natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Niissä taas hätärokotusten edellytysten ja seurausten määrittely suu- ja sorkkatautitapauksissa oli puutteellista ainakin vuoden 2001 kriisin aikana.
The ‘non-vaccination’ policy is based on the trade-policy recommendations of the International Office of Epizootics (OIE), which, at least at the time of the crisis in 2001, did not adequately regulate the preconditions and consequences of emergency vaccinations in the event of an FMD outbreak.
OIE:n suositusten mukaiset määräajat kaupalle hyvin tärkeän suu- ja sorkkataudista vapaan maan aseman palauttamisesta tapauksissa, joissa annettiin hätärokotuksia (suojarokotuksia), olivat liian pitkiä eikä niissä otettu huomioon tartunnan saaneiden ja rokotettujen eläinten erottelemiseksi tehtyjen testien tieteellistä tasoa.
The OIE recommendations provided for excessively long periods before ‘FMD-free’ status, which is absolutely vital to trade, could be reacquired if emergency vaccination (protective inoculation) programmes were carried out during an outbreak, and did not take account of the state of the art with regard to tests to distinguish vaccinated animals from infected animals.
OIE:n puitteissa ei myöskään sovellettu nopeaa menettelyä suu- ja sorkkataudista vapaaksi tunnustettujen alueiden perustamiseksi sellaiseen maahan, jossa taudin on todettu puhjenneen ja jossa on vahvistettu suu- ja sorkkataudin suojavyöhyke.
In addition, the OIE did not provide for a rapid procedure for the recognition of FMD-free areas within a country where outbreaks had occurred and an FMD-infected area had been designated.
Suu- ja sorkkataudista vapaata aluetta koskeva päätös olisi aiheuttanut huomattavan viivästymisen ja sen takia asioiden siirtäminen paikallistasolle ei ollut houkutteleva vaihtoehto etenkään hätärokotusten yhteydessä.
Only after a considerable delay would it have been possible to designate an FMD-free area, with the result that any regionalisation, particularly in conjunction with emergency vaccinations, did not seem attractive.
EU:n suu- ja sorkkatautitapauksissa tähän asti noudattaman politiikan tavoitteena on siten ollut tartunnan saaneen karjan ja reseptiivisten, tartunnan saaneen karjan tai tartuntalähteen kanssa kosketuksiin joutuneiden, tai muulla tavoin tartunnan saaneiksi osoitettujen eläinten hävittäminen (stamping out -politiikka).
The EU's policy in the event of an FMD outbreak has accordingly hitherto been geared to culling livestock from infected herds and FMD-susceptible animals which had come into contact with the source of infection or infected vectors or which were shown to have become infected in any other way (a 'stamping-out' policy).
Hätärokotuksia piti periaatteessa välttää ja niihin olisi saanut turvautua vain poikkeustapauksissa laajan epidemian puhjettua – ja asianosaisen jäsenvaltion pyynnöstä.
As a general rule, emergency vaccinations were to be avoided and performed only - at the request of the Member State concerned - by way of exception, in the event of a major epidemic.
Vuoden 2001 suu- ja sorkkatautikokemukset osoittavat, ettei tätä politiikkaa voida enää jatkaa nykyisellään.
In the light of experience of FMD in 2001, this policy cannot continue in its present form.
Vuoden 2001 suu- ja sorkkatautikriisi aiheutti traumaattisia kokemuksia tautialueilla.
The 2001 FMD crisis was a traumatic experience in the areas affected.
Kun taudin torjuntastrategioista ja -menetelmistä päätetään tulevaisuudessa, EU:n ja jäsenvaltioiden politiikassa on siten otettava huomioon päätösten sosiaaliset ja psykologiset vaikutukset kansalaisiin sekä niiden vaikutukset muihin elinkeinoihin kuin maatalouteen, esimerkiksi matkailuun, sellaisilla alueilla, joita on kohdannut laajamittainen suu- ja sorkkatautiepidemia.
For the purpose of determining control strategies and methods, the policy of the EU and the Member States must therefore in future take account of the social and psychological impact on the public and effects on non-agricultural sectors of the economy, such as tourism, in the areas affected by a major FMD outbreak.
