natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sovittiin myös, että jäsenvaltiot pyrkivät saavuttamaan nämä tavoitteet vuodesta 2001 eteenpäin kaksivuotisten köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevien kansallisten toimintasuunnitelmien mukaisesti korostamalla sitä, että on tärkeää ottaa mukaan miesten ja naisten välinen tasa-arvo kaikkiin toimiin, joilla tavoitteet pyritään saavuttamaan.
It was also agreed that Member States should take practical measures to meet these objectives from 2001 within the framework of the biennial National Action Plans against poverty and social exclusion, and the importance of mainstreaming equality between men and women in all actions aimed at achieving these objectives was underlined.
Eurooppa-neuvostossa hyväksyttiin myös Euroopan sosiaalipoliittinen toimintaohjelma, jossa tunnustetaan sosiaalipolitiikan kaksoistehtävä sekä tuotannontekijänä että eriarvoisuuden poistamisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden keskeisenä välineenä.
The European Social Agenda was also adopted.
Ohjelma pitää vakiinnuttaa nopeammin, kuten Euroopan parlamentti on vaatinut.
This recognises the dual role of social policy – as a productive factor and as a key instrument to reduce inequalities and promote social cohesion – which must be implemented more rapidly, as Parliament has argued.
Syyskuussa 2001 Euroopan parlamentti ja neuvosto tekivät sopimuksen yhteisön toimintaohjelmasta, jolla kannustetaan jäsenvaltioita yhteistyöhön sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa.
In September 2001 an agreement was reached between the European Parliament and the Council on a Community Action Programme to encourage cooperation between the Member States in combating social exclusion which provides for an annual Round Table conference on social exclusion to be organised in close collaboration with the Presidency of the Council and prepared in consultation with all players, inter alios , the social partners, representatives of non-governmental organisations with experience in this field and representatives of the European Parliament, the Council, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions.
Sopimuksessa on määrätty pidettäväksi vuosittain sosiaalista syrjäytymistä koskevat neuvottelut, jotka järjestetään kiinteässä yhteistyössä neuvoston puheenjohtajavaltion kanssa ja kuullen kaikkia asianosaisia, joita ovat muiden muassa työmarkkinaosapuolet, alalla kokemusta hankkineiden kansalaisjärjestöjen edustajat sekä Euroopan parlamentin, neuvoston, talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean edustajat.
Under this Community programme the Commission submits an annual report to the spring European Council.
Yhteisön ohjelman mukaisesti komissio antaa keväällä järjestettävälle Eurooppa-neuvostolle selvityksen vuosittaisessa yhteenvetokertomuksessaan, josta Euroopan parlamentti antaa sopivana ajankohtana lausunnon, siitä miten yhdenmukaisia ovat sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen liittyvät politiikat ja myös minkälaista edistystä on tapahtunut mainitun ohjelman piirissä.
Parliament also gives its opinion in good time on this report, in particular on the overall relationship between policies and social cohesion, including progress achieved within the framework of the programme in question.
Yhtä tärkeitä olivat myös Laekenin Eurooppa-neuvoston päätökset järjestää sosiaaliasioita käsittelevä huippukokous ennen jokaista kevään Eurooppa-neuvostoa, laatia yhteiset indikaattorit, tilastomenetelmien parantamisesta ja pyytää komissiota liittämään asteittain ehdokasvaltiot tähän prosessiin.
The following measures were equally important: the decision taken at the Laeken Council concerns the organisation of a social summit before each spring European Council, the establishment of a set of common indicators, the insistence on the need to consolidate the statistical machinery and the request made to the Commission gradually to involve the applicant countries in this process.
II – Yhteinen raportti sosiaalisesta osallisuudesta
II - The joint report on social inclusion
Sosiaalista osallisuutta käsittelevässä yhteisessä raportissa, joka perustuu komission lokakuussa 2001 tekemään ehdotukseen jäsenvaltioiden 15 osallisuusohjelman analyysin pohjalta, pyritään määrittelemään hyviä käytäntöjä ja innovatiivisia lähestymistapoja, jotka ovat yhteisön kannalta kiinnostavia köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumisessa.
