natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kaikissa jäsenvaltioissa äänestysprosentti Euroopan parlamentin vaaleissa on yleensä alhaisempi kuin valtiollisissa ja alueellisissa vaaleissa, ja parlamentin suorien vaalien aloittamisesta lähtien äänestäjien aktiivisuus on laskenut vaaleista toiseen.
On the one hand, electoral turn-out for European parliamentary elections tends to be low in all member states relatively to national and regional parliamentary elections, and turn-out has been declining election-by-election since the introduction of direct elections to the Parliament.
Unionin tasolta peräisin olevien lakien ja asetusten määrän lisääntyminen on toisaalta kaventanut jäsenvaltioiden ainakin teoriassa itsenäisten lainsäädäntöelinten todellista lainsäädäntövaltaa.
On the other hand, the increasing volume of law and regulation that has its origin at Union level has reduced the real scope for law making in what remain at least in theory sovereign legislative bodies of the member states.
Tämä kansallisten parlamenttien vallan suhteellinen väheneminen on hälyttävintä niillä aloilla, joista päätetään neuvoston määräenemmistöllä ja jotka eivät kuulu Euroopan parlamentin yhteispäätösmenettelyyn.
This relative diminution in power of Member State Parliaments is at its most alarming in those areas which are subject to qualified majority voting in Council, but not to co-decision with the European Parliament.
Demokraattinen itsehallinto edellyttää julkisuudessa tapahtuvaa lainsäädännöllistä päätöksentekoa sen jälkeen kun kansan valitsemat edustajat ovat käsitelleet asiaa julkisesti.
Democratic self-government requires legislative decision-making to take place in public after public deliberation by elected legislators.
Toimeenpanovallan käyttäjän varsinainen rooli on lakien valmisteleminen ja esitteleminen lainsäädäntöelimelle, joka hylkää tai hyväksyy ne mahdollisten tarkistusten jälkeen.
The Executive branch of government has properly the role of preparing legislative programmes and bringing these before the legislature for its consideration, and for rejection or adoption by it, with or without amendment.
Lainsäädännöllisen demokratian toteutuminen on vakavasti uhattuna hallitusten välisellä menettelyllä nykyisin päätettävissä toisen ja kolmannen pilarin kysymyksissä (ja jopa ensimmäisen pilarin ratkaisevan tärkeissä maatalous- ja kalastuskysymyksissä).
In the domains which are now subject to decision by the intergovernmental method in the second and third pillars (and even on crucial matters including agriculture and fisheries in the first pillar), legislative democracy is severely compromised.
Salassa kokoontuvista eri valtioiden hallitusten jäsenistä on käytännössä tullut unionin lainsäädäntöelin, joka ei vastaa päätöksistään jäsenvaltioiden kansallisille parlamenteille eikä myöskään Euroopan parlamentille.
Members of the Executive Branch of the several states deliberating in secret become the effective legislature for the Union, without adequate answerability either to the Parliaments of the member states or to the European Parliament.
Myös yhteispäätösmenettelyä sovellettaessa neuvosto kokoontuu salassa, jolloin kunkin jäsenvaltion hallitus osallistuu yhteisön lainsäädäntömenettelyyn tavalla, joka estää todellisen vastuunalaisuuden kyseisen valtion omalle lainsäädäntöelimelle.
Even where co-decision prevails, deliberation in the Council proceeds in secret, so that the Executive government of each Member State makes its own input to the community legislative process in a way that precludes real answerability to the domestic legislature.
Sen (käytännössä usein teoreettinen) valta hallituksen erottamiseksi jälkeenpäin ei korvaa mahdollisuutta valvoa lainsäädäntömenettelyn yksityiskohtia, tai ainakin vaikuttaa lainsäädäntömenettelyyn sen tapahtuessa.
The power (often in practice no more than a theoretical power) to dismiss a government after the event is no substitute for the power to control or at least influence the process of law making in its detail during the law-making process.
