natgillin/translations-raw huggingface dataset:
D. ottaa huomioon, että joissakin maissa monia kehitysvammaisia, fyysisesti tai psyykkisesti sairaita ihmisiä suljetaan laitoksiin monissa tapauksissa sen vuoksi, että ei ole olemassa heitä varten suunniteltuja itsenäisen elämän mahdollistavia ratkaisuja, ja että heidän hoitonsa on joissakin tapauksissa nöyryyttävää ja epäinhimillistä (esimerkiksi heidät sidotaan häkkisänkyihin tai muulla tavalla),
D. Whereas many people with intellectual, psychiatric and physical disabilities in some countries are still kept in institutions, in many cases as a result of a lack of tailored facilities allowing for an independent life, and are sometimes subjected to indignities and inhuman treatment (such as being restrained in locked cage-beds or in other ways);
E. ottaa huomioon, että tänä vuonna tulee kuluneeksi kymmenen vuotta siitä kun YK antoi vammaisia henkilöitä koskevat yleisohjeet, jotka tosin eivät ole laillisesti sitovia,
E. Whereas this year marks the 10th anniversary of the UN Standard Rules for disabled people, which is not however a legally binding instrument;
F. ottaa huomioon, että vuosi 2003 on myös Euroopan vammaisten teemavuosi, että toinen perättäinen vammaisille omistettu teemavuosikymmen Aasian ja Tyynen meren alueella (2003–2012) on alkanut ja että ajanjakso 2000–2009 on nimetty Afrikan vammaisten vuosikymmeneksi,
F. Whereas 2003 is also the European Year of People with Disabilities and the start of the second successive Asian and Pacific Decade of Disabled People (2003-2012) and whereas the period 2000-2009 has been designated as the African Decade of Disabled People;
G. katsoo, että vammaisia koskevissa kysymyksissä tarvitaan enemmän julkisuutta yleisen kiinnostuksen herättämiseksi Euroopan unionin nykyisissä ja tulevissa jäsenvaltioissa,
G. Whereas there is a need to enhance the profile of issues relating to disability in order to raise public awareness in the present and future EU Member States;
H. ottaa huomioon, että jäsenvaltioissa on kehittynyt itsenäisesti yksittäisiä viittomakieliä ja ‑aakkostoja,
H. Whereas individual sign languages and alphabets have evolved independently within Member States;
7. pyytää jäsenvaltioita sisällyttämään tulevaan Euroopan unionin perustuslakiin unionin tavoitteita koskevaan artiklaan erityismaininnan vammaisten henkilöiden oikeuksien suojasta;
Calls on the Member States to include in the future European Union Constitution, in the Article relating to the objectives of the European Union, a specific reference to the ‘protection of the rights of disabled people’;
11. katsoo, että vammaisten oman näkökulman on oltava osa neuvotteluja ja korostaa, että on tärkeää varmistaa, että perheiden, vanhempien ja holhoojien ääni tulee prosessissa kuuluviin ja että vammaisjärjestöt ja heitä edustavat järjestöt osallistuvat aktiivisesti prosessiin;
Believes that the viewpoint of disabled people themselves must form part of the negotiations and emphasises the importance of ensuring that families, parents and guardians have an input into the process and that organisations of and representing disabled people should also be actively involved in the process;
– taata vammaisille heidän ihmisoikeuksiensa täydellinen suojelu, – selventää nykyisiä oikeuksia ja mukauttaa niitä vastamaan vammaisten tarpeita mm. poistamalla esteet, jotka estävät heitä nauttimasta täysin oikeuksistaan, – edesauttaa vammaisten tavoitteiden täyttymistä ja auttaa heitä vapauttamaan potentiaalinsa, – asettaa vammaiset etusijalle poliittisessa toiminnassa ja lisätä kansainvälistä yhteistyötä ja tietämystä, – ottaa käyttöön pysyvä maailmanlaajuinen vammaisten ihmisoikeuksia valvova mekanismi;
- to afford disabled people full protection of their human rights, - to clarify existing rights and tailor them to the needs of disabled people including by tackling barriers that hinder the full enjoyment of rights, - to facilitate the fulfilment of the aspirations of disabled people, and to help them unlock their potential, - to prioritise disabled people on policy agendas and to increase international cooperation and knowledge, - to have a permanent mechanism monitoring the human rights of disabled people in the world;