The joint report on social inclusion which is based on the proposal submitted by the Commission in October 2001 evaluating the 15 National Action Plans on social inclusion seeks to identify good practice and innovative approaches of common interest in combating poverty and social exclusion.
Kertomuksessaan komissio toteaa, että termeillä köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen viitataan tilanteisiin, joissa henkilö ei voi osallistua täysin taloudelliseen, sosiaaliseen tai jokapäiväiseen elämään ja/tai hänen mahdollisuutensa käyttää tuloja tai muita (henkilökohtaisia, perheen tarjoamia, sosiaalisia tai kulttuurisia) voimavaroja ovat niin puutteelliset, ettei hän voi saavuttaa kyseisessä yhteiskunnassa hyväksyttävänä pidettävää elintasoa eikä elämänlaatua.
In the report the Commission asserts that the terms ‘ poverty ’ and ‘ social exclusion ’ refer to situations in which persons are prevented from participating fully in economic, social and civil life and/or have inadequate access to income and other resources (personal, family, social and cultural) so that they are excluded from enjoying a standard of living and quality of life which are considered acceptable by the society in which they live.
Tällöin henkilöt eivät useinkaan pysty täysin käyttämään perusoikeuksiaan.
Persons living in these circumstances are very often unable fully to exercise their rights.
Kansallisten suunnitelmien eri lähestymistavat johtuvat jäsenvaltioiden sosiaalipoliittisten järjestelmien suurista eroista.
The broad range of social policy systems in the Member States has engendered a number of different approaches in the National Action Plans.
Vaikka tasoeroja ilmenee, todetaan, että kansallisissa suunnitelmissa usein rahalliseen köyhyyteen liittyy muita puutteenalaisuuden tai tilapäisluonteen ilmenemismuotoja työllisyyden, asumisen, terveydenhuollon, koulutuksen, kulttuurin ja palvelujen saatavuuden alalla ja niissä viitataan yleensä köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen moniulotteiseen määritelmään.
Although there are considerable variations, very often monetary poverty is accompanied by other forms of deprivation or precariousness in the fields of employment, housing, health, education, culture and access to services, and poverty and social exclusion.
Tilanteen yleisanalyysin yhteydessä havaitaan, että jopa viimeksi kuluneiden vuosien aikana, jolloin Euroopan unionin BKT:n keskimääräinen kasvu on ollut 2,5 prosenttia, köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyneisyys ovat pysyneet huomattavina.
An analysis of overall trends reveals that even over the last few years in which the European Union enjoyed an average rate of growth of 2.5% of GDP, poverty and social exclusion remained at high levels.
Ilman tulonsiirtoja, etenkin vanhuuseläkettä, köyhyysvaarassa olisi 41 prosenttia Euroopan unionin väestöstä.
Without social transfers, in particular old age pensions, 41% of the population of the European Union would be at risk from poverty.
Osuus olisi vielä 26 prosenttia, jos mukaan otettaisiin vanhuuseläkkeet, mutta muut tulonsiirrot jätettäisiin pois.
The percentage would still be 26% if oldage pensions were included but income from other social transfers were excluded.
Uusia syrjintään, sosiaaliseen syrjäytymiseen sekä rasismin ja muukalaisvihan raaistumiseen liittyviä riskejä aiheuttavat Euroopan unionissa meneillään ja valmisteilla olevat rakennemuutokset, joista korostetusti tulevat esiin työmarkkinoiden muutokset, uudesta markkinoiden vapauttamisesta johtuvat riskit etenkin julkisten palvelujen alalla, tietojenkäsittely- ja tietoliikennetekniikan hyvin nopea kehitys, väestörakenteen muutokset, kotitalouksien rakenteen muutokset sekä miesten ja naisten tehtävien muutokset ja lisääntynyt etninen, kulttuurinen ja uskonnollinen monimuotoisuus, jotka johtuvat suurista kansainvälisistä muuttovirroista ja suuremmasta liikkuvuudesta Euroopan unionin sisällä.