Monet jäsenvaltiot on liittovaltioita tai niissä on liittovaltion tapainen hallintomuoto, joka antaa osavaltioille tai alueille lainsäädäntö- ja toimeenpanovaltaa tärkeissä asioissa, kuten oikeus- ja sisäasioissa, koulutuksessa ja tutkimuksessa, kulttuuriasioissa, teollisuuden kehittämisessä ja sisäisessä liikenteessä.
In several member states federal and quasi-federal forms of government exist that allocate to regions or nations internal to the state legislative and executive power in relation to important domains, such as home affairs and justice, education and research, cultural affairs, industrial development, and internal transport.
On äärimmäisen tärkeää huolehtia siitä, että kaksisuuntainen tiedonkulku on esteetöntä tämän tason lainsäädäntöelinten ja unionin lainsäädäntömenettelyn välillä siten, että lainsäädäntöehdotusten ennakkotarkastelu ja kommentointi on mahdollista riittävän varhaisessa vaiheessa.
It is extremely important to ensure that there are clear lines of communication in both directions connecting legislatures at this level to the Union legislative process in a way that makes possible prior scrutiny of and comment upon legislative proposals at sufficiently early stage in the process.
Yhteisön säännöstö sitoo myös näitä lainsäädäntöelimiä, ja monilla aloilla niiden lainsäädäntötoimintaa hankaloittaa velvoite siirtää paikallisiin oloihin sopeutettavat direktiivit osaksi paikallista lainsäädäntöä.
It is no less true of these legislatures that they are bound by the acquis, and that in many domains their legislative activities are affected by the obligation to transpose relevant Directives in a locally appropriate way.
Yhdessä eurooppalaisen hallintomallin tulevaisuutta koskevassa ehdotuksessa korkein toimeenpanovalta siirrettäisiin neuvostolle, ja komissiosta tulisi korkein hallinnollinen kollegio.
One model for future European governance envisages transferring the highest executive power to the Council, while the Commission becomes the highest administrative college.
Sen lisäksi Euroopan parlamentti muutettaisiin kaksikamariseksi lainsäädäntöelimeksi, jonka alahuone olisi nykyisen parlamentin kaltainen ja kansallisten parlamenttien jäsenistä koostuva ylähuone käyttäisi senaatille perinteisesti kuuluvaa valtaa lakiehdotusten tarkistamiseksi ja pysäyttämiseksi.
Along side of that, the European Parliament would be transformed into a two-chamber legislature, with the present house much as it is and an upper house comprising members of national parliaments, exercising the revising and stopping power traditionally possessed by senates.
Tämän väitetään varmistavan, että kansallisia parlamentteja sitovat lait tulisivat voimaan ainoastaan näiden parlamenttien edustajien suostumuksella.
This, it is argued, would secure that laws binding on national parliaments would come into existence only by the consent of representatives of those parliaments.
Tällaisessa järjestelyssä demokratia toteutuisi paremmin sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla.
Democracy would be better served at both community level and member state level under such an arrangement.
Toimeenpanovalta siirtyisi todellisuudessa Coreperin pysyville virkamiehille ja heidän neuvojaan noudattaville ministereille.
The real transfer of executive power would effectively be to permanent civil servants in COREPER, and Ministers acting on their advice.
Jäsenvaltioiden kansallisista parlamenteista "toiseen kamariin" siirretyt jäsenet joutuisivat lisäksi kantamaan niin raskasta lainsäädäntövastuuta, että heidän olisi vaikeaa pysyä kosketuksissa kansallisen parlamentin työhön ja pitää sen jäsenet selvillä yhteisön lainsäädäntötyön kehityksestä.
Further, at parliamentary level, those seconded from member state parliaments would bear such heavy legislative responsibilities that it would be difficult for them to remain closely in touch with the domestic parliament, thus keeping its non-seconded members genuinely alert to legislative developments at community level.
Tällöin ongelmaksi koituisi päättää, missä määrin "toisen kamarin" jäsenten pitää noudattaa kansallisen parlamentin ennakko-ohjeita.
