natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Yli 90 prosenttia koko maailman pyynnistä tapahtuu rannikkovaltioiden aluevesillä.
More than 90% of the fish caught world-wide is caught in waters of coastal states.
Myös suuri osa laittomasta, ilmoittamattomasta ja sääntelemättömästä kalastuksesta tapahtuu mainituilla vesialueilla.
A large proportion of IUU fishing also takes place there.
Tämän vuoksi esittelijä kehottaa komission yksiköitä toimimaan yhteistyössä jotta ne voivat hyödyntää mahdollisuuksia sisällyttää EU:n ja rannikkovaltioiden kahdenvälisiin ja monenvälisiin suhteisiin sopimukset, jotka koskevat teknisen avun ja rahoitusavun antamista tehokkaan valvontajärjestelmän luomiseen.
Your rapporteur would therefore urge the Commission's departments to work together to use the opportunities available in bilateral and multilateral external relations with coastal states to set up agreements for technical and financial assistance in order to establish an effective control system.
Laiton, ilmoittamaton ja sääntelemätön kalastus saattaa romahduttaa kalastuksen.
IUU fishing may bring about the collapse of the fishing industry.
Koska laiton kalastus lisäksi antaa epäoikeudenmukaisen kilpailuedun sääntöjen mukaan toimiviin kalastajiin verrattuna, laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen vastustaminen on kaikkien vastuullisten kalastajien etujen mukaista.
Those engaged in illegal fishing have an unfair competitive advantage over fishermen who fish in accordance with the rules so that it is in the interests of all responsible fishermen to combat IUU fishing.
30. lokakuuta 2002 LOPULLINEN A5-0363/2002
30 October 2002 FINAL A5-0363/2002
Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksesta Euroopan parlamentille kantelun 917/2000/GG johdosta – "Statewatch"
on the Special Report from the European Ombudsman to the European Parliament in complaint 917/2000/GG - "Statewatch"
318.507 SISÄLTÖ
318.507 CONTENTS
Euroopan oikeusasiamies välitti 30. marraskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamentille erityiskertomuksensa kantelua 917/2000/GG koskevan Euroopan unionin neuvostolle annetun suositusluonnoksen johdosta (2002/2135(COS)).
By letter of 30 November 2001, the European Ombudsman forwarded to Parliament its Special Report following the draft recommendation to the Council of the European Union in complaint 917/2000/GG (2002/2135 (COS)).
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 1. heinäkuuta 2002 lähettäneensä Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksen asiasta vastaavaan vetoomusvaliokuntaan ( C5‑0277/2002 ).
At the sitting of 1 July 2002 the President of Parliament announced that he had referred the Special Report from the European Ombudsman to the Committee on Petitions as the committee responsible ( C5‑0277/2002 ).
Vetoomusvaliokunta oli nimittänyt kokouksessaan 24. tammikuuta 2002 esittelijäksi Astrid Thorsin.
The Committee on Petitions had appointed Astrid Thors rapporteur at its meeting of 24 January 2002.
Valiokunta käsitteli Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomusta ja mietintöluonnosta kokouksissaan 12. syyskuuta ja 8. lokakuuta 2002.
The committee considered the Special Report by the European Ombudsman and the draft report at its meetings of 12 September 2002 and 8 October 2002.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Vitaliano Gemelli (puheenjohtaja), Astrid Thors (varapuheenjohtaja), Felipe Camisón Asensio, Michael Cashman, Marie-Hélène Descamps, Glyn Ford, Janelly Fourtou, Laura González Álvarez, Margot Keßler, Jean Lambert, Ioannis Marinos, Christian Ulrik von Boetticher, Rainer Wieland, Eurig Wyn ja Stavros Xarchakos.
The following were present for the vote: Vitaliano Gemelli, Chairman, Astrid Thors, Vice-Chairman, Felipe Camisón Asensio, Michael Cashman, Marie-Hélène Descamp, Glyn Ford, Janelly Fourtou, Laura González Álvarez, Margot Keßler, Jean Lambert, Ioannis Marinos, Christian Ulrik von Boetticher, Rainer Wieland, Eurig Wyn and Stavros Xarchakos.
Mietintö jätettiin käsiteltäväksi 30. lokakuuta 2002.