The structural changes that are currently taking place in the European Union and other structural changes that are expected in future – in the pipeline, in particular changes in the labour market, the risks due to new deregulation measures, particularly in the public service; the very rapid growth of new information and communication technologies, demographic change, changes in the structure of family groups and the role of men and women and increased ethnic, cultural and religious diversity resulting from the international migration and increased mobility within the European Union – are creating new risks of discrimination, social exclusion and a resurgence of racism and xenophobia.
On olemassa erityisen herkkiä ja köyhyyttä enemmän kohtaavia ryhmiä, etenkin työttömät, taantuvilla teollisuusalueilla ja tietyillä maaseutualueilla elävät ihmiset, asutuskeskuksissa yksin asuvat ihmiset, erityisesti iäkkäät naishenkilöt, yksinhuoltajaperheet (naishuoltajien enemmistö), suurperheet, siirtolaiset, pakolaiset, alkoholismin ja huumeiden uhrit, erityisesti lapset, vammaiset ja nuoret, joiden keskuudessa työttömyys nousee 16 prosenttiin eli miltei kaksinkertaiseksi yhteisön keskiarvoon verrattuna.
Some groups are particularly vulnerable to and affected by poverty, namely the unemployed, persons living in industrial zones in decline and certain rural areas, persons living alone in open environments, in particular elderly women, one-parent families (mainly women), large families, immigrants, refugees, alcoholics and drug addicts, and above all children, the disabled and young people among whom unemployment runs at 16%, or almost twice the Community average.
Erityisesti on mainittava seuraavat vaarat: pitkäaikainen riippuvuus alhaisista/riittämättömistä tuloista, pitkäaikaistyöttömyys, huonolaatuinen työpaikka ja ammattipätevyyden puute, riittämätön koulutus ja lukutaidottomuus, kasvaminen heikompiosaisessa perheessä, vammaisuus, heikko terveys, tilapäinen asuminen ja asunnon menetys, eläminen moninaisista haitoista kärsivällä alueella, siirtolaisuus, rasismi ja syrjintä.
The following risks are particularly relevant: prolonged dependence on a low/inadequate income; long-term unemployment; low-quality employment and the absence of professional experience; inadequate training and illiteracy; growing up in a vulnerable family; disabilities; precarious health; precarious housing and homelessness; living in an area affected by multiple disadvantages; immigration, racism and discrimination.
Analysoitaessa raportin sisältöä, toimintasuunnitelmiin liittyviä ehdotuksia, käytettyjä menetelmiä, noudatettuja toimintatapoja ja toteutuskelpoisia tai jo toteutettuja toimenpiteitä, jotka perustuivat Nizzassa asetettuihin tavoitteisiin, pyrkimyksenä on ollut ottaa huomioon mahdollisimman monen asianosaisen lausunnot.
In analysing the content of the report, the proposals contained in the National Action Plans, the methods used, the procedures followed and the actions which are actually practicable or have already been implemented on the basis of the four objectives set out in Nice, it was intended to consult the opinions of most of those involved.
Siispä työllisyysvaliokunta on kuullut kansalaisjärjestöjen edustajia, talous- ja sosiaalikomiteaa ja EAY:tä sekä järjestänyt keskustelutilaisuuden kansallisten parlamenttien edustajien kanssa.
The Committee on Employment and Social Affairs thus heard representatives of NGOs, the Economic and Social Committee and the CES and held discussions with representatives of the national parliaments.
Erityisen huolestuttavaa on se, mitä jotkut kansallisten parlamenttien jäsenet ovat kertoneet valmisteltavista ehdotuksista, joilla heidän maissaan pyritään heikentämään nykyistä sosiaaliturvan tasoa, hallituksen niukkaa tiedottamista, puutteellista vuoropuhelua ja köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen uhkaamien ihmisten perustamien eri laitosten ja järjestöjen osallistumista sekä myös jäsenvaltioiden ehdottamien toimien huonoa rahoituspohjaa kussakin suunnitelmassa.