Thus the problem would remain how far they should be subject to ex ante instructions from that parliament.
Tämä sama ongelma koskee nykyisin neuvoston ministereiden päätösten ennakkovalvontaa kansallisten parlamenttien toimesta.
This is in effect the same problem as exists at present concerning ex ante scrutiny by national parliaments of decisions by ministers in Council.
Euroopan unionin parlamenttien yhteisöasioita käsittelevien elinten konferenssi (COSAC) on yhteistyömuotona kasvattanut merkitystään viime vuosina ennen kaikkea Amsterdamin sopimukseen liitetyn pöytäkirjan vuoksi (Pöytäkirja kansallisten kansanedustuslaitosten asemasta Euroopan unionissa).
The Conference of the Community and European Affairs Committees of the Parliaments of the European Union (COSAC) is the form of collaboration which has reached higher relevance in recent rears, mostly due to the Protocol on the role of the National Parliaments in the European Union, annexed to the Treaty of Amsterdam.
COSAC perustettiin toukokuussa 1989, jolloin jäsenvaltioiden kansallisten parlamenttien puhemiehet sopivat Madridissa kansallisten parlamenttien roolin vahvistamisesta yhteisön kehittämistyössä.
COSAC was born in May 1989 when Presidents of parliaments of Members States agreed in Madrid to reinforce the role of national parliaments in the Community process by bringing together the committees specialised in European Affairs of Member States.
Jäsenvaltioiden parlamenttien Eurooppa-asioita käsittelevät valiokunnat aloittivat siten yhteistoimintansa, joka on vuosien varrella johtanut merkittäviin tuloksiin.
Over the years there has been a number of important developments in this structure.
Työjärjestys hyväksyttiin vuonna 1991.
In 1991 the Rules of Procedure were adopted.
Yksi suurimmista esteistä COSAC:n pyrkiessä laajentamaan työkenttäänsä on sen päätöksenteolta edellytetty yksimielisyys; jos COSAC:n päätöksentekokykyyn ei tule muutoksia, Amsterdamin pöytäkirjan tavoitteiden saavuttaminen ei ole realistinen toive.
One of the chief obstacles to COSAC's achieving a broader scope in its work is the fact that it can only reach decisions by unanimity; unless there were to be changes to the capacity of COSAC to adopt decisions, it would not be realistic to expect that the aims of the Amsterdam Protocol can be achieved.
Lisäksi on syytä kysyä, millä demokraattisella perusteella "toisen kamarin" jäsenet valittaisiin kansallisten parlamenttien jäsenistä, joiden ensisijainen mandaatti on edustaa oman vaalipiirinsä ihmisiä kansallisessa parlamentissa, valvoa jäsenvaltion hallituksen toimintaa ja osallistua lainsäädäntötyöhön omassa jäsenvaltiossa.
Moreover, it may be questioned on what democratic basis a selection would be made from among members of national parliaments, whose members have primarily a mandate to represent their own constituents in the national Parliament, to hold the national government to account, and to participate in law-making there.
Jos "toisen kamarin" on määrä olla muutakin kuin neuvoa-antava elin, sen perustamista on vaikea perustella demokratiavajeen vähentämisellä, koska uuden kansanedustajaryhmän nimittäminen tai valitseminen nostattaisi demokraattista legitimiteettiä koskevia kysymyksiä yhtä paljon kuin se niitä ratkaisikin, ja koska kumpikin parlamentti todennäköisesti säilyttäisi oikeuden päättää omasta nimitys- tai valintajärjestelyistään.
For a 'second chamber' to take on more than an advisory role would be difficult to justify as a way of diminishing a 'democratic deficit' since any system of appointing or electing a subset of MPs would raise as many questions of democratic legitimacy as it would solve, and since each Parliament would presumably retain the right to devise its own scheme of selection or election.
