natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Voidaan väittää, että oikein toimiessaan julkinen kulutus ja verotusjärjestelmä voivat vaikuttaa kasvuun.
It might be argued that, if properly used, public spending and the tax system could contribute to growth.
Erityisesti investointien on osoitettu edistävän kasvua kestävältä pohjalta.
In particular, investment is shown to promote growth on a durable basis.
Tätä taustaa vasten mikä tahansa investointi, julkinen tai yksityinen, voisi vaikuttaa kasvuun, ja tämä puhuisi valtion aktiivisemman osallistumisen puolesta.
Against that background, any type of investment, public or private, could contribute to growth, providing arguments for a more active involvement of the State.
Valitettavasti – komissio viittaakin tähän välittömästi – julkiset investoinnit voivat johtaa korkeampiin veroihin (jotka eivät kannusta investointeja) tai korkeampaan vajeeseen/velkaan (mikä taas tarkoittaa korkeampia korkoja ja heikompia rahoitusmahdollisuuksia yksityiselle sektorille).
Unfortunately, and the Commission is quick to point it, public investment may result in higher taxes (discouraging investment) or in higher deficit/debt (which means higher interest rates and lower opportunities of financing for the private sector).
On myös mahdollista, että yksityiset investoinnit, jotka muutoin olisivat toimineet tehokkaammin, syrjäytetään.
Additionally, there is the risk of crowding out private investment that otherwise may have done the job more efficiently.
Lopuksi kokemusten mukaan julkiset investoinnit ovat usein väärin kohdennettuja ja huonosti hoidettuja.
Finally, experience tells us that public investment is often misallocated and mismanaged.
Japanin esimerkki on selvä ikävä esimerkki tästä.
Sadly, the example of Japan is a clear example of that.
Kysymys, pitäisikö julkista kulutusta nostaa valtioissa, joissa se on matalalla tasolla, on näin ollen kiistanalainen.
The question whether public spending should be increased in countries where it is at a low level is, accordingly, debatable.
Manner-Eurooppa, jossa julkinen kulutus on osoittanut suuren joustavuutensa päättäjien kymmenen vuotta kestäneiden leikkauksien jälkeenkin, haluaa kuitenkin lopullisesti unohtaa näkemyksen kasvavasta julkisesta kulutuksesta ratkaisuna kaikkiin vanhan mantereen ongelmiin.
But in continental Europe, where public spending has shown its resilience at a high level even after a decade of efforts by policy makers to trim them, there a need to uproot for good the tendency to see in increased public spending the key to all the problem s of the old continent.
Kohta nro 1: julkisen sektorin ja julkisten menojen liikakasvu on pakottanut Euroopan hallitukset nostamaan verotuksensa kestämättömälle tasolle, jolloin talouden mahdollinen kasvu on samanaikaisesti heikentynyt.
Point n°1 : the overextension of the public sector and the public expenditure have forced European government to raise their taxes at an unbearable level, sapping potential growth in the process.
Kohta nro 2: tuemme komission kantaa, joka korostaa paisuneiden julkisten investointien epäsuotuisia vaikutuksia.
Point n°2 : we support the Commission's stance stressing the adverse effects of a bloated public investment.
Terveen julkisen talouden jatkaminen talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa
Maintaining sound public finances in stage 3 of EMU
Julkistalouden vakauttaminen ei ole ohi, vaikka EU:n talous oli ylijäämäinen vuonna 2000.
The fact that the EU has generated a surplus in 2000 does not mean that the consolidation of public finance is over.
Useissa tapauksissa julkisen talouden parantuminen on varmistettu jaksottaisilla tuloilla, sosiaali- ja työttömyysetuisuuksien väliaikaisella laskulla, yleismaailmallisista matkaviestintäjärjestelmistä kertyneillä odottamattomilla tuloilla ja korkojen lähentymisestä aiheutuneilla korkomaksujen alennuksilla.
In many cases, improvements of public finances have been secured by cyclical receipts, social and unemployment benefits temporary fall, UMTS windfalls and the reduction in interest payments thanks to interest rate convergence.
