natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lopuksi todettakoon, että sisältöä olisi ollut tarvetta täsmentää oikeudellisen edustajan käytön, kääntämisen ja tulkkauksen sekä oikeuksia koskevien tietojen ilmoittamisen suhteen ja että olisi mahdollista määrätä valitusoikeudesta ja seuraamuksista tapauksissa, joissa eurooppalaisia turvakeinoja rikotaan.
Lastly, more precise indications in terms of content might also have been provided with regard to the right to representation by a lawyer, translation and interpreting and the notification of rights, and to the avenues of appeal and penalties to be envisaged in the event of the violation of the European safeguards.
EHDOTUS SUOSITUKSEKSI B5‑0359/2003
MOTION FOR A RESOLUTION B5-0359/2003
Suositus kuulemisprosessin käynnistämiseksi kaikille jäsenvaltioille asetettavista vähimmäisvaatimuksista rikoksista epäiltyjen ja syytettyjen etujen turvaamiseksi rikosoikeudenkäynneissä Euroopan unionin alueella
Recommendation on launching a consultation process to establish minimum standards common to all Member States for procedural safeguards for suspects and defendants in criminal proceedings throughout the European Union
- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen konsolidoidun version, erityisesti sen 6 artiklan, EYVL C 325, 21.9.2001, s. 1.
- having regard to the consolidated version of the Treaty on European Union OJ C 325, 24.12.2002, p.1. , and in particular Article 6 thereof,
- ottaa huomioon Roomassa 4. marraskuuta 1950 allekirjoitetun Euroopan ihmisoikeussopimuksen Euroopan neuvosto, ETS 005. , erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdan,
- having regard to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed in Rome on 4 November 1950 Council of Europe, ETS 005. , and in particular Article 6(3) thereof,
- ottaa huomioon työjärjestyksen 49 artiklan 1 kohdan,
- having regard to Rule 49(1) of the Rules of Procedure,
A. ottaa huomioon, että Euroopan unioni noudattaa perusoikeuksia siten kuin Roomassa 4. marraskuuta 1950 allekirjoitetussa Euroopan ihmisoikeussopimuksessa on määrätty Euroopan neuvosto, ETS 005. ,
A whereas the European Union respects fundamental rights as enshrined in the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed in Rome on 4 November 1950 Council of Europe, ETS 005. ,
B. ottaa huomioon, että Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kohdassa taataan kaikille rikoksesta syytetyille, muiden oikeuksien ohella, oikeus saada tietää ymmärtämällään kielellä syytteen luonne ja perusteet, aikaa valmistella puolustustaan, oikeus puolustaa itse itseään tai valitsemansa asianajajan välityksellä tai, jos hänellä ei ole taloudellisia mahdollisuuksia siihen, turvautua ilmaisen oikeusavustajan palveluihin, kuulustella sekä vastaan että puolesta todistavia henkilöitä tai järjestää heidän kuulustelu, käyttää ilmaiseksi tulkin palveluita siinä tapauksessa, että hän ei ymmärrä oikeuden istunnossa käytettyä kieltä,
B whereas Article 6(3) of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms guarantees each person charged with a criminal offence the right, among others, to be informed in a language he understands of the nature and cause of the accusation against him, to have adequate time for the preparation of his defence, to defend himself in person or through legal assistance of his own choosing or, if he has not sufficient means, to be assisted for free by a legal aid counsel, to examine or have examined witnesses both for and against him and to have the free assistance of an interpreter if he cannot understand the language used in court,
C. katsoo, että vaikka kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot noudattavat ihmisoikeussopimuksessa määrättyä menettelyä rikoksista epäiltyjen ja syytettyjen etujen turvaamisesta rikosoikeudenkäynneissä, erilaisten käytäntöjen olemassaolo voi haitata niiden välistä lainsäädäntöä koskevaa luottamusta, joka loppujen lopuksi muodostaa perustan keskinäiselle tunnustamiselle,