– oikeuksiin perustuva toimintamalli, jossa painotetaan ja mukautetaan eri sopimuksiin aiemmin sisällytettyjä ihmisoikeuksia (kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia sekä taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia) vammaisten tarpeita vastaaviksi, – sen tarpeen tunnustaminen, että on tarjottava sekä vammaisten yleistä että vammakohtaisia tarpeita vastaavaa palvelua, "piilevästi" vammaiset henkilöt mukaan lukien, ottamalla tällä tavoin huomioon vammaisten erilaisuuden ja erityisesti monivammaiset ja vaikeavammaiset sekä heidän perheensä, – kehitetään asianosaisten henkilöiden keskuudessa (opettajat, lääkärit ja vanhemmat) tiedotuskampanjoita "piilevästä" vammaisuudesta, jota itse asiassa esiintyy jokapäiväisessä elämässä ja koulutyössä, – vammaisten henkilöiden, heidän järjestöjensä ja heitä edustavien järjestöjen täysipainoinen sisällyttäminen vammaisia koskevien kansallisten ja kansainvälisten politiikkojen laatimiseen ja elinten perustamiseen, – sen todellisuuden tunnustaminen, että monet vammaiset henkilöt joutuvat kohtaamaan monenlaista syrjintää, joka perustuu mm. sukupuoleen, rotuun, ja ikään;
- the rights-based approach emphasising and tailoring human rights (civil and political as well as economic, social and cultural) already included in various treaties, to the needs of disabled people, - acknowledgement of the need to provide for both the general and impairment-specific needs of disabled people, including those with 'hidden' disabilities, thereby recognising the diversity of disabled people, in particular persons with multiple and severe disabilities and their families, - the development of information campaigns targeting the relevant persons (teachers, doctors and parents) on the so-called ‘hidden’ disabilities which in fact clearly manifest themselves in daily life and life at school, - full involvement of disabled people, organisations of disabled people and organisations representing disabled people in the establishment of national and international policies and bodies which affect them, - recognition of the reality that many disabled people are confronted with multiple discrimination on grounds of gender, race, age etc.;
a) oikeus elämänlaatuun – suojelu alentavalta ja epäinhimilliseltä kohtelulta ja laitostamiselta; b) pääsy työelämään – vammaisten integroimisen edistäminen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen alalla, – poistetaan kaikki työllistymisen lailliset ja hallinnolliset esteet, – kielletään kaikenlainen rekrytoinnissa, johtamiskäytännöissä tai ylentämisessä tapahtuva syrjintä ja kohtuullisten työolosuhteiden tarjoamisesta (mukautukset) kieltäytyminen; oivaksi malliksi kyseiselle artiklalle sopii yhdenvertaista kohtelua työssä koskeva direktiivi, – taataan vammaisten oikeus saada sama palkka samasta tai samanarvoisesta työstä; c) pääsy koulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen – oikeus laadultaan yhdenvertaiseen koulutukseen, joka edistää sekä vammaisten aikuisten että lasten kehitystä, itsenäisyyttä ja yhteiskunnallista osallistumista.
a) Right to quality of life - Protection from degrading and inhumane treatment and institutionalisation; b) Access to employment - The promotion of the integration of disabled people in the field of employment and training, - The removal of all legal and administrative barriers to employment, - The prohibition of any form of discrimination in recruitment, management practices and promotion in the workplace, including the refusal to provide reasonable accommodation (adjustments); the EU Directive on equal treatment in employment provides a good model for such an article, - The right of disabled people to equal pay for equal work or work of equal value; c) Access to education and vocational training - The right to an education of equal quality that furthers the development, independence and participation of both disabled adults and disabled children in society.
