natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tässä mietinnössä käsitellään kalanjalostusteollisuudesta 27. marraskuuta 2001 järjestetyn kuulemistilaisuuden pohjalta haasteita ja uhkakuvia sekä ehdotuksia, jotka koskevat sitä, miten yhteisön olisi tulevaisuudessa lähestyttävä tätä kalatalousalan osaa.
Building on the hearing of 27 November 2001 on the processing industry, this report touches upon the 'challenges and the threats' as well as suggestions for a future Community approach in this area of the fisheries sector.
EU:n kalanjalostusala
The Processing Industry in the EU
Kalanjalostusala käsittää kaiken taloudellisen toiminnan, jossa käytetään erilaisia raaka-aineita ja jalostetaan ne tuotteiksi, jotka ovat valmiita valmistettavaksi ihmisravinnoksi.
The fish processing industry concerns all economic activity that uses different kinds of raw materials and processes it into products that are ready to be prepared for human consumption.
Jalostusala sisältää esim. säilyke-, savustus-, pakastus- ja fileointiteollisuuden.
The processing industry includes sectors such as the canning industry, the fish-smoking industry, the freezing industry and the filleting industry.
Vuonna 1998 EU:n kalatalousalan eri osien bruttoliikevaihto oli yhteensä noin 20 miljardia euroa, ja se tarjosi suoraan työpaikan 514 054 henkilölle (sekä koko- että osa-aikatyö), joista 89 468 työskenteli jalostusalalla.
In 1998 the various parts of the EU fishery sector provided a total gross output of about € 20 billion and provided direct employment for 514 054 (both full time and part time employed) people, with 89 468 in the processing industry.
Alan liikevaihto vuonna 1998 oli 10,3 miljardia euroa, ja se on – taloudelliselta kannalta – ollut suhteellisen vakaa viime vuosikymmenen aikana.
With an output of 10,3 billion € in 1998, the sector has been - in economic terms - relatively stable throughout the last decade.
Espanjan ja Ranskan jalostusalat ovat arvoltaan suurimmat (22 ja 20 prosenttia tuotannosta), mutta myös Saksan ja Tanskan tuotanto ylittää miljardi euroa vuodessa Lähde: Euroopan komission kertomus rannikkoalueiden taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta. .
Spain and France have the largest processing sectors by value (corresponding to 22 and 20% of output) but Germany and Denmark also produce over €1 billion of output per year Source: the European Commission's "Report on the Economic and Social Situation of Coastal Regions" .
Jalostusalan työllisyys jakautuu merikalastuksesta poiketen melko tasaisesti kaikkialle EU:hun siten, että Yhdistyneen kuningaskunnan osuus on 18 140 työpaikkaa (20 prosenttia EU:n kokonaismäärästä) ja Espanjan ja Ranskan osuudet ovat 17 prosenttia ja 13 prosenttia.
Employment in the processing industry, contrary to sea fisheries, is rather evenly distributed throughout the EU with the UK accounting for 18 140 jobs (20% of the EU's total), and Spain and France having a share of respectively 17 and 13%.
Vaikka Saksassa vain 3 000 henkilöä työskentelee varsinaisen kalastuksen piirissä, kalanjalostusalalla työskentelee 11 280 henkilöä, mikä vastaa 13 prosenttia EU:ssa tällä alalla työskentelevistä.
In spite of its employment of only about 3000 people in the extractive fishing industry, Germany employs 11280 in the fish processing industry, or 13% of the EU workforce in this area.
EU:n tähänastisesta laajentumisesta huolimatta kalanjalostusalalla työskentelevien määrä laski 104 316:sta vuonna 1990 lähes 90 000:een vuonna 1998, mikä edustaa hieman yli 14 prosentin laskua.
Despite the enlargement of the EU until now, employment in fish processing fell from 104 316 in 1990 to nearly 90 000 in 1998, which represents a decline of just over 14%.
Yleisesti ottaen kalastus on edelleen tärkeä EU:n talouden ala, jonka osuus BKT:stä vuonna 1997 oli noin 0,2 prosenttia (vuonna 1990 se oli 0,25 prosenttia) ja työllisyydestä 0,4 prosenttia.
