natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kreikka ilmoitti, ettei se ollut toteuttanut toimenpiteitä 5 artiklan 1 kohdan mukaisten velvoitteiden täyttämiseksi.
Greece reports that it has not taken any measures to comply with Article 5(1).
Kyseiset toimenpiteet sisältyvät sen vuonna 2002 uudistettuun jätehuoltostrategiaan, jonka tavoitteena on jätehuollon yhtenäistäminen alueellisesti.
Measures to this end are included in the revised version of Greece's waste strategy (2002), which is designed to achieve integrated management at regional level.
Kreikka ei toimittanut tarkkoja tietoja, mutta vahvisti kuitenkin, että Kreikan ja muiden jäsenvaltioiden kesken tehdään yhteistyötä jätehuollon alalla sekä vaarallisten että tavanomaisten, hyödynnettäviksi tai huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden rajat ylittävissä kuljetuksissa.
Without supplying any further details, Greece confirms that for this purpose cooperation exists between Greece and other Member States with regard to cross-border shipments of both hazardous and non-hazardous waste for recovery or disposal.
Tämän yhteistyön ilmoitetaan olevan jätehuoltoalalla toimivien yritysten välistä ja tapahtuvan toimivaltaisten viranomaisten luvalla Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta annettu asetus (ETY) N:o 259/93, sellaisena kuin se on muutettuna (EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1). .
Greece reports that such shipments are being arranged through cooperation between undertakings operating in the field of waste management, on condition that the competent authorities approve Council Regulation (EEC) No 259/93 on the supervision and control of shipments of waste within, into and out of the European Community, as amended (OJ L 30, 6.2.1993, p.
Ilmoituksen mukaan 8 prosenttia kyseisistä jätteistä kierrätetään ja 0,7 prosenttia kompostoidaan.
Greece reports that 8% and 0.7% respectively of such waste is recycled and composted.
Jätehuoltosuunnitelmat (7 artikla) ja jätteen vienti
Waste management plans (Article 7) and exports of waste
Komissio käynnisti vuosina 1997–2000 oikeustoimet useita sellaisia jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät olleet varmistaneet, että niiden jätehuoltosuunnitelmat olivat kunnossa.
In the period 1997-2000, the Commission initiated legal proceedings against various Member States which had not introduced any waste management plans.
Kyseisen ajanjakson loppuun mennessä useimmat jäsenvaltiot olivat laatineet suunnitelmat.
By the end of the period, most Member States had drawn up plans.
Ongelmat koskevat edelleen Ranskaa, Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Italiaa.
The problems with France, the United Kingdom and Italy persist.
Jäsenvaltiot ovat kehittäneet yhdessä joitakin järjestelyjä, jotka koskevat jätehuoltosuunnitelmien yksityiskohtia erityisesti yhteisen rajan molemmin puolin sijaitsevilla alueilla.
The Member States have concluded a number of agreements with one another on certain aspects of waste management planning, particularly for areas on either side of national borders.
Paikallisten tai kansallisten jätehuoltosuunnitelmien ja sisämarkkinoihin liittyvien vaatimusten välisen suhteen luonteesta seuraa jatkuvasti monia oikeudellisia kysymyksiä.
The nature of the relationship between local and national waste management planning and the requirements of the internal market continues to give rise to a number of legal issues.
Tuomioistuin vahvisti, että jäsenvaltiolla on oikeus toteuttaa jätteiden siirtoihin liittyviä toimenpiteitä, jos siirrot eivät ole jätehuoltosuunnitelman mukaisia, edellyttäen, että jätehuoltosuunnitelma on perustamissopimuksen määräysten ja direktiivin 75/442/ETY säännösten mukainen.
A Member State may adopt measures with regard to the transportation of waste if the transport does not accord with its waste management plan, on condition that the plan accords with the provisions of the EC Treaty and Directive 75/442/EEC.
Komissio on 1990-luvun lopulta alkaen käynnistänyt sääntöjen rikkomisiin liittyviä toimia useita jäsenvaltioita vastaan, jotka ovat ryhtyneet toimenpiteisiin estääkseen tai rajoittaakseen hyödynnettävien jätteiden maastavientiä Yhteisön tuomioistuimen käsiteltävinä olevat asiat: C-113/02, komissio vastaan Alankomaat, C-228/00, komissio vastaan Saksa, ja C-458/00, komissio vastaan Luxemburg. .
