natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kun otetaan huomioon Tampereella tehty sitoumus Geneven yleissopimuksen "täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen" tulkintaan, EU:n pakolaistensuojelujärjestelyjen ei pitäisi heikentää nykyisiä kansainvälisiä järjestelyjä, vaan täydentää niitä.
Given the commitment made in Tampere to the 'full and inclusive' interpretation of the Geneva Convention, an EU regime for the protection of refugees should not undermine the existing international regime, but rather complement it.
Tavoite ja yleinen toimintamalli
Objective and overall approach
Koska turvapaikkahakemusten määrä on lisääntynyt nopeasti kylmän sodan päättymisen jälkeen, on tarpeen kehittää EU:n sisäistä pakolaisten suojelua koskeva uusi ja yhdenmukaistettu toimintamalli sekä erilaisia mekanismeja hakemusten oikeudenmukaisen ja tehokkaan arvioinnin varmistamiseksi.
The rapid increase in asylum applications since the end of the Cold War necessitates a new and harmonised approach to refugee protection within the EU and the development of different mechanisms for assessing claims fairly and efficiently.
Yhteisen turvapaikkapolitiikan on perustuttava siihen, että turvapaikanhakijoiden tunnustetaan olevan poikkeuksetta epätoivoisia ihmisiä, jotka ovat ottaneet useita riskejä päästäkseen turvaan.
The starting point for the common asylum policy must be to recognise that those seeking asylum are invariably desperate people who have taken many risks in order to find safety.
Tämä ei kuitenkaan ole ollut painopisteenä kaikkia turvapaikanhakijoita haittaavissa toimenpiteissä, joiden tavoitteena on laittoman maahanmuuton estäminen.
This has not been the focus of all the measures affecting asylum seekers thus far, namely those aimed at combating illegal immigration.
Jäsenvaltioiden omaan aloiteoikeuteen pohjautuvat laittoman maahanmuuton torjuntatoimenpiteet näyttävät lähtevän siitä olettamuksesta, että kaikki EU:n alueelle pyrkivät ovat "talouspakolaisia" tai eivät ole "aidosti" suojelun tarpeessa.
Measures to combat illegal immigration, which have been introduced by the Member States on the basis of their right of initiative, appear to start from the assumption that all those seeking entry to the EU are 'economic migrants', or are not in 'genuine' need of protection.
Tällaiset ehdotukset ovat järkyttäneet Tampereen päätelmissä kaavaillun EU:n politiikan kehityksen tasapainoa.
Such proposals have upset the balance of the development of EU policy as envisaged in the Tampere conclusions.
Yhteisen turvapaikkapolitiikan kehittäminen olisi sen vuoksi suunniteltava uudelleen epätoivoisten ihmisten suojelemistarpeen pohjalta, ja keskittyminen yksinomaan maahanmuuttovirtojen vähentämiseen olisi lopetettava.
The development of a common asylum policy should therefore refocus on the protection needs of desperate people, rather than solely on reducing the influx of persons.
Tulevan EU:n politiikan peruslähtökohtana pitäisi olla käsitys, jonka mukaan turvapaikanhakijat ovat vaarassa ja tarvitsevat turvapaikan, jollei toisin osoiteta tai kunnes toisin osoitetaan.
The future EU policy should be based on the initial assumption that those seeking asylum are in danger and in need of being granted asylum unless and until it is proven otherwise.
Tällä tavoin järjestelmä tehostuisi automaattisesti, ja sen avulla voitaisiin päästä myös väärinkäytösten torjumisen poliittiseen tavoitteeseen.
A fair approach would be better able to identify those in most need, making the system inherently more efficient, and should also achieve the political aim of eliminating abuse.
Turvapaikkaoikeuteen liittyvät politiikat, kuten esimerkiksi laittoman maahanmuuton estämiseksi kehitettävät politiikat ja suunniteltua siirtolaisuutta koskevat politiikat on sen vuoksi tasapainotettava keskenään kokonaisuudessaan.
A balance has therefore to be achieved between policies on asylum as a whole, the policies being developed to combat illegal immigration and those concerning planned migration.