Overall fishing remains an important sector in the EU economy, accounting for around 0,2 of GDP in 1997 (as against 0,25% in 1990) and 0,4% of employment.
Arvoltaan kalanjalostusteollisuus edustaa noin kahta prosenttia maatalousrehuteollisuudesta.
In value, the fish processing industry represents around 2% of the agri-feedstuff industry.
Kalanjalostusalan keskeisiä kysymyksiä
Issues of importance in the processing industry
Yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuutta koskevassa vihreässä kirjassa uhrattiin vain muutama rivi tälle kalatalousalan osalle:
The 'Green Paper on the future of the Common Fisheries Policy' spends only a few lines on this aspect of the fisheries sector:
* Euroopan jalostusteollisuus koostuu pääasiassa pienistä ja keskisuurista yrityksistä, jotka yrittävät pärjätä riittämättömän, epäsäännöllisen ja kilpailukyvyttömän tarjonnan, terveys- ja hygieniavaatimusten, kolmansien maiden kilpailun ja alempia hintoja soveltavien suurten vähittäisyritysten ilmaantumisen kanssa. * Alalle on myönnetty merkittävässä määrin yhteisön rakennetukea.
* The European processing industry is made of mainly small and medium sized enterprises coping with insufficient and irregular and competitive supplies, health and hygiene requirements, competition from third countries and the appearance of major retail companies which set prices at lower levels. * Significant Community structural aid has been given to the sector.
Vihreässä kirjassa todetaan, että monet yhteisön terveys- ja hygieniavaatimusten aiheuttamat ongelmat liittyvät siihen, että jalostusteollisuudella toimii monia pk-yrityksiä, jotka eivät pysty tekemään tarvittavia investointeja täyttääkseen voimassa olevat standardit.
The Green Paper explains that many of the problems caused by the Community's health and hygiene requirements are related to the fact that the processing industry contains many SME's, which are not able to make the necessary investments to meet the current standards.
Samanaikaisesti komissio panee merkille keskittymissuuntauksen, jossa esiin nousee suuria yhtiöitä, jotka usein ovat integroituneet maatalousrehuyrityksiin.
At the same time the Commission signals the trend of a concentration process with the emergence of major companies, often integrated into agri-feedstuff groups.
Rakennetukea koskevan huomautuksen osalta vihreässä kirjassa todetaan, että 1980-luvun puolivälistä 1990-luvun loppuun komission politiikka muuttui rakenneuudistukseen ja uusien tuotantotekniikoiden käyttöön kannustavaksi politiikaksi, jolla kilpailukykyä saadaan kokonaisuudessaan parannettua.
As for the Green Paper's second remark, on structural aid, it identifies that in the mid 80s to the end of the 90s the Commission aid policy developed towards the restructuring and adoption of production techniques aiming at an overall improvement of competitiveness.
Ala on myös itse yksilöinyt joukon ongelmia:
The sector itself also identifies a number of problems.
Yksi alalle tyypillistä ongelmista liittyy EU:n kalastuslaivaston toimittaman raaka-aineen saannin epäsäännöllisyyteen ja riittämättömyyteen.
One of the typical problems the industry is confronted with, concerns the irregular and insufficient supply of raw materials by the EU fishing fleet.
Viime vuosina pyyntiponnistusten ja kiintiöiden rajoituksilla on ollut kielteisiä vaikutuksia raaka-aineen saantiin.
In recent years, limitations on TAC's and quotas have had a negative effect on supply.
Lisäksi sellaiset toteutetut hätätoimenpiteet kuten kalastusalueiden tilapäinen sulkeminen ovat edelleen heikentäneet tuoreen kalan tarjontaa.
Furthermore, emergency measures taken such as the temporary closure of fishing areas, further deteriorated the supply of fresh fish.
Vähemmän kuin 50 prosenttia jalostetusta kalasta on pyydetty EU:ssa.
Less than 50% of processing involves fish caught in the EU.
Valkokalan osalta omavaraisuusaste on vielä huonompi, eli vain 16 prosenttia.
For Whitefish the self-sufficiency rate is with a mere 16% even worse.
Tilanne tekee alasta sekä tarjonnan että hintatason kannalta erittäin herkän viejämaiden tapahtumille (lakot, kalavarojen käytettävyys).