Since the late 1990s, the Commission has brought infringement proceedings against a number of Member States which had taken steps to prevent or restrict exports of waste for recovery Cases currently pending before the Court of Justice of the EC: C-113/02 Commission v the Netherlands, C-228/00 Commission v Germany and C-458/00 Commission v Luxembourg. .
Tässä yhteydessä on syytä mainita kaksi tapausta, joissa on hiljan annettu päätökset.
Two cases in which judgments were given recently are worth citing.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen Luxemburgia koskevassa asiassa C-458/00 antaman päätöksen mukaan ei kotitalousjätteen poltto polttouunissa ole jätteen hyödyntämistä, vaan käsittelemistä myös silloin kun poltossa otetaan energiaa talteen.
According to the judgment given by the Court of Justice in Case C-458/00 concerning Luxembourg, the incineration of domestic refuse in an incinerator constitutes not recovery but disposal, even if energy is recovered.
Tuomioistuimen Saksaa koskevassa asiassa C-228/00 antaman päätöksen mukaan edustaa jätteen rinnakkaispoltto sementtiuunissa kuitenkin sen hyödyntämistä.
According to the judgment given by the Court of Justice in Case C-228/00 concerning Germany, co-incineration of waste in a cement kiln does constitute recovery.
Tässä keskustelussa on ongelmallista se, että jätteiden hyödyntäminen ei välttämättä tarkoita sitä, että se olisi ympäristöhygienian kannalta parempi vaihtoehto.
The problem in this whole debate is that, even if waste is recovered, this is not necessarily better on environmental grounds.
Tästä syystä on välttämätöntä kehittää hyödyntämiselle selkeät kriteerit.
Clear criteria for recovery therefore need to be drawn up.
Ongelman ratkaisu ei ole kuitenkaan edes vielä näköpiirissä, lukuun ottamatta sitä, että komission on tarkoitus antaa sitä koskevia ehdotuksia jätteiden kierrätystä koskevan aihekohtaisen strategian yhteydessä.
However, there is still no prospect of a solution to this problem, except that the Commission intends to make proposals in the context of the thematic strategy for recycling.
Tällä hetkellä voidaan kuitenkin jo todeta, että yhteisön lainsäädäntöä olisi tarkistettava kahden tärkeän näkökohdan vuoksi:
Nonetheless, for the time being it is possible to conclude that European legislation needs to be amended with regard to two important aspects:
● polton, rinnakkaispolton ja muiden kaasumaisia päästöjä aiheuttavien prosessien haitallisten aineiden ilmaan ja veteen päästämistä koskevien normien on oltava yhtäläiset; ● jätteiden hyödyntämistä koskevia ehtoja olisi täydennettävä niin, että ympäristövaikutusten merkitys korostuu.
∙ standards for emissions of pollutants into air and water should be the same for incineration, co-incineration and other processes which generate gaseous emissions; ∙ additional conditions need to be formulated for recovery of waste, so as to ensure a major role for the environmental impact aspect.
Myönteisistä tuloksista huolimatta ei yhteisön jätelainsäädännön täytäntöönpanossa saavutettua edistymistä voida vielä pitää tyydyttävänä.
Despite positive results, the progress which has been made in implementing Community waste legislation cannot yet be deemed satisfactory.
Rikkomismenettelyjen määrä kuvaa hyvin nykyistä tilannetta.
The number of infringement procedures reflects the current state of affairs.
Direktiivin 75/442/ETY ja muiden jätteitä koskevien direktiivien aukoton täytäntöönpano edellyttää siksi huomattavia ponnistuksia, joissa on kiinnitettävä huomiota erityisesti jätehuollon periaatehierarkiaan.
Considerable efforts therefore need to be made to achieve full implementation of Directive 75/442/EEC and thus also of other directives on waste; particular attention needs to be devoted to the hierarchy of the principles of waste management.
