natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Taudin itämisaika vaihtelee tartunnan saaneesta eläinlajista riippuen (sioilla itämisaika on 36 tuntia ja lampailla 21 päivää).
The incubation period varies according to the species affected (between 36 hours in pigs and 21 days in sheep).
Tautia ei ole aina helppo todeta.
The disease is not always easy to spot.
Virus leviää helposti suorasta kosketuksesta (tartunnan saaneet elävät eläimet) ja epäsuorasta kosketuksesta (ilma, tuuli, ajoneuvot, ihmiset, maatalouskoneet, eläinperäiset tuotteet tai rehut, eläimet, joihin tauti ei tartu, kuten hevoset tai linnut).
The virus spreads easily by means of direct contact (with live infected animals) and indirect contact (in the air, on the wind, on vehicles, people and agricultural equipment, in animal products or animal feed, and via other species that are not susceptible, such as horses and birds).
Liha ja kotieläimistä saatavat sivutuotteet pakasteena, säilykkeenä tai raakoina ja suolattuina lihatuotteina sekä riittämättömästi käsitelty rasvapitoinen jätevesi ovat osasyyllisiä taudin leviämiseen.
Meat and animal by-products which are frozen, preserved, or in the form of raw or salted charcuterie, and inadequately treated swill all help spread the disease.
Virus kestää hyvin ympäristössä, mutta sen tarttumiskyky häviää pH:n ollessa alle 6 tai yli 8.
The virus is resistant outside its host but loses infectivity at a pH of less than 6 and more than 8.
Se inaktivoituu myös, jos liha raakakypsytetään.
In meat, it is also rendered inactive by spontaneous maturation.
Pakkasessa virus säilyy erinomaisesti, sen sijaan kuivuus ja korkea lämpötila ovat sen vihollisia.
The virus survives refrigeration perfectly intact but is adversely affected by dry conditions and high temperatures.
Taudin historia ja levinneisyys
History and distribution
Tätä tautia, joka on mainittu ensimmäisen kerran Italiassa 1500-luvulla, esiintyi paljon Länsi-Euroopassa perinteisen maatalouden aikana ennen sotaa ja heti sen jälkeen.
Foot-and-mouth disease, which was first described in Italy in the 16th century, occurred frequently in western Europe when traditional farming methods were used before and immediately after the Second World War.
Ellei vuoden 2001 tapahtumia oteta huomioon, Euroopan huolena on ollut kymmenen vuoden aikana kolme levinneisyydeltään vähäistä tautitapausta.
However, its geographical spread varies greatly owing to its many sporadic recurrences.
Tauti hävitettiin teurastuksilla käyttämättä rokotuksia.
It was eradicated by means of a slaughter policy without vaccination.
Kreikalle palautettiin OIE:n tunnustama asema suu- ja sorkkataudista vapaana, rokotuksia tekemättömänä maana toukokuussa 1998.
Greece regained its OIE status of 'FMD-free country not practising vaccination' in May 1998.
Se menetti tämän asemansa heinäkuussa 2000, kun maahan tuli Asia 1 -tyypin virus.
It lost this status again in July 2000, following the introduction of the type Asia 1 virus.
Kyseisestä viruksesta oli raportoitu Kreikassa jo vuonna 1961, Evrosin maakunnassa, jossa tautia oli voitu valvoa osittaisen teurastuksen ja rokotuksen ansiosta (lähde: FAO). .
This virus had already been reported in Greece in 1961, in the province of Evros, when partial slaughter and vaccination brought it under control (source FAO). .
Taulukko 1: Uusimpien suu- ja sorkkatautiepidemioiden esiintyminen Euroopassa.
Table : Overview of most recent declarations of FMD outbreaks in Europe.
Afrikassa ja Etelä-Amerikassa riehuu parhaillaan muita viruskantoja.
Other strains are currently rife in Africa and South America.
