natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Näiden riskien, joita kukaan ei voi elämässä välttää, hyväksyminen palvelee kuitenkin ensisijaisesti juuri niiden ottajaa, joka toimii omien taloudellisten tai sosiaalisten päämääriensä hyväksi, eli esimerkiksi ajoneuvon haltijaa.
The acceptance of such risks, which no one can evade in our society, is also primarily in the interest of the person requesting it in order to pursue economic and social purposes, as in the case of a motor vehicle’s owner.
Hänellä on nautintaoikeus, joten hänen täytyy – vääryydestä tai tuottamuksellisuudesta riippumatta – vastata vahingoista, joita ajoneuvon käytöstä vääjäämättä syntyy.
The owner has the benefit and must therefore, irrespective of fault, accept liability for damage inevitably arising from the operation of a motor vehicle (‘operating risk’).
Tästä syystä säännöksen soveltamisalaa olisi laajennettava kattamaan kaikki kolmannet osapuolet, jotka eivät kuljeta ajoneuvoa (tarkistus 4).
So the scope of this provision should cover all third parties who are not themselves drivers (Amendment 4).
Ajoneuvon osallisuus liikennevahinkoon on käsitteenä riittämätön.
The ‘involvement’ of a vehicle in an accident is not sufficient.
On syytä täsmentää, että liikennevahinko johtuu ajoneuvon käytöstä ja on sen aiheuttama (tarkistus 4).
The text must make clear that the accident happens while a vehicle is being operated, and is caused by the vehicle (Amendment 4).
Olisi perusteetonta asettaa vähimmäisvastuumäärä pelkästään henkilövahingoille eikä omaisuusvahingoille (tarkistus 4).
For practical reasons it is not possible to justify providing civil liability only for personal injury and not for damage to property (Amendment 4).
Kysymykset siitä, millaisia argumentteja vastaan vahingon kärsinyt voi joutua puolustautumaan, voiko jo lievä huolimattomuus vai vasta selvästi käsittämätön toiminta rajoittaa oikeutta vahingonkorvausvaateeseen, tai voiko vahingonkorvaukseen velvoitettu vedota ylivoimaiseen esteeseen tai siihen, että liikennevahinko aiheutui ennakoimattomasta tilanteesta, on jätetty kansallisen lainsäädännön ratkaistavaksi.
The answer to the question as to the pleas which accident victims must allow the defence, whether mildly negligent behaviour, or only grossly irresponsible behaviour, can reduce the claim for damages, or the question whether the person required to pay compensation can appeal to a higher court or claim that the accident was an unavoidable event, continues to be left to the law of the Member States.
On syytä täsmentää, että ehdotus koskee vakuutusoikeutta eikä vastuullisuusnäkökohtia (tarkistus 4).
The text must make clear that the proposal aims to clarify insurance law and not civil liability law (Amendment 4).
4 artiklan 4 kohta (oikeus kanteen esittämiseen suoraan):
Article 4, paragraph 4 (direct right of action)
Ehdotusta on pidettävä varauksettomasti myönteisenä.
The proposal is entirely welcome.
Oikeuteen olisi kuitenkin sovellettava yhtenäistä vanhentumisaikaa (tarkistus 5).
But direct right of action should be subject to a uniform period of limitation (Amendment 5).
Lisäksi on syytä täsmentää kahdella, neljänteen ja viidenteen liikennevakuutusdirektiiviin sisällytettävällä johdanto-osan kappaleella, että pakollisen vastuuvakuutuksen antajaa vastaan voidaan nostaa kanne siinä jäsenvaltiossa, jossa vahingon kärsineen kotipaikka on (tarkistukset 17 ja 18).
Moreover, two recitals are needed, in both the fourth and the fifth civil liability directives, to make it clear that direct action can be taken against the civil liability insurers in the Member State in which the injured party is resident (Amendments 17 and 18).
4 artiklan 4 kohta (vihreän kortin toimistot):
Article 4, paragraph 4 (Green Card Bureaux)
Olisi täysin tarpeetonta laajentaa neljännessä direktiivissä tarkoitetun korvausedustajan valtuuksia koskemaan myös niitä tapauksia, jotka ovat tähän saakka kuuluneet vihreän kortin järjestelmän kansallisille toimistoille.