Voidaan odottaa, että konsolidoidun Euroopan jäteluettelon sekä uuden jätetilastoja koskevan asetuksen vahvistaminen tuovat parannusta tilanteeseen.
The adoption of the consolidated European Waste Catalogue and of the new regulation on waste statistics is likely to result in improvements.
Lisäksi nykyiset ja tulevat jätehuoltoa ja erityisesti pakkausjätteitä, romuajoneuvoja ja sähkö- ja elektroniikkaromua koskevat lainsäädäntöaloitteet ovat omiaan tehostamaan jätteiden tuotannon ehkäisemistä, jätteiden hyödyntämistä ja kierrätystä.
In addition, future and recent legislative initiatives relating to waste, especially packaging waste, end-of-life vehicles and waste electrical and electronic equipment, must help to improve the situation as regards prevention, recovery and recycling of waste.
6.marraskuuta 2003 VETOOMUSVALIOKUNNAN LAUSUNTO
6 November 2003 OPINION OF THE COMMITTEE ON PETITIONS
ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnalle
for the Committee the Environment, Public Health and Consumer Policy
jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY seurantakertomuksesta
on the follow-up report on Council Directive 75/442/EEC (Waste Framework Directive)
Valmistelija: Marie-Hélène Descamps
Draftsman: Marie-Hélène Descamps
Vetoomusvaliokunta nimitti kokouksessaan 11. syyskuuta 2003 valmistelijaksi Marie-Hélène Descampsin.
The Committee on Petitions appointed Marie-Hélène Descamps draftsman at its meeting of 11 September 2003.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksessaan 6. marraskuuta 2003.
It considered the draft opinion at its meeting of 6 November 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi jäljempänä esitetyt tarkistukset yksimielisesti.
At the latter meeting it adopted the following suggestions unanimously.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Vitaliano Gemelli (puheenjohtaja), Proinsias De Rossa (varapuheenjohtaja), Marie-Hélène Descamps (valmistelija), Uma Maija Aaltonen, Richard A. Balfe, Felipe Camisón Asensio, Margot Keßler, Jean Lambert, Marie-France Stirbois ja Eurig Wyn.
The following were present for the vote: Vitaliano Gemelli (chairman), Proinsias de Rossa (vice-chairman), Marie-Hélène Descamps (draftsman), Uma Maija Aaltonen, Richard A. Balfe, Felipe Camisón Asensio, Margot Keßler, Jean Lambert, Marie-France Stirbois and Eurig Wyn.
KOMISSION KERTOMUSTA KOSKEVAT KOMMENTIT
COMMENTS UPON THE REPORT BY THE COMMISSION
Ympäristölainsäädäntö ja sen soveltaminen Euroopan unionissa on yksi tärkeimmistä kriteereistä, joiden perusteella kansalainen määrittelee "Euroopan" arvon päivittäisessä elämässään.
Environmental legislation and its application in the European Union is one of the most important benchmarks by which citizens judge the value of ‘Europe’ in their day-to-day lives.
Poliitikot pitävät usein ympäristöpolitiikkaa yhtenä eurooppalaisen yhteistyön sopivimmista alueista, koska ympäristö "ei tunne rajoja".
Politicians often point to environmental policy as one of the most suitable areas for European cooperation, since environmental concerns do not stop at national borders.
Vaalien lähestyessä parlamentin jäsenten ja ehdokkaiden olisi pystyttävä tietämään, miten asiat ovat tällä politiikan alalla, ja kansalaisten olisi saatava tietoa, jonka perusteella heidän on mahdollista arvioida poliitikkojensa vastuuta teoistaan.
With elections approaching, Members and candidates have to be in a position to know where things stand regarding this policy area, and citizens ought to have the information enabling them to hold their politicians to account.
Kansalaisen kannalta on tärkeää tietää, mikä toimielin on vastuussa, kun yhteisön lainsäädäntöä ei noudateta tai panna täytäntöön asianmukaisesti.
What is more important is for the citizen to know which institution is responsible when European legislation is not properly applied or executed.
Useimmat Euroopan kansalaiset ovat onneksi huolissaan luonnon ja elinympäristön suojelemisesta, mutta tällaiset huolet ovat yleisiä, koska ihmiset ovat tietoisia, että asialla on jotakin tekemistä heidän luonnonperintönsä kanssa.