Tähänastinen rokottamatta jättämisen politiikka on korostanut suhteettomasti kauppapoliittisia näkökohtia.
Hitherto the basic ‘non-vaccination’ policy has assigned undue priority to trade-policy aspects.
Suu- ja sorkkataudin ehkäiseminen ja torjunta Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2001
Prevention and control of FMD in the United Kingdom in 2001
Yhdistynyt kuningaskunta turvautui suu- ja sorkkataudin torjunnassa direktiivin 90/423/ETY 5 artiklan 2 kohdan mukaiseen varautumissuunnitelmaan, jonka komissio oli hyväksynyt 1993 ja jota oli muutettu viimeksi vuonna 2000 ja joka täytti komission päätöksen 91/42/ETY kriteerit.
The United Kingdom tackled FMD by means of a contingency plan pursuant to Article 5(2) of Directive 90/423/EEC; the plan had been approved by the Commission in 1993 and last amended in 2000, and complied with the criteria laid down in Decision 91/42/EEC.
Suunnitelmassa oli otettu huomioon suu- ja sorkkataudista siihen mennessä saadut kokemukset, ja siinä oli varauduttu korkeintaan kymmenen paikallisen tautitapauksen puhkeamiseen.
The plan was based on previous experience of FMD and on the assumption that the spread of the disease would remain localised, i.e. the number of outbreaks would not exceed ten.
Direktiivissä 90/423/ETY edellytetään nimenomaisesti hätärokotusten sallimista, kun "epitsoottinen eläintauti uhkaa levitä laajalle" ja että päätöstä tehtäessä "on otettava erityisesti huomioon se, missä määrin eläimet ovat keskittyneet tietyille alueille, ja se, että on tarpeen suojella erityisiä rotuja".
Directive 90/423/EEC specifically requires that provision should be made for emergency vaccination 'where an epizootic disease threatens to become extensive' and that 'this decision shall have particular regard to the degree of concentration of animals in certain regions and the need to protect special breeds'.
Yhdistyneen kuningaskunnan Lessons Learned -tutkimuksessa ei kuitenkaan havaittu todisteita siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta olisi ottanut huomioon vuonna 1999 annettuja eurooppalaisia raportointiohjeita muuttaessaan strategista menettelyään.
However, the UK 'Lessons Learned' inquiry found '... no evidence that that the UK took heed of the 1999 European report guidelines in altering UK strategic policy.
Varautumissuunnitelma jäi rokotusten osalta minimaaliseksi.
Contingency planning for vaccination was minimal.'
Tämä oli suurin virhe Yhdistyneen kuningaskunnan varautumissuunnitelmassa ja politiikan toteuttamisessa, jota komission olisi pitänyt tarkastella ja johon liittyen olisi pitänyt toteuttaa asianmukaisia korjaavia toimia.
This was a major flaw in UK contingency planning and policy implementation, which should have been reviewed by the Commission and appropriate corrective action taken.
Suu- ja sorkkatautiepäilyn vahvistuttua Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli havaittu jo 50–70 tautipesäkettä, ja (mini)epidemioiden määrä nousi myöhemmin kahteentoista.
In the United Kingdom, there were already 50 to 70 outbreaks at the time of confirmation of FMD, and subsequently 12 epidemics (or mini-epidemics) occurred.
Siksi vuoden 2001 suu- ja sorkkatautikriisi ylitti todella kansallisen varautumissuunnitelman ja alueellisten varautumissuunnitelmien pohjana olleet mittasuhteet.
Therefore the scale of the 2001 crisis far exceeded the presumed scale on which the national contingency plan and regional contingency plans were based.
Siihen mennessä saatujen kokemusten ja arvioitujen riskien perusteella olisi ollut kuitenkin kohtuutonta vaatia, että varautumissuunnitelma ja vaadittavat henkilöstöresurssit ja aineelliset resurssit olisi pitänyt mitoittaa tällaisiin olosuhteisiin.