This situation makes the industry very sensitive, both in terms of supply and of price level, to events (strikes, availability of resources etc.) in exporting countries.
Alan työllisyys laski 104 000:sta vuonna 1990 alle 90 000:een vuonna 1998.
Employment in this sector fell from over 104 000 in 1990 to less than 90.000 in 1998.
Työllisyyden lasku oli suurinta Tanskassa ja Portugalissa, ja niitä seurasivat Italia, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta, joissa lasku oli noin 20 prosenttia.
Denmark and Portugal experienced the largest declines in employment, followed by Italy, France and the UK with a decline of about 20%.
Espanjassa lasku oli vähäisempää (12 prosenttia), ja työllisyys jopa kasvoi hieman Belgiassa ja Saksassa Lähde: Euroopan komission kertomus rannikkoalueiden taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta. .
A lesser decline (12%) was noticed in Spain while there was even a slight rise in employment in Belgium and Germany Source: the European Commission's "Report on the Economic and Social Situation of Coastal Regions" .
On muistettava, että kalataloudesta riippuvaisilla alueilla ei juuri ole vaihtoehtoisia työmahdollisuuksia, kun taas muissa maissa on yhä vaikeampi löytää ihmisiä, jotka haluavat työskennellä tällä alalla.
It has to be borne in mind that in the areas dependent on fisheries there are hardly any alternative employment possibilities, while in other countries finding people who want to work in the sector, is becoming increasingly difficult.
Nämä alueelliset erot on otettava huomioon myös työ- ja sosiaaliolojen sekä tuotantomenetelmien kannalta.
Such regional differences are also to be seen in working and social conditions and production methods.
Lukuisat EU:n antamat horisontaaliset ympäristösäädökset ovat vaikuttaneet merkittävästi kalatalousalaan, kuten jätevesidirektiivi (91/271/EY ja 96/61/EY), päästödirektiivi (2001/81/EY), pakkausdirektiivi (94/62/EY) ja merkintädirektiivi (2000/13/EY).
A number of horizontal environmental measures taken by the EU have had a substantial impact on the fishing industry, such as the Waste Water Directive (91/271/EC and 96/61/EC), the Emissions Directive (2001/81/EC), the Packaging Directive (94/62/EC) and the Labelling Directive (2000/13/EC).
Sen lisäksi, että näiden säädösten antaminen voi vähentää yritysten kannattavuutta (tai jopa pakottaa ne lopettamaan toimintansa), alalle ei anneta riittävästi aikaa asianmukaista täytäntöönpanoa varten.
Apart from the fact that the introduction of these measures may reduce the profitability of companies (or even force them to stop operating), the sector is often not given sufficient time for proper implementation.
Alalla käynnistettiin aiemmin oma aloite, jolla pyritään kantojen kestävyyteen ja turvaamiseen, mutta siinä ei puututa laatuun.
In the past, the industry launched its own initiative designed to sustain and secure stocks without offering quality features.
Tämä aloite ei ole markkinointiväline, vaan se perustuu puhtaasti raaka-aineen alkuperään.
The initiative is not a marketing tool; rather, it relates solely to the origin of raw material.
Jalostusala voi oppia liha-alan tuoreesta kriisistä olemalla valppaana ja toimimalla ennakoivasti.
The processing sector can learn from recent crises in the meat industry by being alert and behave pro-actively.
Ala on kuitenkin suuressa määrin riippuvainen kalassa esiintyvien pilaavien aineiden raja-arvojen asettamisesta.
To a large extent, however, the industry depends on the setting of limits of contaminants in fish.
Esimerkiksi dioksiinin osalta komissio on asettanut erittäin tiukat raja-arvot tuoreimmassa asetuksessaan (2001/466/EY) vaikuttaen voimakkaasti jalostusteollisuuteen, joka ei ongelmia aiheuttanut.
As for dioxins e.g. the Commission has set very strict limits in its latest Regulation (2001/466/EC), having a strong impact on the processing industry which did not cause the problems.
Raaka-aineiden tuontiin sovelletaan tullien suspensiota, tullivapautta tai tullikiintiöjärjestelmää.
For imports of raw materials either a suspension of tariffs, duty-free treatment or a system of tariff quotas exist.