Ihanteellinen ratkaisu olisi täysimääräinen ja yhdenvertainen yleiseen koulutukseen pääsy, jolloin käytettävissä olisivat osallistumiseen ja kehittymiseen tarvittavat voimavarat, välineet ja muu tuki (kuten mahdollisuus hyödyntää uutta teknologiaa), mutta tarvittaessa se voidaan saavuttaa myös tarjoamalla yksilön erityistarpeita vastaavaa lapsille ja nuorille suunnattua vammakohtaista erityiskoulutusta.
This may be achieved either ideally through full and equal access to mainstream education, with the resources, tools and other support (such as access to new technologies) needed to enable participation and development or, if necessary to meet the individual's particular needs, by special education alongside children and young people with similar disabilities.
– arvioimalla sopimusvaltioiden ja kansalaisjärjestöjen määräajoin esittämiä kertomuksia yleissopimuksen täytäntöönpanossa aikaansaadusta edistyksestä ja kohdatuista ongelmista ja laatimalla suosituksia näille valtioille, – tunnistamalla valtioiden välisiä sekä valtioiden ja yleissopimuksen täytäntöönpanossa auttavien toimivaltaisten elinten välisiä yhteistyöalueita, – vastaanottamalla yksityishenkilöiden ja kansalaisjärjestöjen valituksia ja vastaamalla riippumattomien tutkimusten tekemistä koskeviin pyyntöihin;
- evaluating reports submitted periodically by States Parties and NGOs on the progress and problems encountered in implementing the Convention and making recommendations to these States, - identifying areas of cooperation among States, and between them and competent agencies that facilitate implementation of the Convention, - receiving complaints from individuals or NGOs and responding to requests for independent enquiries;
Maailmassa on noin 600 miljoonaa vammaista.
There are approximately 600 million disabled people throughout the world.
Kuka tahansa voi vammautua milloin tahansa ja väestön vanhetessa vammaisuuden kokee yhä lisääntyvä määrä väestöä kaikissa yhteiskunnissa.
Anyone can become disabled at any time and, as populations age, disability will be experienced by an increasing percentage of every society.
Tästä huolimatta vammaiset lapset, naiset ja miehet eivät voi nauttia perusoikeuksistaan, ja heidät suljetaan usein yhteiskunnan ulkopuolelle ja heitä syrjitään.
Yet disabled children, women and men lack access to basic human rights, and are often excluded and discriminated against.
Suurin osa vammaisista (noin 80 prosenttia) elää kehitysmaissa, missä perusoikeuksien puuttuminen tarkoittaa ennen kaikkea vaillinaista oikeutta elämään, ravintoon, veteen ja suojaan.
Most disabled people (approximately 80%) live in developing countries where lack of access to human rights is first and foremost about the right to life, to food, water and shelter.
Koska köyhyys on sekä yksi vammaisuuden syistä että seurausta siitä, on arvioitu, että jopa joka viides vähävarainen ihminen on vammainen Ann Elwan, Poverty and Disability: A Survey of the Literature, World Bank Report, osa 4.14. .
Because poverty is both a cause and consequence of disability, some estimates state that as many as 1 in 5 poor people are disabled Ann Elwan, Poverty and Disability: A Survey of the Literature, World Bank Report, section 4.14 .
Tästä tilanteesta huolimatta vammaisia ei yleensä näy eikä heitä mainita YK:n ihmisoikeus- ja kehitysyhteistyöpolitiikassa.
Despite this situation, within UN human rights and development policies, disabled people are usually invisible and excluded.
Tästä johtuen näyttää olevan tarpeen laatia sitovat kansainväliset säännöt, joilla vammaisten oikeuksia suojellaan, sekä kehittää asianmukainen valvontamekanismi.
Therefore, it seems necessary to establish binding international rules protecting the rights of disabled people, with an adequate monitoring mechanism.
