natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kahdella miljardilla ihmisellä ei ole moderneja energiapalveluita perustarpeiden täyttämiseksi.
Two billion people in the world lack access to modern energy carriers to meet their basic needs.
Energia-alan ja köyhyyden yhteys
The energy-poverty nexus
Energian käyttö kehitysmaissa liittyy läheisesti moneen sosiaalialan kysymykseen, kuten köyhyyden lieventämiseen, opetukseen, terveyteen, väestönkasvuun, työllisyyteen, yrittäjyyteen, tiedotukseen, kaupungistumiseen ja naisten vähäisiin mahdollisuuksiin.
Energy use in developing countries is closely linked to a range of social issues: poverty alleviation, education, health, population growth, employment, enterprise, communication, urbanisation and a lack of opportunities for women.
Tämän EU:n tiedonannon mukaan: "Energian puutteesta kärsivillä alueilla köyhyyden ja energian suhde johtaa syöksykierteeseen".
As expressed in the EU Communication at hand: “Where energy is lacking, poverty develops and an “energy-poverty” vicious circle comes into being”.
Esimerkiksi huonosti tuuletettavilla keittimillä on huomattavia terveysvaikutuksia, sadat miljoonat naiset ja lapset käyttävät joka päivä monia tunteja polttopuun keräämiseen ja veden kantamiseen kotitaloustöitä varten, sähkön puutteen vuoksi valaistus on riittämätön, tiedonkulku on rajoittunut, kylmäsäilytystä ja työtä säästäviä välineitä ei voi käyttää, ja ei ole tulojen kehittämismahdollisuuksia.
To mention just a few examples: Cooking with poorly vented stoves has significant health impacts, hundreds of millions of women and children spend several hours a day gathering firewood and carrying water for household needs; lack of electricity means inadequate illumination, limited communications and no access to refrigeration and to a whole host of labour-saving devices and income-generating opportunities.
Tästä seuraa, että uudenaikaisten energiapalvelujen tarjoaminen köyhille on vuosituhannen vaihteen kehitystavoitteiden saavuttamisen keskeinen ennakkoehto.
From that follows that provision of modern energy services to the poor is a major prerequisite to meet the Millenium Development Goals.
Energia-alan ja ympäristön yhteys
The energy-environment nexus
Energiakysymykset liittyvät läheisesti ympäristökysymyksiin.
Energy is strongly linked to the environment.
Ruuanlaittoa ja lämmitystä varten käytettävien kiinteiden polttoaineiden terveysvaikutukset on jo mainittu: sisäilman epäpuhtaudesta aiheutuu arviolta 2 miljoonaa ennenaikaista kuolemaa vuodessa.
The health impacts from solid fuel use for cooking and heat are already mentioned: an estimated 2 million premature deaths per year because of indoor air pollution .
Päästöt aiheuttavat suurimman osan kaupunkien ilmansaasteista , niillä on usein erittäin vakavia terveysvaikutuksia, happamoituminen aiheuttaa huomattavaa vahinkoa metsien, kalastuksen ja maatalouden tuottavuudelle, ja päästöt vaikuttavat ilmastonmuutokseen .
Fossil fuel combustion is problematic at several levels: the resulting emissions are major contributors to urban air pollution – with often very serious health effects, acidification – causing severe damage to the productivity of forests, fisheries and farmlands – and climate change .
Ihmiskunnan on löydettävä keinot energiapalveluiden lisäämiseksi puuttumalla kuitenkin samalla energiankäytöstä aiheutuviin ympäristövaikutuksiin.
Finding ways to expand energy services while addressing the environmental impacts associated with energy use represent a critical challenge to humanity.
Vaikka suurin osa energiantuotantoon ja -käyttöön liittyvistä ympäristöongelmista vaikuttavat ylitsepääsemättömiltä, on olemassa useita positiivisia strategioita, joilla voidaan samanaikaisesti edistää ympäristön, talouden ja ihmisten hyvinvointia.
Although the host of environmental problems related to energy production and use may seem overwhelming, numerous “win-win” strategies do exist that could simultaneously benefit the environment, the economy and human well-being.