Yet in the light of previous experience and the foreseeable risk, it would have been disproportionate to gear the FMD contingency plan and the associated human and material resources to such a large scale.
Tosin nykyisestä näkökulmasta varautumissuunnitelmaan olisi pitänyt sisällyttää myös skenaario vaikeasta ja laajasta epidemiasta, pahin kuviteltavissa oleva vaihtoehto mukaan lukien.
However, in retrospect the contingency plan ought to have included a scenario for a serious and extensive outbreak, including a ‘worst-case’ scenario.
Yhdistyneen kuningaskunnan valtiollisen eläinlääkintäyksikön helmikuussa 1999 teettämä tutkimus (Drummondin selonteko) osoitti kuitenkin, että suu- ja sorkkataudin tai muun ilmoitettavan eksoottisen eläintaudin puhkeamista koskevassa varautumissuunnitelmassa ja henkilöstö- ja logistiikkavalmisteluissa oli huomattavia puutteita.
However, contingency plans and the logistical and staffing preparations for an outbreak of FMD or other notifiable exotic animal diseases in the United Kingdom were suffering from considerable shortcomings, according to a report of February 1999 commissioned by the State Veterinary Service (Drummond Report).
Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskeva vientikielto tuli voimaan välittömästi, kun taas maan hallitus viivytteli helmikuun 20. päivän 2001 jälkeen (jolloin ensimmäinen tapaus todettiin) helmikuun 23. päivään 2001, ennen kuin se kielsi reseptiivisten eläinten kuljetukset maassa ja sulki karjamarkkinat.
An export ban was imposed on the UK immediately, while the British Government delayed from 20 February 2001 (when the first case was confirmed) until 23 February 2001 before banning the movements of FMD-susceptible animals on a nationwide basis and closing livestock markets.
Viive johti tapausten määrän huomattavaan kasvuun.
This delay caused a considerable increase in the number of cases.
Jälkikäteen voidaan todeta, että reseptiiviset eläimet olisi välittömästi pitänyt asettaa koko maan kattavaan kuljetuskieltoon heti kun Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli havaittu ensimmäinen tapaus, mutta tuolloin monet kansalaiset olisivat todennäköisesti pitäneet moista toimenpidettä kohtuuttomana.
In retrospect, an immediate nationwide ban on movements of FMD-susceptible animals would have been appropriate when the first case of FMD was detected in the United Kingdom, but large sections of the population would have considered this disproportionate at the time.
Taudin pahiten vaivaaman eläinlajin, eli lampaiden, kuljetusreittejä koskevan tehokkaan selvitys- ja jäljitysjärjestelmän puuttuminen sekä kauppiaiden ja markkinoiden puutteelliset tarkastukset vaikeuttivat taudin torjumista huomattavasti.
The lack of an effective system of identifying and tracing rapidly the transport routes taken by sheep, the species most affected by the epidemic, and the inadequacy of the checks carried out by dealers and at markets severely hampered efforts to control the disease.
Yhdistyneen kuningaskunnan julkisten palvelujen rakenne ja organisaatio (hallituksen ja hallinnon elimet) on erittäin monimutkainen.
The structures and organisation of the public service (government and administrative bodies) in the UK are very complex.
Epidemian käsittelylle tunnusomaista oli koordinaation puute valtion eläinlääkintäyksikön eläinlääkintähenkilökunnan ja sen politiikasta vastaavan henkilökunnan välillä samoin kuin alueiden ja keskuksen välillä.
The handling of the epidemic was characterised by a lack of coordination between veterinary and policy staff within the State Veterinary Service and between the regions and the centre.
Tämä aiheutti erilaisia vaikeuksia hallituksen valvontastrategian määrittelyssä ja toteutuksessa.
This led to a number of difficulties in defining and implementing the government's control strategy.
Toimivallan selkeä jako puuttui.
A clear delineation of powers was lacking.
Valtion palveluksessa olevan kokopäivätyötä tekevän eläinlääkintähenkilökunnan määrää oli pienennetty kahdenkymmenen viime vuoden aikana noin 50 prosenttia, tosin tavallisesti kenttätyötä tekevien virkaeläinlääkärien määrä on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tietojen perusteella vaihdellut vain vähän.