Etelä-Amerikassa leviävät O- ja A-tyypin virukset tekivät äskettäin tyhjiksi edistysaskeleet, joita oli saavutettu taudin hallinnassa ja hävittämisessä Mercosuriin kuuluvissa suurissa karjankasvatusmaissa (Argentiina, Brasilia, Uruguay).
In the latter region, type O and A viruses have recently thwarted the progress that had been made in controlling and eradicating FMD in the big producer countries of Mercosur (Argentina, Brazil, Uruguay).
Suu- ja sorkkataudista vapaat maat (Pohjois-Amerikka, Australia, Uusi-Seelanti, Japani, Madagaskar ja Euroopan eri valtiot) ovat tässä yhteydessä poikkeuksellisia.
FMD-free countries (North America, Australia, New Zealand, Japan, Madagascar and various countries in Europe) are the exception in this context.
Taudin saastuttamien alueiden tai eläinkuljetusten solmukohtien läheisyys tekee eräiden valtioiden aseman kuitenkin jatkuvasti epävarmaksi.
However, the proximity of infected zones or routes used for the movement of animals means that the situation in some of them is permanently at risk.
Edellytykset suu- ja sorkkataudin ehkäisemiselle ja hoidolle EU:ssa
Framework for the prevention and treatment of FMD in the EU
Kansainväliset puitteet
International framework
Suu- ja sorkkataudin ehkäisemistä ja hoitamista koskevat kansainväliset standardit on koottu yhteen ja esitetty Maailman eläintautijärjestön (OIE) OIE on hallitusten välinen järjestö, joka perustettiin kansainvälisellä sopimuksella 25. tammikuuta 1924 ja jonka tehtävänä on taata maailmanlaajuinen eläinkaupan terveysturvallisuus.
The international standards on the prevention and treatment of FMD are codified in Chapter 2.1.1 of the International Animal Health Code drawn up by the OIE The OIE is an intergovernmental organisation set up by the international agreement of 25 January 1924 and is responsible for guaranteeing the sanitary safety of world trade in animals.
Järjestön nimenomainen velvollisuus on tiedottaa eläintautien esiintymisestä ja kehityksestä maailmassa ja tautien torjuntakeinoista.
In particular, it has a duty to provide information on the existence or evolution of animal diseases in the world and on the means to control them.
Maailman kauppajärjestö (WTO) on tunnustanut sen laatimat standardit terveyttä koskeviksi kansainvälisiksi vertailusäännöiksi (erityisesti sopimuksessa terveys- ja kasvinsuojelutoimien soveltamisesta eli SPS-sopimuksessa).
The standards it lays down are recognised by the World Trade Organisation (WTO) as reference international sanitary rules (in particular in the context of the Agreement on the Application of Sanitary and Phytosanitary Measures - the SPS Agreement).
Niiden tarkoituksena on helpottaa kansainvälistä eläinten ja eläinperäisten tuotteiden kauppaa esittämällä erityissairauksiin sovellettavia suosituksia. laatiman kansainvälisen eläinten terveyttä koskevan koodeksin 2.1.1 luvussa sekä diagnostisten testien ja rokotteiden standardeja käsittelevän käsikirjan Manual of Standards for Diagnostic Tests and Vaccines asiaa koskevassa luvussa.
They serve to facilitate international trade in animals and animal products by laying down recommendations applicable to specific diseases. and in the specific chapter of the Manual of Standards for Diagnostic Tests and Vaccines .
Suu- ja sorkkatautia koskevien standardien parissa toimiessaan OIE on laatinut menettelytapoja ja kriteerejä, joiden perusteella voidaan kansainvälisesti tunnustaa maan tai alueen olevan vapaa taudista ja joilla on suositusten arvo.
In the context of its standardisation activities concerning FMD, the OIE has drawn up a set of procedures and criteria for the international recognition of the disease-free status of a country or zone which has the force of a recommendation.