Jäsenvaltioihin kohdistuvia paineita laittoman maahanmuuton tukahduttamistoimenpiteiden kehittämiseen voidaan vähentää luomalla sopivia kanavia suunniteltua siirtolaisuutta ja turvapaikanhakijoita varten.
Appropriate channels for planned migration and for asylum seekers should reduce the pressure on Member States to develop repressive measures against illegal immigration.
Tukahduttamistoimenpiteitä parempi vastalääke pakkosiirtolaisuuteen on keskittyminen sen pohjimmaisiin syihin.
Furthermore, rather than concentrating on repressive measures, the antidote to forced migration must be to address its root causes.
Tulevan turvapaikkapolitiikan ei näin ollen pitäisi olla muista aiheista erillään tarkasteltava aihe, vaan sitä on käsiteltävä osana ulkopolitiikkaa, kehitysapua, kauppapolitiikkaa, ympäristöpolitiikkaa ja muita politiikan aloja, ja siinä olisi tiedostettava EU:n alueelle suuntautuvan siirtolaisuuden pohjimmaiset syyt (poliittinen epävakaus, köyhyys ja lisääntyvät ympäristöuhkat).
To this end, the future of asylum policy should not be a separate issue to be dealt with in isolation, but rather one which must also be addressed through foreign policy, development aid, commercial policy, environmental and other policy areas and with an awareness of the root causes of migration into the EU (political instability, poverty and, increasingly, environmental risks).
Turvapaikkapolitiikan on sen vuoksi oltava monialainen kysymys, joka on otettava huomioon kaikissa asiaa koskevissa Euroopan unionin politiikoissa.
Asylum policy should therefore be a horizontal consideration across relevant policies of the European Union.
Turvapaikanhakijoiden suuren määrän aiheuttama uhka on maailmanlaajuinen eikä vain eurooppalainen asia.
The challenge posed by the numbers of asylum seekers is a global issue, not just a European one.
Ei pitäisi keskittyä pohtimaan, onko EU:lla varaa tällaisen humanitaarisen suojelun rahoittamiseen, vaan voiko EU ottaa käyttöön ne selkeät periaatteet ja mekanismit, joita sen on noudatettava, jotta se pystyisi täyttämään sille kuuluvat maailmanlaajuiset humanitaariset velvoitteet.
The issue should not be whether or not the EU can afford such humanitarian protection in financial terms, but instead whether it can accept the clear principles and mechanisms that must be followed in order for the EU to satisfy its global humanitarian responsibilities.
EU:n tulevan laajentumisen valossa sekä jäsenvaltioiden että hakijamaiden olisi pyrittävä myös varmistamaan, että hakijamaat voivat täyttää yhteisessä turvapaikkapolitiikassa asetetut tiukat vaatimukset mahdollisimman nopeasti.
In view of the forthcoming enlargement of the EU, it should also be the aim of both the Members Sates and the applicant countries to ensure that the high standards set by a common asylum policy can be attained as quickly as possible by the applicant countries.
Nykyinen kansainvälinen pakolaisten suojelu
Existing international refugee protection
Kuten Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä ja EU:n perusoikeuskirjassa on vahvistettu, turvapaikka-asioita koskevan EU:n lainsäädännön on perustuttava Geneven yleissopimuksen noudattamiseen.
As confirmed in the conclusions of the Tampere European Council and in the EU Charter of Fundamental Rights, EU legislation in asylum matters must be based on respect for the Geneva Convention.
Geneven yleissopimuksen "täysimääräinen ja kokonaisvaltainen" tulkinta, johon EU on sitoutunut, tarkoittaa sitä, että yleissopimuksessa esitetyt periaatteet siirretään käytäntöön (sellaisina kun ne on vakiinnutettu kansainväliseen lainsäädäntöön ja käytäntöön) eikä sitä, että yleissopimus pyritään kirjoittamaan uudelleen.
A 'full and inclusive' interpretation of the Geneva Convention, to which the EU is committed, involves putting into practice the principles enshrined in the Convention (as established in international law and practice) as opposed to attempting to rewrite the Convention.