Näitä mahdollisuuksia kuvataan yksityiskohtaisesti asiakirjassa World Energy Assessment (WEA) (Yhdistyneet kansakunnat/World Energy Council 2000).
These opportunities are well documented in the World Energy Assessment (WEA) -United Nations/World Energy Council 2000.
Energia-alan kehitystehtävää ei ole huomioitu
The role of energy in development so far overlooked
Energia-alan kysymyksiin on kiinnitetty viime aikoina paljon huomiota, erityisesti ilmastonmuutosta ja toimitusvarmuutta koskeviin seikkoihin.
Energy has been given a lot of attention recently, primarily in the context of climate change and security of supply.
Huolimatta energian tärkeydestä kehitykselle, energiakysymyksiä ei ole käsitelty paljoa kansainvälisissä kehityssuunnitelmissa.
In spite of its primary importance for development, energy has been largely absent from the international development agenda.
Kansallisissa köyhyyden poistamisstrategioissa on kiinnitetty vain vähän huomiota modernien energiapalveluiden tarjontaan.
National poverty strategies have given scant attention to the provision of modern energy services.
Yhteisön tukea energiahankkeille on vuodesta 1990 lähtien osoitettu vähemmän kuin 5 prosenttia, ja kyse on ollut enimmäkseen laajamittaisesta infrastruktuurista.
Energy projects accounts for less than 5% of Community Aid since 1990, and have been largely focused on large-scale infrastructure.
Samanaikaisesti sekä Euroopan investointipankki ja OECD-valtioiden vientiluottolaitokset ovat kiinnittäneet erityistä huomiota kehitysmaiden energia-investointeihin.
Parallel to that both the European Investment Bank and the Export-credit agencies (ECAs) of OECD countries have given considerable attention to energy investments in developing countries.
Vientiluottolaitoksista käytettiin hiiliperusteisen teknologian tukemiseen yli 100 miljardia Yhdysvaltojen dollaria ajanjaksolla 1994–1999.
More than 100 billion US dollars were mobilised through the ECAs during the period 1994-99 in support of investments in carbon-based technologies.
Ainoa tätä alaa koskeva merkittävä kansainvälisen tason järjestelmä on maailman ympäristörahasto.
The only mechanism at international level worth mentioning in this context is the Global Environment Facility (GEF).
Se on tukenut kestävän energiankäytön ja uusiutuvan energian pilottihankkeiden rakenteiden kehittämistä.
GEF has given support to capacity building in the field of sustainable energy and to renewable energy pilot projects.
Verrattuna kehitysmaiden energiantuotannon kokonaisinvestointeihin maailman ympäristörahaston varat ovat olleet valitettavan riittämättömät, ja varoja on myönnetty ainoastaan ilmastonmuutoksesta liittyvien huolenaiheiden perusteella.
But compared to the total investments in energy production in developing countries, the resources of GEF have been woefully inadequate and only motivated out of climate change concerns.
Lukuisten laiminlyötyjen vuosien jälkeinen käännekohta oli Johannesburgin huippukokous.
After many years of neglect, a major shift took place at the Johannesburg Summit.
Köyhien mahdollisuus saada kohtuuhintaista energiaa muodostui painopistealueeksi.
Access to affordable energy for the poor emerged as a priority issue.
Komission ennen Johannesburgin kokousta esittämät kaksi energia-aloitetta ovat erittäin tervetulleet.
The two energy initiatives, launched by the EU Commission before Johannesburg, are more than welcome.
Sekä tämä tiedonanto että EU:n energiakumppanuusaloite tähdentävät energian merkittävää tehtävää köyhyyden poistamisessa ja vuosituhannen julistuksessa asetettujen kehitystavoitteiden saavuttamisessa.
Both the Communication at hand and the EU Energy Partnership Initiative highlight the critical role of energy in poverty eradication and in meeting the Millennium Development Goals.
Ensiarvoisen tärkeä on tiedonannossa esille tuotu huomio, että EU on saavuttanut kehitysasteensa halpaa ja saastuttavaa energiankäyttöä koskevan energiamallin perusteella, joka on nyt saavuttanut rajansa.