Suositusten pohjalta on määritelty kolme eläinten terveyttä koskevaa asemaa, joiden myöntämiseen tai palauttamiseen liittyy erityisiä ehtoja, ja niitä sovelletaan alueeseen tai maahan Alue, jolla on suu- ja sorkkatautiin nähden määritelty eläinten terveyttä koskeva asema, voidaan perustaa maahan, joka täyttää erilaisen terveydellisen aseman vaatimukset.
On the basis of these procedures and criteria, three animal health statuses are defined, along with the specific conditions for awarding or restoring them, and applied to a zone or a country A zone with a specific animal health status as regards FMD may be established in a country which, overall, meets the conditions for a different health status.
Viruksen leviämisen estämiseksi alueen on tällöin oltava eristetty muusta maasta valvonta- tai puskurivyöhykkeellä taikka luonnollisten tai maantieteellisten esteiden avulla, ja alueella on toteutettava eläinten terveyttä koskevia toimenpiteitä. , joka voi olla suu- ja sorkkataudista vapaa, rokotuksia tekemätön, suu- ja sorkkataudista vapaa rokotuksia tekevä tai suu- ja sorkkatautitartunnan saanut maa tai alue.
For this, the zone in question must be separated from the rest of the country by a surveillance zone or a buffer zone, or by physical or geographical barriers, accompanied by animal health measures, so as to prevent any escape of the virus. : FMD free country where vaccination is not practised'; 'FMD free country where vaccination is practised'; 'FMD infected country/zone'.
Saadakseen tunnustetun aseman taudista vapaana rokotuksia tekemättömänä maana maan on erityisesti pystyttävä todistamaan, ettei siellä ole 12 kuukauteen esiintynyt tautipesäkkeitä, ettei tautia vastaan ole rokotettu vähintään viimeisten 12 kuukauden aikana ja ettei maahan ole tuotu rokotettuja eläimiä rokotusten päättymisen jälkeen (eläinten terveyttä koskevan koodeksin 2.1.1.2 artikla).
For the status 'FMD free country where vaccination is not practised' to be awarded, it must be established that there has been no outbreak of FMD and no vaccination has been carried out for at least 12 months and that no animals vaccinated against FMD have been imported since the cessation of vaccination (Article 2.1.1.2 of the Animal Health Code).
a) 12 kuukautta viimeisestä tapauksesta, silloin kun on sovellettu teurastusta terveyssyistä tai
(a) 12 months after the last case, where stamping-out is applied, or
Jotta lähtömaa tai -alue saisi eläinten terveyttä koskevan aseman, sillä on oltava myös tuontia tai elävien eläinten, tuoreen lihan, lihavalmisteiden ja eläinperäisten tuotteiden kauttakuljetusta koskevia määräyksiä, jotka ovat ainakin jossain määrin sitovia (eläinten terveyttä koskevan koodeksin 2.1.1 artikla).
The animal health status of the country or zone of provenance is also accompanied by rules of varying degrees of stringency on the importation or transit of live animals, fresh meat, meat products and animal products (Chapter 2.1.1 of the International Animal Health Code).
Tunnustetun aseman eriyttäminen tällä tavoin on erittäin tärkeää, koska itse asiassa sillä määritellään mahdollisuuksia maiden väliseen kaupankäyntiin.
The different statuses are extremely important, for they determine the scope for trade between countries.
Taudista vapailla rokotuksia tekemättömillä valtioilla onkin näin oikeus sallia eläinten ja tuotteiden tuonti pelkästään samat ominaisuudet omaavista maista, mikä rajoittaa muiden maiden pääsyä kyseisen maan markkinoille.
FMD free countries without vaccination are entitled to limit imports to animals and products exclusively from countries having the same status, thus restricting access to their markets for animals and products from other countries.
