natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tosin kummankin asetuksen ((EY) N:o ... [elintarvikehygieniasta] & [eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä]) virallista valvontaa koskevissa joustavissa säännöksissä otetaan huomioon paikallisille markkinoille tuottavien, vuoristoseudulla toimivien tai perinteisiä tuotteita valmistavien toimijoiden erityistilanne.
Nevertheless, official controls take account of the flexible provisions in both Regulations (EC) No …/…[on the hygiene of foodstuffs] and [laying down specific hygiene rules for food of animal origin] for operators supplying the regional market, those working in mountain regions and those producing traditional products.
Virallisessa valvonnassa otetaan lisäksi huomioon yrityksen koko, tuotteiden potentiaaliset riskit sekä yrityksen tekniset ja organisatoriset valmiudet.
Official controls also take account of the size of businesses, the degree of hazardousness of the products and the technological and organisational capabilities of businesses.
Joustavat säännökset eivät kuitenkaan saa heikentää hygieniavaatimuksia eivätkä tuotteiden turvallisuutta.
These flexible provisions should not, however, lead to a lowering of hygiene requirements and product safety.
Ehdotetun lihantuotannon virallisen valvonnan järjestelmän tärkein tekijä on virkaeläinlääkäri.
The central figure in the proposed system of official controls on meat production is the official veterinarian.
Hän suorittaa testejä ja tarkastuksia, joilla varmistetaan, että kaikki asianosaiset noudattavat kyseisten säädösten säännöksiä.
He carries out audits and inspections to ensure that everyone concerned complies with the relevant legal provisions.
Vaikka asiasta ei olekaan säädetty tässä, virkaeläinlääkärin on voitava turvautua oikeustoimiin varmistaakseen vaatimusten toteutumisen.
Although no provision is made here, the official veterinarian must have legal means available to enforce the requirements of the regulation.
Virkaeläinlääkäri tarvitsee erikoiskoulutuksen voidakseen hoitaa ehdotetun riskiperusteisen lihanvalvontajärjestelmän mukaiset tehtävänsä optimaalisesti.
To fulfil his responsibilities optimally in the proposed, risk-based meat inspection system, the official veterinarian needs specific training, which takes account of vocational training and national further training rules and can, therefore, be recognised.
Koulutuksessa on otettava huomioon ammatillinen koulutus ja jatkokoulutusta koskevat kansalliset määräykset, jotka on siten voitava myös tunnustaa.
The official veterinarian may also be assisted by specialised assistants in carrying out his inspections.
Virkaeläinlääkäri voi turvautua valvontatehtäviä hoitaessaan virallisiin koulutettuihin avustajiin.
Detailed and uniform rules should be laid down to cover the training requirements for official specialised assistants.
Virallisten koulutettujen avustajien koulutusvaatimukset on vahvistettava kattavasti ja yhtenäisesti.
The term ‘auxiliary’ is discriminatory and should not be used.
Elintarviketurvallisuuden kohtuullisten kustannusten korostamiseksi valvottavat kohteet valikoidaan riskiperusteisesti.
To underscore food safety what can reasonably be achieved in terms of the points to be monitored should be analysed in relation to risk.
Tuottajalta kuluttajalle -ketju merkitsee hyvän elintarviketurvallisuuden tärkeää perustaa.
The concept of ‘from stable to table’ is an important basis for a high level of food safety.
Alkutuottajan teurastuslaitokselle antamien tietojen lajiin ja laajuuteen sovellettava joustavuus riippuu tuotantotyypistä, tietojen jatkotoimitusmahdollisuuksista sekä väistämättömistä tosiseikoista.
A certain flexibility in the type and detail of information from primary producers to the slaughterhouse is possible taking into account the type of production, the possibility of forwarding information and uncontrollable circumstances.
Virkaeläinlääkärille voidaan myöntää enemmän harkintavaltaa ante mortem- ja post mortem -tarkastusten laajuuden tai alkutuotannon puuttuvien tietojen perusteella käynnistettävien lisätutkimusmenetelmien suhteen.