Most European citizens are, fortunately, concerned about the protection of nature and natural habitats, but such concerns are general ones, as people are aware that they have something to do with their natural heritage.
Jätteitä ja niiden käsittelyä koskevat huolet johdattavat meidät suoraan kansalaisten välittömiin huoliin, jotka koskevat heidän paikallista ympäristöään, heidän terveyttään ja heidän perheidensä hyvinvointia.
Concerns about waste, and its treatment, bring us right back to citizens’ immediate concerns about their quality of life, their local environment and the health and well-being of their families.
Asia sivuaa myös tietyn asuinalueen elämänlaatua.
It also touches upon the quality of life in a given neighbourhood.
Ei ole yllättävää, että Euroopan parlamentti saa paljon enemmän jätteenkäsittelylaitosten, kaatopaikkojen ja polttolaitosten sijoittamista tai toimintaa koskevia vetoomuksia kuin mistään muusta aiheesta.
Not surprisingly, the European Parliament receives far more petitions on the location or the functioning of waste facilities, landfill sites and incinerators than on any other issue.
Euroopan parlamentille ja neuvostolle esitetty laajamittainen komission kertomus auta kovinkaan paljon yhteisön kansalaista, vaikka sen tarkoituksena on informoida yleisöä jätedirektiivien ja ympäristön tilasta.
The voluminous report submitted to Parliament and Council by the Commission is not very helpful to the European citizen, even though it is intended to inform the public about the state of play regarding the waste directives and the environment.
Käsiteltäessä vuoron perään kutakin direktiiviä, kuten ympäristövaliokunnan valmistelija osoittaa, meille kerrotaan siitä, miten jäsenvaltiot ovat sisällyttäneet direktiivit kansalliseen lainsäädäntöönsä ja miten direktiivit on yleisesti ottaen pantu täytäntöön.
Addressing ourselves to each directive in turn, as the Environment Committee rapporteur indicates, we can gauge how far the Member States have incorporated the directives into national law and how the directives have been implemented in general terms.
Kuinka monta maata on suoriutunut hyvin, kuinka monta ei?
We can thus see which Member States have done well and which have not.
Huonosti täytäntöön pannun lainsäädännön vaikutus kansalaiseen erottuu heikosti kertomuksen yleisien seikkojen joukosta.
Lost in the welter of detail in the report, and the statistical references, is the impact on citizens resulting from poor enforcement of legislation.
Myös kaikki viittaukset siihen, mitkä tavoitteet olisivat toivottavia kansalaisille, ovat kadonneet.
Lost also is any reference to desirable objectives for the citizen.
Direktiivit ovat tietenkin jäsenvaltioita edustavien Euroopan parlamentin ja neuvoston välisen lainsäädännöllisen kompromissin tulosta.
The directives are, of course, the result of a legislative compromise between Parliament and the Council, representing the Member States.
Jotkut jäsenvaltiot olivat haluttomia antamaan liikaa periksi unionille, ja se mitä nyt nähdään nousevan esiin kertomuksen sivuilta, on se, että kansalainen kärsii seurauksista.
Some Member States have been reluctant to give too much ground to the Union and what we see emerging through the pages of the report is that citizens are consequently suffering.
Kaatopaikkoja ja polttolaitoksia koskevat suunnitteluluvat jäävät kansalliselle vastuulle, mutta EU joutuu usein syytösten kohteeksi.
Planning permission for waste sites or incinerators remains a national responsibility, but the EU is often blamed.
Jotkut esimerkit ovat valaisevia, ja niitä seuraavat vetoomukset ovat merkittäviä ja osoittavat, kuinka kaukana me olemme jätelainsäädännön noudattamisesta, mikä on tulosta jäsenvaltioiden toimien laiminlyönneistä.
Some examples are eloquent, and the following petitions are highly significant in that they demonstrate how far away we are, because of the laxness of Member States, from compliance with waste legislation.