The report was tabled on 30 October 2002.
PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS Euroopan parlamentin päätöslauselma Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksesta Euroopan parlamentille kantelun 917/2000/GG johdosta ( C5‑0277/2002 – 2002/2135(COS))
MOTION FOR A RESOLUTION European Parliament resolution on the Special Report from the European Ombudsman to the European Parliament in complaint 917/2000/GG ( C5‑0277/2002 – 2002/2135 (COS))
– ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksen Euroopan parlamentille ( C5‑0277/2002 ) EYVL C 126, 28.5.2002, s. 21. ,
– having regard to the Special Report by the European Ombudsman to the European Parliament ( C5‑0277/2002 ) OJ C 126, 28.5.2002, p.
– ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 ja 6 artiklan,
– having regard to Articles 1 and 6 of the Treaty on the European Union,
– ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan 7 kohdan,
– having regard to Article 3 (7) of the Statute of the European Ombudsman,
– ottaa huomioon vetoomusvaliokunnan mietinnön ( A5‑0363/2002 ),
– having regard to the report of the Committee on Petitions ( A5-0363/2002 ),
A. ottaa huomioon, että Euroopan unionin toimielinten poliittisen prosessin olisi oltava avoin ja läpinäkyvä prosessi ja että niiden asiakirjojen, joiden perusteella poliittiset päätökset ja lainsäädännölliset päätökset tehdään, olisi oltava julkisia asiakirjoja,
A. Bearing in mind that the political process within the institutions of the European Union should be a transparent process and that the public should have access to official documents on which political decisions and legislative decisions are based,
B. ottaa huomioon neuvoston hallussa olevien julkisuutta koskevan neuvoston päätöksen ja asetuksen (EY) 1049/2001,
B. bearing in mind the provisions of Council Decision 93/731 governing access to documents held by Council and Regulation (EC) No 1049/2001;
C. ottaa huomioon "Statewatchin" tekemän kantelun,
C. Having regard to the complaint made by "Statewatch".
Tiedonsaannin vapaus ja siihen liittyvä asiakirjojen julkisuus on vuosien aikana muodostunut parlamentaarisen toiminnan johtoajatukseksi.
Freedom of information, and its corollary, access to documents, has become a leitmotif of parliamentary activity over the years.
Se on noussut myös kampanjakysymykseksi aikana, jolloin kaikki poliittiset instituutiot pyrkivät luomaan uudelleen yhteyden kansalaisiin Euroopan tasolla, jäsenvaltioiden tasolla ja paikallisella tasolla.
It has also emerged as a campaigning issue at a time when all political institutions are endeavouring to reconnect with the public, at European, national and local level.
Perusteena on se, että asiakirjojen julkisuuden parantaminen ja niiden käyttöön saamisen helpottaminen edistää yleistä tietoisuutta poliittisesta päätöksentekoprosessista.
Greater and easier access to information will, it is argued, encourage greater public awareness of the political decision-making process.
Tietotekniikan kehittyessä avoimuuden ja läpinäkyvyyden lisääntymisen on johdettava avoimempaan demokratiaan ja sen myötä poliittisen vastuullisuuden korkeampaan tasoon.
With the advances of information technology, greater transparency must lead to more open democracy and therefore to higher levels of political accountability.
Viime vuosina Euroopan unionin toimielimet ovat neuvotelleet keskenään ja tehneet päätöksiä useista säännöksistä ja asetuksista, jotka koskevat asiakirjojen julkisuutta.
In recent years a number of rules and regulations have been negotiated and agreed between the European institutions regarding public access to documents.
Asia on kuitenkin edelleen erittäin ristiriitainen ja aivan selvästi arkaluontoisimpia asioita, jotka kuuluvat Euroopan unionin toimivaltaan – tai yhteen sen kolmesta pilarista – ja jonka kohdalla tietyt jäsenvaltiot hidastelevat tahallisesti.
Yet the issue remains highly controversial and quite clearly on the most sensitive issues which fall within the competence of the European Union - or one of its current three pillars, certain member states continue to drag their feet.
Tällä on suora vaikutus tapaan, jolla neuvosto suhtautuu tähän asiaan – ja tapaan, jolla sen pääsihteeristö on valtuutettu toimimaan.