The recognition by the Communication that the EU has achieved its development thanks to an energy model “characterised by abundant, cheap and polluting energy”, which has reached its limits, is crucial.
Tämän vuoksi olisi kaiken tavoin avustettava kehitysmaita köyhyyden poistamisessa ja elintason parantamisessa sellaisilla energiastrategioilla, joilla aiheutetaan mahdollisimman vähän ympäristövahinkoja.
From this follows, that no efforts should be spared to assist developing countries to eradicate poverty and improve living standards based on energy strategies with minimal harm to the environment.
Kolmannessa maailmassa on energiakysymyksiä koskevia eroja.
The developing world is very diversified when it comes to energy.
Jotkut valtiot ovat öljynviejiä, mutta suurin osa ovat öljyä tuovia valtioita.
Some countries are exporters of oil, but the vast majority are net importers.
Energian kulutus henkeä kohden on paljon pienempi, noin kuudesosa OECD:n energiankulutuksesta.
Energy consumption per capita is far lower, about a sixth, than in the OECD.
Afrikan energiankulutus on hädin tuskin lisääntynyt 70-luvun jälkeen, ja se on henkeä kohti laskettuna noin kymmenesosa Pohjois-Amerikan määristä.
Energy consumption in Africa has barely increased since the 1970s and remains less than one tenth of per capita consumption in North America.
Aasiassa henkeä kohti laskettu kulutus on yli kaksinkertaistunut 70-luvun jälkeen, mutta se on Pohjois-Amerikan määrää silti 15 prosenttia pienempi (Latinalaisessa Amerikassa alle 20 prosenttia).
In Asia, per capita consumption has more than doubled since the 1970s, but is still less than 15% of the North American figure (less than 20% for Latin America).
Kun tarkastellaan sähkön kulutusta henkeä kohden, jakelu on vieläkin vääristyneempää.
Looking at per capita electricity consumption, the distribution is even more skewed.
OECD-valtioiden sähkönkulutus henkeä kohden on noin 10 000 kilowattituntia vuodessa, mutta ainoastaan 500 ja noin 100 kilowattituntia vuodessa suuressa osaa Saharan eteläpuolisista valtioista.
While average per capita electricity consumption in OECD countries is around 10.000 kWh per annum, it is only 500 in India and around 100 in most sub-Saharan countries.
Saharan eteläpuolisissa valtioissa ainoastaan 10 prosentilla väestöstä on mahdollisuus saada sähköä.
Less than 10% of the population of sub-Saharan Africa has access to electricity.
Tuleva energiatarve
Future energy demand
Maailman primaarienergian kokonaiskulutuksen on arvioitu kasvavan seuraavien vuosikymmenien aikana vuosittain 2 prosenttia.
Total primary energy consumption in the world is projected to increase annually by 2% in the next few decades.
Suurin osa tästä tarpeesta on arvioitu aiheutuvan kehitysmaista, etenkin Aasiasta.
Most of this demand is projected for developing countries, primarily for Asia.
Tuleva tarve eroaa rakenteellisesti esitetyistä olettamuksista.
The composition of future demand differs between the different scenarios presented.
WEA:n viiteskenaarion mukaan tulevaisuudessa fossiilisten polttoaineiden pääasiallinen käyttö jatkuu, ja sillä on kielteisiä ympäristövaikutuksia, kuten alueellinen happamoituminen ja ilmastonmuutos.
A reference scenario by the WEA portrays an energy future where fossil fuels continue to dominate, leading to adverse environmental impacts, such as regional acidification and climate change.
Samantasoisen taloudellisen kasvun skenaario perustuu energiatekniikan, erityisesti uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden, huomattaviin parannuksiin.
Another scenario, with comparable rates of economic growth , is based on vigorous improvements in energy technologies, in particular renewables (RES) and energy efficiency.
Tämä ekologisesti painottuva skenaario edellyttää energiajärjestelmien hajauttamista ja luottamista paikallisiin ratkaisuihin.
This ecologically driven scenario assumes decentralisation of energy systems and reliance on local solutions.