Eräs Italian kansalainen kirjoitti Euroopan parlamentille valittaakseen vuoden 2001 alussa yleisestä terveysriskistä, joka aiheutuu lähellä Veronaa sijaitsevasta kaatopaikasta, jossa oli hävitetty myrkyllisiä aineita (N:o 446/2001).
An Italian citizen wrote to Parliament to complain, early in 2001, about the public health hazard caused by a landfill site near Verona where toxic substances had been dumped (No 446/2001).
Vetoomusvaliokunnan pyynnöstä komissio kirjoitti Italian viranomaisille "pyytääkseen tietoja", ja lopulta vastaus annettiin.
At the request of the Petitions Committee, the Commission wrote to the Italian authorities ‘requesting information’ and eventually an answer was provided.
Vetoomuksen tekijän toimittamien lisätietojen perusteella (huom. ei Italian viranomaisten eikä komission toimittamien) komissio päätti lokakuussa 2002 aloittaa rikkomismenettelyt.
On the basis of additional information provided by the petitioner (note: not by the Italian authorities or by the Commission itself), the Commission decided in October 2002 to open infringement proceedings.
Tätä seurasi tämän vuoden heinäkuussa perusteltu lausunto, josta vetoomusvaliokuntaa informoitiin syyskuussa.
This was followed in July this year by a reasoned opinion, about which the Petitions Committee was informed in September.
Mutta kaatopaikka on vielä toiminnassa, eikä asia ole vielä läheskään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, ja tämä kaatopaikka uhkaa ihmisten terveyttä ja heidän asuinpaikkaansa.
But the site is still functioning, we are nowhere near the European Court of Justice, and people’s health and their neighbourhood are still threatened.
Vaikka rikkomismenettelyn käyttö onkin tarpeen, se ei aivan selvästikään toimi pelotteena.
Quite clearly, though necessary, the use of the infringement procedure is not a deterrent.
Samalla kansalainen ei saa mitään hyvitystä, koska perustamissopimuksessa ei siitä ole määräyksiä, paitsi epäsuorasti 226 artiklassa.
The citizen in the meantime can obtain no redress, for none is provided for by the Treaty except, indirectly, through Article 226.
Tällaisissa tapauksissa viranomaiset on saatava häpeämään, jotta ne ratkaisevat asian, eikä sekään ole mielestämme tarpeeksi.
In such cases the authorities need to be shamed into resolving the matter and this does not seem good enough.
Hän kiinnitti huomiota siihen, että roskien polttamiseksi sytytetään tulia ja että kaatopaikoista lähtee voimakas haju.
He drew attention to the fact that fires were lit to incinerate rubbish and to the strong smells emanating from the sites.
Paikallinen virallinen vastuuhenkilö myönsi voimattomuutensa.
The local official responsible admitted his powerlessness.
Komissiolle oli tehty useita vastaavanlaisia valituksia, ja siksi se alkoi selvittää direktiivin 75/442/ETY täytäntöönpanoa koskevia ongelmia.
The Commission, having received many other similar complaints, opened a file about problems in the application of Directive 75/442/EEC.
Sittemmin saimme tietää, että Kreikan viranomaiset tunnustivat rikkovansa direktiiviä ja myönsivät, että 2 180 kaatopaikkaa oli joko laittomia tai täydellisesti minkään viranomaisen valvontaa vailla.
We learned subsequently that the Greek authorities recognised they were in breach of the legislation and admitted that 2 180 waste sites were either illegal or totally uncontrolled by any authority.
Valiokunnalle ilmoitettiin, että Messinian alueella kaksikymmentäkaksi laitonta kaatopaikkaa suljettaisiin kenties vuoden 2005 loppuun mennessä!
In the Messinia area, the committee was informed that 22 of the illegal waste tips would be closed, perhaps by the end of 2005!
Komissio ilmoittaa kirjallisesti, että ellei tätä tehdä, se ei epäröi viedä asiaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen ...vuonna 2006?
The Commission has written to say that if this were not done, then it would not hesitate to bring a case before the European Court of Justice .... in 2006?
Tämä tapahtuisi neljä vuotta sen jälkeen kun vetoomus lähetettiin.
That would be four years after the petition was sent.