Alueellisten parlamenttien nykytilanteessa kokema oikeutettu huolestuminen jatkuisi myös ilman tyydyttävää ratkaisua, jos tilanteessa ei tehdä muuta kuin perustetaan parlamenttiin toinen kamari, joka koostuu jäsenvaltioiden kansallisista parlamenteista valittavista tai nimitettävistä henkilöistä.
Furthermore, the interest and the legitimate concern of regional parliaments would continue as far from any satisfactory resolution as at present if no more were done than to find some way of establishing an additional chamber comprising persons elected or appointed from Member State Parliaments as such.
Demokratiavajeen suhteen vaikuttaa siis siltä, että tämän mallin aiheuttamat ongelmat olisivat suurempia kuin sillä mahdollisesti ratkaistavat ongelmat.
It therefore appears that this model would generate greater problems than those (if any) that it would solve in the way of democratic deficits.
Economist-lehden ehdottamassa mallissa perustettaisiin kansallisten parlamenttien jäsenistä koostuva edustuselin, joka ei olisi varsinainen lainsäädäntöelin, vaan eräänlainen perustuslakineuvosto.
Another model proposed by the Economist magazine would establish a representative body of members of national parliaments to act not as a regular house of the legislature but as a kind of constitutional council.
Sen tehtävänä olisi valvoa neuvoston ja parlamentin lainsäädäntöä toissijaisuus- ja suhteellisuuskriteerien pohjalta.
This body’s function would be to control legislation by Council and Parliament according to the criteria of subsidiarity and proportionality.
Koska tällaiset kriteerit eivät ole pelkästään juridisia, vaan myös poliittisia asioita, tällainen poliittisesti koottu perustuslakineuvosto olisi lehden perustelujen mukaan tuomioistuinta (kuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuin) parempi elin valvomaan perustuslaillista kokonaiskehystä.
These criteria being matters as much for political as for strictly legal judgement, a politically constructed constitutional council of this kind would, it is said, be a better guardian of the overall constitutional framework than a Court such as the ECJ.
Tällaisen elimen ja tuomioistuimen välillä olisi kuitenkin vakavia toimivaltaristiriitoja, ja onkin pelättävissä, että tällainen puoluepoliittinen elin toimisi ainoastaan kolmantena lainsäädäntövallan käyttäjänä neuvoston ja parlamentin lisäksi, ja että komissio jatkaisi edelleen toimeenpanovallan käyttäjänä yhteisön hallinnossa.
There would however be a serious risk of conflict of jurisdictions between such a body and the Court, and it is not clear that a party-political body of this kind would function as anything other than a third house of a legislature comprising Council and Parliament with the Commission continuing to play the part of the executive branch of community government.
On kuitenkin totta, että jäsenvaltion valtion korkeimman valtiosääntötuomioistuimen tulkitseman valtion perustuslain ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tulkitseman unionin oikeuskäytännön vaatimusten välillä voi olla ristiriitoja.
It is true, however, that there can be risks of conflict between a State's Constitution as interpreted by its highest constitutional court, and the requirements of the Union's 'constitutional charter' as this is construed by the European Court of Justice.
Koska valtiosääntöjä koskeva pluralismi on nykyisin yksi unionin luonteenomaisimmista (ja toivotuimmista) piirteistä, tämän tyyppisten ongelmien käsittelemiseen tarvitaan jonkinlaista valtiosääntötuomioistuinta tai riitojenratkaisutribunaalia, joka varmistaisi, että unionin lainsäädännön kaikilla tasoilla esiintyvät konfliktit toimivaltakysymysten oikeasta tulkinnasta voidaan ratkaista tyydyttävällä tavalla.
Given the existing constitutional pluralism that characterises the Union (being one of its highly desirable features), there is need for some form of special constitutional court or tribunal of conflicts to deal with problems of this kind, and to secure that conflicts concerning the proper interpretation of competences at all legislative levels within the Union can be resolved satisfactorily.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomareiden ja jäsenvaltioiden ylimpien valtiosääntötuomioistuinten tuomareiden keskuudesta valittava erityinen tribunaali olisi tällaiseen tehtävään paljon parempi elin kuin parlamentaarikoista koostuva neuvosto, jonka puoluepoliittiset yhteydet sopivat paremmin kansanedustajille.