It is quite unnecessary to extend the powers of the person responsible for the settlement of claims under the fourth civil liability directive to cases that have hitherto been settled by the Green Card bureaux.
Asiassa riittää, että neljännen liikennevakuutusdirektiivin 4 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua menettelyä sovelletaan myös vihreän kortin toimistojen osalta.
It is sufficient to apply the rules laid down in Article 4(6) of the fourth directive, on procedures and limitation periods, to the Green Card Bureaux as well.
Uusi ehdotus (tarkistus 9):
New proposal (Amendment 7)
Uusi asiakirjajärjestelyä koskeva säännös on tarpeen, koska monissa jäsenvaltioissa poliisiviranomaisten, syyttäjistön tai muiden viranomaisten laatimat, liikennevahinkoa koskevat asiakirjat ovat vahingon kärsineiden ja vakuutuksen antajien käytettävissä vasta suhteellisen myöhään – tai eivät lainkaan.
The proposal for a new provision on the right to inspect documents is needed because in many Member States accident documentation by the police, public prosecutor or other authorities is not available to accident victims and insurers until a late stage – if at all.
Tämä viivästyttää liikennevahinkotapausten käsittelyä.
This delays the settlement of accident claims.
Ehdotettua säännöstä ei voida torjua tietosuojaan vedoten, koska vahingon kärsineen suoja menee sen edelle.
The proposed provision cannot be rejected by reference to data protection since the protection of injured parties takes precedence.
Liite A. Ehdotus oikeuden vanhenemista koskevien säännösten yhdenmukaistamiseksi
Annex A. Proposal to harmonise the prescription rules
Tämän kohdan jälkeen ja ennen nykyistä 4 e artiklaa ehdotetaan lisättäväksi seuraavaa säännöstä:
It is proposed to introduce, following this point and before the current article 4e, the following provision:
Kolmannen liikennevakuutusdirektiivin, sellaisena kuin se on muutettuna viidennettä liikennevakuutusdirektiiviä koskevalla ehdotuksella, uusi 4 d a artikla:
Article 4 e of the 3 rd Motor Insurance directive in the version of the proposal for a 5 th Motor Insurance directive:
Edellä 4 d artiklassa tarkoitettua suoraa vahingonkorvausvaatimusta koskeva oikeus vanhentuu neljässä vuodessa.
The prescription period for direct right of action in accordance with article 4 d shall be four years.
Vanhentumisaika käynnistyy liikennevahingosta.
The period shall start from the date of the accident.
Jäsenvaltiot voivat säätää pidemmästä ajasta.
The Member States may provide for a longer prescription period.
Suoraa vahingonkorvausvaatimusta koskevan oikeuden vanhentuminen keskeytyy heti kun vahingon kärsinyt on esittänyt korvausvaatimuksensa joko suoraan vahingonaiheuttajan vakuutusyritykselle tai tämän korvausedustajalle.
The prescription period for direct right of action shall be suspended when the injured party submits his claim, either directly to the insurance undertaking covering the person who caused the accident or to his claims representative.
Vanhentuminen on keskeytyneenä kunnes vakuutusyritys tai tämän korvausedustaja hylkää korvausvaatimuksen kokonaan tai osittain ja tiedottaa vahingon kärsineelle kirjallisesti tai pysyvässä sähköisessä muodossa, että vanhentumisajan keskeytyminen päättyy tietojen antamisen myötä.
The suspension of the prescription period shall apply until the insurance company or its claims representative reject definitively totally or partially the claim for damage and inform the victim at the same time in written form or by durable electronic medium that the suspension of the prescription ends with the service of information.
Vanhentumisaika keskeytyy myös kun vahingon kärsinyt esittää korvausvaatimuksen asuinpaikkansa jäsenvaltion korvauselimelle ja keskeytyminen jatkuu kunnes korvauselin on saattanut menettelynsä päätökseen (neljännen liikennevakuutusdirektiivin 6 artiklan 1 kohta).
The prescription period shall also be suspended when the injured party submits a claim to the compensation body in the Member State in which he/she resides and until such time as the compensation body ceases to intervene (article 6, paragraph 1 of the 4 th Motor Insurance directive.
