natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ääri-islamilaiset liikkeet ovat erityisen vahvoja edistyneemmissä ja maallistuneemmissa islamilaisissa yhteiskunnissa, kuten Algeriassa, Iranissa, Egyptissä, Libanonissa ja Tunisiassa.
Islamic extremist movements are particularly strong in the more advanced and apparently more secular Muslim societies, such as Algeria, Egypt, Lebanon and Tunesia.
Saudi-Arabian ja Iranin edustamille ääri-islamilaisille valtioille tyypilliset sharia-lakien äärimmäiset muodot leviävät Sudanin, Somalian ja nyt Nigerian kaltaisin valtioihin.
Extreme versions of sharia, typical of extreme islamic states such as Saudi Arabia and Iran, are spreading to countries such as Sudan, Somalia and now Nigeria.
Pohjois-Nigeriassa hallitsemattomaan rikollisuuteen, korruptioon ja turmeltuneeseen elämäntyyliin on alettu vastata ryhtymällä soveltamaan sharia-lakeja uudestaan.
In North Nigeria, sharia is being reintroduced by fundamentalists as a reaction to uncontrolled crime, corruption and immoral lifestyles.
Tämä saa tukensa poliitikoilta, jotka haluavat päästä valtaan tai pysyä vallassa.
It is supported by politicians who want to get and hold on to power.
Islamilaiset fundamentalistit kehittelevät poliittisen radikalisoinnin vastakulttuureja.
Islamic fundamentalists are developing counter cultures of political radicalisation.
Fundamentalistit käyttävät usein hyväkseen sosiaalihuollon ruohonjuuritason toimintaa ja vastaavat hallitusten laiminlyömistä tehtävistä erityisesti terveydenhuollon ja koulutuksen aloilla ja pyrkivät tätä kautta vaikuttamaan ihmisiin.
With a view to persuading people, they deploy grassroot activities that meet social needs left untended by the State, in particular in the fields of education and health.
Tätä tapahtuu Pakistanissa, samoin kuin Indonesiassa, missä Madrasasissa on opettajina maltillisten oppineiden lisäksi myös ääri-islamilaisia, jotka kiihottavat koraanin äärimmäiseen tulkintaan ja suvaitsemattomuuteen muita uskontokuntia kohtaan.
We see this in Pakistan but also in Indonesia where not only moderate islamic scholars teach in Madrasas but also extremists which propagate fundamentalist interpretations of the Koran and intolerance towards other religious communities.
Tästä syystä ne voivat ruokkia muita ääriliikkeitä.
Thereby it can nurture other extremism.
Esimerkiksi Intiassa hindulaiset ja islamilaiset ääriliikkeet kiihottavat toinen toisiaan.
In India for example Hindu fundamentalism is provoking reactions from Muslim fundamentalists and vice versa.
Uskonnolliset ääriliikkeet ovat nykyään uskonnonvapauden suurin uhka.
Extremism is the greatest enemy of religious freedom in the world today.
Koska ääriliikkeet jakavat maailman keskenään taisteleviin leireihin, joista jokainen uskoo olevansa muiden yläpuolella ja pitää omaa uskoaan ainoana oikeana totuutena, ne ovat jatkuva uhka maailmanrauhalle.
It is a constant threat to world peace by dividing the world into contending factions each believing itself to be superior to others and to have an exclusive claim on religious truth.
Maailmanlaajuistumisella saattaa olla uskonnollisten ääriliikkeiden vaikutusta ja kehitystä voimistava vaikutus, sillä se lisää ihmisten välistä kanssakäymistä kaikilla tasoilla: muun muassa politiikan, talouden, tieteen, matkailun ja kulttuurin aloilla.
The process of globalisation can unintendedly enhance the impact and the development of religious extremism, because it implies increasing world-wide interactions between people at all levels:political, economic, scientific, touristic, cultural and many others.
Maailmanlaajuistuminen ei automaattisesti lisää keskinäistä ymmärrystä ja arvostusta muita kulttuureja, uskontoja, arvoja ja normeja kohtaan.
It does not automatically lead to better mutual understanding or the appreciation of other cultures, religions, values and norms.