Nämä neljä tekijää ovat olleet enemmän tai vähemmän jäsenvaltioiden valvonnan ulottumattomissa, vähentäen näin valtioiden omia ansioita.
These four factors have been more or less out of the control of member States, reducing their respective merits.
Erityisesti suurimpien valtioiden julkisen talouden vakauttaminen ei vielä ole ohi.
Especially for the bigger countries, fiscal consolidation is not over.
Vaarana on myös, että tasainen tulovirta ei rahoitakaan epätarkoituksenmukaisia kulutustoimia tai veronalennuksia.
Instead, there's the risk of inappropriate spending measures or tax cuts not financed by a steady stream of income.
Komissio on täysin oikeassa muistuttaessaan, että jäsenvaltiot ovat menneisyydessä harjoittaneet myötäsyklisiä toimenpiteitä, lisäten epätarkoituksenmukaista epävakautta talouden kiertokulkuun (mikä rikkoo niiden roolia taloudentasoittajina) ja luoden talouteen epätasapainoa.
The Commission is then fully right to recall that States have conducted a pro-cyclical policy in the past, adding inappropriate volatility to the cycle (which is a violation of their role of economic smoothing) and creating future budgetary imbalances.
Julkistalouden taseen heikkeneminen taloudellisen laman aikana on tällöin äkillisempi, kuten vuosina 1992‑1993.
The degradation of the public balance in case of an economic slowdown, will then be all the more sudden, as in 1992–1993.
Komissio muistuttaa, että kuudella EU:n jäsenvaltiolla (Saksa, Ranska, Italia, Itävalta, Portugali ja Kreikka) on yhä suhdannekorjattu alijäämä, joka on yksi tai useampi prosenttiyksikkö suhteessa BKT:hen, mutta samanaikaisesti se katsoo, että "julkisen talouden viimeaikainen kehitys on selkeä osoitus siitä, että EU on oikealla uralla".
The Commission recalls that six EU countries have still a cyclically adjusted deficit at or higher than 1 % of GDP (Germany, France, Italy, Austria, Portugal and Greece), but at the same time considers that recent budgetary developments indicate that the EU "is on the right track".
Valitamme tätä melko itsetyytyväistä johtopäätöstä, joka ei vastaa aiemmin mainittua komission antamaa arviota ja joka voi hyvinkin aiheuttaa jäsenvaltioissa höllän asenteen omaksumista, erityisesti ennen kansallisia vaaleja.
We somewhat regret this rather complacent conclusion that does not match properly with the Commission's assessment mentioned hitherto and may well induce lax attitudes of members States, especially in the run-up to national elections.
Olemme tyytyväisiä niihin neljään kriteeriin, joilla komissio asiakirjassaan määrittää vakaalla pohjalla olevan veronalennuksen.
We welcome the four criteria set by the Commission in this paper to define what is a sustainable tax cut.
1) 'lähellä tasapainoa oleva tai ylijäämäinen' julkisen talouden rahoitusasema;
1) budgetary position 'close-to-balance or in surplus';
2) ei myötäsyklisiä toimenpiteitä;
2) no pro-cyclical measures;
3) julkisen velan määrä ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys on otettava huomioon,
3) account must be taken of the level of government debt and long-term budget sustainability;
4) verouudistuksen olisi oltava osa kattavaa uudistuspakettia (toisin sanoen työnteon ja yrittäjyyden kannustimien lisäämiseksi);
4) tax reform should form part of a comprehensive reform package (i.e. to improve incentives for employment and entrepreneurial activity);
Kohta nro 3: Erityisesti suurempia jäsenvaltioita tulisi varoittaa tiukasti siitä, että niiden julkisen talouden vakauttamisprosessi ei ole ohi ja että finanssipolitiikan kevennysyritykset ovat riski koko euroalueen kansainväliselle uskottavuudelle.
Point n°3 : Member states, especially bigger ones, should be warned firmly that their budgetary consolidation process is not over and attempts to loosen the budgetary stance are risky for the international credibility of the whole Euro area ;
Kohta nro 4: Olemme tyytyväisiä Euroopan komission yritykseen arvioida veronalennusten tarvittavia ominaisuuksia ja toivomme komission jatkavan ponnistelujaan ja laativan "toimintaohjeen", joka olisi tarkoitettu ohjaamaan kansallisia hallituksia niiden suunnitellessa veronalennuksia.