Sitä varten tarvitaan huomattavasti vähemmän tarjontapuolen investointeja, mutta loppukäytön alalle olisi investoitava voimakkaasti.
It requires considerably lower supply-side investments but would imply major investments in the end-use sector instead.
Lisäksi tarvitaan huomattavasti enemmän yksityisen ja julkisen tutkimuksen, kehitystä ja sijoituksia uusien energia-alan teknologioiden tukemiseksi.
It also requires a substantial increase in private and public research, development and deployment efforts to support new energy technologies.
Viiteskenaarion ja ekologisesti painottuvan skenaarion primaarienergian kulutuksen ero on huomattava .
The difference in primary energy consumption between the reference scenario and the ecologically driven scenario is significant .
Kuitenkin tällaista skenaariota ei voida toteuttaa ilman huomattavia energiapoliittisia muutoksia.
However, such a scenario will not materialise without considerable changes in the energy policy frameworks.
Kehitysmaiden ei pidä noudattaa samaa energiastrategiaa OECD-valtioiden kanssa!
Developing countries must not follow the same energy strategy as OECD countries !
WEA:ssa esitetyt erilaiset skenaariot osoittavat, että kehitysmaiden ei pidä noudattaa OECD-valtioiden kanssa samaa energiastrategiaa.
The different scenarios presented by WEA indicate that developing countries do not have to follow the same energy path as the OECD countries.
Yhdysvalloissa tarvitaan taloudellista toimintaa varten energiaa kaksi kertaa enemmän kuin EU:n 15 jäsenvaltioissa ja kolme kertaa enemmän kuin Japanissa.
The energy required to support economic activity is almost twice as high in the US compared to EU-15 and three times higher compared to Japan.
Perinteisesti hyväksyttiin se, että talouskasvu aiheutti väistämättä energiatarpeen lisääntymistä.
Traditionally it was accepted that economic growth was inevitably linked to growing demand for energy.
Jos tämänkaltainen yhdysside jatkuisi pitkälle tulevaisuuteen, ja sitä varten käytettäisiin perinteisiä energiavaroja, ilmastolle ja maailman ekosysteemille aiheutuvat seuraukset olisivat tuhoisat.
If such a linkage was to last long into the future, underpinned by conventional energy supplies, the overall consequences for climate and the global ecosystem would be disastrous.
Toimet bruttokansantulon kasvun ja energia- ja materiaalitarpeen yhteyden poistamiseksi ovat päättäjille painopistealueita monissa OECD-valtioissa.
Efforts to delink GDP growth and demand for energy and materials have therefore become a priority for policymakers in several OECD countries.
Energiaintensiteetistä tehdyt tutkimukset osoittavat, että taloudet käyttävät enemmän energiaa tuotantoyksikköä kohti kehityskauden ensimmäisten vaiheiden aikana, sen jälkeen saavutetaan huippukohta, ja tarve vähenee.
Studies of energy-intensity indicate, that economies use more energy per unit of output during the early phases of development, reaches a peak, and then starts to decrease.
Vapauttamisella ja tietotekniikalla tietoa pitäisi voida siirtää helpommin, joten kasvavien talouksien olisi mahdollistaa edetä energian ja teknologian alalla nopeammin.
Liberalisation and information technologies should allow knowledge to be transferred more easily, enabling emerging economies to climb the so-called energy and technology ladders more quickly.
Hitaammin edistyvien olisi mahdollista välttää energiankysynnän huippukohta käyttämällä uudenaikaisempia tuotantokeinoja ja tehokkaampia energia-alan teknologioita.
Latecomers should be able to avoid the peak in energy demand by benefiting from more modern methods of manufacturing and more efficient energy technologies.
Monet esteet on raivattava ennen kuin tällainen muutos saadaan aikaan.