Kansainvälisessä eläinten terveyttä koskevassa koodeksissa on lisäksi tarkkoja määräyksiä, jotka koskevat rajan yli todennäköisesti päätyvän lihan (ruho, tuore liha jne.) ja maitotuotteiden ominaisuuksia sekä viruksen inaktivointimenetelmiä (luuttomaksi leikkaaminen ja imusolmukkeitten poisto, kypsyttäminen, termisointi jne.).
The International Animal Health Code also contains detailed provisions on the characteristics of meat (carcasses, fresh meat) and dairy products which can cross borders, as well as the processes which inactivate the virus (deboning, removal of lymphatic glands, maturation, heat treatment).
Kulloisestakin OIE-asemasta aiheutuvien kauppapoliittisten seurausten perusteella näyttää siltä, ettei eläinten terveyttä koskevassa koodeksissa säädetty tyydyttävästi edellytyksistä ja seurauksista tapauksissa, joissa taudista vapaaksi ja rokotuksia tekemättömäksi luokitellussa maassa joudutaan turvautumaan hätärokotuksiin, joihin ei liity rokotettujen eläinten teurastamista.
In view of the repercussions of a country's OIE status on trade policy, the conditions and consequences of emergency vaccination without subsequent slaughter of the vaccinated animals where an outbreak occurs in a country with the status 'FMD free country without vaccination' were not adequately regulated in the Animal Health Code.
Erityisesti edellä mainittu 12 kuukauden määräaika oli epäasianmukainen, kun otetaan huomioon rokotteiden sekä rokotettujen ja tartunnan saaneiden eläinten erottelemiseksi tehtävien testien kehittämisessä saavutettu edistyminen.
In particular, the 12-month period laid down did not take sufficient account of the progress made as regards vaccines and tests to distinguish between vaccinated and infected animals.
Tämän vuoksi hätärokotuksia, joihin ei liity rokotettujen eläinten teurastamista, ei pidetty todellisena vaihtoehtona koko karjan teurastamiselle vaan niihin turvauduttiin vasta viimeisenä keinona.
As a result, emergency vaccination without subsequent slaughter of the vaccinated animals in the event of an outbreak was seen as a last resort rather than as a genuine alternative to exclusive culling.
OIE toteutti toukokuussa 2002 tärkeän muutoksen, joka koski taudista vapaan rokotuksia tekemättömän maan aseman palauttamista: turvauduttaessa hätärokotuksiin, joihin ei liity eläinten teurastamista, asema voidaan palauttaa jo 6 kuukaudessa aiemman (vähintään) 12 kuukauden karanteenin sijasta.
In May 2002 the OIE made a significant change with regard to regaining 'FMD free without vaccination' status: where emergency vaccination is practised without subsequent culling, such status can be regained after six rather than (at least) 12 months as had hitherto been the case.
Tämä edellyttää, että suu- ja sorkkatautiviruksen muiden kuin rakenneproteiinien havaitsemiseen perustuvassa serologisessa valvonnassa kyetään todentamaan, ettei jäljellejäävässä rokotetussa eläinkannassa ole tartuntaa.
This is possible on condition that serological surveillance based on the detection of non-structural proteins of the FMD virus demonstrates the absence of infection in the remaining vaccinated animal population.
EU:n oikeudellinen kehys
Legal framework in the EU
Suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjuntaa koskevissa EU:n säädöksissä säädetään kriisinaikaisista toimenpiteistä sekä tuontia koskevista suojasäännöksistä.
EU legislative provisions on the prevention and control of FMD provide for both measures in the event of a crisis and safeguard rules with regard to imports.
Kriisitilannetta koskevat säännökset
Rules applicable in the event of a crisis
Suu- ja sorkkataudin torjuntaa koskevat yhteisön säännökset on esitetty neuvoston direktiivissä 85/511/ETY EYVL L 315, 26.11.1985, s. 11. , jota on muutettu neuvoston direktiivillä 90/423/ETY EYVL L 224, 18.8.1990, s. 13–18.