A special tribunal comprising judges from a panel representing both the ECJ and judges from highest constitutional courts of member states would be much more appropriate to a task of this kind than would a Council drawn from parliamentarians with the party affiliations proper to elected representatives.
Katsoo, että nykyisessä tilanteessa unionin parlamenttien välinen yhteistyö voidaan toteuttaa ainoastaan luomalla parhaat mahdolliset olosuhteet parlamenttien toimivaltaa ja toimintaa koskevalle tietojenvaihdolle ja keskinäiselle ymmärrykselle.
Considers that collaboration among the Parliaments of the Union, in the setting of the present scheme of institutions, can only be brought about through establishing optimal conditions for information-exchanging and for mutual understanding of each others competences and activities.
Nykyistä parempaan synergiaan voitaisiin päästä turvautumalla uuteen tekniikkaan ja rakentamalla vahvemmat ja järjestelmällisemmät suhteet parlamenttien valiokuntien ja poliittisten ryhmien välille.
Recourse to new technologies and establishment of stronger and more systematic working relationships between parliamentary committees and political groups could help to generate greater synergy than exists at present.
Korostaa, että Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden parlamenttien edustajien sovittu osallistuminen tulevaan Euroopan unionin perustuslakia käsittelevään valmistelukuntaan on tärkeää ja toivoo, että vilkas keskustelu tässä valmistelukunnassa johtaa kyseiset parlamentit esittämään yhteisesti ja mahdollisimman suuressa sovussa Euroopan kansojen mielipiteen poliittisesta tulevaisuudestamme.
Highlights the importance of the agreed participation of representatives of the European Parliament and national parliaments in the future Convention on a constitution for the European Union; hopes that vigorous debate will lead to their agreeing on a common approach at the Convention, so as to speak as far as possible with one voice in conveying the views of the peoples of Europe with regard to our political future .
Katsoo, että ne alueelliset parlamentit, joilla on lainsäädäntövaltaa, on otettava mukaan Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden parlamenttien tulevaan yhteistyöhön; katsoo myös, että alueelliset parlamentit ovat lähempänä äänestäjiä ja voivat tuoda aidosti ja välittömämmin esiin kansalaisten huolenaiheet sekä voivat lisäksi koota yhteen alueellista kehitystä koskevat kysymykset yhteisön politiikkojen laatimisessa.
Believes that regional parliaments endowed with legislative power must be included in a future scheme of collaboration between the European Parliament and the national parliaments, since they are closer to the electorate and can thus reflect the most immediate concerns of citizens accurately and can in addition ensure that regional development concerns are taken on board when Community policies are drawn up.
Katsoo, että kansan edustamista Euroopan unionin uudessa perussäädösrakenteessa koskevan hallitusten välisen konferenssin tuloksiin vaikuttamatta COSAC tekee arvokasta työtä Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien toimien koordinoimiseksi Euroopan yhdentymisprosessissa.
Considers that, irrespective of the outcome of the intergovernmental conference with regard to the role to be played by elected representatives in the European Union’s new constitutional structure, COSAC plays a valuable role in coordinating the activities of the European Parliament and the national parliaments in the European integration process.
23. tammikuuta 2002 LOPULLINEN A5-0024/2002
23 January 2002 FINAL A5-0024/2002
Toimenpiteet, jotka komissio on toteuttanut niiden huomautusten perusteella, jotka sisältyvät vastuuvapauden myöntämistä Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999 koskevan päätöksen päätöslauselmaosaan
the action taken by the Commission on the observations contained in the resolution accompanying the decision giving discharge in respect of the implementation of the general budget of the European Union for the 1999 financial year
305.633 SISÄLTÖ
305.633 CONTENTS
Parlamentti hyväksyi 4. huhtikuuta 2001 pidetyssä istunnossa päätöksen vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999 sekä päätöslauselman, johon sisältyvät huomautukset ovat erottamaton osa kyseistä päätöstä.