Raaka-ainepulan vuoksi kalanjalostusala haluaisi, että kaikkeen tuontiin sovellettaisiin yleistä nollatariffia.
In view of the shortage of raw materials the processing industry would like to see an overall 0% tariff for these imports.
AKT-maista tuotavien valmiiden tuotteiden osalta noudatetaan vastaavaa järjestelmää, mikä tuo alalle vakavaa hintakilpailua.
As for finished products from ACP countries, a comparable regime is in effect, which causes serious price competition within the sector.
Vaikka WTO:n puitteissa olisi voitu ottaa käsiteltäväksi tapauksia, joissa vastustetaan EU:n kalastuslaivaston tukia, kalatalousala ei odota kielteisiä vaikutuksia, jos vapauttamista jatketaan.
In spite of the fact that in the WTO-framework, cases could be taken up against subsidies to the EU-fleet, the processing industry does not expect any negative effects as a result of possible further liberalisation.
Mitä tulee säilykesardiinien tuontiin EU:hun, eräät kolmannet maat käyttävät sellaisia lajeja kuin "Sardinops sagax sagax", mikä hämää kuluttajia, koska eurooppalainen sardiini on "Sardinas Pilchardus Walbaum".
As for exports to the EU of canned sardines, some third countries , use species like 'Sardinops sagax sagax' which leads to confusion amongst consumers because the European sardine is the 'Sardinas Pilchardus Walbaum'.
Tuotteiden täsmällisillä, säilykesardiinien ja sardiinin tyyppisten tuotteiden standardikoodeksin mukaisilla nimityksillä ja tiedoilla voitaisiin estää tällainen kuluttajien aseman vaikeuttaminen.
Exact product denomination according to the Codex Standard for Canned Sardines and Sardine-Type Products and information could prevent this kind of consumer unrest.
Lähestyvän laajentumisen osalta ehdokasvaltioiden kalanjalostusalalla on saavutettava riittävät hygieniaa, terveyttä, kuluttajansuojaa, työoloja ja ympäristöä koskevat standardit, jotka mahdollistavat oikeudenmukaisen markkinatilanteen saavuttamisen.
In view of the forthcoming enlargement, an adequate standard needs to be attained in the candidate countries' fish processing industry with regard to hygiene, health and consumer protection, working conditions and the environment in order to be able to guarantee a fair market.
Kalanjalostusalan valtiontuki
Public aid to the processing industry
Neuvoston asetuksen (EY) 2792/1999 mukaisesti jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä pääomainvestointien edistämiseksi (jaksolla 2000–2006).
Under Council Regulation (EC) 2792/1999 Member states may take measures to encourage capital investment in the processing sector (running from 2000 to2006).
Vuosien 1994 ja 1999 välisenä aikana (käynnissä oleva ohjelma) kansalliset ja EU:n tuet kalanjalostusalalle olivat noin 520 miljoonaa euroa.
In the period between 1994 and 1999 (programme still in progress) both national and EU contribution to the fish-processing sector amounted some 520 million €.
EU:n tukea annettiin KOR:n kautta, ja sen kokonaismäärä oli yli 376 miljoonaa euroa eli noin 20 prosenttia KOR:n menoista tällä kaudella.
The EU aid was provided for by FIFG and totalled more than 376 million €, being about 20% of the FIFG expenditure in this period.
EU:n tuki vaihteli suuresti jäsenvaltioittain, kun Espanja sai siitä 44 prosenttia ja Irlanti alle 1 prosentin.
The EU aid varied widely among the Member States with Spain receiving a 44% share and Ireland less than 1%.
Euroopan komission kalastuksen pääosasto tilasi hiljattain tutkimuksen, jossa pyritään selvittämään, mikä on ollut rakennerahastojen vaikutus alan kannalta.
DG Fish of the European Commission recently commissioned a study with the aim of finding out what the impact of the structural funds on the sector has been.
Valitettavasti tämä tutkimus valmistuu vasta vuoden 2002 lopulla.
Unfortunately this study will not be ready before the end of 2002.
Vihreän kirjan ehdotukset
Proposals made in the Green Paper
Vihreän kirjan mukaan EU:n politiikan olisi oltava valikoivampaa ja maantieteellisesti keskitetympää taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon tähtäävän politiikan arviointiperusteiden pohjalta.