Community provisions for controlling FMD are set out in Council Directive 85/511/EEC OJ L315, 26.11.1985, p.11. , as amended by Council Directive 90/423/EEC OJ L 224, 18.8.1990, pp. 13-18.
Direktiivillä 90/423, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990, on muutettu seuraavat direktiivit:
Directive 90/423 of 26 June 1990 amended the provisions of Directives:
– direktiivi 85/511 yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi
- 85/511 introducing Community measures for the control of foot- and-mouth disease;
– direktiivi 64/432 eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa
- 64/432 on animal health problems affecting intra-Community trade in bovine animals and swine;
– direktiivi 72/462 terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan tuonnissa kolmansista maista. .
- 72/462 on health and veterinary inspection problems upon importation of bovine animals and swine and fresh meat from third countries. .
Säännösten tarkoituksena on hävittää tauti mahdollisimman nopeasti ja rajoittaa sen taloudellisia seurauksia mahdollisuuksien mukaan.
They are aimed at eradicating the disease as quickly as possible and, as far as possible, at limiting its economic impact.
Edellä mainitun direktiivin 90/423/ETY seurauksena on monissa jäsenvaltioissa aiemmin tavanomainen profylaktinen (rutiininomainen) suu- ja sorkkatautirokotus ollut kiellettyä vuodesta 1992 lähtien.
Since 1992, by virtue of Directive 90/423/EEC, (routine) prophylactic vaccination against FMD, which had previously been standard practice in several Member States, has been banned.
Tämän sijasta nykykäytäntönä on, että kaikki eläimet lopetetaan ja tartunnan saaneiden eläinten ruhot hävitetään vahinkoja aiheuttamattomalla tavalla, mitä pidetään tehokkaampana keinona taudin hävittämiseksi.
In its place a policy of total slaughter and of destruction of infected animals has been applied, as this was considered to be a more effective means of eradicating the disease.
Profylaktisista (rutiininomaisista) rokotuksista luopumisen lisäksi on kiellettyä tuoda rokotettuja eläimiä yhteisön alueelle.
In addition to the ban on (routine) prophylactic vaccination, there is also a ban on introducing vaccinated animals into Community territory.
Yhteisön toimenpiteisiin kuuluvat
The measures taken by the Community provide for:
– asianomaisen tilan asettaminen viralliseen valvontaan heti, kun epäiltyjä tautitapauksia on tunnistettu, ja eläinten, tuotteiden, henkilöiden ja ajoneuvojen liikkumisen rajoittaminen, joka voidaan ulottaa myös naapuritiloihin (4 artikla)
- official surveillance of the holding in question, as soon as suspect animals have been identified, accompanied by restrictions on the movements of animals, products, persons and vehicles - extended, if need be, to include neighbouring holdings (Article 4);
– kaikkien tartunnan saaneella tilalla olevien taudille alttiina leviin lajeihin kuuluvien eläinten sekä ensimmäiseen tautipesäkkeeseen epidemiologisesti yhteydessä olevien reseptiivisten eläinten lopettaminen paikalla ja hävittäminen heti tartunnan varmistuttua (5 artiklan 2–4 kohta).
- the 'stamping-out' approach, i.e. the killing, on the spot, and the destruction of all animals of susceptible species on the affected holding as soon as infection has been confirmed, and of susceptible animals where an epidemiological link is established with the source of infection (Article 5(2-4)).
Jäsenvaltioissa otetaan käyttöön kansallisia välineitä, erityisesti Euroopan komission määrittelemien perusteiden pohjalta laaditut ja sen vahvistamat ja valvomat varoitussuunnitelmat (direktiivin 90/423/EY 5 artikla), sekä vaihtelevasti kehittyneitä välineitä (epidemiologiset selvitykset, viruksen leviämismallit, tiedotuskampanjat, koulutustilaisuudet, todenmukaisessa tilanteessa tehtävät hälytysharjoitukset), jotka muodostavat muun strategisen ja operationaalisen välineistön suu- ja sorkkataudin torjumiseksi.
