natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lisäksi neuvosto asetti muutetun tekstin perustaksi EY-sopimuksen 100 artiklan, joka ei edellytä parlamentin osallistumista lainsäädäntömenettelyyn.
Furthermore, the Council has based the recast on Article 100 TEC, which does not provide for any involvement of Parliament.
Kyseinen artikla ei parlamentin perustavien näkökantojen mukaan liene enää ajanmukainen, mutta tässä ei ole kyse siitä.
The EP may consider this article to be unwelcome for reasons of principle, but that is not the point.
Nyt voidaan tarkastella vain sitä, mikä artikla sopii parhaiten annettavan säädöksen perustaksi.
The only relevant question in this instance is what article constitutes the best basis for the text now to be adopted.
Oikeusperustaa ei saa valita mielivaltaisesti poliittisista syistä.
A legal basis cannot be selected arbitrarily on political grounds.
Alkuperäisen direktiiviehdotuksen perustaksi oli siinä mielessä perusteltua valita 95 artikla, että komissio oli samassa yhteydessä ehdottanut lukuisia lainsäädännön yhdenmukaistamistoimenpiteitä.
Article 95 was chosen for the initial proposal for a directive because the Commission had provided for a number of harmonisation measures.
Juuri nämä parlamentti ja sen jälkeen neuvosto kuitenkin poistivat ehdotuksesta, koska ne pitivät niitä sisällöllisesti erheellisinä.
However, these were precisely the measures which Parliament and, following Parliament’s lead, the Council have removed from the text because they believe them to be intrinsically wrong.
Tämän seurauksena parlamentti ei siis voi pitää kiinni sisämarkkina-artiklasta oikeusperustana.
Logically, therefore, the EP cannot insist that the ‘internal market’ article be invoked as the legal basis.
Itse asiassa parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunta huomautti jo ensimmäistä käsittelyä varten laatimassaan lausunnossa, että myös alkuperäiselle säädöstekstille 100 artikla olisi ollut soveliaampi oikeusperusta kuin 95 artikla.
At first reading, moreover, the Committee on Economic and Monetary Affairs observed in its opinion that Article 100 would be a more appropriate legal basis than Article 95, even for the text in its original form!
Oikeudellista yksikköään kuultuaan neuvosto on päättänyt yksimielisesti , että nyt hyväksytyssä muodossaan säädöstekstin oikeusperustana tulee kyseeseen vain 100 artikla.
The Council, then, after consulting its Legal Service, has decided unanimously that the only possible basis for the text in the form now adopted is Article 100.
Näyttää johdonmukaiselta, että parlamentti yhtyy neuvoston käsitykseen ja hyväksyy 100 artiklan ainoana mahdollisena oikeusperustana.
It seems logical for Parliament to support the Council’s view and accept Article 100 as the only possible legal basis.
Näin ollen tämänhetkinen käsittely ei ole yhteispäätösmenettelyssä tarkoitettu toinen käsittely, vaan uusi kuuleminen, jota parlamentti vaati lainsäädäntöpäätöslauselmassaan 23. syyskuuta 2003 siinä tapauksessa, että oikeusperustaa muutetaan.
The current debate accordingly does not amount to a second reading under the codecision procedure, but to renewed consultation, the action called for by Parliament in its resolution of 23 September 2003 in the event of a change to the legal basis.
Ottaen huomioon edellä mainitun seikan sekä sen, että ehdotuksen sisältö vastaa parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämiä näkemyksiä, esittelijä suosittelee neuvoston kompromissiehdotuksen hyväksymistä kokonaisuudessaan.
That being the case, and in view of the fundamental similarity to Parliament’s first reading, the rapporteur recommends that the compromise agreed by the Council be endorsed as a whole.