The number of full-time State veterinary staff in the UK has been reduced by about half in the past 20 years, although according to the British Government the number of official vets normally working in the field has changed little.
Valtion palveluksessa olevan eläinlääkintähenkilökunnan huomattava väheneminen ajoittui lisäksi yhteen paikallisten eläinlääkintäkeskusten lakkauttamisen ja alueellisiin keskuksiin keskittymisen kanssa, mikä johti vääjäämättä paikallisolojen tuntemuksen heikkenemiseen.
Moreover, this considerable cut in the number of staff employed by the State Veterinary Service has been accompanied by the closure of local veterinary centres and a concentration on regional centres, which has inevitably resulted in a loss of knowledge of local conditions.
Tämä heikensi kaiken kaikkiaan huomattavasti kykyä vastata kriisiin, varsinkin kun tuotantoeläinkanta kasvoi samanaikaisesti huomattavasti.
Overall, this has weakened the capacity for responding to the crisis, particularly as the number of livestock has increased significantly over the same period.
Epidemian alkaessa ei ollut riittävästi henkilökuntaa, jotta tartunnan saaneiden tilojen määrän nopeaan kasvuun olisi voitu vastata tarvittavin valvonta- ja hävittämistoimin.
At the beginning of the epidemic, there were not enough staff to cope with the rapidly growing number of infected farms and carry out the requisite inspection and eradication measures.
Sen seurauksena epidemian torjuntaan piti palkata nopeasti suuri määrä eläinlääkäreitä ulkomailta.
As a consequence large numbers of vets had to be recruited rapidly from overseas to help combat the epidemic.
Kansainvälistä avunantosuunnitelmaa ei ollut.
No provision had been made for an international assistance plan.
Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tiedotuspolitiikka oli riittämätöntä ennen kriisiä ja myös sen aikana.
The British Government’s information policy was inadequate, both before and during the crisis.
Varautumissuunnitelman sisältö oli kansalaisille tuntematon epidemian alussa ja jonkin aikaa myös sen kestäessä (suunnitelma sisällytettiin maatalousministeriön verkkosivustolle vasta elokuussa 2001).
The content of the contingency plan was not known to the public at the beginning of the outbreak or for some time during it (it was not placed on the website of the Ministry of Agriculture until August 2001).
Ulsterin viljelijäjärjestö ei tiennyt epidemian alkuvaiheessa edes varautumissuunnitelman olemassaolosta.
At the beginning of the outbreak the Ulster Farmers’ Union did not even know that a contingency plan existed.
Valtion elinten paikallisiin laitoksiin ja taudin kohteena oleviin tiloihin kohdistama tiedottaminen oli vähäistä, ja eri viranomaisten ohjeet olivat erilaisia tai suorastaan ristiriitaisia ja lisäksi niitä muutettiin jatkuvasti.
The provision of information from State sources to local bodies and the farmers affected was poor, and advice from the various government departments was repeatedly altered, inconsistent or even contradictory.
Lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan kansallinen maanviljelijöiden liitto (NFU) ilmoitti, että maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriön virkamiehet pyysivät usein itse neuvoja NFU:n omasta palvelunumerosta, koska he eivät pystyneet saamaan tarvittavia tietoja itse ministeriöstä.
Moreover, the National Farmers' Union reported that MAFF officials frequently contacted the NFU's own helpline to seek advice as they were unable to obtain the information required from within MAFF itself.
Monet epidemian hallintaan liittyneistä ongelmista aiheutuivat byrokraattisista ja muodollisista menettelyistä, viranomaisten päätösten ja toimien jatkuvasta viivästymisestä erityisesti lopetettujen eläinten ruhoja hävitettäessä, tehokkaiden varautumissuunnitelmien puuttumisesta, eläinlääkintähenkilökunnan puutteellisista tiedoista, taudin torjumiseksi perustettujen paikallisten elinten henkilökuntavajeesta sekä eläinsuojelusäännösten rikkomuksista karjaa lopetettaessa ja kuljetuskiellon yhteydessä.