National provisions, in particular emergency plans (Article 5 of Directive 90/423/EC) drawn up on the basis of criteria laid down, and validated and monitored by the Commission, as well as sets of other instruments (epidemiological surveys; virus diffusion models; public awareness and information campaigns and training sessions; real-situation emergency exercises) provide further strategic and operational means of combating FMD in the Member States.
Periaatteellisesta rokotuskiellosta huolimatta hätärokotusta voidaan käyttää, mutta vain tietyissä tilanteissa (taudin leviämisvaara) ja tarkkaan määriteltyjen teknisten menettelyjen mukaisesti.
Regardless of the prohibition in principle of vaccination, emergency vaccination is still authorised, though only subject to strict conditions (spread of disease) and stringent technical procedures.
Yhteisön lainsäädännössä erotetaan hätärokotusten yhteydessä toisistaan ehkäisevät rokotukset (jolloin eläimet rokotetaan aluksi viruksen leviämisen hillitsemiseksi ja/tai riittämättömän ruhojen hävittämiskapasiteetin takia ja teurastetaan myöhemmin, kun tauti on saatu hävitettyä tai puutteet on saatu poistettua) ja suojarokotukset (jolloin eläimiä – etenkin nautoja – voidaan tämän jälkeen käyttää ja hyödyntää tavanomaiseen tapaan) sekä määritellään rokotettuihin eläimiin ja niistä saataviin tuotteisiin sovellettavat toimenpiteet.
With a view to emergency vaccination, Community rules distinguish between suppressive vaccination (where animals are first vaccinated to restrict the spread of the virus and/or because there is a lack of capacity for disposing of carcasses, but are subsequently slaughtered when the disease has been successfully eradicated and disposal problems have been overcome) and protective vaccination (where animals – particularly cattle – are subsequently used normally), and lay down the measures applicable to vaccinated animals and products derived from them.
Päätäntävalta on komissiolla, joka tekee päätöksen poikkeustapauksia lukuun ottamatta yhdessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa saatuaan eläinlääkintäkomitealta määräenemmistöllä hyväksytyn lausunnon.
Save where exceptions are provided for, it is for the Commission to decide in cooperation with the Member State concerned, after the Veterinary Committee has adopted its opinion by a qualified majority.
Komissio ottaa huomioon erityisesti tiettyjen alueiden eläintiheyden ja yksittäisten eläinlajien suojelutarpeen.
It takes particular account of the stocking density in certain regions and of the need to protect specific races.
Komissio antoi vuoden 1999 varautumissuunnitelmia koskevat suuntaviivat Työasiakirja XXIV/2655/1999. , joissa suositeltiin rokotuksiin turvautumista ainoastaan erittäin suuren epidemian puhjetessa alueilla, joiden eläintiheys on suuri.
The 1999 Commission guidelines for contingency plans Working document XXIV/2655/1999. recommended vaccination only in the event of a very large outbreak in areas with high stocking density.
Luopumispäätöksen tukena oli terveydellisiä, tieteellisiä, kaupallisia ja taloudellisia perusteita.
The reasons for this were health-related, scientific, trade-related and economic.
Tärkeimmät näkökohdat olivat seuraavia:
The arguments were as follows:
Poistaakseen eläintautivirusten aiheuttamat vaarat, jotka liittyvät suu- ja sorkkataudin vastaisten rokotusohjelmien lopettamiseen ja kaupan lisääntymiseen, EU on määrännyt jokaisen jäsenvaltion laatimaan varautumissuunnitelman tämän taudin torjumiseksi.
In order to deal with the growing risks posed by epizootic viruses as a result of the ending of anti-FMD vaccination and an increase in trade, the European Union requires each Member State to draw up a contingency plan for the control of foot-and-mouth disease.