This has a direct impact upon the way the Council approaches this question, and on the way that it's General Secretariat is empowered to act.
Brittiläisen hallituksesta riippumattoman Statewatch-järjestön tekemä valitus korostaa tässä suhtautumistavassa vallitsevia ristiriitoja ja neuvoston ilmeistä haluttomuutta vastata asiakirjapyyntöihin ensi sijassa eurooppalaisten asetusten hengen ja kirjaimen mukaisesti.
The complaint introduced by the British non-governmental organisation "Statewatch" highlights the ongoing contradictions of this policy as well as the apparent unwillingness of Council to respond in the first instance to the spirit and the letter of European regulations.
Se tosiasia, että Statewatch-järjestöllä on tehtäväänsä perustuva kiinnostus saada käyttöönsä juuri niitä asiakirjoja, jotka ovat kaikkein arkaluonteisimpia ja koskevat oikeus- ja sisäasioita, poliisiyhteistyötä, kansainvälistä yhteistyötä rikollisuuden torjunnassa jne., vain korostaa tarvetta vaatia mainittujen asetusten täytäntöönpanoa äärimmäisyyteen saakka.
The fact that "Statewatch" has a professional interest in accessing precisely those documents which are most sensitive and which deal with justice and home affairs, police cooperation, international cooperation in the fight against crime and so on, merely serves to push the implementation of such regulations to the extreme.
Edellä mainittu huomioon ottaen ei ole yllättävää, että oikeusasiamies katsoi velvollisuudekseen puuttua asiaan ja tehdä asiasta oma tutkimuksensa.
It is not surprising in this context that the Ombudsman felt obliged to intervene and conduct his own investigation into this matter.
Oikeusasiamies on laatinut tutkimustensa tuloksista erityiskertomuksen (917/2000/GG): Se sisältää suosituksen, joka parlamentin pitäisi hänen toivomuksensa mukaan hyväksyä päätöslauselman muodossa.
The Ombudsman has produced a detailed special report of his findings (917/2000/GG) which includes a recommendation which he would like to see Parliament approve in the form of a resolution.
Erityiskertomuksessa oikeusasiamies kuvaa yksityiskohtaisesti Statewatch-järjestön kantelua ja siteeraa neuvoston kantansa puolesta esittämiä vastauksia järjestölle.
His report details the nature of the "Statewatch" complaint and cites the communications from Council in defence of their position.
Mikä on kantelun luonne?
What is the nature of the complaint?
Tammikuussa 1999 Statewatch lähetti neuvostolle kirjeen, jossa se pyysi saada käyttöönsä kaikki siinä kuussa pidettyjen oikeus- ja sisäasioita käsitelleiden neuvostojen kokouksissa jaetut asiakirjat.
In January 1999 "Statewatch" wrote to Council seeking disclosure of all documents distributed at a meetings of Justice & Home Affairs Councils in that month.
Se oli saanut haltuunsa näiden kokousten esityslistat ja "asioiden käsittelyn tulokset".
It had obtained the agendas for these meetings and the 'outcome of proceedings'.
Se totesi keskinäisiä eroavaisuuksia mainittujen asiakirjojen sisältämissä asiakirjaluetteloissa ja sai lisäksi selville, että näissä kokouksissa jaettiin muita asiakirjoja, joita ei mainita missään yhteydessä.
It noticed discrepancies in the lists of documents distributed according to both papers and it learnt, furthermore, that other documents were distributed at these meetings which had not been cited anywhere.
Itse asiassa neuvosto luovutti Statewatch-järjestön käyttöön suuren määrän täydentäviä asiakirjoja kantelun tekemisen jälkeen – kaikkiaan 79.
Council had in fact provided "Statewatch" with a number of additional documents following the introduction of the complaint - 79 in all.
Neuvosto kieltäytyi luovuttamasta 15 muuta asiakirjaa.
A further 15 documents were withheld.
Statewatch pyysi myös saada käyttöönsä "Poliisiyhteistyön työryhmä" (asiantuntijoiden kokous – tietoliikenteen sieppaaminen) -nimisen työryhmän kokouksessa syyskuussa 1998 jaetut asiakirjat.