Jotta voitaisiin varmistaa, että EU kunnioittaa nykyisiä kansainvälistä pakolaisten suojelujärjestelyjä, UNHCR:lle olisi annettava keskeinen rooli sekä EU:n yhteisen politiikan kehittämisvaiheessa [että siinä vaiheessa, kun jäsenvaltiot alkavat myöhemmin soveltaa sitä].
In order to ensure that the EU respects the existing international regime for the protection of refugees, the UNHCR should play a significant role both in the development of the EU common policy [and in its subsequent application by the Member States].
Geneven yleissopimuksen yhteinen tulkinta tarkoittaa turvapaikan myöntämiskriteerien osalta sitä, että jäsenvaltioiden on löydettävä ratkaisu yleissopimuksen Komissio aikoo esittää ehdotuksen (direktiiviksi) Geneven yleissopimuksen tulkinnasta (pakolaisaseman tunnustamista ja sisältöä koskevien säännösten lähentämisestä). soveltamisessa vallitseviin eroavaisuuksiin.
With regard to the criteria for granting asylum, a common interpretation of the Geneva Convention means that the Member States must resolve existing differences in the interpretation of the Convention The Commission intends to present a proposal on the interpretation of the Geneva Convention (approximation of rules on the recognition and content of refugee status (directive)). .
Yhtenä oleellisena esimerkkinä ovat tulkintaerot siinä, miten laajalti valtion on osoitettava osallistuvan yleissopimuksessa tarkoitettuun "vainoon".
One important example is the extent of state involvement required to establish 'persecution' within the meaning of the Convention.
Eri jäsenvaltioiden nykyiset käytännöt poikkeavat huomattavasti toisistaan.
The current practice differs significantly between Member States, with some Member States allowing individuals to seek asylum in their own country for reasons of non-state persecution and others refusing such applications.
Jotkut jäsenvaltiot sallivat yksittäisten henkilöiden hakevan turvapaikkaa omasta maastaan käsin muun kuin valtiota edustavan tahon harjoittaman vainon vuoksi ja toiset hylkäävät tällaiset hakemukset "Täysimääräisessä ja kokonaisvaltaisessa" tulkinnassa olisi taattava suojelun korkea taso yleissopimuksen matalimman yhteisen tulkinnan hyväksymisen sijasta.
A 'full and inclusive' interpretation should guarantee a high level of protection, rather than adopting the lowest common interpretation of the Convention.
"Täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen" yhteisen tulkintaan olisi sen vuoksi kuuluttava mahdollisuus myöntää turvapaikka muiden kuin valtiota edustavien tahojen harjoittaman vainon tapauksissa.
The 'full and inclusive' common interpretation should therefore include the possibility of granting asylum in cases of 'non-state' persecution.
Toisena huolenaiheena on se, ettei yleissopimuksen yhteisessä tulkinnassa pitäisi sallia turvapaikan epäämistä yleisluontoisten käsitteiden perusteella, vaan olisi varmistettava, että yksilökohtainen arviointi tehdään kaikissa tapauksissa.
Another concern is that the common interpretation of the Convention should not permit the refusal of asylum on the basis of 'blanket' concepts, but should ensure that in every case an individual assessment will take place.
Esimerkiksi "turvallisen lähtömaan" käsitteen käyttäminen voi johtaa kielteiseen päätökseen, joka hyväksytään ensisijaisesti sillä perusteella, että lähtömaa tunnustetaan demokratiaksi ja yksilökohtaiset olosuhteet arvioidaan vain suppeasti.
For example, the use of the 'safe country of origin' concept may result in a negative decision being adopted primarily on the grounds that the country of origin is a recognised democracy with only a perfunctory assessment of the individual circumstances.
Yleisen väkivallan hallitsemista tilanteista saapuvien henkilöiden hakemukset pitäisi myös arvioida yksilökohtaisesti kaikissa tapauksissa.
Equally, applications from persons arriving from a general situation of violence should in all cases involve an individual assessment.
Samalla on ilmeistä, että Geneven yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviä yksittäisiä henkilöitä varten tarvitaan täydentävän suojelun muotoja ja että tällainen suojelu olisi yhdenmukaistettava koko EU:ssa, jotta jäsenvaltiot eivät voisi käyttää heikompia suojelun muotoja kansainvälisen lainsäädännön velvoitteiden heikentämiseen.