The official veterinarian is allowed greater discretion as to the extent of ante- and post-mortem inspections, and to decide on additional methods of inspection where there is a lack of information from the primary producer.
Toimivaltainen viranomainen voi myöntää laitoksen henkilökunnalle luvan osallistua siipikarjan ja jäniseläinten lihaa koskeviin valvontatehtäviin ja siten myös toteuttamaan tutkimuksia (jotka kuuluisivat yleensä virallisille avustajille).
The competent authority may authorise staff of the establishment to carry out certain inspection activities and tasks (which are normally carried out by official specialised assistants) associated with checks on poultry and rabbits.
Laitoksen henkilökunnalla on oltava vastaava koulutus kuin virallisilla avustajilla.
The staff of the establishment must have received training equivalent to the training of official specialised assistants.
Lupa voidaan myöntää ainoastaan siinä tapauksessa, että toimija on noudattanut määräyksiä luotettavasti pidemmän aikaa sekä soveltanut menestyksekkäästi HACCP-periaatteita ja hyviä hygieniakäytänteitä.
Authorisation can only be given if the operator has complied with the legal requirements for a reliable period of time and has successfully applied the HACCP principle and good hygiene practice.
Laitoksen henkilöstön osallistuminen on vapaaehtoista eikä siihen voida pakottaa millään tavoin.
Use of staff of the establishment is voluntary and cannot be made compulsory in any way.
11. maaliskuuta 2004 LOPULLINEN A5-0139/2004 ***III
11 March 2004 FINAL A5-0139/2004 ***III
sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta
on the joint text approved by the Conciliation Committee for a European Parliament and Council directive on environmental liability with regard to the prevention and remedying of environmental damage
Parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä 14. toukokuuta 2003 kantansa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta (KOM(2002) 17 – 2002/0021(COD)).
At its sitting of 14 May 2003 Parliament adopted its position at first reading on the proposal for a European Parliament and Council directive on environmental liability with regard to the prevention and remedying of environmental damage ( COM(2002) 17 – 2002/0021(COD)).
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 24. syyskuuta 2003 vastaanottaneensa yhteisen kannan ja lähettäneensä sen asiasta vastaavaan oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaan (10933/5/2003 – C5‑0445/2003).
At the sitting of 24 September 2003 the President of Parliament announced that the common position had been received and referred to the Committee on Legal Affairs and the Internal Market (10933/5/2003 – C5-0445/2003 ).
Parlamentti hyväksyi istunnossa 17. joulukuuta 2003 tarkistuksia yhteiseen kantaan.
At the sitting of 17 December 2003 Parliament adopted amendments to the common position.
Neuvoston puheenjohtaja kutsui yhteisymmärryksessä parlamentin puhemiehen kanssa sovittelukomitean koolle 27. tammikuuta 2004.
The President of the Council, in agreement with the President of Parliament, convened a meeting of the Conciliation Committee on 27 January 2004.
Sovittelukomitea käsitteli yhteistä kantaa parlamentin esittämien tarkistusten perusteella 11., 12. ja 19. helmikuuta 2004.
In the light of subsequent trialogues and delegation meetings agreement was reached by exchange of letters of 11, 12 and 19 February 2004.
Parlamentin valtuuskunta hyväksyi sovittelun tulokset kokouksessaan 19. helmikuuta 2004 äänin 12 puolesta ja 1 vastaan.
On 19 February 2004 the Parliament delegation approved the results of the conciliation by 12 votes to 1.
Äänestykseen osallistuivat seuraavat jäsenet: Renzo Imbeni (varapuhemies ja valtuuskunnan puheenjohtaja), Toine Manders (esittelijä), Hans Blokland, Bert Doorn (Charlotte Cederschiöldin puolesta), Evelyne Gebhardt, Malcolm Harbour (Giorgos Dimitrakopoulosin puolesta), Klaus-Heiner Lehne, Sir Neil MacCormick (Paul A.A.J.G. Lannoyen puolesta), Bill Miller, Angelika Niebler, Marcelino Oreja Arburúa (Giuseppe Garganin puolesta), Guido Sacconi (Manuel Medina Ortegan puolesta) ja Karin Scheele (Willi Rothleyn puolesta).