A second application was made for access to documents which were circulated at a meeting of the working group "The Police Cooperation Working Party (Experts meeting - Interception of telecommunications)" in September 1998.
Tämä kokous koski ENFOPOL 98 -asiakirjasta käytyä keskustelua, joka koski tietoliikenteen valvonnan ulottamista koskemaan sähköpostin ja matkapuhelimet.
This meeting concerned discussions on a document ENFOPOL 98, which concerned the extension of telecommunications surveillance to cover e-mails and mobile phones.
Oikeusasiamies määritteli kaksi merkittävää syytöstä:
The Ombudsman identified two substantial allegations:
a. Neuvosto ei antanut Statewatch-järjestön käyttöön sen pyytämiä asiakirjoja
a: The Council failed to provide the documents requested by "Statewatch"
b. Neuvosto ei antanut järjestön käyttöön luetteloa kaikista kokouksissa saatavilla olleista asiakirjoista.
b: Council failed to provide a list of all documents available at the meetings.
Statewatch oli puolestaan jättänyt jo vuonna 1997 neuvostolle pyynnön saada käyttöönsä EU:n ja Yhdysvaltojen sotilaallista task force -työryhmää koskevat asiakirjat, joita neuvosto kieltäytyi luovuttamasta sillä perusteella, että ne eivät ole yksinomaan EU:n vastuulla, koska ne koskevat myös Yhdysvaltoja.
The Council, for its part, had also been contacted earlier by "Statewatch" for access to EU-US Task Force documents in 1997 which had been refused access on the basis that they were not the sole responsibility of Council but also of the United States.
Oikeusasiamies esitti kriittisiä huomioita myös tästä tapauksesta.
The Ombudsman formulated critical remarks on this occasion also.
Tästä tapauksesta neuvosto totesi oikeusasiamiehelle antamassaan lausunnossa, että valitus "nostaa esille periaatteellisen kysymyksen, joka koskee neuvoston toimintatapaa".
On this occasion, the Council, in its opinion submitted to the Ombudsman, considered that the complaint "raised a question of principle relating to the way in which the Council operated".
Siinä erotettiin toisistaan tiettyä lopullisuuden astetta edustavat valmisteluasiakirjat ja yksittäisten henkilöiden tai pienten ryhmien alustavia pohdintoja edustavat asiakirjat.
It differentiated between preparatory documents representing a certain degree of finality, and papers which represented preliminary reflections of individuals or small groups.
Edelliset asiakirjat neuvosto oli halukas sisällyttämään rekisteriin; jälkimmäisen kategorian osalta neuvosto katsoi, että niiden rekisteröinti aiheuttaa liiallisen hallinnollisen rasituksen.
For the former group of documents the Council was willing to place them on the register; for the latter category the Council considered their referencing to be an excessive administrative burden.
Lisäksi komissio katsoi, että kaikkien esityslistoissa ja "tuloksissa" mainittujen asiakirjojen luetteloiminen on epäkäytännöllistä.
The Council furthermore considered that listing all documents on agendas and 'outcomes' was impractical.
Statewatch puolestaan torjui neuvoston edellä mainitut perustelut ja katsoi, että yksittäisen henkilön pohdinnat voivat olla todella vaikutusvaltaisia, ja toisti kantansa, jonka mukaan kansalaisilla on oikeus tietää, kuka on vastuussa päätöksistä.
"Statewatch" on the other hand, dismissed such considerations believing that the reflections of a single person could indeed be influential and supported the view that it was a citizen's right to know who was responsible.
Hallinnollisen rasituksen osalta Statewatch totesi, että siihen vetoaminen ei ole hyvän hallintomenettelyn mukaista.
As regards the administrative burden, this was not a compatible argument with good administrative behaviour.
Oikeusasiamies viittaa asiakirjojen rekisteröintiä koskevaan asetukseen EY 1049/2001, jonka mukaan kansalaisten oikeudet ovat tehokkaita vain siinä tapauksessa, että "jokainen" asiakirja rekisteröidään.
The Ombudsman refers to Regulation EC 1049/2001 concerning the register of documents, which provides for reference for 'each' document in order to make citizen's rights effective.
