenturvan muotoja , jotka riittävät kattamaan niiden vastuun tämän direktiivin mukaisesti liitteessä I lueteltujen toimintojen yhteydessä; [viiden vuoden sisällä 21 artiklassa säädetystä päivämäärästä] .
Member States shall make compulsory that operators use appropriate insurance or other forms of financial security to cover their responsibilities under this Directive in relation to Annex I activities [within five years from the date contained in Article 21.]
Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta tätä säännöstä matalariskisiin toimintoihin.
Member States may decide not to apply this provision to low-risk activities.
Taloudellista turvaa koskevassa asiassa jäsenvaltiot voivat sallia sen rajoittamisen ajallisesti ja asettaa ylärajan.
In relation to the financial security, Member States may allow it to be limited in time and may establish an upper limit.
Jäsenvaltioiden on myös toteutettava toimia kannustaakseen taloudellisia ja rahoitusalan toimijoita kehittämään taloudellisenturvan muodon välineitä ja markkinoita.
Member States shall also take measures to encourage the development, by the appropriate economic and financial operators, of financial security instruments and markets.
Pakolliset vakuutukset lisäisivät ympäristönsuojeluun liittyviä varotoimenpiteitä ja toimisivat siten tehokkaana kannustimena ympäristöystävällisten teollisuuslaitosten käyttöön siirtymiseksi.
Obligatory insurance would highlight environmental precautions, and thus act as an effective incentive for converting to environment-friendly installations.
Siten varmistettaisiin myös, että viranomaiset voisivat todella hyväksyä vahinkojen korjaamiseksi toteutettavat toimenpiteet.
It would also ensure that the necessary damage restoration measures could actually be adopted by the authorities.
Jos tällaista säännöstä ei ole, kaupunginosille ja kunnille – jotka vastaavat paikanpäällä jätehuollosta – koituu huomattavia taloudellisia riskejä.
In the absence of such provision, what will happen first is that the districts and municipalities – as local suppliers of waste management measures – will face considerable financial risk.
Ongelmana on ”vastuukelvottomuuden” riski.
The problem is the risk of non-insurability.
Vakuutusyhtiöiden edustajat ovat korostaneet, etteivät he voisi tarjota vakuutussuojaa toimijoille seuraavien seikkojen vuoksi: korvausvastuu ilman ylärajaa, ankara vastuu liitteessä I lueteltujen toimintojen tapauksessa sekä biologisen monimuotoisuuden vahingoittumiseen liittyvä suoja.
Representatives of insurance companies have underlined that they would not be able to offer insurance coverage for operators given the following features: non-capped liability, strict liability with regard to activities mentioned in Annex I and coverage of ‘biodiversity damages’.
Direktiivin säännösten pitäisi olla riittävän joustavia, jotta jäsenvaltiot ja toimijat voivat valita käytännöllisimmän taloudellisenturvan muodon toissijaisuusperiaatetta noudattaen.
The provisions in the directive should be flexible enough so that the Member States and operators can choose the practical form of financial security following the principle of subsidiarity.
Tarkistus 30 17 artikla
Amendment 30 Article 17
Jos ympäristövahinko vaikuttaa tai todennäköisesti vaikuttaa useisiin jäsenvaltioihin, näiden jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä, jotta voidaan varmistaa asianmukaiset ja tehokkaat ympäristövahingon korjaavat tai tarvittaessa ehkäisevät toimet.
Where environmental damage affects or is likely to affect several Member States, those Member States shall co-operate with a view to ensuring that proper and effective preventive action and, where necessary, restorative action is taken in respect of any such environmental damage.
Jos ympäristövahinko vaikuttaa tai todennäköisesti vaikuttaa useisiin jäsenvaltioihin, vahingon aiheuttanut jäsenvaltio tiedottaa vaaran uhasta muille jäsenvaltioille, joihin vahinko saattaa vaikuttaa.
Where environmental damage affects or is likely to affect several Member States, the Member State in which the damage occurs shall inform the Member States potentially affected that the risk exists.
Jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä, jotta voidaan varmistaa asianmukaiset ja tehokkaat ympäristövahingon korjaavat tai tarvittaessa ehkäisevät toimet.
Member States shall co-operate with a view to ensuring that proper and effective preventive action and, where necessary, restorative action is taken in respect of any such environmental damage.
Jäsenvaltioiden yhteistoiminta on taattava tarpeen varalta.
Provision must be made to allow joint action whenever necessary.
Tarkistus 31 Liite II, 3.2.4. kohta
Amendment 31 Annex II, point 3.2.4
24.tammikuuta 2003 YMPÄRISTÖASIOIDEN, KANSANTERVEYDEN JA KULUTTAJAPOLITIIKAN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
24 January 2003 OPINION OF THE COMMITTEE ON THE ENVIRONMENT, PUBLIC HEALTH AND CONSUMER POLICY
Valmistelija: Mihail Papayannakis
Draftsman: Mihail Papayannakis
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta nimitti kokouksessaan 27. maaliskuuta 2002 valmistelijaksi Mihail Papayannakisin.
The Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy appointed Mihail Papayannakis draftsman at its meeting of 27 March 2002.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 9. heinäkuuta 2002, 8. lokakuuta 2002, 5. marraskuuta 2002, 10. joulukuuta 2002 ja 22. tammikuuta 2003.
It considered the draft opinion at its meetings of 9 July 2002, 8 October 2002, 5 November 2002, 10 December 2002 and 22 January 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi jäljempänä esitetyt tarkistukset äänin 31 puolesta, 25 vastaan ja 1 tyhjä.
At the last meeting it adopted the following amendments by 31 votes to 25, with 1 abstention.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Caroline F. Jackson (puheenjohtaja), Alexander de Roo (varapuheenjohtaja), Anneli Hulthén (varapuheenjohtaja), Mauro Nobilia (varapuheenjohtaja), Mihail Papayannakis (valmistelija), María del Pilar Ayuso González, Emmanouil Bakopoulos (Pernille Frahmin puolesta), Hans Blokland, David Robert Bowe, John Bowis, Hiltrud Breyer, Martin Callanan, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Anne Ferreira, Marialiese Flemming, Karl-Heinz Florenz, Cristina García-Orcoyen Tormo, Laura González Álvarez, Robert Goodwill, Françoise Grossetête, Jutta D. Haug (Torben Lundin puolesta), Marie Anne Isler Béguin, Hedwig Keppelhoff-Wiechert (Raffaele Costan puolesta), Christa Klaß, Eija-Riitta Anneli Korhola, Hans Kronberger, Bernd Lange, Paul A.A.J.G. Lannoye (Patricia McKennan puolesta), Peter Liese, Giorgio Lisi (Cristina Gutiérrez Cortinesin puolesta), Jules Maaten, Minerva Melpomeni Malliori, Jorge Moreira da Silva, Emilia Franziska Müller, Riitta Myller, Ria G.H.C. Oomen-Ruijten, Marit Paulsen, Frédérique Ries, Dagmar Roth-Behrendt, Guido Sacconi, Jean Saint-Josse (Jean-Louis Bernién puolesta), Giacomo Santini (Giuseppe Nisticòn puolesta), Karin Scheele, Horst Schnellhardt, Inger Schörling, Jonas Sjöstedt, María Sornosa Martínez, Catherine Stihler, Nicole Thomas-Mauro, Astrid Thors, Antonios Trakatellis, Elena Valenciano Martínez-Orozco, Kathleen Van Brempt, Peder Wachtmeister ja Phillip Whitehead.