Taustaa YK:n vammaisten oikeuksia koskevalle yleissopimukselle
Background to the United Nations Convention on the Rights of Disabled People
Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen jälkeen on tehty kuusi aihekohtaista YK:n ihmisoikeussopimusta: kansainvälinen yleissopimus taloudellisista, yhteiskunnallisista ja sivistyksellisistä oikeuksista, kansainvälinen yleissopimus kansalaisoikeuksista ja poliittisista oikeuksista, kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastainen yleissopimus, yleissopimus lapsen oikeuksista, kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskeva kansainvälinen yleissopimus ja kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskeva kansainvälinen yleissopimus.
Since the Universal Declaration on Human Rights there have been 6 thematic UN treaties on Human Rights: the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights, the International Covenant on Civil and Political Rights, the Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, the Convention on the Rights of the Child, the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women and the International Convention on the Elimination of All Forms of Racial Discrimination.
Jokaista sopimusta tai yleissopimusta valvoo elin, jonka tehtävänä on niiden soveltamisen täytäntöönpano tai seuranta.
Each treaty or convention has a treaty monitoring body with the task of enforcing or monitoring its implementation.
Ensisijainen oikeudellinen vastuu on yhä edelleen sopimusosapuolina olevilla valtioilla; sopimusta valvovien elinten päätehtävänä on seurata sopimusten sisäistä täytäntöönpanoa.
As primary legal responsibility rests with the States parties, the main job of the treaty bodies is to monitor domestic implementation of the treaties.
Tämä tapahtuu tarkastelemalla valtioiden määräajoin tekemiä katsauksia, joiden perusteella sopimusta valvovat elimet voivat esittää huomioita, kommentteja, päätelmiä tai suosituksia.
This is done through the examination of periodic State reports on the basis of which the treaty monitoring bodies can issue observations, comments or conclusions and recommendations.
Vaikka nykyisiä ihmisoikeussopimuksia sovelletaan vammaisiin, kuten näiden yleissopimusten oikeuskäytännöstä käy ilmi, tätä ei yleensä niissä mainita.
While existing international human rights treaties do apply to persons with disabilities, as reflected in the case law of these treaties, they do not usually state this.
Valvontaelimet eivät olekaan tähän mennessä voineet tutkia, miten vammaisten oikeuksia suojellaan.
Indeed, the monitoring bodies have until now proven to be unable to look specifically at how the rights of persons with disabilities are protected.
Voimakas siirtyminen vammaisuuden sisältävään ihmisoikeusmalliin edustaa perustavaa laatua olevaa kansainvälisen tason kehitystä vammaisten asioissa.
The beginning of a powerful shift toward the human rights model on disability is a fundamental development concerning disabled people in the international arena.
Tämä saavutettiin YK:ssa vähitellen vuoden 1982 maailmanlaajuisella toimintaohjelmalla ja vuonna 1993 laadituilla vammaisten henkilöiden mahdollisuuksien yhdenvertaistamista koskevilla yleisohjeilla.
This was gradually achieved in the UN through the 1982 World Programme of Action and the 1993 Standard Rules on the Equalisation of Opportunities for People with Disabilities.
Italia esitti vuonna 1987 ja Ruotsi vuonna 1989 ehdotuksen vammaisten oikeuksia koskevaksi YK:n yleissopimukseksi.
Proposals for a UN Convention on the Rights of Disabled People were submitted in 1987 by Italy and in 1989 by Sweden.
Näitä ehdotuksia ei kuitenkaan hyväksytty.
However, these proposals were not taken on board.
Vedoten YK:n päätöslauselmaan 56/168 Meksikon hallitus pyysi joulukuussa 2001 ottamaan huomioon vammaisten ihmisoikeudet ja vaati tilapäiskomitean välitöntä perustamista.
In December 2001, the Government of Mexico put forward UN Resolution 56/168, calling for consideration of a convention on the human rights of persons with disabilities and calling for the immediate formation of an adhoc committee.
Komitean tehtävänä olisi harkita ehdotuksia kattavaksi ja yhtenäiseksi sopimukseksi, jolla suojellaan ja edistetään vammaisten oikeuksia ja ihmisarvoa.
This adhoc committee would "consider proposals for a comprehensive and integral international convention to protect and promote the rights and dignity of persons with disabilities".
YK:n yleiskokous hyväksyi päätöslauselman.