At the same time, it is clear that there is a need for complementary forms of protection for individuals not falling within the Geneva Convention and such protection should be harmonised across the EU so that the Member States do not use lesser forms of protection to dilute international law obligations.
Tiedonannon ominaisuudet
Aspects of the Communication
Tiedonannon tavoitteena on käynnistää turvapaikkaoikeutta koskeva keskustelu, ja se on sen vuoksi avoin asiakirja, jossa otetaan esille kysymyksiä ja keskustelunaiheita pyrkimättä vastaamaan niihin.
The Communication aims to launch a debate on asylum, and is therefore an open document that raises questions and themes, rather than provides answers.
Prosessin ensimmäisessä vaiheessa sovitut vähimmäisvaatimukset eivät saisi estää tämän tavoitteen toteutumista.
This objective should not be prejudiced by the minimum standards agreed in the first stage of the process.
Yhteinen menettely : Olisi suotavaa, että kaikkien suojelun tarpeessa olevien asiat voitaisiin käsitellä yhdessä ainoassa menettelyssä.
Single procedure: A single procedure whereby all those in need of protection are considered in one procedure is to be welcomed.
Turvapaikkaoikeuden ala saattaa olla monimutkainen, ja niillä, joita se koskee, on usein monimutkaisia tarpeita.
Asylum can be a complex area, and those involved often have complex needs.
Sen vuoksi on järkevää arvioida kaikki hakijat samassa "yhden luukun" menettelyssä, edellyttäen, ettei näin heikennetä yksittäisten henkilöjen mahdollisuuksia pakolaisaseman saamiseen yleissopimuksen nojalla.
It is therefore sensible to assess all claimants through the same 'one-stop shop' procedure, provided that this does not reduce the individual's possibility to gain refugee status under the Convention.
Menettelyjä koskevat takeet : Kun noudatetaan toimintamallia, jossa turvapaikanhakija siirretään käsittelyn keskipisteeseen, olisi suhtauduttava varauksellisesti turvapaikkajärjestelmien tehostamiseen tähtääviin toimenpiteisiin kuten esimerkiksi nopeutettujen menettelyjen käyttöön ilmeisen perusteettomien hakemusten tapauksessa.
Procedural guarantees: Consistent with an approach that puts the asylum seeker at the heart of the process, measures to increase the efficiency of asylum systems, for example, the use of accelerated procedures for manifestly unfounded claims should be treated with caution.
On olemassa vaara, että menettelyn tärkeitä osia jää suorittamatta, mikä johtaa puutteellisiin päätöksiin ja päätöksistä tehtäviin valituksiin.
There is a risk that valuable parts of the procedure are dispensed with, resulting in poor decisions and future appeals.
Sen lisäksi turvapaikan hakijoiden muutoksenhakuoikeuden rajoittaminen voi olla EU:n perusoikeuskirjan vastaista, koska sen 47 artiklassa taataan, että jokaisella on oikeus oikeudenmukaiseen ja julkiseen oikeudenkäyntiin ja että niiden, joiden oikeuksia on loukattu, on voitava käyttää tehokkaasti oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäviksi.
Furthermore, restricting the right of appeal for asylum seekers could be in breach of the EU Charter of Fundamental Rights since Article 47 guarantees the right to a fair and public hearing and effective access to justice for those whose rights are violated.
Turvalliset maat : Tiedonannossa otetaan esiin joitakin vaihtoehtoja sellaisten käsitteiden käytölle kuten "turvallinen lähtömaa" ja "turvallinen kolmas maa", muun muassa mahdollisuus luopua näiden käsitteiden soveltamisesta.
Safe countries: The Communication raises some of the options concerning the use of concepts such as 'safe country of origin' and 'safe third country' including the possibility that these concepts could be abandoned.
Olisi selvästi parempi olla käyttämättä "turvallisen lähtömaan" käsitettä, koska sitä käytettäessä hakija luokitellaan hänen oman kansallisuutensa mukaisesti ja sovelletaan erilaista ja sen vuoksi syrjivää menettelyä Geneven yleissopimuksen 3 artiklassa esitetyn syrjimättömyyden periaatteen vastaisesti.