Particular attention should be paid to the warnings given by a number of national members of parliament on proposals being mooted in their countries to reduce existing levels of social protection, the lack of government information, the inadequate dialogue and participation of the various institutions and organisations involving persons affected by or at risk from poverty and social exclusion and the weak financial basis for the measures proposed by the Member States in the respective plans.
Myöskin korostettiin, että yhteisön ja hallitusten politiikoille asetettuna yhteisenä haasteena on taata, että pääasialliset mahdollisuuksien ja resurssien uudelleen jakamisen mekanismit, joita ovat työmarkkinat, verotukseen, sosiaaliturvaan, koulutukseen, asumiseen, terveydenhuoltoon ja muihin palveluihin liittyvät järjestelmät, muutetaan rakennemuutosten yhteydessä riittävän universaaleiksi, jotta pystytään vastaamaan ihmisten tarpeisiin mukaan lukien lapset, jotka ovat alttiimpia köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen aiheuttamille vaaroille ja sallitaan heidän käyttää perusoikeuksiaan.
Emphasis was also given to the common challenge facing policies of the EU and the national governments to ensure that the main mechanisms which redistribute opportunities and resources – the labour market, the tax system, social protection systems, education, housing, health and other services – become sufficiently universal, within the framework of structural changes, to address the needs of those persons, whether they be men, women, young people or children, who are most at risk from poverty and social exclusion to enable them to exercise their fundamental rights.
Erityisen tärkeänä pidettiin sitä, että toteutetaan toimintasuunnitelmia koskevassa yhteisessä raportissa määritellyt kahdeksan keskeistä haastetta:
Special importance was attached to addressing the eight principal challenges identified in the joint report on the National Action Plans:
– osallisuutta edistävien työmarkkinoiden kehittäminen ja työnsaannin edistäminen kaikkien oikeutena ja mahdollisuutena
- to develop an inclusive labour market and promote employment, as a right and opportunity for all;
– ihmisarvoisen elämän turvaamiseen riittävien tulojen ja voimavarojen takaaminen
- to guarantee an adequate income level and resources to live in human dignity;
– heikkoihin oppimislähtökohtiin puuttuminen
- to tackle educational disadvantage;
– perheiden yhteisvastuun säilyttäminen ja lasten oikeuksien suojelu
- to preserve family solidarity and protect the rights of children;
– hyvien asuinolojen turvaaminen kaikille
- to ensure good accommodation for all;
– yhtäläiset mahdollisuudet käyttää korkealaatuisia palveluja sekä niihin sijoittaminen (terveydenhuolto-, liikenne-, sosiaali-, hoito-, kulttuuri- ja virkistyspalvelut sekä oikeuspalvelut)
- to guarantee equal access to high-quality services (health, transport, social, care, cultural, recreational and legal);
– palveluiden tuottamisen parantaminen
- to improve the delivery of services;
– moniongelmaisten alueiden uudistaminen.
- to regenerate areas of multiple deprivation.
Vahvistettiin, että on tarvetta käsitellä asiaa strategisesti, yhtenäistetysti ja moniulotteisesti Nizzassa määriteltyjen tavoitteiden pohjalta, jotta taataan lisäarvo köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa.
Emphasis was given to the need for an integrated and multidimensional strategic approach based on the objectives set out in Nice to ensure increased value in combating poverty and social exclusion.
Tämä tarkoittaa, että riippumatta kunkin jäsenvaltion erityisolosuhteista kansallisissa toimintasuunnitelmissa pitää kiinnittää erityistä huomiota selvään tärkeysjärjestykseen, päämäärien ja erityistavoitteiden määrittelyyn asianmukaisten politiikkojen kehittämiseen ja siihen, että ryhdytään asianmukaisen rahoituksen turvin tarvittaviin toimiin.
Independently of the specific circumstances of each Member State, this must mean that in developing the National Action Plans particular importance must be given to clear priorities, setting specific goals and targets, developing appropriate policies and implementing the necessary measures with appropriate budgetary resources.