According to the Green Paper, EU policy for the sector should be more selective and be geographically focused on the basis of economic and social cohesion policy criteria.
Tuki olisi keskitettävä suuremmassa määrin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, jotka toimivat kalastuksesta kaikkein eniten riippuvaisilla alueilla.
Aid should be more concentrated on small and medium-sized enterprises located in areas most dependent on fisheries.
Kunnollisen politiikan luominen on mahdotonta luotettavien tietojen puutteen vuoksi.
Establishing a proper policy is impossible due to the lack of reliable data.
Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia toimittamaan jalostusteollisuutta koskevia tietoja ennen vuotta 2006.
Until 2006 there is no obligation for the Member States to supply data for the processing industry.
Ei myöskään ole käytettävissä syvällisiä selvityksiä KOR:n tuen tuloksista jalostusalan kannalta.
Neither are there in-depth-debriefings available on the results of FIFG aid in the processing industry.
Neuvoston asetuksen 3760/92 2 artiklan mukaan unionilla on velvollisuuksia kalatalousalan tuottajia ja kuluttajia kohtaan.
Pursuant to Article 2 of Council Regulation 3760/92 the Union has an obligation towards the producers in the fishery and the consumers.
On kuitenkin kyseenalaista, olisiko vuoden 2006 jälkeisen YKP:n sisällettävä rakennerahastojen nykyisen tason jatkaminen.
It is questionable, however, if the CFP beyond 2006 should include a continuation of the current level of structural funds.
Rakennerahastojen olisi tarjottava ensi sijassa rakenteellisia ratkaisuja.
In the first place structural funds should provide structural solutions.
Nämä ratkaisut olisi lopultakin löydettävä vuoteen 2006 mennessä.
By 2006 these solutions should be finally found.
Toiseksi unioniin saattaa liittyä joukko jäsenvaltioita jo ennen vuotta 2006.
Secondly, already before 2006 a number of member states might have joined the Union.
Rakennepolitiikkojen jatkaminen nykyisessä laajuudessa ei tuolloin enää ole mahdollista.
Continuation on the current scale of the structural policies will not be possible.
Laajasti ottaen jalostusteollisuus ahkeroi parhaillaan määrittääkseen omat strategiansa ja vastatakseen siihen kohdistuviin haasteisiin.
To a large extent the processing industry is busy defining its own strategies and responding to the challenges offered to it.
Kalataloudesta riippuvaisilla alueilla unionin olisi kuitenkin edelleen pyrittävä kehittämään rakenteellisia ratkaisuja.
In regions which are dependent on fisheries, however, the Union should continue to play a role to bring structural solutions about.
– Koska komissio ei vihreässä kirjassa selkeästi osoittanut, miten se aikoo suhtautua tähän kalatalousalan osaan, sen olisi laadittava neuvostolle ja parlamentille osoitettu tiedonanto, jossa esitetään, millainen sen politiikka on.
- Since the Commission failed in the Green Paper to clearly indicate what its approach is regarding this part of the fisheries sector, a Communication to the Council and the Parliament should be drawn up by the European Commission pointing out what its policy is.
– Elintarvikkeiden turvallisuuden olisi oltava yksi jalostusalan painopisteistä.
- Food safety should be one of the priorities with regard to the processing industry.
EU:n vaatimusten olisi kuitenkin oltava kohtuullisia, eikä niissä pitäisi jättää huomiotta näkökohtia, joihin ala ei pysty vaikuttamaan.
However, EU-requirements should be reasonable and not ignore aspects which can not be influenced by the industry.
– EU on perustamissopimuksen puitteissa velvollinen takaamaan tuotteiden toimitukset ja varmistamaan, että niitä on kuluttajien saatavilla kohtuulliseen hintaan siten, että samalla taataan maatalousyhteisössä eläville oikeudenmukainen elintaso.
- The EU has, within the framework of the Treaty, an obligation to assure the availability of supplies and to ensure that these reach the consumers at reasonable prices, while ensuring a fair standard of living for the agricultural community.
– EU:ssa olisi oltava käytössä kaikkia kalajalosteita koskeva tuotenimikejärjestelmä alan tarpeita vastaavasti.