Siinä viitataan kaikkiin asiakirjoihin ja siinä asiakirjoja ei – kuten oikeusasiamies tähdentää – eroteta toisistaan niiden käyttöiän eikä merkityksen perusteella.
It refers to all documents and makes no distinction between - as the Ombudsman points out - their shelf life or their importance.
Näin ollen voimassa on oikeudellinen velvoite, jota on kunnioitettava.
A legal duty therefore exists which must be respected.
Viime kädessä neuvosto on hyväksynyt oikeusasiamiehen kummankin suosituksen.
Ultimately the Council has accepted both the Ombudsman's recommendations.
Oikeusasiamies ei kuitenkaan ole vakuuttunut hänelle annettujen vakuutusten aitoudesta, minkä vuoksi hän pyytää parlamenttia tukemaan seuraavaa lausuntoa:
However, the Ombudsman is not convinced by the assurances he has been given and for that reason seeks Parliament's support for the following
"Euroopan unionin neuvoston on käsiteltävä uudelleen kantelijan hakemus ja annettava tämän käyttöön pyydetyt asiakirjat, poislukien ne, joihin sovelletaan yhtä tai useampaa päätöksen 93/731 4 artiklan mukaista poikkeusta. "
"The Council of the European Union should reconsider the complainant's application and give access to the documents requested, unless one or more of the exceptions contained in Article 4 of Decision 93/731 applies. "
Asiaa koskeva keskustelu valiokunnassa
The Committee's debate on the subject.
Oikeusasiamiehen erityiskertomusta koskevan keskustelun aikana, mihin myös Statewatchin edustaja Tony Bunyan osallistui, valiokunta esitti kysymyksiä neuvoston pääsihteeristön johtajalle Hans Brunmayrille.
In the course of the discussion on the Ombudsman's special report, on which Mr Tony Bunyan from "Statewatch" also participated, the Committee questioned Mr Hans Brunmayr, Director in the Secretariat of the Council.
Hän pystyi antamaan valiokunnalle tietoja vastauksesta, jonka neuvosto on antanut oikeusasiamiehen tutkimustulosten johdosta.
He was able to inform the Committee of the response from Council to the Ombudsman's findings.
Hän totesi, että neuvosto on parlamentin ja EY:n tuomioistuimen painostuksen alaisena kehittänyt uuden avoimuuden ja läpinäkyvyyden käytännön.
He stated that Council, under pressure from the Parliament and the Court of Justice has developed a new culture of transparency.
Neuvoston pääsihteeri Solana antoi Sevillan huippukokoukselle kertomuksen avoimuudesta ja läpinäkyvyydestä erityisesti niissä yhteyksistä, joissa neuvosto toimii toisena lainsäätäjänä yhdessä parlamentin kanssa.
The Secretary General of the Council, Mr Solana, reported to the Seville Summit on the issue of transparency, particularly in the context where Council acts as co-legislator with the Parliament.
(Tämän asiakirjan lopussa oleva perusteellinen taulukko sisältää asiakirjapyyntöjä koskevat yksityiskohdat.)
( The comprehensive table at the end of this document provides details of this.)
Lisäksi hän ilmoitti valiokunnan jäsenille, että neuvoston apulaispääsihteeri de Boissieu on antanut kaikille virkamiehille ohjeet toimia oikeusasiamiehen suositusten mukaisesti Statewatch-järjestön kantelun tuloksena.
Moreover, he informed members of the Committee that the Deputy Secretary General of the Council, Mr de Boissieu, had instructed all officials to act in conformity with the Ombudsman's recommendations following the "Statewatch" complaint.
Kaikki Coreperin, neuvoston ja työryhmien pöytäkirjat ovat julkisia, ja niistä on olemassa monipuoliset asiakirjaviittaukset.
All COREPER, Council and Working Party agendas are now available with comprehensive document references.
Valiokunnan jäsenet saivat tietää myös, että tietyt neuvoston asiakirjat on nyttemmin muutettu osittain julkisiksi siten, että niistä on poistettu jäsenvaltioiden nimet tapauksissa, joissa asianomaisten jäsenvaltioiden viranomaiset ovat niin toivoneet.
M embers were also informed about the partial disclosure of certain Council documents which have now been made available with the names of member states deleted where this has been requested by national authorities.