Point n°4 : The attempt by the European Commission to gauge the relevant character of a tax cut should be welcomed and we would like the Commission to pursue their efforts by creating a "code of conduct" designed to guide national governments when they design tax cuts ;
Kohta nro 5: Yhdymme täysin näkemykseen, että veronalennuksia tulisi esittää vain julkisen talouden tilanteen niitä vaatiessa.
Point n°5 : We support fully the view that tax cuts should be introduced only when the budgetary situation calls for them.
Tässä mielessä komission esittämää neljää edellytystä tehokkaalle verojen alentamiselle tulisi tukea.
In this regard, the four prerequisites of an efficient tax cut put forward by the Commission should be backed ;
Vero- ja etuusjärjestelmät työntekoa suosiviksi:
Towards more employment-friendly tax and benefit systems :
Komissio korostaa, että verorasitus kohdistuu erityisen raskaasti pieniin palkkoihin, mikä ei rohkaise vähän ammattitaitoa omaavia työntekijöitä hakemaan aktiivisesti työtä (suhteellisen suurien sosiaalietuuksien takia) eikä työnantajia palkkaamaan heitä korkeiden kokonaistyövoimakustannusten takia (palkka + työnantajamaksut).
The Commission emphasises that the fiscal burden is especially heavy on low wages, which discourages employees with lower qualifications to seek actively work (because of comparatively high social benefits) and discourages employers to hire them because of a high total cost of employment (wage + payroll taxes).
Tämä tukee käsitystä, että työn verotusta pitäisi alentaa, mutta miten?
This supports the view that taxes on labour should be reduced, but how ?
Komissio korostaa, että verojen alentaminen, jonka vastapainoksi julkista kulutusta vähennetään vastaava määrä, vaikuttaa todennäköisesti myönteisesti kasvuun, työllisyyteen, investointeihin ja jopa julkistalouden taseeseen, kun taas kattamaton verojen alentaminen heikentää julkistalouden tasetta jopa keskipitkällä aikavälillä.
The Commission stresses that a tax cut fully offset by a reduction in government consumption is likely to have a positive impact on growth, employment, investment and even the public balance whereas an unfunded tax cut will deteriorate the public balance, even in the medium term.
Teoreettisesti älykäs toimenpide voisi olla työvoiman verotuksen alentaminen ja tästä aiheutuvan vajeen rahoittaminen samanaikaisesti arvonlisäveron korotuksella.
A theoretically astute move could be a decrease labour taxes and simultaneously to finance the shortfall by a rise in VAT.
Arvonlisävero on laajapohjainen, tasapuolisempi vero eikä poliittisesti niin arka, mutta näillä eduilla on myös kielteiset puolet:
VAT is a broad-based tax, more neutral and less sensitive politically but these advantages have negative counterparts :
– Työssä käyvälle väestölle osoitetut veroleikkaukset tasoittuvat suurelta osin arvonlisäveron korotuksen aiheuttaman kotitalouksien ostovoiman alenemisen kautta.
– Tax cuts for employed people are largely offset by the reduction in household purchasing power because of the VAT hike.
Mitä hallitus antaa yhdellä kädellä, se ottaa toisella kädellä pois;
What the government gives with one hand, it somewhat takes it back with the other ;
– On todennäköistä, että sosiaalietuuksia nostetaan automaattisesti korkeamman inflaation takia.
– It is likely that social benefits will be mechanically raised because of higher inflation.