Many of the problems associated with the management of the outbreak arose from bureaucratic and formalistic procedures for obtaining compensation, recurrent delays in decision-making and carrying out of measures by the authorities, particularly in connection with the disposal of animal carcasses, the lack of effective contingency plans, inadequately informed veterinary staff, staff shortages at the locally established disease control units, and violations of animal welfare legislation during culls and in connection with the movement ban.
On kuitenkin tunnustettu, että korvausvaatimusten hallinnollisen käsittelyn on oltava petosten estämiseksi oikeudenmukaista ja harkittua.
However, it is recognised that compensation claims must be administered in a fair and considered way in order to prevent fraud.
Yksittäistapauksissa on lisäksi raportoitu maanviljelijöiden pelottelusta ja painostamisesta eläinten lopettamisen yhteydessä.
In individual cases, it was also reported that farmers who were affected had been intimidated and pressurised in connection with the culls.
Edellä mainitut puutteet ja osin riittämätön tiedotuspolitiikka aiheuttivat asianosaisille huomattavaa stressiä, jonka seurauksista monet kärsivät vielä kuukausia kriisin jälkeenkin.
These shortcomings and the sometimes inadequate information policy caused considerable stress among those concerned, many of whom were still suffering psychologically as a result months after the crisis.
Toisaalta komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto totesi maaliskuussa 2001, että Yhdistyneen kuningaskunnan suu- ja sorkkatautiepidemian torjuntaan tarkoitetut järjestelmät toimivat hyvin ja tehokkaasti sekä kansallisella että paikallisella tasolla, ja että paikallisten kriisikeskusten perustamisnopeus oli vaikuttavaa.
On the other hand, the Commission’s Food and Veterinary Office observed in March 2001 that the UK’s organisational response to the FMD outbreak was effective and efficient, at both national and local level, and the speed with which the central and local crisis centres were set up was impressive.
Kriisin torjuntaan rekrytoidun henkilöstön uhrautuvaista toimintaa on myös korostettu.
The selfless commitment of the staff detailed to tackle the crisis was also singled out for comment.
Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto totesi kuitenkin samalla, että epidemian laajuus ylitti nopeasti taudin torjuntaan käytettävissä olleet resurssit.
The FVO also remarked, however, that the extent of the epidemic quickly outstripped the resources available to control the disease.
Taudin alkuviikkoina tapahtuneesta nopeasta leviämisestä huolimatta monet maan alueista säilyivät taudista vapaina ja eräillä alueilla, kuten Kentissä, tauti saatiin hävitettyä.
Despite the rapid spread of the disease in the first few weeks, large parts of the country remained free of the disease and in some parts, such as Kent, the disease was successfully eradicated.
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus tukeutui maaliskuun lopusta lähtien päätöksissään epidemiologisiin malleihin.
From late March onwards, the British Government based its decisions on epidemiological models.
Malleja laadittaessa ei viruksen leviämistavalla ollut Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tieteellisen asiantuntijaryhmän johtajan mukaan minkäänlaista merkitystä.
The mode of transmission of the virus did not play any part in the models, according to statements by the head of the British Government's scientific advisory group.
Taudin etenemisen kuvaamiseen käytettyjen validoimattomien mallien soveltuvuus on edelleen tieteellisesti kiistanalainen, ja etenkin suu- ja sorkkataudista kokemusta omaavat eläinlääkintäalan tiedemiehet ovat asettaneet ne kyseenalaisiksi.
The appropriateness of the unvalidated models used to plot the course of the epidemic remains scientifically controversial and in particular is challenged by veterinary scientists with FMD expertise.
Epidemia näytti riistäytyvän hallinnasta, ennen kuin se saavutti huippunsa vuoden 2001 maaliskuun lopulla.
The epidemic appeared to be running out of control until it peaked near the end of March 2001.
Tässä vaiheessa otettiin käyttöön 24/48 tunnin lopetusmenetelmä, henkilöstöresursseja lisättiin ja eläinruhojen käsittelyn aiheuttamat logistiset ongelmat annettiin armeijan hoidettavaksi.