Näyttää siltä, että neuvostossa on viime aikoina tapahtunut myönteistä kehitystä toisaalta oikeusasiamiehen toimien tuloksena ja toisaalta parlamentin painostuksen tuloksena.
It would appear that there have been positive developments within Council in the recent period as a result of the Ombudsman's activity on the one hand and parliamentary pressure on the other.
Tämän kehityksen vahvistuminen vaatii epäilemättä jonkin verran aikaa sen vuoksi, että menettelyä testataan käytännössä tulevien kuukausien aikana.
It will no doubt take some tome to confirm these developments as the facts are tested in practice over the coming months.
Tätä on kuitenkin pidettävänä myönteisenä.
Nevertheless, this is welcome.
Edellä mainitun perusteella esittelijä suosittaa, että parlamentti yhtyy oikeusasiamiehen suositukseen, ja että parlamentti samalla ottaa huomioon neuvoston pääsihteeristön nyttemmin täytäntöönpaneman uuden lähestymistavan.
This rapporteur therefore considers that the Ombudsman's recommendation should be supported by the Parliament, which, at the same time should note the new approach being implemented by the Council Secretariat.
Tammikuu 2002
January 2002
TILASTOTIETOJA, JOTKA KOSKEVAT YLEISÖN OIKEUTTA TUTUSTUA NEUVOSTON ASIAKIRJOIHIN 1.
STATISTICS ON PUBLIC ACCESS TO COUNCIL DOCUMENTS 1.
Pyyntöjen lukumäärä
Number of applications
Ensimmäisen pyynnön jälkeen käsitellyt asiakirjat
Number of documents considered following initial applications
Neuvoston sihteeristön ensimmäisen pyynnön perusteella luovuttamat asiakirjat
Documents provided by the General Secretariat of the Council at the initial stage
Uudistettujen pyyntöjen lukumäärä (uudistettu pyyntö voidaan esittää, jos ensimmäinen pyyntö torjutaan)
Number of confirmatory applications (confirmatory applications may be made if initial application is refused)
Neuvoston sihteeristön uudistettujen pyyntöjen perusteella luovuttamat asiakirjat
Documents released by the Council following confirmatory applications
33 ( Perustuu 130 asiakirjaa koskevaan käyttöpyyntöön.
33 ( Based on 130 documents considered.
Asiakirjojen luovuttamisprosentti koko menettelyn osalta
Rate of document release for the procedure as a whole
88,0 % ( Perustuu käsiteltyihin asikirjoihin.
88,0% ( Based on considered documents.
Pyyntöjen esittäjien ammatillinen tausta
Professional profile of applicants
Euroopan parlamentin jäsenet
Members of the European Parliament
Muut (kirjastot, muut toimielimet, kolmansien maiden edustustot, ammatillinen tausta tuntematon)
Other (libraries, other institutions, third country missions, undeclared professional origin)
Pyynnön esittäjien maantieteellinen jakauma
Geographical spread of applicants
Pyyntöjen aiheet ( Tietyt asiakirjapyynnöt koskevat useampaa kuin yhtä alaa. )
Subject of applications ( Certain applications refer to more that one area. )
Oikeudelliset kysymykset
Legal questions
Kielteisten päätösten syyt ( Viittaus pääsihteeristön alustaviin vastauksiin. )
Reasons for refusal of access ( With reference to the initial replies by the General Secretariat. )
Julkisen edun turvaaminen, henkilösuoja ja yksityisyyden suoja, kaupallisen ja liikesalaisuuden turvaaminen sekä yhteisön taloudellisten etujen turvaaminen
Protection of public interest, protection of the individual and privacy, protection of confidentiality in commercial and industrial matters and protection of the Community's
financial interests
financial interests
Neuvoston päätöksenteon luottamuksellisuuden turvaaminen
Protection of the confidentiality of Council's proceedings
Useita samanaikaisia syitä
Several reasons together
Muut syyt
Other reasons
6. marraskuuta 2002 LOPULLINEN A5-0364/2002
6 November 2002 FINAL A5-0364/2002
Euroopan investointipankin vuosikertomus 2001
on the European Investment Bank annual report for 2001
315.002 SISÄLTÖ
315.002 CONTENTS