EUROOPAN PARLAMENTTI
COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS AND THE INTERNAL MARKET
Asia: Seuraavan lainsäädäntöehdotuksen oikeusperusta: direktiivi maakaasun toimitusvarmuuden takaavista toimenpiteistä (KOM(2002) 488
Subject: Legal basis of the proposal for a Directive concerning measures to safeguard security of natural gas supply - COM (2002)488
Arvoisa puheenjohtaja
Dear Mr President,
Pyysitte 26. helmikuuta 2004 päivätyllä kirjeellänne työjärjestyksen 63 artiklan 2 kohdan mukaisesti oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalta lausunnon edellä mainitun komission ehdotuksen oikeusperustan pätevyydestä ja asianmukaisuudesta.
By letter of 26 February 2004 you requested the Committee on Legal Affairs and the Internal Market, under Rule 63(2), to consider the validity and appropriateness of the legal basis of the above draft directive.
Komission alkuperäinen ehdotus perustui EY:n perustamissopimuksen 95 artiklaan.
The initial Commission proposal was based on Article 95 of the EC Treaty.
Parlamenttia kuullaan nyt uudestaan puheenjohtajavaltion kompromissitekstistä, jossa ehdotettu oikeusperusta muutetaan EU:n perustamissopimuksen 100 artiklaksi.
Presently, Parliament is reconsulted on a Presidency's compromise text which modifies the proposed legal basis to Article 100 of the EC Treaty.
Valiokuntanne hylkäsi oikeusperustaa koskevan muutoksen 24. helmikuuta 2004.
On 24 February 2004, your committee rejected the modification of the legal basis.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella on selvää, että oikeusperustan valinta ei riipu yhteisön lainsäätäjien harkinnasta, vaan sen on perustuttava perusteltuihin näkökohtiin, jotka voidaan alistaa oikeudelliseen valvontaa.
It is clear from settled case law of the ECJ that the choice of the legal basis does not depend on the discretion of the Community legislature but must be based on objective elements which are amenable to judicial control.
Näihin näkökohtiin kuuluvat erityisesti säädöksen tavoite ja sisältö.
Among these elements are, in particular, the aim and the content of the legal act.
Katso esimerkiksi EYT, asia C-42/97, parlamentti vastaan neuvosto, kpl 36.
See, inter alia , ECJ, case C-42/97, Parliament v Council , para.
On totta, että komission alkuperäisessä ehdotuksessa monet määräykset koskivat erityisesti jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamista, jonka tavoitteena on luoda toimivat sisämarkkinat.
It is true that numerous provisions of the Commission's initial proposal related specifically to harmonisation of the legislation of the Member States which have as their object the establishment and functioning of the internal market.
Tosiasia kuitenkin on, että puheenjohtajavaltion esittämässä kompromissitekstissä (CSL 15769/03), josta tässä uudelleen kuulemisessa on kyse, ei tavoitteensa ja sisältönsä puolesta ole määräyksiä yhdenmukaistamisesta.
However, the fact remains that, in the light of its aim and its content, the compromise text presented by the Presidency (CSL 15769/03) which is the object of the current reconsultation does not contain harmonising provisions.
Edellä esitetystä seuraa, että EY:n perustamissopimuksen 100 artikla on asianmukainen oikeusperusta direktiivin antamiselle.
It follows from the foregoing considerations that Article 100 of the EC Treaty is the appropriate legal basis for the adoption of the Directive.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta päätti kokouksessaan 17. maaliskuuta 2004 yksimielisesti Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Giuseppe Gargani (puheenjohtaja), Willi Rothley (varapuheenjohtaja), Ioannis Koukiadis (varapuheenjohtaja), Bert Doorn, Malcolm Harbour, Marianne L.P. Thyssen, Manuel Medina Ortega, Diana Wallis, Sir Neil MacCormick, Marie-Françoise Garaud, Ian Twinn (Rainer Wielandin puolesta) ja Astrid Thors (Toine Mandersin puolesta). suosittaa EY:n perustamissopimuksen 100 artiklaa direktiivin asianmukaiseksi oikeusperustaksi.