This Resolution was adopted by the UN General Assembly.
Tilapäiskomitea kokoontui ensimmäistä kertaa 29. heinäkuuta–9. elokuuta 2002.
The first meeting of the Ad Hoc Committee took place between 29th of July and 9th of August 2002.
Keskustelun aiheina olivat menettelyä koskevat näkökohdat ja mm. vammaisia edustavien kansalaisjärjestöjen osallistuminen ja jatkotoimet.
The discussion focused on procedural aspects, including the participation of NGOs representing disabled people, and on the next steps to be taken.
Keskustelussa ei päätetty, että tämän prosessin tuloksena olisi YK:n yleissopimus.
There was no decision on whether a UN Convention would be the outcome of this process.
Sovittiin, että tilapäiskomitea kokoontuu seuraavan kerran 16.–27. kesäkuuta 2003.
The next step will be another meeting of the Ad Hoc Committee between 16th and 27th of June 2003.
Toivotaan, että tässä kokouksessa päätetään laatia vammaisten ihmisoikeuksia koskevan yleissopimuksen luonnos.
We hope that the outcome of this meeting will be the decision to start the process of drafting a United Nations Convention on the Rights of Disabled People.
Yhdistyneissä kansakunnissa voi yleissopimusluonnoksen laatimiseen kulua vuosia.
The United Nations process for the drafting of a Convention can last for a number of years.
On toki tärkeää välttää tarpeetonta viivästymistä, mutta yhtä lailla on myös muistettava, että toimivan yleissopimuksen hyväksyminen vaatii paljon työtä ja kuulemisia.
While it is important to avoid unnecessary delay, we should be equally aware that a great deal of work and consultation will be needed before agreeing on a workable Convention.
Oikeudellisesti sitovan yleissopimuksen merkitys
The importance of a legally-binding Convention
Yksi tilapäiskomitean ensimmäisen kokouksen pääpuheenaiheita oli pohtia, millaista välinettä olisi käytettävä vammaisten oikeuksien suojelemiseksi.
One of the main points of discussion in the first meeting of the Ad Hoc Committee was what type of instrument should be used to protect the rights of disabled people.
Kaikki valtiot olivat yhtä mieltä siitä, että vammaisuusnäkökohta tulisi linjata osaksi olemassa olevia yleissopimuksia valvovien elinten menettelyjä.
All States are in agreement that disability should be mainstreamed into the existing treaty body processes.
Tämä voitaisiin tehdä joko liittämällä pöytäkirja yhteen nykyisistä ihmisoikeussopimuksista tai luomalla yleisten periaatteiden mukainen väline, jonka jälkeen tehtäisiin mahdollisesti lisäpöytäkirjoja.
This could take the form of a protocol attached to one of the existing human rights treaties or an instrument of general principles, with the possibility of subsequent optional protocols.
Tästä huolimatta esittelijän mielestä riittäviin tuloksiin päästään ainoastaan oikeudellisesti sitovalla yleissopimuksella, joka sisältää sekä kansalaisoikeudet ja poliittiset oikeudet että taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet ja jossa otetaan huomioon vammaisten erityisolosuhteet ja kielletään vammaisten syrjintä.
However, the opinion of your rapporteur is that adequate results can only be achieved through a legally binding Convention containing both civil and political as well as economic, social and cultural rights tailored to the particular circumstances of people with disabilities with general prohibition of discrimination against disabled people.
Vammaisten ihmisoikeudet ansaitsevat tulla suojelluiksi tasavertaisesti muiden heikommassa asemassa olevien tai haavoittuvien ryhmien, kuten naiset, lapset ja etniset vähemmistöt, ihmisoikeuksien kanssa.
The human rights of persons with disabilities deserve the same level of protection as the human rights of other disadvantaged or vulnerable groups, like women, children and ethnic minorities.
Sitovassa yleissopimuksessa korostetaan vammaisten jokapäiväisessä elämässään kohtaamia merkittäviä ja yleisiä ongelmia, liittyivätpä ne sitten pääsyyn tai käyttömahdollisuuksiin, byrokratiaan tai ihmisten asenteisiin.