The following took part in the vote: Renzo Imbeni (Vice-President and chairman of the delegation), Toine Manders (rapporteur), Hans Blokland, Bert Doorn (for Charlotte Cederschiöld), Evelyne Gebhardt, Malcolm Harbour (for Giorgos Dimitrakopoulos), Klaus-Heiner Lehne, Sir Neil MacCormick (for Paul A.A.J.G. Lannoye), Bill Miller, Angelika Niebler, Marcelino Oreja Arburúa (for Giuseppe Gargani), Guido Sacconi (for Manuel Medina Ortega) and Karin Scheele (for Willi Rothley).
Sovittelukomitean puheenjohtajat vahvistivat 10. maaliskuuta 2004, että yhteinen teksti on hyväksytty uuteen yhteispäätösmenettelyyn sovellettavista käytännön menettelytavoista annetun yhteisen julistuksen EYVL C 148, 28.5.1999, s. 1.
On 10 March 2004 the co-chairmen of the Conciliation Committee established that the joint text had been approved, pursuant to paragraph III.8 of the Joint declaration on practical arrangements for the new co-decision procedure OJ C 148, 28.5.1999, p.
LUONNOS EUROOPAN PARLAMENTIN LAINSÄÄDÄNTÖPÄÄTÖSLAUSELMAKSI sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta (PE-CONS 3622/2004 – C5‑0079/2004 – 2002/0021(COD))
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT LEGISLATIVE RESOLUTION on the joint text approved by the Conciliation Committee for a European Parliament and Council directive on environmental liability with regard to the prevention and remedying of environmental damage (PE-CONS 3622/2004 – C5‑0079/2004 – 2002/0021(COD))
– ottaa huomioon sovittelukomitean hyväksymän yhteisen tekstin ja siihen liittyvän komission lausuman (PE-CONS 3622/2004 – C5‑0079/2004),
– having regard to the joint text approved by the Conciliation Committee and the relevant Commission statement (PE-CONS 3622/2004 – C5-0079/2004 ),
– ottaa huomioon komission lausunnon parlamentin tarkistuksista yhteiseen kantaan (KOM(2004) 55 – C5‑0044/2004),
– having regard to the Commission's opinion on Parliament's amendments to the common position ( COM(2004) 55 - C5-0044/2004 ),
– ottaa huomioon sovittelukomiteavaltuuskunnan mietinnön (A5‑0139/2004),
– having regard to the report of its delegation to the Conciliation Committee (A5‑0139/2004),
3. kehottaa pääsihteeriä allekirjoittamaan säädöksen asianmukaisesti ja julkaisemaan sen ja siihen liittyvän komission lausuman yhteisymmärryksessä neuvoston pääsihteerin kanssa Euroopan unionin virallisessa lehdessä;
Instructs its Secretary-General duly to sign the act and, in agreement with the Secretary-General of the Council, to have it published, together with the statement by the Commission thereon, in the Official Journal of the European Union;
Komissio esitti 21. helmikuuta 2002 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta.
On 21 February 2002 the Commission submitted a proposal for a directive of the European Parliament and the Council on environmental liability with regard to the prevention and remedying of environmental damage.
Ehdotus on ensimmäinen yhteisön lainsäädäntöväline, joka perustuu saastuttaja maksaa ‑periaatteeseen, ja sillä pyritään luomaan EU:n tasolla yhdenmukaistettu ympäristövastuujärjestelmä varmistamaan, että ympäristövahingot ehkäistään toteuttamalla asianmukaisia toimia tai että jo aiheutuneet vahingot korjataan.
The purpose of this proposal, which is the first Community legislative instrument based on ”the polluter pays” principle, is to establish at EU level a harmonised system of environmental liability that would ensure that environmental damage is either prevented by taking appropriate measures or effectively remedied if the damage has already been done.