The Committee on Legal Affairs and the Internal Market thus unanimously decided At its meeting of 17 March 2004, the following were present for the vote: Giuseppe Gargani (President), Willi Rothley (vice-Chairman), Ioannis Koukiadis (vice-Chairman), Bert Doorn, Malcolm Harbour, Marianne L.P. Thyssen, Manuel Medina Ortega, Diana Wallis, Sir Neil MacCormick, Marie-Françoise Garaud, Ian Twinn (for Rainer Wieland), Astrid Thors (for Toine Manders). that Article 100 of the EC Treaty is the appropriate legal basis.
22. maaliskuuta 2004 LOPULLINEN A5-0214/2004 *
22 March 2004 FINAL A5-0214/2004 *
ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi eurooppalaisesta todisteiden luovuttamismääräyksestä esineiden, asiakirjojen ja tietojen hankkimiseksi rikosoikeudenkäyntejä varten
on the proposal for a Council framework decision on the European Evidence Warrant for obtaining objects, documents and data for use in proceedings in criminal matters
Neuvosto kuuli 4. joulukuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamenttia EY:n perustamissopimuksen 39 artiklan 1 kohdan mukaisesti ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi eurooppalaisesta todisteiden luovuttamismääräyksestä esineiden, asiakirjojen ja tietojen hankkimiseksi rikosoikeudenkäyntejä varten ( KOM(2003) 688 – 2003/0270(CNS)).
By letter of 4 December 2003 the Council consulted Parliament, pursuant to Article 39(1) of the EC Treaty, on the proposal for a Council framework decision on the European Evidence Warrant for obtaining objects, documents and data for use in proceedings in criminal matters ( COM(2003) 688 – 2003/0270(CNS)).
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 15. joulukuuta 2003 lähettäneensä kyseisen ehdotuksen asiasta vastaavaan kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaan sekä lausuntoa varten oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaan (C5‑0609/2003).
At the sitting of 15 December 2003 the President of Parliament announced that he had referred the proposal to the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs as the committee responsible and the Committee on Legal Affairs and the Internal Market for its opinion ( C5-0609/2003 ).
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta oli nimittänyt kokouksessaan 25. marraskuuta 2003 esittelijäksi Elena Ornella Paciottin.
The Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs had appointed Elena Ornella Paciotti rapporteur at its meeting of 25 November 2003.
Valiokunta käsitteli komission ehdotusta ja mietintöluonnosta kokouksissaan 21. tammikuuta 2004, 19. helmikuuta 2004 ja 18. maaliskuuta 2004.
The committee considered the Commission proposal and draft report at its meetings of 21 January, 19 February and 18 March 2004.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi äänin 25 puolesta, 4 vastaan ja 0 tyhjää.
At the last meeting it adopted the draft legislative resolution by 25 votes to 4, with 0 abstentions.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Jorge Salvador Hernández Mollar (puheenjohtaja), Robert J.E. Evans (varapuheenjohtaja), Giacomo Santini (varapuheenjohtaja), Elena Ornella Paciotti (esittelijä), Regina Bastos (Mary Elizabeth Banottin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), María Luisa Bergaz Conesa (Ilka Schröderin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Mario Borghezio, Alima Boumediene-Thiery, Kathalijne Maria Buitenweg (Heide Rühlen puolesta), Giorgio Calò (Baroness Ludfordin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Gérard M.J. Deprez, Antonio Di Pietro (Johanna L.A. Boogerd-Quaakin puolesta), Timothy Kirkhope, Helmuth Markov (Fodé Syllan puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Pasqualina Napoletano (Adeline Hazanin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Marcelino Oreja Arburúa, Josu Ortuondo Larrea (Pierre Jonckheerin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Fernando Pérez Royo (Margot Keßlerin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Hubert Pirker, Martine Roure, Olle Schmidt (Bill Newton Dunnin puolesta), Ingo Schmitt (Hartmut Nassauerin puolesta), Ole Sørensen (Francesco Rutellin puolesta), Patsy Sörensen, The Earl of Stockton (Charlotte Cederschiöldin puolesta), Joke Swiebel, Anna Terrón i Cusí, Maurizio Turco ja Christian Ulrik von Boetticher.