Kysymys työhön palaamisen houkuttelevuudesta jää näin ollen ratkaisematta;
The question of incentives to going back to work is then not addressed ;
– Verotusjärjestelmän tehoton rakenne tulee kenties osittain korjattua, mutta verorasitus säilyy lähes samana;
– The inefficient structure of the tax system may be partially addressed, but the level of the overall tax burden remains more or less the same ;
– Useissa valtioissa arvonlisäverosta saatavat tulot (ja valmisteverot yleisemmin) ovat jo nyt tärkeä osa verotuksesta saatavien tulojen kokonaisuutta;
– In many countries, VAT receipts (and more generally accise taxes) are already a very significant part of the total fiscal receipts ;
– Koska arvonlisävero on helppo ja piilevä tapa kerätä veroja, hallitus voi olla tyytyväinen tulevaisuudessa tapahtuvaan kulutuksen kasvuun tai uusien sosiaalietuuksien käyttöönottoon;
– Because VAT is an easy and concealed way to collect taxes, it may make the government complacent about future spending overruns or the introduction of new social benefits ;
– Simulaatioiden avulla komissio osoittaa, että arvonlisäverovaihtoehto ei ole kasvun, työllisyyden ja investointien kannalta yhtä tehokas kuin julkisen kulutuksen vähentämisellä rahoitettu verojen alentaminen.
– Through model simulations, the Commission shows that the VAT option is less efficient for growth, employment and investment than a tax cut financed by a reduction of public spending.
Näin ollen katsomme, että arvonlisäverovaihtoehto ei ole oikea ratkaisu ongelmaan.
That's why we consider that the VAT option isn't the right solution.
Olisi ollut suositeltavaa, että komissio olisi ottanut vahvemmin kantaa tähän asiaan.
A firmer position of the Commission on that matter would have been more preferable.
Kohta nro 6: "työn tekemisen kannattavaksi" olisi oltava finanssipolitiikan tärkein tehtävä työllisyyskysymysten ja niin sanottujen "rakenneongelmien" ratkaisemiseksi Euroopassa.
Point n°6 : "make work pay" should be a priority for fiscal policies to tackle employment problems and to solve the so-called "structural problems" in Europe.
Tämän takia työvoiman verotuksen alentaminen tulisi kohdistaa erityisesti työmarkkinoiden alapäähän.
That's why decreases in labour taxes should target especially the lower end of the labour market.
Koska kattamaton veroleikkaus ei voi olla omarahoitteinen, veronalennuksiin tulisi sovittaa myös asianmukainen julkisen kulutuksen vähentäminen.
As an unfunded tax cut can't be self-financed, tax cuts should be matched by appropriate reductions of public spending.
Kohta nro 7: arvonlisäveron nostaminen työvoiman verotuksen alentamiseksi kiihdyttää inflaatiota, voi saada hallitukset peruuttamaan julkisen kulutuksen optimointiin kohdistamansa toimenpiteet eikä myöskään ratkaise työllisyyskysymystä.
Point n°7 : raising the VAT to reduce labour taxes fuels inflation, might induce governments to call off their efforts to optimise public spending and more generally does not address properly the employment issue.
Julkiset menot osaamiselle rakentuvassa taloudessa:
Public finances for the knowledge-driven economy :
Lissabonin Eurooppa-neuvosto korosti niiden julkisten menojen tärkeyttä, jotka tukevat strategista päämäärää, siirtymistä kohti osaamiselle rakentuvaa taloutta.
The Lisbon European Council stressed the importance of public expenditures that support the strategic goal of moving towards a knowledge-driven economy.
Vielä ei kuitenkaan ole selvää, tulisiko uutta taloutta tukea suoraan – suoralla julkisella kulutuksella – vai epäsuorasti parantamalla oikeudellista ja taloudellista kehystä, joka vaikuttaa yksityisten yritysten käyttäytymiseen.
But the question remains whether the new economy is best-supported directly -by outright public spending- or indirectly by an improvement of the legal and economic framework influencing the behaviour of private companies.
Komissiolla ei ole selvää kantaa asiaan lähinnä julkisten investointien jakautumista ja tehokkuutta koskevan riittämättömän tiedon takia.
The Commission has not a clear stance on that subject, mainly because of inadequate data regarding the breakdown and the efficiency of public investment.
Komission kertomuksesta kannattaa huomioida kuitenkin neljä kohtaa:
Four points in the Commission’s paper are nevertheless worth noting :
– Tehokkuuden nostamiseen tähtäävästä ulkoistammispolitiikasta johtuvat menot kirjataan juokseviin menoihin, sen sijaan että ne kirjattaisiin julkisiin investointeihin.