C whereas although all the Member States of the European Union apply the system of procedural safeguards set out under the Convention on Human Rights, differing practices can hinder confidence in their respective legal systems, which is ultimately what forms the basis of mutual recognition,
pyytää neuvostoa harkitsemaan kuulemisprosessin tai muun sopivan menettelyn avulla, onko tarpeen ja mahdollista hyväksyä perustamissopimuksen 31 artiklan c kohdan mukaisesti jokin lainsäädännöllinen toimenpide, jolla jäsenvaltioiden lainsäädännöllisiä määräyksiä ja säännöksiä voidaan lähentää rikoksesta epäiltyjen ja syytettyjen etujen turvaamiseksi rikosoikeudenkäynneissä tarkoituksena lisätä unionin tasolla näiden säännösten avoimuutta ja tehokkuutta sekä varmistaa näin käytännössä yhteisön kansalaisten ja asukkaiden mahdollisuus nauttia syrjimättä tosiasiallisesti ja tasavertaisten olosuhteiden vallitessa kyseisistä ihmisoikeuksista;
that it considers, by means of a consultation process or other suitable method, examining the possibility, in conformity with Article 31(c) of the Treaty, of adopting a legislative measure in order to align the Member States’ laws and regulations regarding procedural safeguards for suspects and defendants, with the aim of increasing the visibility and effectiveness of these standards at EU level, and thereby guaranteeing in practice that European citizens and residents enjoy equal access to these human rights without discrimination;
15.syyskuuta 2003 OIKEUDELLISTEN JA SISÄMARKKINA-ASIOIDEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
15 September 2003 OPINION OF THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS AND THE INTERNAL MARKET
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 17. kesäkuuta 2003 valmistelijaksi Giuseppe Garganin.
The Committee on Legal Affairs and the Internal Market appointed Giuseppe Gargani draftsman at its meeting of 17 June 2003.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 1. syyskuuta 2003 ja 11. syyskuuta 2003.
It considered the draft opinion at its meetings of 1 and 11 September 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi seuraavat johtopäätökset äänin 16 puolesta ja 4 vastaan.
At the last meeting it adopted the following conclusions by 16 votes to 4.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Giuseppe Gargani (puheenjohtaja ja valmistelija), Willi Rothley (varapuheenjohtaja), Ioannis Koukiadis (varapuheenjohtaja), Paolo Bartolozzi, Pervenche Berès (Carlos Candalin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Ward Beysen, Philip Charles Bradbourn (Rainer Wielandin puolesta), Brian Crowley, Willy C.E.H. De Clercq (Toine Mandersin puolesta), Bert Doorn, Janelly Fourtou, Marie-Françoise Garaud, Evelyne Gebhardt, José María Gil-Robles Gil-Delgado, Malcolm Harbour, Lord Inglewood, Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Sir Neil MacCormick, Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Angelika Niebler (Joachim Wuermelingin puolesta), Marcelino Oreja Arburúa (Stefano Zappalàn puolesta), Béatrice Patrie (Fiorella Ghilardottin puolesta) ja Marianne L.P. Thyssen.
The following were present for the vote: Giuseppe Gargani (chairman and draftsman), Willi Rothley (vice-chairman), Ioannis Koukiadis (vice-chairman), Paolo Bartolozzi, Pervenche Berès (for Carlos Candal pursuant to Rule 153(2)), Ward Beysen, Philip Charles Bradbourn (for Rainer Wieland), Brian Crowley, Willy C.E.H. De Clercq (for Toine Manders), Bert Doorn, Janelly Fourtou, Marie-Françoise Garaud, Evelyne Gebhardt, José María Gil-Robles Gil-Delgado, Malcolm Harbour, Lord Inglewood, Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Sir Neil MacCormick, Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Angelika Niebler (for Joachim Wuermeling), Marcelino Oreja Arburúa (for Stefano Zappalà), Béatrice Patrie (for Fiorella Ghilardotti) and Marianne L.P. Thyssen.
Vihreässä kirjassa pyritään lisäksi merkittävällä tavalla korjaamaan tiettyjä aiempia suuntauksia, joihin Euroopan parlamentti on kiinnittänyt huomiota ja joissa on korostettu sekä käsitelty ensisijaisesti vain niitä näkökohtia, jotka liittyvät syyttäjäviranomaisen tutkintaoikeuksiin, myös ylikansallisiin tutkintaoikeuksiin.