The following were present for the vote: Jorge Salvador Hernández Mollar (chairman), Robert J.E. Evans (vice-chairman), Giacomo Santini (vice-chairman), Elena Ornella Paciotti (rapporteur), Regina Bastos (for Mary Elizabeth Banotti pursuant to Rule 153(2)), María Luisa Bergaz Conesa (for Ilka Schröder pursuant to Rule 153(2)), Mario Borghezio, Alima Boumediene-Thiery, Kathalijne Maria Buitenweg (for Heide Rühle), Giorgio Calò (for Baroness Ludford pursuant to Rule 153(2)), Gérard M.J. Deprez, Antonio Di Pietro (for Johanna L.A. Boogerd-Quaak), Timothy Kirkhope, Helmuth Markov (for Fodé Sylla pursuant to Rule 153(2)), Pasqualina Napoletano (for Adeline Hazan pursuant to Rule 153(2)), Marcelino Oreja Arburúa, Josu Ortuondo Larrea (for Pierre Jonckheer pursuant to Rule 153(2)), Fernando Pérez Royo (for Margot Keßler pursuant to Rule 153(2)), Hubert Pirker, Martine Roure, Olle Schmidt (for Bill Newton Dunn), Ingo Schmitt (for Hartmut Nassauer), Ole Sørensen (for Francesco Rutelli), Patsy Sörensen, The Earl of Stockton (for Charlotte Cederschiöld), Joke Swiebel, Anna Terrón i Cusí, Maurizio Turco and Christian Ulrik von Boetticher.
LUONNOS EUROOPAN PARLAMENTIN LAINSÄÄDÄNTÖPÄÄTÖSLAUSELMAKSI ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi eurooppalaisesta todisteiden luovuttamismääräyksestä esineiden, asiakirjojen ja tietojen hankkimiseksi rikosoikeudenkäyntejä varten ( KOM(2003) 688 – C5‑0609/2003 – 2003/0270(CNS))
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT LEGISLATIVE RESOLUTION on the proposal for a Council framework decision on the European Evidence Warrant for obtaining objects, documents and data for use in proceedings in criminal matters ( COM(2003) 688 – C5‑0609/2003 – 2003/0270(CNS))
- ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle ( KOM(2003) 688 ) Ei vielä julkaistu EUVL:ssä. ,
- having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2003) 688 ) Not yet published in OJ. ,
- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
- having regard to Article 34(2)(b) of the EU Treaty,
- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 39 artiklan 1 kohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C5‑0609/2003),
- having regard to Article 39(1) of the EU Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C5-0609/2003 ),
- ottaa huomioon työjärjestyksen 106 ja 67 artiklan,
- having regard to Rules 106 and 67 of its Rules of Procedure,
- ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnon (A5‑0214/2004),
- having regard to the report of the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs and the opinion of the Committee on Legal Affairs and the Internal Market ( A5-0214/2004 ),
(3) Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13 päivänä kesäkuuta 2002 tehty neuvoston puitepäätös oli ensimmäinen konkreettinen toimenpide vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen täytäntöönpanemisesta rikosoikeuden alalla.
(3) The Council Framework Decision of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States was the first concrete measure in the field of criminal law implementing the principle of mutual recognition.
Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13 päivänä kesäkuuta 2002 tehty neuvoston puitepäätös oli ensimmäinen konkreettinen toimenpide vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen täytäntöönpanemisesta rikosoikeuden alalla , vaikka jäsenvaltiot ovat panneet sen täytäntöön valitettavan hitaasti ja epätäydellisesti .
(3) The Council Framework Decision of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States was the first concrete measure in the field of criminal law implementing the principle of mutual recognition, though its implementation by Member States has been disappointingly slow and incomplete.
On tärkeää korostaa, että vastavuoroisen tunnustamisen täytäntöönpano on ollut vähäistä.
It is important to highlight the poor record of implementation in the area of mutual recognition.
Eurooppalaisen pidätysmääräyksen ja eurooppalaisen todisteiden luovuttamismääräyksen kaltaiset toimenpiteet ovat tehokkaita vain, kun kaikki jäsenvaltiot panevat ne täytäntöön.