Usein ihmiset tuntevat olonsa uhatuiksi tai asettuvat puolustuskannalle, jos he joutuvat vertaamaan omaa arvojärjestelmäänsä muihin järjestelmiin.
People often feel threatened or are forced onto the defensive when their value systems are confronted with others.
Maailmanlaajuistuminen tukee uskonnollisen kokemuksen voimistumista ja oman identiteetin vahvistumista.
Globalisation is reinforcing the process of intensification of religious experience and the cultivation of one’s own identity.
Tätä kehitystä on helppo käyttää poliittisesti hyväksi.
This process can be easily politically exploited.
Äärimmäisyyksiin mennessään kehitys voi johtaa siihen, että vieraita kulttuureja ja uskontoja pidetään paholaisen tuotteina.
In its extreme form it can lead to demonization of other cultures or religions.
Suvaitsevaisuuden, keskinäisen ymmärryksen ja kunnioituksen edistäminen on valtava poliittinen haaste.
The promotion of tolerance, mutual understanding and respect is a major political challenge.
Tämä voisi helpottua, jos otettaisiin oppia kulttuurien välisistä kontakteista saaduista kokemuksista.
This process could be facilitated by drawing the right lessons from inter-cultural contacts.
Jos emme onnistu tässä pyrkimyksessä, meitä odottavat mittavat seuraukset: väkivaltaiset konfliktit ja terrorismi lisääntyvät lisääntymistään, samoin poliittinen ja taloudellinen epävakaus, joka puolestaan voi johtaa köyhyyden, uskonnonvapauden loukkausten ja kaikenlaisten poliittisten vainojen lisääntymiseen.
If we fail in this endeavour we will have to face tremendous consequences, such as more and more violent conflicts, terrorism, political and economic destabilisation which can lead to further poverty, increasing violations of the right to religious freedom and of all forms of political persecutions.
Yhteenvetona voidaan siis todeta, että uskonnon- ja vakaumuksenvapaudella on erittäin suuri merkitys paitsi yksittäiselle henkilölle tämän omakuvan ja identiteetin rakentajana myös koko yhteiskunnalle.
In conclusion, the freedom of religion or belief is not only of utmost importance for the individual human being, as a basis for self-understanding and identity, but also for society as a whole.
Uskonnonvapauden loukkaus luo usein voimakkaita yhteiskunnallisia jännitteitä, jotka voivat helposti johtaa (väkivaltaisiin) selkkauksiin.
Violation of religious freedom usely creates strong tensions in society that easily can lead to (violent) confrontations.
Uskonnonvapauden kunnioittaminen puolestaan mahdollistaa keskustelun käymisen uskonnollisten yhteisöjen sisällä vakaumuksen ja tapojen yhteensopivuudesta muiden ihmisoikeuksien kanssa.
On the other hand, respect of freedom of religion gives room for criticism within religious communities on the compatibility of their religious convictions and customs with other human rights.
Tällä tavalla uskonnollisten ääriliikkeiden ja niiden väkivaltaisten ilmenemismuotojen syntyminen voidaan estää asianomaisten ryhmien sisältä käsin.
In this way, religious extremism in its violent expression, can more effectively be counteracted from within a religious group.
Vastaavasti myös uskonnon ja vakaumuksen vapaa harjoittaminen hillitsee ääriliikkeiden syntymistä.
The free exercise of religion or belief will also produce less incentives for the developments of such extremism.
Esittelijä katsoo, että uskonnonvapaudesta ja uskontojen sisäisistä ja niiden välisistä jännitteistä pitäisi alkaa keskustella avoimesti.
Your rapporteur considers that the question of religious freedom and tensions between and within religions should no longer be a taboo.
Jännitteet eivät synny uskonnoista itsestään, vaan tavasta, jolla niitä käytetään poliittisiin tarkoituksiin.
It is not religions as such, in themselves, that form the risk for tensions, but the way they are used for political purposes.
Aiheesta pitäisi käynnistää avoin vuoropuhelu Euroopan unionissa ja kaikkien suurimpien uskontojen edustajien kanssa.
We should have an open debate on this within the EU and with representatives of all major religions.
Mikäli emme ryhdy toimiin, otamme sen riskin, että asiat lähtevät kehittymään hallitsemattomasti omaan suuntaansa.