The substance of the Green Paper also reveals an important change of course compared to certain past tendencies, as highlighted by the European Parliament, to emphasise and give precedence only to those aspects related to the prosecution's powers of investigation, also in a supranational form.
Kyseessä on selvä viittaus keskusteluun Euroopan syyttäjäntoimen perustamisesta yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudelliseksi suojaamiseksi KOM(2001) 715 lopull. .
There is a clear reference to the discussion on the establishment of a European Prosecutor for criminal law protection of the financial interests of the Community COM(2001) 715 . .
Siinä yhteydessä annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa (27. maaliskuuta 2003, 14 kohta), johon sisällytettiin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan esittämät näkökannat, katsottiin, että "rikosoikeudellisen ja rikosprosessioikeudellisen järjestelyn on taattava asianosaisten perusoikeuksien suojelu perusoikeuskirjan mukaisesti ja eurooppalaisten tuomioistuinten valvonnassa".
On that occasion, paragraph 14 of the resolution adopted by Parliament on 27 March 2003 P5_TA (2003) 0130 , incorporating the proposals of the Committee on Legal Affairs and the Internal Market, called for the proposed system of criminal law and criminal proceedings to 'guarantee the protection of the basic rights of those concerned on the basis of the Charter of Fundamental Rights and subject to the control of European courts'.
On kuitenkin täsmennettävä, että kaikissa tämän alan aloitteissa on otettava huomioon, että syytettyjen perusoikeuksia on kunnioitettava, eikä pidä keskittyä vain jäsenvaltioiden yhteistyönäkymiin, jos halutaan lisätä keskinäistä luottamusta lopullisten rikosoikeudellisten päätösten tunnustamisessa.
It should, however, be stressed that any initiative in this area should take account of the need to protect the fundamental rights of the defendant as such, rather than focus purely on the prospect of cooperation between the Member States with a view to enhancing mutual trust regarding the recognition of final decisions in criminal matters.
Tämä merkitsee, että EU:n pitäisi myös pyrkiä lisäämään ja parantamaan kansainvälisissä yleissopimuksissa määrättyjä perusoikeuksia ja ‑vapauksia, etenkin niitä, joista määrätään Roomassa 4. marraskuuta 1950 allekirjoitetussa eurooppalaisessa yleissopimuksessa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi.
This means that EU action should also aim to enhance and improve the fundamental rights and freedoms enshrined in the international conventions, first and foremost the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms signed in Rome on 4 November 1950 (ECHR).
Tämän sopimuksen on oltava lähtökohtana yhdessä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan kanssa, mutta myös EU:n politiikan päätekohtana, kun ajatellaan syytettynä olevan EU-kansalaisen perusoikeuksien ja ‑vapauksien määrittämistä.
The ECHR, together with the case law of the European Court of Human Rights and the Charter of Fundamental Rights of the European Union, should be the starting point, but also the finishing point of EU policy when it comes to defining the fundamental rights and freedoms of the European citizen-defendant.
Jos näin ei olisi, kaikki EU:n päätökset syytettyjen etujen turvaamisesta rikosoikeudenkäynneissä olisivat vain pelkkä mekanismi, jolla "kevennettäisiin" Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen työtaakkaa.
Unless this is the case, all EU decisions on safeguards in criminal proceedings will be reduced to being a mere mechanism for lightening the workload of the European Court of Human Rights.
Lisäksi eurooppalaisessa yleissopimuksessa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi määrätään syytettyjen etujen turvaamisen "minimitasosta".
Moreover, the ECHR provides for 'minimum' levels of protection of safeguards for defendants.
Jos tietyn jäsenvaltion perustuslaissa säädetään "korkeammasta" tasosta, kyseisen valtion on vaikea uskoa siihen, että jossakin toisessa valtiossa, jossa syytetyn suojan taso ei ole yhtä korkea, tehty päätös olisi "luotettava".