It would clearly be preferable not to use the 'safe country of origin' concept since this involves categorising an applicant according to his or her nationality and applying a different, and therefore discriminatory, procedure, in contravention of the principle of non-discrimination in Article 3 of the Geneva Convention.
Yhdysvaltojen kansalaiselta Ritt Goldsteinilta evättiin Ruotsissa turvapaikka sillä perusteella, että Yhdysvallat on turvallinen maa, vaikka Goldstein oli yksittäisenä henkilönä kärsinyt vainosta (vetoomus nro 20/2000, Michael Williams ja Nicholas Busch Richard Goldsteinin puolesta, Goldsteinin poliittisesta turvapaikasta Ruotsissa). .
US citizen, Ritt Goldstein, was refused asylum in Sweden on the basis that the US is a safe country, despite the fact that as an individual he suffered persecution there (Petition 20/2000 by Messrs Michael Williams and Nicholas Busch on behalf of Mr Richard Goldstein on Mr Goldstein's political asylum in Sweden).
Asiassa Adan vastaan ministeri ((1999) I A. C. 293) Yhdistyneen kuningaskunnan ministeri myönsi, että "henkilön palauttaminen valtioon, josta turvapaikanhakija lähetettäisiin sellaiseen valtioon, jossa tämä olisi vaarassa joutua vainotuksi, merkitsisi jo sinänsä velvoitteiden rikkomista" (lordi Slynn of Hadley, ylähuoneen lausunto, 19. joulukuuta 2000), ja kieltäytyi näin lähettämästä Adania takaisin Saksaan, jossa tämän hakemus olisi käsitelty, koska hän tiesi, että Saksa pitäisi Yhdistyneen kuningaskunnan kannasta poiketen Somaliaa "turvallisena" Adanille. olisi soveltanut.
In the case of Adan v The Secretary of State ((1999) 1A.C. 293), the UK Secretary of State accepted that "for him to send back a peson to a state which would itself send the applicant to the country where he feared persecution would itself be a breach of his obligations" (Lord Slynn of Hadley, Opinion of the House of Lords Appeal, 19 December 2000), and thus he refused to send Adan back to Germany to have his application processed, knowing that Germany would consider Somalia to be 'safe' for Adan, whilst the UK would not.
Olisi olennaisen tärkeää, että maan luokittelua "turvalliseksi", koskevat vaatimukset olisivat tiukat, ja että niitä valvottaisiin jatkuvasti ja että jäsenvaltiot käyttäisivät yhdenmukaisia kriteerejä turvallisen ja ei-turvallisen maan määrittelyssä.
It is essential that standards for categorisation of a country as 'safe' are high, including continuous monitoring, and that a harmonised approach is taken by the Member States as to what constitutes a safe or unsafe country.
Tällaisissa tapauksissa on lisäksi välttämätöntä arvioida tapaukset yksilökohtaisesti, jotta yksittäisiä henkilöitä ei lähetettäisi takaisin maahan, jossa he ovat vaarassa (palauttamiskiellon periaate (Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artikla ja EU:n perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohta)).
Furthermore, it is imperative that an individual assessment is maintained in such cases to reduce the risk of individuals being sent back to a country in which they are at risk, the principle of non-refoulement (Article 3 of ECHR and Article 19(2) of the EU Charter of Fundamental Rights).
Yksi yhtenäinen asema : Pakolaisaseman tai täydentävän suojelun muotojen saamisen edellytykset täyttävien osalta pitäisi olla periaatteena, että kaikille suojelun tarpeessa oleville – sekä pakolaisaseman että täydentävän suojelun muotoja saaneille – myönnetään samat olennaiset oikeudet ja asetetaan samat velvoitteet.
Single status: With regard to those that qualify for refugee status or complementary forms of protection, the principle should be that all those in need of protection, whether under full refugee status or a complementary form of protection, are accorded the same substantive rights and are bestowed the same responsibilities.