Lopuksi kiinnitettiin vielä erityistä huomiota siihen, että on tärkeää soveltaa sosiaalista syrjäytymistä torjuvaa, jäsenvaltioiden väliseen yhteistyöhön kannustavaa yhteisön toimintaohjelmaa, vaikka se tunnetusti onkin riittämätön, ja erityisesti toteuttaa vuosittain sosiaalista syrjäytymistä käsittelevä kokous ja että ohjelmalla tuetaan hyvien käytäntöjen ja uusien menettelyjen kehittämistä sekä parannetaan tilastomenetelmiä niin, että taataan yhteisön köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen tähtäävän strategian jatkuva seuranta.
Finally, particular importance was attached to implementing the Community Action Programme to promote cooperation between the Member States to combat social exclusion despite its established shortcomings, namely by holding an annual Round Table conference on social exclusion, encouraging the development of exchanges of good practice and innovative approaches, and consolidating the statistical machinery so as to ensure the continuous monitoring of the entire European strategy for combating poverty and social exclusion.
18.huhtikuuta 2002 KULTTUURI-, NUORISO-, KOULUTUS-, TIEDONVÄLITYS- JA URHEILUVALIOKUNNAN LAUSUNTO
18 April 2002 OPINION OF THE COMMITTEE ON CULTURE, YOUTH, EDUCATION, THE MEDIA AND SPORT
Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja raha-asioiden valiokunnalle ja alueiden komitealle: Sosiaalipolitiikka: luonnos yhteiseksi raportiksi sosiaalisesta osallisuudesta
on the communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions: Draft joint report on social inclusion
Valmistelija: Konstantinos Alyssandrakis
Draftsman: Konstantinos Alyssandrakis
Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta nimitti kokouksessaan 12. joulukuuta 2001 valmistelijaksi Konstantinos Alyssandrakisin.
The Committee on Culture, Youth, Education, the Media and Sport appointed Konstantinos Alyssandrakis draftsman at its meeting of 12 December 2001.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 25. maaliskuuta ja 17. huhtikuuta 2002.
The committee considered the draft opinion at its meetings of 25 March and 17 April 2002.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Michel Rocard (puheenjohtaja), Vasco Graça Moura (varapuheenjohtaja), Mario Mauro (varapuheenjohtaja), Theresa Zabell (varapuheenjohtaja), Konstantinos Alyssandrakis (valmistelija), Alexandros Alavanos, Ole Andreasen (Marieke Sanders-ten Holten puolesta), Pedro Aparicio Sánchez, Christopher J.P. Beazley, Giuseppe Brienza (Francis Decourrièren puolesta), Christine de Veyrac (Marielle de Sarnezin puolesta), Geneviève Fraisse, Maria Martens, Pietro-Paolo Mennea, Domenico Mennitti, Juan Ojeda Sanz, Barbara O'Toole, Christa Prets, Giorgio Ruffolo, Gianni Vattimo, Stavros Xarchakos, Sabine Zissener ja Myrsini Zorba (Lissy Grönerin puolesta).
The following were present for the vote: Michel Rocard, chairman; Vasco Graça Moura, vice-chairman; Mario Mauro, vice-chairman, Theresa Zabell, vice-chairman; Konstantinos Alyssandrakis, draftsman; Alexandros Alavanos, Ole Andreasen (for Marieke Sanders-ten Holte), Pedro Aparicio Sánchez, Christopher J.P. Beazley, Giuseppe Brienza (for Francis Decourrière), Christine De Veyrac (for Marielle De Sarnez), Geneviève Fraisse, Maria Martens, Pietro-Paolo Mennea, Domenico Mennitti, Juan Ojeda Sanz, Barbara O ’ Toole, Christa Prets, Giorgio Ruffolo, Gianni Vattimo, Stavros Xarchakos, Sabine Zissener and Myrsini Zorba (for Lissy Gröner).