If higher levels are provided for in the constitution of a Member State, it will be hard for that Member State to be able to trust the 'reliability' of a decision taken in another State which might have lower levels of protection for defendants.
Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13. kesäkuuta 2002 tehdyssä neuvoston puitepäätöksessä vahvistetaan, että velvollisuuteen panna pidätysmääräys täytäntöön sisältyy perusoikeuksien kunnioittaminen ja että missään tapauksessa puitepäätös ei estä sitä, että eri jäsenvaltiot voivat soveltaa perustuslakiensa säännöksiä oikeudenmukaisesta oikeudenkäynnistä.
In the Council Framework Decision of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States, it was established that the requirement to execute a European arrest warrant should comprise respect for fundamental rights and that in any case, the framework decision would not hinder the application of the constitutional requirements of the various Member States with regard to fair trials.
Nyt kun menettely eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanemiseksi on luotu, on entistäkin tärkeämpää varmistaa, että täytäntöönpantavat oikeudelliset päätökset tehdään kunnioittaen täysipainoisesti syytetyn perusoikeuksia sellaisina kuin niistä määrätään kansainvälisissä yleissopimuksissa ja EU:n jäsenvaltioiden peruskirjoissa.
Now that the procedure for executing European arrest warrants has been established, it is more urgent than ever to ensure that judicial decisions to be executed fully respect the fundamental rights of defendants as laid down in the international conventions and the fundamental charters of the EU Member States.
Syytettyjen oikeuksista päätettäessä on siis luonnollisesti otettava huomioon eurooppalainen yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi, mutta myös ja ennen kaikkea ne paremmat takeet syytettyjen etujen turvaamisesta, joita pidetään olennaisen tärkeinä jäsenvaltioiden perustuslaeissa ja joiden täytäntöönpanoa edellä mainitussa puitepäätöksessä pidetään itsestään selvänä.
In determining the rights of defendants, therefore, we should not only take into account the ECHR, but also and above all the higher-level procedural safeguards which are considered fundamental in the constitutions of the Member States, and the implementation of which is implicit in the aforementioned framework decision.
Tältä osin EU:n toimintaa pidetään varmasti pyrkimyksenä parantaa syytettyjen etujen turvaamista koko sen alueella, ilman että vähennettäisiin yksittäisten jäsenvaltioiden tarjoaman suojan tasoa.
In such a context, EU action will undoubtedly be viewed as seeking to improve procedural safeguards throughout its territory, without reducing the level of protection offered by individual countries.
Rikosoikeudenkäynneissä aina läsnä olevassa vapauden ja auktoriteetin vastakkainasettelussa on tehtävä valinta: jos EU:n tavoite on ihmisoikeuksien ja vapauksien tunnustaminen ja turvaaminen, ei ole muuta mahdollisuutta kuin kehittää EU:n toimintatapoja siihen suuntaan, että syytettyjen vapauksien ja oikeuksien turvaamista edelleen laajennetaan, kunhan tämä tapahtuu siten, että tavoitteena on jäsenvaltioiden mielivaltaisuuden vähentäminen niiden toteuttaessaan rankaisupolitiikkojaan.
In view of the tension between freedom and authority which is always present in criminal proceedings, a choice has to be made: if the aim of the EU is to recognise and safeguard human rights and freedoms, there is no option but to develop EU policies with a view to increasing to an ever greater extent the protection of defendants' freedoms and rights, as long as this is done with the aim of reducing to a minimum any arbitrariness on the part of the Member States in implementing their policies with regard to the prosecution of criminal offences.
Vihreässä kirjassa keskitytään viiden ongelma-alueen selvittämiseen.
From a structural point of view, the Green Paper refers to a range of issues covering five areas.
Oikeusavun saatavuus sekä ennen oikeudenkäyntiä että sen aikana
Legal representation, both before the trial and at trial
Tarkoituksena on varmistaa oikeudenkäyntiavustajan saatavuus rikosoikeudellisen menettelyn aikana huolimatta rikoksesta epäiltyjen ja syytettyjen taloudellisesta tilanteesta.