Measures such as the European arrest warrant and the European Evidence Warrant will only be effective when implemented by all Member States.
Ainostaan kahdeksan jäsenvaltiota oli pannut eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöön 1. tammikuuta 2004 mennessä.
Only eight Member States had implemented the European arrest warrant by 1 January 2004.
Tarkistus 2 6 artiklan 1 a kohta (uusi)
Amendment 2 Article 6, paragraph 1 (new)
Määräyksen antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on perusteltava kirjallisesti 1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttyminen.
The competent authority in the issuing State shall give written reasons on the compliance with the provisions of paragraph 1.
Katso 6 artiklan a kohtaan tehdyn tarkistuksen perustelu.
See the justification for the amendment to Article 6(a).
Tarkistus 3 9 artiklan 1 kohta
Amendment 3 Article 9, paragraph 1
Kun määräyksen antaneen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen vaatii esineitä, asiakirjoja tai tietoja aiemmin samaa menettelyä varten annetun eurooppalaisen todisteiden luovuttamismääräyksen lisäksi, ja kun alkuperäisen määräyksen tiedot ovat edelleen asianmukaiset, sen ei ole tarpeen antaa uutta eurooppalaista todisteiden luovuttamismääräystä.
Where the issuing authority requires objects, documents or data which are additional to an earlier European Evidence Warrant issued for the purpose of the same proceedings, and the content of the original warrant remains accurate, it shall not be required to issue a new European Evidence Warrant.
Viranomainen antaa tällöin lisätodisteiden saamiseksi määräyksen, jossa on liitteenä olevassa B‑lomakkeessa esitetyt tiedot.
In such circumstances, it shall issue a warrant for additional evidence containing the information set out in Form B in the Annex.
Viranomainen antaa tällöin lisätodisteiden saamiseksi määräyksen, jossa on liitteenä olevassa B‑lomakkeessa esitetyt tiedot sekä selkeä ilmoitus syistä, miksi pyyntö on asianmukainen alkuperäisen määräyksen ja 6 artiklan nojalla .
In such circumstances, it shall issue a warrant for additional evidence containing the information set out in Form B in the Annex , including clearly stating the reasons why the request is valid under the original warrant and Article 6 .
Tarkistuksella pyritään siihen, että pyynnöt eurooppalaisen todisteiden luovuttamismääräyksen lisäksi annettavien todisteiden saamiseksi ovat perusteltuja.
The purpose of the amendment is to have a statement of reasons on the form for a request for evidence under the EEW in the case of additional evidence.
Pyydetyt uudet todisteet on tutkittava käyttäen samoja kriteereitä kuin ne, joita käytettiin alkuperäisessä määräyksessä ja jotka vahvistetaan 6 artiklassa.
New evidence not originally requested should be tested against the same criteria as original evidence under the warrant, set down under Article 6.
Olisi hyvä käytäntö, jos syyt lisätodisteiden pyytämiselle olisi myös ilmoitettu B-lomakkeessa alkuperäisten todisteiden pyytämissyiden kanssa (katso edellinen tarkistus).
It would be good practice if the reasons for requesting the additional evidence were also stated on Form B along with the reasons for the original evidence (see earlier amendment).
Ilmoittamalla selkeästi syyt lisätodisteiden pyytämiselle määräyksen antava viranomainen osoittaa tarvittavaa avoimuutta päätöksenteossaan.
By clearly stating the reasons why the additional request is made the issuing authority is providing necessary transparency to its decision-making process.
Tarkistus 4 22 artiklan 4 a kohta (uusi)
Amendment 4 Article 22, paragraph 4 a (new)
Valvonta olisi koordinoitava EU:n tasolla ja sen olisi oltava avoin julkiselle tarkastelulle.
Oversight should be coordinated at an EU level and open to public scrutiny.
Ei ole ainoastaan tarkkailtava eurooppalaisen todisteiden luovuttamismääräyksen laillista täytäntöönpanoa vaan myös sen soveltamista käytännössä.
It is necessary not only to monitor the legal implementation of the EEW but also the practical application.