If we remain passive we enhance the risk that developments take their own course and thus could go beyond control.
Euroopan unioni ja uskonnonvapaus
The EU and Freedom of Religion
Euroopan unionin ja muiden ihmisoikeuksia puolustavien valtioiden olisi toimittava yhtenäisesti, jotta ne pystyisivät vastaamaan haasteeseen mahdollisimman tehokkaasti.
To best face the challenge, the EU and all other human rights defending countries should act in a concerted manner.
Euroopan unionilla on tärkeä tehtävä arvoihin perustuvana yhteisönä, jossa monikulttuurisuudella, moniarvoisuudella ja maallistumisella on pitkät perinteet.
The EU has an important role to play as a community of values, with a tradition of multiculturalism, pluralism and secularism.
Euroopan unionin olisi ennen kaikkea asetuttava selkeästi uskonnon- ja vakaumuksenvapauden puolelle ja suojeltava tätä ihmisoikeutta kansainvälisten sopimusten mukaisesti.
Most importantly the EU must take a clear stance in favour of freedom of religion and belief and strongly defend this human right in accordance with the relevant international conventions.
Tällä tavalla se tukisi vapaiden ja demokraattisten, eri uskontojen sekä ei-uskonnollisten ryhmien väliseen kunnioitukseen perustuvien yhteiskuntien kehitystä.
This will enhance the development of free and democratic societies, based on mutual respect and dialogue between the different religious, as well as non-religious groups.
Euroopan unionin olisi politiikallaan pyrittävä estämään uskontojen käyttäminen ja välineellistäminen tarkoituksiin, joilla on poliittiset vaikutteet.
The EU should pursue policies directed at preventing religions from being abused and instrumentalised for political purposes.
Uskonnollisten ääriliikkeiden ja niiden kaikkien ilmenemismuotojen kitkemiseksi on suunniteltava yleinen strategia.
A general strategy has to be conceived in order to deal with religious extremism in all its different dimensions.
Lisäksi kaikilla yhteiskunnan tasoilla on pyrittävä lisäämään muita uskontoja ja kulttuureja koskevaa tietämystä sekä ymmärrystä niitä kohtaan järjestämällä kulttuurien ja uskontojen välisiä järjestelmällisiä vuoropuheluita, jotka perustuvat tasa-arvon, yhteisen sitoutumisen ja molemminpuolisen hyödyn tarjoamisen periaatteisiin.
Furthermore at all levels of society knowledge and understanding of other religions and cultures must be enhanced through the organisation of systematic inter-cultural and inter religious dialogues on the basis of the key principles of equality, co-ownership and cross-fertilisation.
On myönteistä, että komissio on tehnyt aiheeseen liittyviä aloitteita, erityisesti aloitteen korkean tason neuvoa-antavan ryhmän perustamiseksi Välimeren alueen valtioiden kanssa käytävän kansojen ja kulttuurien välisen vuoropuhelun yhteydessä.
Initiatives of the Commission in this respect are to be welcomed: notably the establishment of the High-Level Advisory Group on Dialogue between Peoples and Cultures with the countries of the Mediterranean region.
Esittelijä suosittelee kyseisen kulttuurien välisen vuoropuhelun institutionalisoimista.
Your rapporteur would recommend institutionalising this inter-cultural dialogue.
Eri tasoilla on järjestettävä säännöllisesti kokouksia erityisten aiheiden, kuten naisten oikeuksien ja ankarien rangaistuksien, käsittelemiseksi.
Regular meetings must be organised around specific themes, such as women's rights and severe punishments, and at different levels.
Myöhemmin tätä vuoropuhelua voitaisiin laajentaa koskemaan muitakin alueita.
Later this dialogue could be expanded to other regions as well.
Vuoropuhelun tulosten tehokkuuden takaamiseksi komission, jäsenvaltioiden ja kumppanuusvaltioiden olisi valvottava niiden toteutusta kansallisella ja paikallisella tasolla.
In order to be effective the dialogue findings must be given operational follow-up by the Commission, the Member States and the partner countries at national and local level.
Kulttuurien ja uskontojen välisen vaihdon tukemiseksi on lisäksi luotava pysyvä rakenne, jota myöhemmin laajennetaan yleistä etua koskevaksi.