The aim is to ensure that legal assistance is provided during criminal proceedings regardless of the financial status of suspects and defendants.
Asiassa on tarkoitus noudattaa Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksessa, jonka osapuolia kaikki jäsenvaltiot ovat, määrättyjä takeita tämän kuitenkaan estämättä paremman suojan antavia kansallisia järjestelyjä.
The safeguards referred to are those laid down by the ECHR, to which all Member States are party, without prejudice to any more advanced national forms of protection.
Tulkkaus- ja käännösavun saatavuus
Use of interpreters and translators
Ihmisoikeusyleissopimuksessa asetetut vaatimukset edellyttävät myös, että ne epäillyt ja syytetyt, jotka eivät ymmärrä menettelyssä käytettyä kieltä saavat käyttöönsä tulkin menettelyn eri vaiheissa ja käännöksen asiakirja-aineistosta.
In this case too, the standards laid down by the ECHR require that interpreters be provided - or translators for the translation of documents - during the course of proceedings for suspects and defendants who do not understand the language of the proceedings.
Ongelmana on myös oikeudellisten tulkkien ja kääntäjien valtuuttaminen ja ammatillinen koulutus.
The Green Paper also raises the issue of accreditation and professional training for legal interpreters and translators.
Muita huonommassa asemassa olevien ryhmien suojelu
Protecting vulnerable groups
Jäsenvaltiot voisivat järjestää erityisen menettelyn eräille epäiltyjen ja syytettyjen ryhmille.
The Member States could make arrangements for a special procedure to be established for various categories of suspects and defendants.
Alaikäisille lapsille on jo olemassa erityismenettelyjä ja asiaan erikoistuneita tuomareita ja nyt pohditaan, olisiko myös muille ryhmille, kuten ulkomaalaisille, pakolaisille tai raskaana oleville naisille myönnettävä poikkeuksia tavanomaisista menettelyistä.
Apart from children, who already have their own procedures and specialist judges, the Green Paper raises the issue of whether procedural exemptions should not perhaps also be granted to other categories, such as foreigners, refugees or pregnant women.
Konsulisuhteita koskevassa Wienin yleissopimuksessa, jonka osapuolia kaikki jäsenvaltiot ovat, määrätään epäiltyjen ja syytettyjen oikeudesta saada siltä valtiolta konsuliapua, jonka kansalaisia he ovat.
The Vienna Convention on Consular Relations, to which all Member States are party, entitles suspects and defendants to consular assistance from the country of which they are a national.
Monet eivät tiedä tällaisen oikeuden olemassaolosta, ja sitä voitaisiin joka tapauksessa vahvistaa suojan tehostamiseksi.
People are often not aware of this right, which could be strengthened in order to provide more effective protection.
Ilmoittaminen oikeuksista
Letter of Rights
Kyseessä on uudenlainen ehdotus, jonka mukaan jokaiselle epäillylle tai syytetylle olisi ilmoitettava hänen oikeuksistaan ja puolustusta koskevista takeista heti, kun hän on ensimmäistä kertaa yhteydessä viranomaisiin häntä koskevassa rikosoikeudellisessa menettelyssä.
This is a rather innovative proposal, according to which suspects or defendants should be informed about their rights and defence safeguards as soon as they come into contact with the authorities in criminal proceedings concerning them.
Ilmoitus voitaisiin antaa kirjallisena unionin eri kielillä.
The proposal is that this should be done in a written form, available in the various EU languages.
toteaa, että jos epäillyt tai syytetyt eivät saa ilmoituksia, seurauksena on tähän liittyvien toimien pätemättömäksi julistaminen;
Any failure to give suspects/defendants their letter of rights must be penalised by declaring all subsequent measures dependent on it null and void.
23. lokakuuta 2003 LOPULLINEN A5-0362/2003
23 October 2003 FINAL A5-0362/2003
vainajien kotiinkuljetusta koskevien toimenpiteiden hyväksymisestä
on the adoption of measures concerning the repatriation of mortal remains
PR_INI 329.921 SISÄLTÖ
PR_INI 329.921 CONTENTS
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 10. huhtikuuta 2003, että kansalaisvapauksien ja ‑oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle oli annettu lupa laatia työjärjestyksen 163 artiklan mukaisesti valiokunta-aloitteinen mietintö vainajien kotiinkuljetusta koskevien toimenpiteiden hyväksymisestä.