Mahdollisesti tai tosiasiallisesti vahingollisen toiminnan harjoittajan katsotaan tietyin poikkeuksin olevan taloudellisesti vastuussa; tällä pyritään kannustamaan toimijoita ympäristövahinkoriskejä minimoivien toimien hyväksymiseen tai vastaavien käytänteiden kehittämiseen.
Subject to certain exceptions, the operator of the potentially or actually damaging activity is to be held financially liable so as to induce operators to adopt measures and develop practices to minimise the risks of environmental damage.
Parlamentin ensimmäinen käsittely pidettiin 14. toukokuuta 2003 ja neuvosto hyväksyi 18. syyskuuta 2003 yhteisen kannan, jossa se hyväksyi sellaisinaan tai osittain 26 parlamentin kaikkiaan 48:sta ensimmäisen käsittelyn tarkistuksesta.
Following Parliament's first reading on 14 May 2003, the Council adopted its common position on 18 September 2003 accepting in whole or in part 26 out of 48 Parliament's first reading amendments.
Parlamentti saattoi toisen käsittelynsä päätökseen 17. joulukuuta 2003 hyväksyen yhteensä 4 tarkistusta neuvoston yhteiseen kantaan.
Parliament concluded its second reading on 17 December 2003 adopting a total of 4 amendments to the Council's common position.
Tarkistuksissa käsiteltiin erityisesti pakollisen rahavastuun käyttöön ottamista, toiminnanharjoittajalle kuuluvan, ympäristövastuun rajoittamista kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti koskevan oikeuden poistamista sekä komission direktiivin toimivuudesta antaman kertomuksen teknisiä yksityiskohtia (etenkin aluksen omistajan ja öljynsaajien osallistumisen välisen suhteen ja toimivaltaisen viranomaisen korjaamisen yhteydessä toteuttamien toimien tekniset yksityiskohdat).
These dealt in particular with the development of mandatory financial security instruments, the elimination of the operators' right to limit their liability in accordance with international conventions, the specific details of the Commission report on the functioning of the Directive, with particular attention to the relationship between shipowners' liability and oil receivers' contribution and the specific details of the measures to be taken by the competent authority in the case of remedial action.
Neuvosto saattoi toisen käsittelynsä päätökseen 21. tammikuuta 2004 ja ilmoitti, ettei se voi hyväksyä kaikkia neljää tarkistusta.
The Council concluded its second reading on 21 January 2004 indicating that it could not accept all four amendments.
Parlamentin valtuuskunta muodostettiin Strasbourgissa 14. tammikuuta.
Parliament constituted its delegation on 14 January in Strasbourg.
Varapuhemies Imbenille, oikeudellisten asioiden valiokunnan puheenjohtaja Garganille ja esittelijä Mandersille myönnettiin valtuudet käydä neuvotteluja neuvoston kanssa.
Mr Renzo IMBENI (Vice-President), Mr Giuseppe GARGANI (Chair of the Legal Affairs Committee) and Mr Toine MANDERS (rapporteur) were given a mandate to negotiate with the Council.
Ensimmäinen kolmikantakokous pidettiin 20. tammikuuta Brysselissä, ja siinä parlamentti ja neuvosto pääsivät yhteisymmärrykseen kahdesta tarkistuksesta.
At a first trialogue held on 20 January in Brussels the two institutions reached agreement on two amendments.
Esittelijä teki kompromissiehdotuksia kahdesta muusta tarkistuksesta.
The rapporteur undertook to submit compromise proposals for the two remaining amendments.
Sovittelumenettely käynnistettiin virallisesti keskusteluitta 27. tammikuuta toisesta asiakokonaisuudesta käytävien keskustelujen yhteydessä.
The conciliation procedure was formally opened without debate, in the context of the discussions of another file, on 27 January.
Toinen kolmikantakokous pidettiin 10. helmikuuta Strasbourgissa, ja tällöin kaikista keskeneräisistä kysymyksistä päästiin sopimukseen.