In addition a permanent structure for inter-cultural and inter religious exchanges must be created and extended to the general public.
Rakenteeseen voisi kuulua muun muassa opettajille ja tutkijoille sekä perheille tarkoitettuja kulttuurien välisiä vaihto-ohjelmia.
It could include exchanges between scholares and families from different cultures.
Ensimmäinen askel tämän rakenteen luomisessa on Euro–Välimeri-säätiö, jonka perustamisesta jäsenvaltiot päättivät Valenciassa huhtikuussa 2002, ja sen toiminta olisi käynnistettävä mahdollisimman pian.
The Euro-Mediterranean Foundation which Member States in principle decided to create in Valencia in April 2002 is a first step and should start its activities as soon as possible.
On välttämätöntä, että kaikissa komission aloitteissa vältetään päällekkäisyyttä muiden kansainvälisten aloitteiden kanssa ja tehdään yhteistyötä Euroopan neuvoston, Etyjin ja muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa.
It is imperative that all initiatives of the Commission avoid duplications with other international initiatives and cooperate with the the Council of Europe, the OSCE and other relevant international organisations.
Suhtautumisessaan kolmansissa maissa tapahtuviin ihmisoikeusloukkauksiin Euroopan unioni voisi omaksua loukkauksien tuomitsemista myönteisemmän lähestymistavan ja edistää parannuksia tukevaa kehitystä.
In facing third countries with violations of religious rights, the EU can, apart from condemning, also consider pursuing a more positive approach by stimulating developments for improvement.
Jotta kolmansien maiden kanssa käytävissä keskusteluissa päästäisiin tuloksiin, Euroopan unionin edustajien on otettava huomioon keskustelujen viitekehys: keskustelujen toisen osapuolen näkemys asioista, vallitsevat arvot ja normit sekä sosiaalinen ja poliittinen ympäristö.
To obtain results in discussions with third countries, EU representatives must understand the referential framework: the perceptions, the values and norms, and the social and political environment of the counterpart.
Tästä syystä tarvitaan erityistä koulutusta komission ja jäsenvaltioiden ulkosuhteiden alalla työskentelevän henkilöstön kulttuurisen tietoisuuden lisäämiseksi.
This calls for specific training in the field of cultural sensitivity of the Commission and Member States' staff dealing with external relations.
Lisäksi on kehitettävä suuntaviivat, joissa määritellään, miten ongelmaa lähestytään eri olosuhteissa.
In addition, guidelines on how to approach the problem in different circumstances must be developed.
Euroopan unionin olisi painotettava poliittisissa vuoropuheluissa erityisen voimakkaasti uskonnonvapautta.
In political dialogues, the EU should put extra emphasis on religious freedom.
Euroopan unionin on pyrittävä osoittamaan eri vakaumuksista ne arvot ja kohdat, jotka ovat yleismaailmallisten ihmisoikeuksien vastaisia, ja pyrittävä näin lakkauttamaan ainakin uskonnon nimissä tapahtuvat kauhistuttavat rangaistukset ja käytännöt.
It must seek common values and points of reference in the convictions of the other vis-a-vis the universal human rights, with a view to, at a minimum, abolish horrific punishments or practices that occur in the name of religion.
Euroopan unioni ei saisi lähteä mukaan uskonnolliseen keskusteluun, ja eurooppalaisten pitäisi ymmärtää, ettei heidän vaatimuksillaan sharia-lakien lakkauttamiseksi saata olla mitään vaikutusta.
The EU should not enter in a religious discourse and therefore should realise that saying 'abolish Sharia' could not have the desired effect.
Euroopan unionin olisi vedottava keskustelukumppaneihinsa vaihtoehtoisten rangaistusten löytämiseksi ja tuettava tätä.
It should plea for and assist with finding alternative punishments in the positive law.
Kansainvälisiä ihmisoikeuksia koskevien vaatimusten ehdotonta noudattamista olisi edellytettävä jatkossakin.
The ultimate yardstick for the EU remains the international human rights standards.