At the sitting of 10 April 2003 the President of Parliament announced that the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs had been authorised to draw up an own-initiative report under Rule 163 on the adoption of measures concerning the repatriation of mortal remains.
Valiokunta oli nimittänyt kokouksessaan 10. joulukuuta 2002 esittelijäksi Michael Cashmanin.
The committee had appointed Michael Cashman rapporteur at its meeting of 10 December 2002.
Se käsitteli mietintöluonnosta kokouksissaan 9. heinäkuuta, 7. lokakuuta ja 21. lokakuuta 2003.
It considered the draft report at its meetings of 9 July, 7 October and 21 October 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi päätöslauselmaesityksen yksimielisesti.
At the last meeting it adopted the draft resolution unanimously.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Jorge Salvador Hernández Mollar (puheenjohtaja), Johanna L.A. Boogerd-Quaak (varapuheenjohtaja), Giacomo Santini (varapuheenjohtaja), Michael Cashman (esittelijä), Mary Elizabeth Banotti, Giuseppe Brienza, Kathalijne Maria Buitenweg (Alima Boumediene-Thieryn puolesta), Carmen Cerdeira Morterero, Carlos Coelho, Thierry Cornillet, Gérard M.J. Deprez, Giuseppe Di Lello Finuoli, Adeline Hazan, Margot Keßler, Timothy Kirkhope, Eva Klamt, Alain Krivine (Fodé Syllan puolesta), Jean Lambert (Pierre Jonckheerin puolesta), Baroness Ludford, Marjo Matikainen-Kallström (Charlotte Cederschiöldin puolesta), Claude Moraes (Sérgio Sousa Pinton puolesta), Bill Newton Dunn, Arie M. Oostlander (Hartmut Nassauerin puolesta), Marcelino Oreja Arburúa, Elena Ornella Paciotti, Paolo Pastorelli (Marcello Dell'Utrin puolesta), Hubert Pirker, Bernd Posselt, Heide Rühle, Ole Sørensen (Francesco Rutellin puolesta), Patsy Sörensen, Joke Swiebel, Anna Terrón i Cusí ja Christian Ulrik von Boetticher.
The following were present for the vote: Jorge Salvador Hernández Mollar (chairman), Johanna L.A. Boogerd-Quaak (vice-chairman), Giacomo Santini (vice-chairman), Michael Cashman (rapporteur), Mary Elizabeth Banotti, Giuseppe Brienza, Kathalijne Maria Buitenweg (for Alima Boumediene-Thiery), Carmen Cerdeira Morterero, Carlos Coelho, Thierry Cornillet, Gérard M.J. Deprez, Giuseppe Di Lello Finuoli, Adeline Hazan, Margot Keßler, Timothy Kirkhope, Eva Klamt, Alain Krivine (for Fodé Sylla), Jean Lambert (for Pierre Jonckheer), Baroness Sarah Ludford, Marjo Matikainen-Kallström (for Charlotte Cederschiöld), Claude Moraes (for Sérgio Sousa Pinto), Bill Newton Dunn, Arie M. Oostlander (for Hartmut Nassauer), Marcelino Oreja Arburúa, Elena Ornella Paciotti, Paolo Pastorelli (for Marcello Dell'Utri), Hubert Pirker, Bernd Posselt, Heide Rühle, Ole Sørensen (for Francesco Rutelli), Patsy Sörensen, Joke Swiebel, Anna Terrón i Cusí and Christian Ulrik von Boetticher.
EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS vainajien kotiinkuljetusta koskevien toimenpiteiden hyväksymisestä (2003/2032(INI))
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT RESOLUTION on the adoption of measures concerning the repatriation of mortal remains (2003/2032(INI))
– ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön ( A5‑0362/2003 ),
– having regard to the report of the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs ( A5‑0362/2003 ),