- Within the EU there should be a product denomination system for all processed fish, such being in line with the demands of the sector.
21. helmikuuta 2002 LOPULLINEN A5-0046/2002
21 February 2002 FINAL A5-0046/2002
304.309 SISÄLTÖ
304.309 CONTENTS
ASIAN KÄSITTELY
Procedural page
Liite: Puheenjohtajakokouksen 31. tammikuuta 2002 hyväksymä aikataulu
ANNEX: Timetable approved by the Conference of Presidents on 31 January 2002
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 14. kesäkuuta 2001 lähettäneensä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaan 4. joulukuuta 2000 päivätyn kirjeen, jossa tuodaan esiin eräitä työjärjestyksen 57 artiklaan liittyviä ongelmia (2001/2110(REG)).
At the sitting of 14 June 2001 the President of Parliament announced that she had referred a letter of 24 December 2000 on matters relating to Rule 57 of the Rules of Procedure to the Committee on Constitutional Affairs (2001/2110 (REG)).
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 2. huhtikuuta 2001 esittelijäksi Cecilia Malmströmin.
At its meeting of 2 April 2001 the Committee on Constitutional Affairs had decided to draw up a report and appointed Cecilia Malmström rapporteur.
Valiokunta käsitteli työasiakirjaa ja mietintöluonnosta kokouksissaan 13. syyskuuta 2001, 19. marraskuuta 2001, 19. joulukuuta 2001 ja 21. helmikuuta 2002.
It considered a working document and the draft report at its meetings of 13 September, 19 November and 19 December 2001 and 21 February 2002.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi päätösehdotuksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi yksimielisesti.
At the last meeting it adopted the proposal for a decision unanimously.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Jo Leinen (puheenjohtajana), Ursula Schleicher (varapuheenjohtaja), Cecilia Malmström (esittelijä), Teresa Almeida Garrett, Georges Berthu, Jens-Peter Bonde, Giorgos Dimitrakopoulos, Andrew Nicholas Duff, Lone Dybkjær, Francesco Fiori (Antonio Tajanin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Gerhard Hager, The Lord Inglewood, Piia-Noora Kauppi (François Bayroun puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Willi Rothley (Dimitris Tsatsosin puolesta) ja Helle Thorning-Schmidt (Jean-Maurice Dehoussen puolesta).
The following were present for the vote: Jo Leinen, acting chairman; Ursula Schleicher, vice-chairman; Cecilia Malmström, rapporteur; Teresa Almeida Garrett, Georges Berthu, Jens-Peter Bonde, Giorgos Dimitrakopoulos, Andrew Nicholas Duff, Lone Dybkjær, Francesco Fiori (for Antonio Tajani pursuant to Rule 153(2)), Gerhard Hager, The Lord Inglewood, Piia-Noora Kauppi (for François Bayrou pursuant to Rule 153(2)), Willi Rothley (for Dimitris Tsatsos) and Helle Thorning-Schmidt (for Jean-Maurice Dehousse).
Muutosehdotusten jättämisen määräaika ilmoitetaan sen istuntojakson esityslistaluonnoksessa, jonka aikana mietintöä käsitellään.
The deadline for tabling amendments will be indicated in the draft agenda for the relevant part-session.
EUROOPAN PARLAMENTIN TYÖJÄRJESTYS Nykyinen tekstiEhdotettu uusi teksti Tarkistus 1 57 artiklan otsikko
PARLIAMENT'S RULES OF PROCEDURE Present textProposed new text (Amendment 1 ) Rule 57, Title
Vuotuinen lainsäädäntöohjelma
Annual legislative programme
Komission lainsäädäntö- ja työohjelma
Commission's legislative and work programme
Parlamentti ja komissio laativat yhteistyössä komission lainsäädäntö- ja työohjelman tämän työjärjestyksen liitteenä olevan molempien toimielinten hyväksymän aikataulun ja sopimuksen mukaisesti.
Parliament and the Commission shall cooperate in preparing the Commission's legislative and work programme in accordance with the timetable and arrangements agreed between the two institutions and annexed to these Rules of Procedure.
Katso liitteenä olevan aikataulun ensimmäinen virke.
See introductory sentence of attached timetable.