The following were present for the vote: Caroline F. Jackson, chairman; Alexander de Roo, Anneli Hulthén and Mauro Nobilia, vice-chairmen; Mihail Papayannakis, draftsman; María del Pilar Ayuso González, Emmanouil Bakopoulos (for Pernille Frahm), Hans Blokland, David Robert Bowe, John Bowis, Hiltrud Breyer, Martin Callanan, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Anne Ferreira, Marialiese Flemming, Karl-Heinz Florenz, Cristina García-Orcoyen Tormo, Laura González Álvarez, Robert Goodwill, Françoise Grossetête, Jutta D. Haug (for Torben Lund), Marie Anne Isler Béguin, Hedwig Keppelhoff-Wiechert (for Raffaele Costa), Christa Klaß, Eija-Riitta Anneli Korhola, Hans Kronberger, Bernd Lange, Paul A.A.J.G. Lannoye (for Patricia McKenna), Peter Liese, Giorgio Lisi (for Cristina Gutiérrez Cortines), Jules Maaten, Minerva Melpomeni Malliori, Jorge Moreira da Silva, Emilia Franziska Müller, Riitta Myller, Ria G.H.C. Oomen-Ruijten, Marit Paulsen, Frédérique Ries, Dagmar Roth-Behrendt, Guido Sacconi, Jean Saint-Josse (for Jean-Louis Bernié), Giacomo Santini (for Giuseppe Nisticò), Karin Scheele, Horst Schnellhardt, Inger Schörling, Jonas Sjöstedt, María Sornosa Martínez, Catherine Stihler, Nicole Thomas-Mauro, Astrid Thors, Antonios Trakatellis, Elena Valenciano Martínez-Orozco, Kathleen Van Brempt, Peder Wachtmeister and Phillip Whitehead.
Euroopan komissio julkaisi 23. tammikuuta 2002 melko hämmentävän ehdotuksen direktiiviksi ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemiseksi ja korjaamiseksi.
On 23 january 2002, the European Commission published a rather confusing proposal for a directive on environmental liability with regard to the prevention and remedying of environmental damage.
Tällaisen EU‑säädöksen kehittäminen on ollut pitkä tarina, joka alkoi 1980-luvun alussa, jolloin tehtiin useita puolinaisia yrityksiä soveltaa vastuu- ja vakuutussäännöksiä direktiiviin vaarallisten jätteiden rajan yli tapahtuvien siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta Euroopan yhteisössä (84/631/ETY).
The development of such an EU law has been a long saga dating back to the early 1980’s where several half-hearted attempts had been made to apply liability and insurance provisions on the transfrontier shipment of hazardous waste directive (84/631/EEC).
Kymmenen vuotta kestäneeseen lainlaadintaprosessiin sisältyvät:
The drafting of the law, which has already been 10 years in the making, includes:
– toukokuussa 1993 julkaistu vihreä kirja ympäristövahinkojen korjaamisesta (KOM(1993) 47 lopull.),
- the publication in May 1993 of the Green Paper on Remedying Environmental Damage ( COM(93)47 final);
– Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 1993 hyväksymä "Luganon yleissopimus" ympäristölle vaarallisesta toiminnasta aiheutuneen vahingon korvausvastuusta, jonka jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet mutta jota ei vielä ole ratifioitu,
- the adoption, in June 1993, by the Council of Europe of the “Lugano Convention” on civil liability for damage caused by dangerous activities, signed by Member States but still not been ratified;
– ympäristövastuuta koskevan kansallisen ja alueellisen lainsäädännön nopea kehittyminen EU:n jäsenvaltioissa,
- rapid advances in national and regional law on environmental liability within the EU Member States;
– EP:n huhtikuussa 1994 antama päätöslauselma, jossa komissiota kehotettiin esittämään ehdotus direktiiviksi ympäristölle vaarallisesta toiminnasta aiheutuneen vahingon korvausvastuusta,
- the adoption by the EP, in April 1994, of a resolution calling on the Commission to submit “a proposal for a directive on civil liability in respect of environmental damage”;
– helmikuussa 2000 annettu valkoinen kirja, jossa korostetaan vahingon korvausvastuuta (joka kattaa tavanomaiset vahingot),
- the adoption of a White Paper, in February 2000, giving emphasis on a civil liability approach(covering traditional damage);