At its sitting of 4 April 2001 Parliament adopted the decision giving discharge to the Commission in respect of the implementation of the general budget of the European Communities for the 1999 financial year, and the resolution containing the observations which form part of that decision.
Komissio välitti 19. marraskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä varainhoitoasetuksen 89 artiklan 8 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentille s eurantakertomuksensa komission vastuuvapautta 1999 koskevasta Euroopan parlamentin päätöslauselmasta (KOM(2001) 696 – 2001/2123(DEC)).
By letter of 19 November 2001, the Commission forwarded to Parliament, pursuant to Article 89(8) of the Financial Regulation, its follow-up report on the European Parliament 1999 discharge resolution for the Commission ( COM(2001) 696 - 2001/2123(DEC)).
Parlamentin puhemies ilmoitti 28. marraskuuta 2001 pidetyssä istunnossa lähettäneensä kyseisen kertomuksen asiasta vastaavaan talousarvion valvontavaliokuntaan sekä kaikkiin valiokuntiin, joita asia koskee ( C5‑0577/2001 ).
At the sitting of 28 November 2001, the President announced that she had referred this report to the Committee on Budgetary Control as the committee responsible and to all other committees interested for their opinion ( C5-0577/2001 ).
Talousarvion valvontavaliokunta nimitti 11. syyskuuta 2001 pitämässään kokouksessa esittelijäksi Freddy Blakin.
At its meeting of 11 September 2001 the Committee on Budgetary Control confirmed the appointment of Freddy Blak as rapporteur.
Valiokunta käsitteli komission asiakirjaa ja mietintöluonnosta 9. lokakuuta, 27. marraskuuta 2001 ja 23. tammikuuta 2002 pitämissään kokouksissa.
It considered the draft report at its meetings of 9 October 2001, 27 November 2001 and 23 January 2002.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Diemut R. Theato (puheenjohtaja), Paulo Casaca (varapuheenjohtaja), Freddy Blak (varapuheenjohtaja ja esittelijä), María Antonia Avilés Perea, Jean-Louis Bourlanges, Brigitte Langenhagen, Emmanouil Mastorakis (Helmut Kuhnen puolesta), John Joseph McCartin (Christopher Heaton-Harrisin puolesta), Eluned Morgan, Jan Mulder (Antonio Di Pietron puolesta), Michel-Ange Scarbonchi, Bart Staes, Gabriele Stauner, Ole Sorensen ja Michiel van Hulten.
The following were present for the vote: Diemut R. Theato (chairman), Paulo Casaca (vice-chairman), Freddy Blak (vice-chairman and rapporteur), María Antonia Avilés Perea, Jean-Louis Bourlanges, Brigitte Langenhagen, Emmanouil Mastorakis (for Helmut Kuhne), John Joseph McCartin (for Christopher Heaton-Harris), Eluned Morgan, Jan Mulder (for Antonio Di Pietro), Michel-Ange Scarbonchi, Bart Staes, Gabriele Stauner, Ole Sørensen and Michiel van Hulten.
Tarkistusten jättämisen määräaika ilmoitetaan sen istuntojakson esityslistaluonnoksessa, jonka aikana mietintöä käsitellään.
The deadline for tabling amendments will be indicated in the relevant draft agenda.
PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS Euroopan parlamentin päätöslauselma toimenpiteistä, jotka komissio on toteuttanut niiden huomautusten perusteella, jotka sisältyvät vastuuvapauden myöntämistä Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999 koskevan päätöksen päätöslauselmaosaan (KOM(2001) 696 – C5‑0577/2001 – 2001/2123(DEC))
MOTION FOR A RESOLUTION Resolution of the European Parliament on the action taken by the Commission on the observations contained in the resolution accompanying the decision giving discharge in respect of the implementation of the general budget of the European Communities for the 1999 financial year ( COM(2001) 696 - C5-0577/2001 - 2001/2123(DEC))