Komission tiedonanto on köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä käsittelevä poliittinen asiakirja.
The Commission Communication presents itself as a political document on poverty and social exclusion.
Kyseessä on luonnos yhteiseksi raportiksi, joka liittyy Lissabonin, Tukholman ja Nizzan huippukokouksissa laadittuun strategiaan ja jonka neuvosto hyväksyi Belgian puheenjohtajuuskaudella.
This is a draft joint report which forms part of the strategy drawn up at the Lisbon, Stockholm and Nice summits and which was adopted by the Council during the Belgian Presidency.
Asiakirjan tavoitteena on myötävaikuttaa yhteenkuuluvuutta koskevan strategian vahvistamiseen vuosien 2001 ja 2010 välisenä aikana toimilla, joita toteutetaan yhteisössä, jäsenvaltioissa sekä alueellisella ja paikallisella tasolla muun muassa työllisyyden, asuntopolitiikan, terveydenhuollon, koulutuksen ja kulttuurin aloilla.
It aims to help reinforce the strategy of social cohesion between 2001 and 2010 through interventions at Community, national, regional and local levels in the fields of employment, housing, health, education, culture etc.
Tiedonannossa tuodaan esiin se hälyttävä tosiasia, että vaikka yhteisön bruttokansantuote on viime vuosina kasvanut 2,5 prosentilla, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vähentämisessä ei ole kuitenkaan edistytty, vaan yli 60 miljoona henkeä elää yhä köyhyydessä.
The Communication points out the alarming fact that, although the Community GNP increased by 2.5% during the last few years, there has been no progress in the reduction of poverty and social exclusion, with poverty affecting more than 60 million people.
Yleisesti ottaen tällainen strategia ei kaipaa byrokratiaa eikä retoriikkaa.
In principle there is no room for bureaucracy or rhetoric in such a strategy.
Strategian täytäntöönpanon on perustuttava seuraaviin näkökohtiin:
It must be implemented on the basis of:
On välttämätöntä luoda pitkän aikavälin strategia, jolla voi olla yhteisiin ja jaettuihin kriteereihin perustuvia merkittäviä ja kestäviä vaikutuksia.
It is essential to provide for a long-term strategy which, on the basis of common and shared criteria, can make a significant and lasting impact.
Kokeiluhankkeet ja parhaiden käytänteiden vaihto ovat hyödyllisiä välineitä, mutta ne eivät riitä.
Pilot actions and exchanges of practices are useful instruments, but they are not enough.
Nykyistä prosessia, joka on liian hidas ja riittämätön käynnissä olevaan sosiaaliseen kehitykseen nähden, on joudutettava, ja kansalaisliikkeet on saatava enenevässä määrin mukaan toimintaan.
The current process must be speeded up, since it is too slow and inadequate in view of the way society is currently developing, through an increased mobilisation of the popular movement.
Valiokuntamme pitää tietenkin koulutusta hyvin tärkeänä integroitumisen ja sosiaalisen osallisuuden välineenä, ja kulttuurinäkökohdilla – laajassa mielessä – voi olla suuri merkitys sosiaalisen syrjäytymisen torjumisessa.
As regards our committee in particular, it is clear that education, as a means of social integration and inclusion, has a very important role to play, while cultural aspects in a broad sense can be very valuable in preventing social exclusion.
Koulutuksen on perustaitojen lisäksi annettava nuorille syvällinen ymmärrys luonnosta ja yhteiskunnasta niin, että heistä voi tulla tietoisia toimijoita sosiaalisessa kehityksessä.
It is essential that education should not only provide young people with basic skills, but also with a complete understanding of nature and society that will enable them to become conscious actors of social progress.
On myös korostettava, että pelkkä koulutus ei vielä riitä varmistamaan sosiaalista osallisuutta, ellei sitä täydennetä toimilla, joilla voidaan taata kaikille pysyvä ja kokopäiväinen työpaikka.
It is also important to note that education in itself is not sufficient to ensure social inclusion, unless it is accompanied by measures that guarantee full-time and stable employment for all.