– Spending derived from outsourcing policies aimed at increased efficiency is recorded in current expenditures instead of public investments.
Tällä näennäisen merkityksettömällä huomautuksella on kuitenkin tärkeät seurauksensa: niin sanottu “hälyttävä” julkisten investointien lasku, johon usein vedotaan julkisten investointien elvyttämiseksi, voi olla täysin erilaisten tilastoluokkien uudelleenjärjestelyn aiheuttama.
This apparently innocuous remark has important consequences : the so-called "alarming” decrease in public investment, so often invoked to call for a revival of public investment, may be caused by a mere reshuffling between statistical categories within public spending.
Ottaen huomioon tässä tehtyjen päätelmien seuraukset on vahinko, ettei komissio ole laskenut likimääräistä tulosta painottumisesta;
Considering the consequences of the inference being made here, it is a pity that the Commission could not compute a ballpark figure of the bias ;
– Sen sijaan että kulutus kasvaisi, julkisten hankintojen markkinoiden tehokas avaaminen kilpailulle toteutetaan paremmin, ja tämä puolestaan optimoi julkisen kulutuksen kohdentumisen infrastruktuureihin;
– Instead of spending more, the effective opening of public procurements to competition shall be better implemented, which would optimise public spending on infrastructure ;
– Vähenevien tuottojen laki pätee myös julkisiin investointeihin, mikä tarkoittaa, että julkisten investointien lisääminen saattaa olla epätaloudellista.
– The law of diminishing returns applies also to public investments, which means that an increase of public investments may be wasteful.
Japani, jossa julkiset investoinnit saavuttivat kahdeksan prosentin tason suhteessa BKT:hen, on paljastava esimerkki tästä.
Japan's case, with public investments reaching 8 % of GDP is a revealing example.
Olemme sitä mieltä, että tätä teknistä arviota voidaan täydentää vielä poliittisemmalla arviolla.
From our standpoint, this technical assessment may well be complemented by a more political judgement.
Kokemus on osoittanut, että usein julkiset investoinnit ja julkiset rakennusurakat ovat olleet sopiva keino jakaa avustuksia poliittisista syistä eri alueille tai väestön alaryhmille.
Experience tells us that in many cases public investment and public works have been a convenient way to distribute handouts to regions or population subgroups for political reasons.
Tällaisten käytäntöjen tulos on itsestään selvä:
The outcome of such practices is all too clear :
– "näyttävät" saavutukset, joiden myönteiset vaikutukset talouteen ovat lähes olemattomat;
- "Prestige" achievements, whose positive spillovers to the economy are close to nil;
– kannattamattomat hankkeet, jotka koituvat veronmaksajien maksamiksi tappioiksi;
- Unprofitable projects which translate into deficits to be bailed out by the taxpayer;
– liian tasaisesti ja liian monen edunsaajan kesken jaetut määrärahat;
- Distribution of funds too evenly spread between too many beneficiaries;
– resurssien tuhlaaminen, koska julkisten hankintojen alalla on liian vähän kilpailua;
- Waste of resources because of little competition in public procurement;
– yksityiselle sektorille kehittyvät voittoa hakevat mallit, jotka johtavat energian tuhlaukseen ja jotka syrjäyttävät tavaroiden ja palvelujen laadun korkeaa tasoa koskevat vaatimukset.
- Development of "rent-seeking" habits within the private sector, leading to a waste of energy and a decreasing commitment to provide a high-level of quality for the goods and services provided.
Kohta nro 8: vaikka ajatus julkisten investointien kasvattamisesta vaikuttaisi houkuttelevalta, se voisi olla epätaloudellista ja/tai väärin kohdennettua.
Point n°8 : however appealing the idea would be, an increased effort in public investment might be wasteful and/or ill targeted.
Julkisten hankintojen avaaminen Euroopan laajuisille tarjouskilpailuille voi menettelyjen keventymisen huomioon ottaen johtaa siihen, että pienemmillä kustannuksilla voidaan saada suuremmat voitot.
Opening public procurement to Europe-wide competition may, given slimmed-down procedures, provide higher returns at a lower cost.