A second trialogue was held on 10 February in Strasbourg, leading to agreement on all outstanding issues.
Parlamentin valtuuskunta vahvisti neuvottelutuloksen äänin 12 puolesta ja 1 vastaan myöhemmin samana päivänä pidetyssä kokouksessa.
The result of the negotiations was confirmed by the Parliament Delegation by 12 to 1 at a meeting later on the same day.
Sovittelu saatettiin päätökseen 19. helmikuuta kirjallisella menettelyllä.
The conciliation was then terminated on 19 February by way of written procedure.
Sovittelun päänäkökohdat voidaan tiivistää seuraavasti:
The main elements of the agreement reached in conciliation can be summarised as follows:
Yhdenmukaistettu pakollinen rahavastuu
Harmonised mandatory financial security
Parlamentti ja neuvosto olivat eri mieltä kolmesta kysymyksestä:
The disagreement between Parliament and Council concerned three issues:
∙ aikataulu, jossa komission on annettava direktiivin toimivuutta koskeva kertomuksensa (parlamentti: 5 vuotta direktiivin voimaantulosta, neuvosto: 8 vuotta); ∙ komission harkintavalta sen päättäessä yhdenmukaistettua pakollista rahavastuuta koskevien lainsäädäntöehdotusten esittämisestä tai esittämättä jättämisestä kertomuksessa esitettyjen havaintojen jälkeen (parlamentin toisen käsittelyn tarkistuksissa pyrittiin velvoittamaan komissio ehdotusten esittämiseen, ellei asianmukaisia markkinoita tai välineitä ole siihen mennessä kehitetty, kun taas neuvosto halusi jättää asian kokonaan komission harkintaan) ja ∙ ehdotusten tietyt yksityiskohdat (parlamentin mielestä komission ehdotuksissa olisi harkittava vaiheittaista lähestymistapaa, rahavastuun enimmäismäärää ja mahdollisuutta jättää vähäisen riskin toiminta soveltamisalan ulkopuolelle, kun taas neuvosto hylkäsi kaikki yksityiskohtaiset eritelmät).
∙ the timetable of the report to be submitted by the Commission on the functioning of the Directive (Parliament: 5 years; Council: 8 years after the entry into force of the Directive); ∙ the extent of the discretionary powers of the Commission regarding the submission or not of legislative proposals for harmonised mandatory financial security instruments following the findings of this report (Parliament second reading amendment sought to impose an obligation to the Commission to submit such proposals if no appropriate market or instruments have been developed by then, whereas the Council preferred to leave this completely to the discretion of the Commission) and ∙ the specific details of these proposals (according to Parliament the Commission proposals should consider a gradual approach, a ceiling for the financial guarantee and the possibility to exclude low risk activities, whereas the Council rejected any detailed specifications).
Neuvoston kanssa päästiin kompromissiin, että komission on esitettävä 6 vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta pakollisen rahavastuun silloista tilannetta koskeva kertomus.
The compromise reached with the Council foresees that 6 years after the entry into force of the Directive the Commission shall present a report on the state of play with regard to mandatory financial security instruments.
Siinä on lisäksi käsiteltävä vaiheittaista lähestymistapaa, rahavastuun enimmäismäärää sekä vähäisen riskin toiminnan soveltamisalan ulkopuolelle jättämisestä.
This report shall also consider the issues of a gradual approach, a ceiling for the financial guarantee and the exclusion of low risk activities.
Komissio esittää tarvittaessa kertomuksen ja laajennetun, kustannusvastaavuusanalyysin sisältävän ympäristöarvioinnin perusteella ehdotuksia, jotka koskevat yhdenmukaistettua pakollista rahavastuun järjestelmää.
In the light of that report and of an extended impact assessment, including a cost benefit analysis, the Commission shall, if appropriate, submit proposals for a system of harmonised mandatory financial security.
Kompromissiin kuuluu olennaisena osana komission lausuma, jossa se yksilöi, millä tavoin se aikoo täyttää sille parlamentin ja neuvoston kompromissista aiheutuvat velvoitteet.