At this point the 24/48 hours contiguous cull strategy began to be implemented, staff resources were augmented and the army was deployed to overcome logistical problems in disposing of animal carcasses.
On kuitenkin epäselvää ja kiistanalaista, johtiko 24/48 tunnin lopetusmenetelmä suu- ja sorkkataudin kehityksen kääntymiseen (tapausten lisääntymisestä niiden vähenemiseen), jo siitäkin syystä, että lähialueen tilojen eläinten lopettamista ei monessakaan tapauksessa kyetty käytännössä toteuttamaan 48 tunnin kuluessa.
It remains controversial and doubtful whether the 24/48 hours contiguous cull strategy was really responsible for curbing the epidemic (halting the increase in the number of cases and bringing about a decrease); apart from any other consideration, in many cases it proved impossible to carry out the culls on neighbouring farms within 48 hours.
Armeijaan turvautuminen erityisesti ruhojen hävittämiseen liittyvässä logistiikassa tapahtui suhteellisen myöhäisessä vaiheessa, kun tauti oli jo riistäytynyt hallinnasta ja ruhot olivat jo joissain tapauksissa lojuneet tiloilla päiväkausia.
The deployment of the army, particularly to provide logistical support in disposing of animal carcasses, took place only at a relatively late stage, when the epidemic was already out of control and, in some cases, dead animals had been lying about on the affected farms for days.
Jälkikäteen arvioituna armeijaan turvautuminen varhaisemmassa vaiheessa olisi pienentänyt hävitettävien ruhojen sumaa ja lievittänyt siten viljelijöiden ja maaseutuyhteisöjen kokemaa ahdinkoa.
With hindsight, an earlier use of the army would have reduced the backlog of carcasses in disposal and the distress experienced by farmers and rural communities.
Skotlannissa (Dumfriesin ja Gallowayn kreivikunnissa) onnistuttiin taudin torjunnassa ilmeisesti paremmin kuin muilla Yhdistyneen kuningaskunnan alueilla, koska tiedonkulkuväylät olivat lyhyempiä ja koska varautumissuunnitelman laatimisessa edettiin yhdennetyn suunnitelman mukaan (poliittiset päätökset ja logistinen valvonta tapahtuivat suurelta osin alueellisella tasolla, vaikka valtiolliset eläinlääkintäjärjestöt hoitivat erityisten sisäisten sopimusten perusteella niille kuuluvat velvoitteet myös Skotlannissa).
The disease control measures in the UK were evidently more successful in Scotland (County of Dumfries and Galloway) than in other areas, because lines of communication were shorter and the approach adopted was one of integrated contingency planning (political decisions and logistic control located primarily at regional level, although, in accordance with special agreements within the State, the State Veterinary Service also performed in Scotland the duties for which they provided).
Lisäksi Lockerbien lentokoneturman jälkeen oli kehitetty erityisiä menetelmiä kriiseihin reagoimiseksi.
In addition, since the Lockerbie air disaster, special procedures had been developed for responding to crises.
Suu- ja sorkkatautitapausten määrä oli myös Skotlannissa kaikkiaan vähäisempi kuin muualla, ja eläimiä kuljetettiin yleensä etelään.
However, the total number of cases of FMD was in any case smaller in Scotland and animal movements were generally southbound.
Tästä johtuen ihmisten terveyttä ja ympäristöä koskevia suuntaviivoja rikottiin, sillä hävittämisestä aiheutui päästöjä tai se kuormitti pohjavettä.
Because of this, there were breaches of human and environmental health guidelines from emissions and groundwater pollution.
Siitä koitui huomattavia rasituksia lähistön asukkaille, ja television välittämät kuvat palavista rovioista ja joukkohaudoista horjuttivat kansalaisiin juurtunutta käsitystä eläinten asianmukaisesta kohtelusta, ja lisäksi päätöksellä oli huomattavia vaikutuksia myös tautialueiden matkailuun.
It placed a huge burden on the populations of the areas concerned, and television pictures of the burning pyres and mass burials shocked the public on animal welfare grounds and had a catastrophic impact on tourism in those areas.