On myös tärkeää, että Euroopan unioni toteuttaa käytännön toimia, joilla varmistetaan poliittisissa vuoropuheluissa saavutettujen tulosten toteutuminen ja osaltaan edistetään uskonnon- ja vakaumuksenvapauden toteutumista.
It is also important that the EU takes practical measures to back the results achieved under the political dialogues and which will contribute to promoting the freedom of religion and belief.
Komission olisi esimerkiksi tehtävä enemmän aloitteita uskonnonvapauden edistämistä tukevien EIDHR:stä rahoitettavien hankkeiden käynnistämiseksi.
The Commission must for instance initiate more EIDHR projects aimed at promoting religious freedom.
Komission olisi myös kannustettava kulttuurisen tietoisuuden lisäämistä tiedotusvälineiden keskuudessa.
It should also stimulate cultural awareness amongst the media.
Tiedotusvälineitä olisi kannustettava edistämään eri uskontokuntia edustavien ihmisten välistä keskinäistä ymmärrystä ja välttämään näiden leimaamista.
These need to be encouraged in promoting mutual understanding between people from different religious backgrounds and refrain from stigmatization.
Uskonnonvapauden edistämisen tehokkuus riippuu Euroopan unionin uskottavuudesta ja kyvystä saada osapuolet innostumaan ja vakuuttumaan aiheen tärkeydestä.
Finally, the effectiveness of promoting religious freedom will depend on the EU's credibility and on its capacity to convince and inspire.
Toisaalta sillä, onnistuuko Euroopan unioni ehkäisemään ääriliikkeiden syntymisen ja uskontojen hyväksikäytön poliittisiin tarkoituksiin vai ei, olisi erittäin suuri vaikutus niihin Euroopan unionin yhteiskuntiin, joissa on edustettuina monia uskontoja.
On the other hand the failure or success in the prevention of extremism and the political abuse of religions in the world could have a major impact on the multireligious societies in the EU.
Tästä syystä toimimattomuuden jatkaminen ei tule kysymykseen.
Therefore, remaining passive is not an option.
Kansainvälinen rikostuomioistuin (ICC)
International Criminal Court
Kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussääntö tuli voimaan 1. heinäkuuta 2002, kun sille oli saatu vaadittujen 60 valtion ratifiointi.
On 1 July 2002, the Rome Statute of the International Criminal Court entered into force, upon ratification by the requisite 60 states.
Tuomioistuin avattiin Haagissa 11. maaliskuuta 2003, ja sen odotetaan toimivan täysimittaisesti vuoden 2003 puoliväliin mennessä.
Inaugurated on 11 March 2003 in the Hague, the Court is expected to be fully operational by mid-2003.
Ensimmäisen vuoden talousarvio on noin 35 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mikä vastaa murto-osaa nykyisten kansainvälisten tuomioistuinten kustannuksista.
The budget for the first year is approximately US$35 million, a fraction of the costs of the existing international tribunals.
Euroopan parlamentti on alusta alkaen kannattanut Kansainvälistä rikostuomioistuinta ja perussäännön ratifioimista tai hyväksymistä mahdollisimman monessa maassa.
Since the beginning of the process, the European Parliament has been strongly committed to the ICC and the widest possible international ratification of the Statute.
Innostusta hillitsi kuitenkin Bushin hallinnon virallinen ilmoitus jättäytyä perussäännön ulkopuolelle sekä Yhdysvaltojen asevoimien henkilöstön suojelua koskevan lain (ASPA) hyväksyminen.
However, enthusiasm for the project was seriously dampened when the Bush administration formally declared its intention not to ratify the Statute and the enactment of the 'American Service-Members' Protection Act' .
Päätöslauselma 26. syyskuuta 2002.
Resolution of 26.9.2002
Yhdysvaltain viranomaiset menivät vielä tätäkin pidemmälle jarrutuspolitiikassaan ja pyrkivät neuvottelemaan kahdenvälisiä sopimuksia syyttämättä jättämisestä ICC:n perussäännön 98 artiklan perusteella varmistaakseen, ettei myöskään Yhdysvaltain sotilashenkilökuntaan kuuluvia voitaisi asettaa syytteeseen ICC:ssä.
The US administration’s policy of obstruction, however, went further by seeking to negotiate bilateral immunity agreements on the basis of Article 98 of the ICC Statute in order to exempt US officials from prosecution by the ICC.