A binding Convention will highlight the significant and widespread problems that disabled people face in their daily lives, whether they be issues of access, bureaucracy or people’s attitudes.
Yleissopimus muodostaa tulevaisuudessa kaikkialla maailmassa elävien vammaisten oikeuksien perustan.
It will provide a basis for disabled people's rights all over the world.
Tällaista yleissopimusta tarvitaan vammaisten oikeuksien näkyvyyden lisäämiseksi kansainvälisillä areenoilla.
Such a Convention is needed in order to increase the visibility of the rights of disabled people on the international agenda.
Kyse ei ole uusien oikeuksien tarjoamisesta vaan olemassa olevien oikeuksien selventämisestä ja niiden mukauttamisesta vammaisten tarpeet huomioon ottaviksi.
It is not about providing new rights, but about clarifying and tailoring existing rights.
Erityinen yleissopimus mahdollistaa tehokkaan valvontamekanismin, jolla avulla voidaan tarkastella, miten vammaisia kohdellaan kaikkialla maailmassa.
Only through a specific Convention will we be able to have an effective monitoring mechanism which will look at how disabled people are treated all over the world.
Nykyisillä muiden yleissopimusten täytäntöönpanoa valvovilla komiteoilla ei ole resursseja eikä asiantuntemusta perehtyä erityisesti vammaisten asioihin ja siksi sitä varten on tarpeen perustaa erillinen komitea.
The current monitoring committees for the other conventions do not have the resources or the expertise to look particularly at disabled people and a separate committee therefore needs to be established.
Vammaisten oikeuksia koskevalla yleissopimuksella päästään kerralla eroon "lääketieteellisestä mallista" ja luodaan yleinen vammaisten asioita koskeva oikeuksiin perustuva toimintamalli, joka rakentuu kahden viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana tehdylle työlle.
A Convention on the rights of disabled people will get rid of the "medical model" once and for all and will establish universally the rights-based approach to disabled people's issues, building on the work of the last two decades.
Lääketieteellisen mallin mukaisesti vammainen katsotaan ongelmaksi, passiiviseksi avunsaajaksi, ja mallin tarkoituksena ei ole muuttaa yhteiskuntaa mitenkään.
The medical model perceives the disabled person as the problem, as a passive recipient of aid, and does nothing to change society.
Sosiaalisen mallin (tai oikeuksiin perustuvan mallin) mukaisesti vammaisilla on oikeuksia, ja ongelma on ympäristössä ja yhteiskunnassa.
The social model (or the rights-based model) instead views disabled people as bearers of rights and locates the problem in the environment and the society.
Oikeuksiin perustuvassa mallissa korostetaan myös vammaisen henkilön kehitysmahdollisuuksia.
The rights-based model also focuses on the potential a disabled person represents.
Tätä nykyä vammaisuuden määritelmät ja käsitykset vammaisuudesta eroavat toisistaan suuresti.
At present, definitions and perceptions of disability vary greatly.
On olemassa eriäviä näkökantoja siitä, ketä olisi pidettävä vammaisena erityisesti kroonisesti sairaiden kohdalla.
There are different views on who should be included under the term "disabled", particularly in relation to people with chronic health conditions.
Katsauksia ja raportteja koskevia standardeja ei ole olemassa ja niissä vammaisuutta lähestytään usein lääketieteelliseltä näkökannalta.
Surveys and reports are not standardised and often reflect a medical model.
Näkyvä vammaisuus on helppo todeta, mutta toisenlaisten vammaisuuden lajien (esimerkiksi kuurous, oppimisvaikeudet tai muut ei-näkyvät vammaisuuden tyypit) yksilöimisessä vallitsee epätietoisuus, mikä tarkoittaa, että lapsen vammaisuus voi jäädä vuosiksi huomaamatta.
Visible disabilities are easily surveyed, but ignorance about how to identify other disabilities (for example deafness, learning difficulties or other hidden disabilities) means that a child's disability could remain unidentified for years.