Tutkimuksen ja kehityksen osalta julkiset menot prosentteina BKT:hen suhteutettuna ovat alhaisemmat Yhdysvalloissa kuin Euroopan unionissa (lähde: avainindikaattorit 2000, tutkimuksen pääosasto), mikä osoittaa että Yhdysvaltojen nykyinen etulyöntiasema teknologian alalla ei johdu korkeammasta julkisesta kulutuksesta tällä alueella, vaan lähinnä siitä, että amerikkalaiset yritykset hyötyvät alhaisemmasta verorasituksesta ja voivat luottaa koulutusjärjestelmään, joka on halukkaampi osallistumaan ”molemmat voittavat” -periaatteeseen perustuviin kumppanuusohjelmiin yksityisen sektorin kanssa.
As regards R&D, public outlays in GDP percentage are lower in the USA than in the European Union, (Source: key indicators 2000, DG Research) which shows that the American current technological advantage is not due to a higher public spending in this area, but rather that American companies are able to benefit from a lower tax burden and can count on an educational system less reluctant to embark on “win-win” partnerships with the private sector.
Kohta nro 9: Tutkimusta ja kehitystä edistetään paremmin vakiintunein ja sääntelevin järjestelyin kuin suorin kulutustoimenpitein.
Point n°9 : Enhancing R&D may be better achieved by institutional and regulatory arrangements than direct spending measures.
Julkisten tutkimuslaitosten ja yliopistojen rohkaiseminen aloittamaan kumppanuusohjelmia yksityisen sektorin kanssa voi auttaa optimoimaan koulutukselle ja tutkimukselle myönnettyjen nykyisten määrärahojen käytön.
Encouraging public research institutes and universities to embark on partnerships with the private sector may optimise the existing amount of resources devoted to research.
Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys:
Long-term sustainability of public finances :
Kansalliset viranomaiset ovat yhteistyössä Euroopan komission ja Eurostakin kanssa tehneet arvioita eläkemenojen vakaudesta vuoteen 2050 asti olettaen, että nykyinen suuntaus vahvistuu.
National authorities, in co-operation with the European Commission and Eurostat, have run simulations on the sustainability of pension expenditures by 2050 if current dispositions are enforced.
Tulokseksi saatiin, että menot nousevat 1,7:stä 8,3:een prosenttiyksikköön suhteessa BKT:hen, kunkin valtion eläkejärjestelmästä riippuen.
The result is that expenditures will rise by 1.7 to 8.3 GDP points, depending on each country’s pension system.
OECD:n arvioiden mukaan julkiset terveydenhuoltomenot voivat nousta lisäksi kolmella prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen.
According to OECD estimations, public expenditures on health may rise by three more GDP points.
Komissio ehdottaa jäsenvaltioille neljää eri toimenpidettä julkistalouden pitkän aikavälin haitallisen kehityksen estämiseksi:
Here the Commission is proposing a four-pronged response by members States to these adverse long-term developments on public finances :
– Julkisen talouden ennakoiva vakauttaminen.
– Pre-emptive consolidation of public finances.
Jäsenvaltioiden tulisi pitää kiinni vuoden 2003 keskipitkän aikavälin tavoitteistaan ennen vuotta 2010 pienentääkseen mahdollisimman paljon julkisen velkansa tasoa;
This means that members should stick to their 2003 medium-term targets prior to 2010 to reduce as much as possible their public debt levels ;
– Työllisyysasteen nostaminen.
– Raising employment levels.
Tämä tarkoittaisi Lissabonissa määritellyn päämäärän toteutumista (nykyisestä 61 prosentista 70 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä);
This would mean reaching the goal set in Lisbon (from 61 % today to 70 % by 2010) ;
– Julkisten eläkejärjestelmien uudistaminen.
– Reforming the public pensions system.
Lisäksi komissio ehdottaa julkisen talouden pitkäaikaista kestävyyttä koskevan osan sisällyttämistä tuleviin vakaus- ja lähentymisohjelmiin.
Additionally, the Commission proposes to include in future stability and convergence programs a section on the long-term sustainability of public finances.