Romania allekirjoitti ensimmäisenä, 1. elokuuta 2002, kahdenvälisen sopimuksen tuomioistuimelle luovuttamista koskevista ehdoista Yhdysvaltojen kanssa.
Resolution of 26.9.02, 24.10.02, 20.11.02 Romania became the first state to sign a bilateral non-surrender agreement with the US on 1 August 2002.
Jäsenvaltioista Espanja, Italia ja Yhdistynyt Kuningaskunta, jotka ensin olivat harkinneet sopimuksen tekemistä Yhdysvaltojen kanssa, kieltäytyivät allekirjoittamasta sitä neuvoston 30. syyskuuta 2002 hyväksymien päätelmien perusteella.
The Member States, including Spain, Italy and the United Kingdom, which were initially considering doing so, have refused to sign an agreement with the US, on the basis of the Council’s conclusions of 30 September 2002.
Intian kanssa tammikuussa 2003 tehty sopimus oli sille suuri voitto, sillä kaikki muut sopimuksiin suostuneet valtiot – Israelia lukuun ottamatta – ovat olleet pieniä, taloudellisesti merkityksettömiä valtioita.
Among third countries, the bilateral non-surrender agreement with India of January 2003 was a major victory for the US campaign, as all other agreements, except that with Israel, have been with small and economically developing countries.
20. marraskuuta 2002
20 November 2002
Esittäjä(t): Maurizio Turco ja muut
by Maurizio Turco and others
A. katsoo, että uskonnonvapaus yksilöä ja yhteisöä koskevassa ulottuvuudessaan on perusihmisoikeus, jota säännellään erilaisilla kansainvälisillä oikeudellisilla välineillä, joista mainittakoon ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus (1948), yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi (1950), kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus (1966) sekä YK:n julistus uskontoon tai vakaumukseen perustuvan kaikkinaisen suvaitsemattomuuden ja syrjinnän poistamiseksi (1981),
A. whereas religious freedom, whether for individuals or for groups, is a fundamental human right enshrined in various international legal instruments including the Universal Declaration of Human Rights (1948), the European Convention on the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (1950), the International Covenant on Civil and Political Rights (1966) and the United Nations Declaration on the Elimination of All Forms of Intolerance and Discrimination Based on Religion or Belief (1981),
B. katsoo, että uskonnonvapauden periaate merkitsee uskonnon valinnan ja harjoittamisen vapautta ilman syrjintää tai puolueellisuutta ja että se voi toteutua ainoastaan sekulaarisessa valtiossa,
B. whereas the principle of religious freedom implies freedom of belief and worship without discrimination or preference, and can only exist in a secular state,
C. huomauttaa, että uskonnonvapautta poljetaan ja rikotaan mielivaltaisesti eri puolilla maailmaa,
C. whereas religious freedom is arbitrarily trampled and violated in various parts of the world,
pyytää Euroopan unionin neuvostoa, Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita
Calls on the Council of the European Union, the Commission and the Member States to:
2. säätämään uskonnonvapauden rikkomisesta samankaltaisia seuraamuksia kuin on vuodesta 1998 säädetty Amerikan yhdysvaltojen laissa, joka koskee uskonnonvapautta maailmassa (Public Law 105-292 / 105th Congress).
Provide for the imposition, in response to violations of religious freedom, of similar penalties and sanctions to those prescribed since 1998 by the United States International Religious Freedom Act (Public Law 105-292, 105 th Congress).
ANNEX I LIST OF RESOLUTIONS
ANNEX I LIST OF RESOLUTIONS
List of resolutions adopted by the European Parliament (Rule 50) between April 2001 and July 2003, and relating directly or indirectly to human rights violations in the world:
List of resolutions adopted by the European Parliament (Rule 50) between April 2001 and July 2003, and relating directly or indirectly to human rights violations in the world:
Preparations for the 58 th session of the United Nations Human Rights Commission in Geneva (March 2002) adopted on 07.02.2002 (* reference to country)
Preparations for the 58 th session of the United Nations Human Rights Commission in Geneva (March 2002) adopted on 07.02.2002 (* reference to country)