However, there are many barriers to overcome for such change to happen.
i) edistää energiasektorin uudistamista kehitysmaissa ii) edistää kysyntäpuolen hallinnoinnin kehittämistä iii) edistää energiansaannin monipuolistamista iv) edistää alueellista kehitystä ja yhtenäisiä energiamarkkinoita.
i) Support to reform of the energy sector in developing countries ii) Support for development of demand-side management iii) Support to diversification of supply iv) Support for regional cooperation and integrated energy markets
Käytettävät keinot, toimintasuositukset:
The means to be deployed; operational recommendations:
i) energia-asioiden sisällyttäminen EU:n kehitysapuohjelmien horisontaaliseksi osaksi ii) erityistuki energia-alan institutionaalisten valmiuksien ja teknisen avun vahvistamiseksi iii) asianmukaisen sääntelyjärjestelmän ja rahoitusmekanismien kehittäminen puhtaaseen teknologiaan tehtävien investointien tukemiseksi iv) erityistuki alueelliselle yhteistyölle v) varmistaa yhteistoiminta EU:n ja muiden rahoitusta tarjoavien laitosten ja järjestöjen välillä.
i) Integrating energy as a general component of EU development aid programmes ii) Specific support to institutional capacity building and technical assistance in the field of energy iii) Support to the development of the appropriate regulatory frameworks and financial mechanisms to promote investments in clean technologies iv) Specific support to regional cooperation v) Ensuring coordination within the EU and with other providers of finance and organisations
Johannesburgissa alulle pantua EU:n energiakumppanuusaloitetta voidaan pitää luonnollisena jatkona tiedonannolle, ja sen toimintalinjoja kehitetään komission tiedonannon mukaisesti.
The EU Energy Partnership Initiative, launched in Johannesburg, can be seen as a natural follow-up to the Communication, and is being developed – policy-wise - along the same lines as the Communication.
Kumppanuusaloite on komission ja jäsenvaltioiden yhteishanke.
The Partnership Initiative is a joint undertaking of the Commission and the member-states.
Koska energiasektorin tarvitsema kokonaispääoma ja hallinnointikapasiteetti tarvittavien energiapalvelujen tarjoamiseksi etelään on liian korkea toteutettavaksi kokonaisuudessaan lahjoitettavista varoista, rahoituslaitosten ja yksityisen sektorien intressien välille on luotava kiinteä yhteys.
Since the total capital and management capacity required by the energy sector to provide the necessary energy services in the South is far too high to be provided by donor aid alone, close cooperation must be established with financial institutions and private sector interests.
Siten aloitteella on suunniteltu kehitettävän mahdollisimman laaja kumppanuus, johon osallistuvat hallitukset, energiaa käyttävät tahot, rahoituslaitokset, kehityspankit, yksityisen sektorin investoijat ja palvelun tarjoajat sekä kansalaisyhteiskunta.
Consequently, the Partnership Initiative is planned to develop the broadest partnership possible, involving governments, energy users, financing institutions, development banks, private sector investors and service providers, and civil society.
Esittelijän yleiset huomiot tiedonannosta ja kumppanuusaloitteesta
Rapporteur's general comments on the Communication and the Partnership Initiative
Kuten jo aikaisemmin on ilmoitettu, sekä tiedonanto että kumppanuusaloite ovat hyvin tervetulleita.
As already expressed , both the Communication and the Partnership Initiative are very much welcomed.
Energian tärkeää tehtävää kehitykselle on laiminlyöty liian kauan.
The critical role of energy in development has been neglected for too long.
Tiedonannossa tarkastellaan perinpohjaisesti kehitysmaiden keskeisiä energia-alan haasteita.
The Communication analyses, in a comprehensive fashion, the key challenges facing developing countries in the field of energy.
Energian ja köyhyyden välisen syöksykierteen yksityiskohtainen tarkastelu on hyvin valaisevaa.
The detailed description of the vicious circle of energy-poverty is illuminating.
Ehdotetut keinot, kuten tuki kapasiteetin luomiselle, energia-alan uudistamiselle, kysyntäpuolen hallinnoinnille, energiansaannin monipuolistamiselle, asianmukaisen oikeudellisen kehyksen ja rahoitusmekanismien perustamiselle ja julkisille ja yksityisille yhteisyrityksille, ovat järkeenkäypiä.
The general thrust of proposed interventions, like support to capacity building, energy sector reform, demand-side management, supply diversification, the development of the appropriate regulatory frameworks and financial mechanisms, and public-private partnerships make a lot of sense.