Pakolaisaseman ja täydentävän suojelun muotojen yhdenmukaisuuden ei kuitenkaan pitäisi tarkoittaa sitä, että täydentävän suojelun muotoja saaville myönnettyjen oikeuksien olisi toimittava enimmäisrajana niille oikeuksille, joita myönnetään pakolaisaseman edellytykset täyttäville.
Consistency, between refugee status and complementary forms of protection nevertheless should not mean that rights accorded to complementary forms of protection should act as a ceiling on what is to be granted to those that qualify for refugee status.
Integroiminen : Yhden yhtenäisen aseman pohtiminen tuo esille myös kysymyksen pakolaisten ja muiden suojelua saavien integroimisesta yhteiskuntaan.
Integration: Furthermore, the issue of the single status also raises the question of the integration into society of refugees and others granted protection.
Työmarkkinoille pääsyä olisi pohdittava samassa yhteydessä yhteiskuntaan integroimisen kanssa.
Access to the labour market should be considered as in the debate on how to integrate those with persons into society.
Olisi myös kehitettävä toimenpiteitä, joilla helpotettaisiin suojelua saavien mahdollista siirtymistä suojelua antavan maan kansalaisiksi.
Measures should also be developed to facilitate integration from protection to possible nationality status.
Palauttaminen : Joillekin henkilöille ei kuitenkaan voida myöntää humanitaarista suojelua Geneven yleissopimuksen nojalla eikä täydentävää suojelua koskevien säännösten nojalla, ja näiden henkilöiden pitäisi saada käsittelyn päättävä menettely ennen karkotusta.
Returns: Some persons however will not qualify for humanitarian protection under either the Geneva Convention or the complementary protection instrument and these persons should have a final procedure prior to deportation.
Keinoina ovat EU:n alueelle pääsyn helpottaminen ja täydentävät mekanismit, joiden tarkoituksena on mahdollistaa turvapaikkahakemusten tekeminen EU:n ulkopuolella.
Access to the EU: As well as considering reception conditions for asylum-seekers within the Union, further consideration should be given to how best to ensure that all those in need of protection gain access to the asylum procedure either through better access to EU territory or through complementary mechanisms to enable asylum applications to be made outside the EU.
Tällaisia mekanismeja pitäisi kehittää UNHCR:n ja muiden kansainvälisten järjestöjen opastuksella.
Such mechanisms should be developed in consultation with the UNHCR and other international organisations.
Uudelleensijoittaminen : Uudelleensijoittamisohjelmia koskevan tutkimuksen aloittamista koskeva päätös on hyvä asia, ja jäsenvaltioiden osallistumista UNHCR:n uudelleensijoittamisohjelmaan on kannustettava.
Resettlement: The decision to introduce a study on resettlement programmes is to be welcomed, and participation by the Member States in the UNHCR Resettlement programme is to be encouraged.
Tilastot: Olisi helpotettava kaikkien turvapaikkatilastojen hankkimista, jotta voitaisiin vertailla tarkemmin jäsenvaltioihin kohdistuvia ja jäsenvaltioiden välisiä siirtolaisvirtoja.
Statistics: The provision of all asylum statistics should be improved, so that more accurate comparisons of the migratory flows to and between Member States can be made.
26. kesäkuuta 2001 ULKOASIOIDEN, IHMISOIKEUKSIEN SEKÄ YHTEISEN TURVALLISUUDEN JA PUOLUSTUSPOLITIIKAN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
26 June 2001 OPINION OF THE COMMITTEE ON FOREIGN AFFAIRS, HUMAN RIGHTS, COMMON SECURITY AND DEFENCE POLICY
Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Yhteinen turvapaikkamenettely ja turvapaikan saaneille yhtenäinen asema koko unionissa
on the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament, 'Towards a common asylum procedure and a uniform status, valid throughout the Union, for persons granted asylum'
Valmistelija: Hanja Maij-Weggen
Draftsman: Hanja Maij-Weggen
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta nimitti 20. maaliskuuta 2001 pitämässään kokouksessa valmistelijaksi Hanja Maij-Weggenin.
The Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy appointed Hanja Maij-Weggen draftsman at its meeting of 20 March 2001.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi seuraavat johtopäätökset yksimielisesti.
At this meeting it adopted the following conclusions unanimously.