Uudelleentarkastelussa olisi myös erityisesti kommentoitava päätöksentekoprosessin toimivuutta määräyksen antaneessa jäsenvaltiossa ja takeiden käyttöä täytäntöönpanojäsenvaltiossa sekä kieltäytymistä eurooppalaisen todisteiden luovuttamismääräyksen tunnustamisesta, täytäntöönpanosta tai siirtämisestä ja sen lykkäämistä.
The review would also specifically comment on the operation of the decision-making process in the issuing Member State and the operation of safeguards in the executing Member State as well as non-recognition, non-execution, non-transfer and postponement of EEWs.
Tarkistus 5 25 artiklan 1 kohta
Amendment 5 Article 25, paragraph 1
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän puitepäätöksen säännösten noudattamiseksi ennen 1 päivää tammikuuta 2005.
Member States shall take the necessary measures to comply with the provisions of this Framework Decision by 1 January 2005.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän puitepäätöksen säännösten noudattamiseksi ennen 1 päivää tammikuuta 2005 , ja niiden on tehtävä kaikkensa, jotta ne pääsisivät yhteisymmärrykseen ennen mainittua päivämäärää rikoksista syytettyjen etujen turvaamista koskevasta puitedirektiivistä sekä todisteiden keräämisestä ja hyväksymisestä .
Member States shall take the necessary measures to comply with the provisions of this Framework Decision by 1 January 2005 and they shall do everything they can to agree on a Framework Decision on procedural safeguards for defendants, including in relation to the collection and admissibility of evidence, before that date.
Jäsenvaltio voi antaa todisteiden luovuttamismääräyksen vain, jos todisteet on mahdollista hankkia vastaavassa tilanteessa sen kansallisen lain nojalla (6 artiklan b kohta).
A Member State may only issue an evidence warrant if it would be possible to obtain the evidence under its national law in similar circumstances (Article 6(b)).
Ei ole kuitenkaan olemassa vastaavaa ehtoa, jota voitaisiin soveltaa täytäntöönpanovaltion toimeenpanemaan todisteiden luovuttamismääräykseen.
There is, however, no corresponding condition applying to the execution of the evidence warrant by the executing state.
Ehdotuksessa direktiiviksi päinvastoin todetaan (1 artiklassa), että jäsenvaltiot panevat täytäntöön kaikki eurooppalaiset todisteiden luovuttamismääräykset.
Rather, the proposed directive states (in Article 1) that Member States shall execute any European Evidence Warrant.
Täytäntöönpanosta voi kieltäytyä on vain kahdesta syystä (15 artikla): sovellettaessa non bis in idem -periaatetta tai jos täytäntöönpanovaltion lainsäädännössä on säädetty koskemattomuudesta tai erioikeudesta.
There are only two reasons for non-execution (Article 15): application of the ne bis in idem principle or the existence of an immunity or privilege under the law of the executing state.
Esimerkiksi etsintää, takavarikointia ja telekuuntelua tai -valvontaa koskevat menettelyt ja takeet ovat perusoikeuksien näkökulmasta hyvin arkaluontoisia asioita, ja ne eroavat huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen.
Procedures and safeguards on e.g. search, seizure and interception of telecommunications are very sensitive from a fundamental rights perspective and differ considerably from one Member State to another.
Eurooppalainen todisteiden luovuttamismääräys yhdessä puuttuvien eurooppalaisten menettelyllisten takeiden kanssa voi tällöin aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta rikoksista syytetyille ja kolmansille osapuolille, jotka ovat osallisina rikosoikeudenkäynneissä.
The European Evidence Warrant in combination with the lack of European procedural safeguards may thus create legal uncertainty for defendants and third parties involved in criminal cases.
Määräyksen antanut valtio voi esimerkiksi vaatia täytäntöönpanovaltiota käyttämään pakkokeinoja (etsintä, takavarikointi) määräyksen täytäntöönpanemiseksi (13 artikla).
For example, the executing state can be required by the issuing state to use coercive measures (search, seizure) to execute the warrant (Article 13).