Sekä tiedonannossa että kumppanuusaloitteessa on kuitenkin monia rajoituksia ja puutteita :
However, both the Communication and the Partnership Initiative suffer from several limitations and shortcomings :
Sen lisäksi tällä hetkellä ei ole mitään erityistä oikeusperustaa yhteisön tuen myöntämiselle energia-alan kestävää kehitystä varten ja kestävän energiatekniikan siirrolle kehitysmaihin.
Moreover, at present there is no specific legal basis within Community Aid for support to energy for sustainable development and transfer of sustainable energy technologies to developing countries.
Miten siis toimitaan?
So, where is the action going to come from?
Ainoa vaihtoehto näyttää olevan sen varmistaminen, että kestävän kehityksen energia-alasta tulee tärkeä osa ALA- ja MEDA-ohjelmia ja että se on painopistealueena mahdollisimman monessa maastrategia-asiakirjassa.
The only option seems to be to make sure that energy for sustainable development becomes an important part of ALA and MEDA and appears as a priority in as many Country Strategy Papers as possible.
Kun otetaan huomioon kaikki kilpailun tarpeet, se ei ole riittävää.
But given all the competing needs, this is not going to be sufficient.
Epäilemättä suurin osa tarvittavista investoinneista on saatava yksityisistä lähteistä.
No doubt, the great majority of the investments needed, will have to come from private sources.
Tarvitaan kuitenkin välttämättä tarpeeksi mobilisoitavia julkisia kehitysapuvaroja.
However, there is a tremendous need for sufficient ODA resources to be mobilised.
Muuten on vain vähän toivoa vaikuttaa maaseudun köyhien ja huono-osaisten tilanteeseen.
Otherwise, there is little hope to reach the poor and underprivileged in rural areas.
Välttämätön siirtyminen uusiutuviin energialähteisiin ja tehokkaaseen energiatekniikkaan on mahdollista vasta, kun käytetään erityistä rahoitustukea alkuvaiheen korkeiden investointikulujen kattamiseksi.
Moreover, the necessary transition to RES and energy efficient technologies can only happen with the help of specific financial support to help cover the higher up-front investments.
b. Selkeää eroa ei tehdä toimintalinjojen kehittämistä ja kylätason investointeja koskevien vaatimusten välillä modernilla sektorilla .
No clear distinction is being made between the requirements in terms of policy development and investments at the village level respective in the modern sector .
Syventävä keskustelu tarvittavista toimista maaseutuväestön köyhien elinolojen parantamiseksi puuttuu.
What is lacking is an in-depth discussion on the necessary measures to improve living-conditions of the rural poor.
Erityisesti sähköistämistä korostetaan.
Heavy emphasis is placed on electrification.
Vaikka se on tärkeää, vaihtoehtoisia ja halvempiakin teknisiä parannuksia voisi harkita suurimmassa osassa Afrikan ja Aasian köyhiä kyläalueita.
Although important, a series of alternative – and much cheaper – technology improvements come to mind for the majority of the poor villages in Africa and Asia.
Yhdellä dollarilla päivässä eläville monimutkaiset tekniset laitteet, kuten aurinkosähköjärjestelmät, ovat lyhyellä aikavälillä saavuttamattomissa.
For people living on one dollar a day sophisticated technologies, like PV systems, are out of reach in the short term.
Yksinkertaiset tekniset välineet, kuten aurinkovoimalla toimivat lämmittimet ja pastörointilaitteet, tuulivoimalat, parannetut keittimet, biomassabriketit, biokaasu jne. parantaisivat heidän tilannettaan huomattavasti.
For them, simple technologies like solar water heaters, solar pasteurisers, wind pumps, improved cookstoves, biomass briquettes, biogas etc would make a huge difference.
c. Suurin osa kehitysmaihin tuodusta öljystä käytetään liikenteeseen.
Most of the oil imported in developing countries is used for transportation.
Liikennealaan puututaan kuitenkaan tuskin lainkaan.
Hardly any reference is made to the transport sector.