An integral part of the compromise is a declaration by the Commission, in which the latter specifies the way it intends to fulfil the obligations imposed on it by the compromise reached between Parliament and the Council.
Lausumassa kiinnitetään lisäksi erityistä huomiota parlamentin toisessa käsittelyssä ilmoittamiin huolenaiheisiin.
This declaration also pays particular attention to Parliament's concerns as expressed in its second reading amendment.
Ympäristövastuun rajoittaminen kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti
Limitation of liability in accordance with international conventions
Parlamentti pyrki poistamaan toimijoilta mahdollisuuden rajoittaa ympäristövastuuta merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamisesta vuonna 1976 tehdyn yleissopimuksen (LLMC) tai vastuun rajoittamisesta sisävesiliikenteessä vuonna 1988 tehdyn Strasbourgin yleissopimuksen (CLNI) mukaisesti.
Parliament sought to eliminate the operators' possibility to limit their liability in accordance with the Convention on Limitation of Liability for Maritime Claims (LLMC), of 1976, or the Strasbourg Convention on Limitation of Liability in Inland Navigation (CLNI), of 1988.
Neuvoston kanssa päästiin kompromissiin, että oikeus säilytetään periaatteessa, mutta komissio arvioi säännösten soveltamista ja ehdottaa tarvittaessa muutoksia kertomuksessa, jonka se toimittaa parlamentille ja neuvostolle kymmenen vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta.
The compromise reached with the Council foresees that this right shall in principle be maintained, but the Commission shall review the application of the relevant provision, including any appropriate proposals for amendment, in a report to be submitted to Parliament and the Council ten years after the entry into force of the Directive.
Komissio kiinnittää lisäksi kertomuksessa erityistä huomiota kansallisissa ympäristövastuun tasoissa ilmeneviin eroihin.
In this report the Commission shall also pay particular attention to the differences between the liability levels in Member States.
Korjaavat toimet
Remedial action
Parlamentti pyrki varmistamaan, että toimivaltaisen viranomaisen olisi ainoastaan äärimmäisenä toimenpiteenä toteutettava tarvittavat korjaavat toimet itse.
Parliament sought to ensure that the competent authority should take the necessary remedial measures by itself, only as a means of last resort .
Neuvosto hyväksyi ehdotuksen.
This suggestion has been accepted by the Council.
Komission neuvosta parlamentti ja neuvosto sopivat, että asiaa koskeva selvennys sisällytetään direktiivin 6 artiklan 3 kohtaan eikä 6 artiklan 2 kohdan e alakohtaan.
On the Commission's advice Parliament and Council agreed to place the relevant clarification in paragraph 3 instead of paragraph 2(e) of Article 6 of the Directive.
Kertomukset ja uudelleenarviointi
Reports and review
Neuvosto hyväksyi parlamentin ehdotuksen, että direktiivin toimivuutta koskevassa komission kertomuksessa olisi käsiteltävä myös aluksen omistajan ja öljynsaajien osallistumisen välistä suhdetta, edellyttäen lisäksi, että kansainvälisen öljyvahinkojen korvausrahaston teettämään tutkimukseen olisi myös kiinnitettävä asianmukaista huomiota.
The Council agreed to Parliament's proposal that the Commission report on the functioning of the Directive should also examine the issue of the relationship between shipowners' liability and oil receivers' contributions, with the addition that due regard should also be paid to any relevant study undertaken by the International Oil Pollution Compensation Funds.
Sovittelun lopputulosta voidaan pitää parlamentin valtuuskunnan kannalta myönteisenä, koska valtuuskunta pääsi erittäin tyydyttäviin sopimuksiin neuvoteltavista asioista.
The outcome of the conciliation can be considered as positive for Parliament's Delegation as it succeeded in reaching very satisfactory agreements on the issues under negotiation.
11. maaliskuuta 2004 LOPULLINEN A5-0140/2004 *
11 March 2004 FINAL A5-0140/2004 *