Myös kreikkalaisen vetoomuksen tekijän vetoomuksessa 1085/2002 Kreetan Kouroupitosista annetaan samanlainen kuva.
Petition 1085/2002, also by a Greek petitioner, paints a similar picture at Kouroupitos in Crete.
Kreikka maksoi lopulta 5,5 miljoonaa euroa sakkoa tuomioistuimen tuomion vuoksi, mutta ongelma jatkuu edelleen sakosta huolimatta.
Greece finally had to pay a fine of €5.5 million after a Court of Justice judgement, but, in spite of the fine, the problem is continuing.
Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset jatkoivat komission kautta esitettyjen valiokunnan tiedustelujen seurantaa, kunnes maaliskuussa 2002 omistajat lopulta päättivät sulkea kaatopaikan kaikelta uudelta jätteeltä.
The UK authorities followed up the committee’s enquiries, addressed through the Commission, until in March 2002 the owners finally decided to close the site to all new refuse.
Taustalla piilevät terveyskysymykset, kaatopaikan peittämistyöt ja muut ovat edelleen olemassa.
The underlying health issues and the capping of the site, among other things, remain unresolved.
Tätä pidettiin menestyksenä, vaikka menestyksen arvoa on jälleen kerran vähentänyt se, että vuosien ajan viranomaiset ja maanomistajat eivät ole noudattaneet EU:n lainsäädäntöä.
The outcome has been considered a success, though one clearly mitigated once again by all the years which have passed while authorities and site owners failed to comply with EU legislation.
Komissiolla ei ole useimmissa tapauksissa käytettävissään henkilöstöresursseja, jotta se voisi asianmukaisesti tutkia vetoomusten tekijöiden valitukset, ja se on riippuvainen niistä tietoista, jotka tutkimuksen kohteena olevat viranomaiset antavat.
The European Commission does not have the human resources available to properly investigate petitioners’ claims in most cases and it is dependent on what it is told by the authorities it is supposed to investigate.
Tämä ei ole hyväksyttävää.
This is unsatisfactory.
Esimerkit Ranskassa (esim. vetoomusnumerot 140/1999 Lanvaux, Bretagne ja 553/2001 Nord-Cotentin) osoittavat, että komissio toivoo vetoomuksen tekijän tutkivan tapauksen heidän puolestaan, koska komissiolla ei ole keinoja seurata valituksia asianmukaisesti.
Examples in France (Petitions Nos 140/1999 – Lanvaux, Brittany – and 553/2001 – Nord-Cotentin) show that the Commission expects the petitioner to investigate the case for it as it does not have the means to follow up complaints adequately.
Näiden ja monien muiden esimerkkien valossa vetoomusvaliokunta kehottaa ympäristövaliokuntaa olemaan vaativampi yhteisön kansalaisten etujen suhteen.
In the light of these and many other examples, the Committee on Petitions urges the Environment Committee to be more demanding in the interests of European citizens.
Vetoomusvaliokunta pyytää myös ankarampia toimia tällaisten EU:n lainsäädäntöä koskevien tapahtuneiden rikkomusten korjaamiseksi niin, että paremmin todellisuutta vastaavia seuraamuksia voidaan tarvittaessa soveltaa.
It also calls for more radical means of redressing such breaches of EU legislation as might occur, so that more realistic penalties can be imposed where necessary.
Tehokkaammat korjaavat toimet ovat tehokkaampi pelote leväperäisiä viranomaisia tai jätteillä suuria summia rahaa ansaitsevaa häikäilemätöntä liiketoimintaa vastaan.
Better means of redress mean better deterrence in the face of lax authorities or unscrupulous businesses, which make large sums of money from waste.
Tehokkaammat korjaavat toimet merkitsevät sitä, että kansalaisten suoja paranee.
Better forms of redress mean that citizens are more protected.
Valiokunta pyytää komissiota olemaan päättäväisempi tutkimuksissaan sekä huomattavasti aktiivisempi ja vähemmän osasyyllinen.
The Committee on Petitions calls upon the European Commission to be more decisive in its investigations, and much less passive and complicit.
6. marraskuuta 2003 LOPULLINEN A5-0395/2003 ***I
6 November 2003 FINAL A5-0395/2003 ***I