Vanhentumisajan keskeytyminen tarkoittaa, ettei keskeytymisaikaa katsota vanhentumisajaksi.
The suspension of the prescription period shall mean that the period during which the prescription is suspended is not taken into account in the prescription period.
Vahingonaiheuttajan vakuutusyrityksen tai tämän korvausedustajan on tiedotettava viipymättä vahingon kärsineelle kirjallisesti tai pysyvässä muodossa suora korvausvaatimusta koskevan oikeuden vanhentumisajasta kun vahingon kärsinyt on ilmoittanut kärsimästään vahingosta.
The insurance undertaking covering the person who caused the accident or his claims representative must inform the injured party without delay in writing or on a durable medium of the prescription of the direct right of action once he/she has declared his/her loss or damage.
Artiklan 1–5 kohtaa sovelletaan vastaavasti suoriin vahingonkorvausvaatimuksiin, jotka on esitetty vakuusrahastolle, vihreän kortin järjestelmään kuuluvalle toimistolle ja toimivaltaiselle korvauselimelle.”
Paragraphs 1 to 5 are applied accordingly for the direct action against the guarantee funds, the Motor Insurers Bureau (Grüne-Karte-Büro) and the competent compensation organism.’
B. Ehdotukset oikeudenkäyntikulujen korvaamisen yhdenmukaistamiseksi
B. Proposals to harmonise the compensation of legal costs
a) Kolmannen liikennevakuutusdirektiivin 4 d artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna viidettä liikennevakuutusdirektiiviä koskevalla ehdotuksella, mukaisesti jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että vahingon kärsineillä on vakuutetun ajoneuvon aiheuttamissa liikennevahingoissa oikeus vaatia korvausta suoraan vahingon aiheuttajalle vastuuvakuutuksen myöntäneeltä vakuutusyritykseltä.
a) In application of article 4 d of the 3 rd Motor Insurance directive in the version of the proposal for a 5 th Motor Insurance directive, Member States shall ensure that parties injured in an accident caused by a motor vehicle covered by compulsory liability insurance, have direct right of action against the insurer covering the liability of the person causing the accident.
Säännökseen ehdotetaan lisättäväksi seuraavaa :
It is proposed to complete this provision by adding the following points:
Suoraa vahingonkorvausvaatimusta koskeva oikeus kattaa myös vahingon kärsineelle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja muut kulut.
This direct right of action shall also extend to compensation of legal and other costs incurred by the injured party.
Muita kuluja ovat muun muassa kiinteät yleiskulut, lääketieteellisistä ja teknisistä asiantuntijalausunnoista aiheutuvat kulut, tuomioistuinten ulkopuolisesta sovittelusta aiheutuvat kulut sekä asianajajapalkkiot.
Amongst these other costs are fixed general costs, medical and technical assessment costs, out-of-court and in-court lawyers’ fees.
Varsinaiset oikeudenkäyntikulut korvataan joka tapauksessa edellyttäen, että vahingon kärsineen kanne hyväksytään.
At all events, legal costs are reimbursed if and providing that the injured party wins.
Muut oikeudenkäyntiin liittyvät kustannukset voidaan korvata ainoastaan siinä tapauksessa, että ne ovat asianmukaisia.
The other legal costs are only indemnified where they are appropriate.
Niiden on siis oltava suuruudeltaan tavanomaisia ja oikeassa suhteessa verrattuna aiheutuneen vahingon suuruuteen.
Such is the case if they are in a normal framework and also if they are not disproportionate to the amount of loss/damage properly so-called.
Ilmauksen " perusteltu korvaustarjous" jälkeen lisätään seuraavaa:
After the terms ‘a reasoned offer of compensation’, the following subordinate clause should be inserted:
"joka kattaa myös vahingon kärsineen asianmukaiset oikeudenkäyntikulut.”
‘which also includes compensation of the injured party’s relevant legal costs.’
8. lokakuuta 2003 LOPULLINEN A5-0347/2003
8 October 2003 FINAL A5-0347/2003
vihreästä kirjasta "Yrittäjyys Euroopassa"
on entrepreneurship in Europe - Green Paper
322.026 SISÄLTÖ
322.026 CONTENTS
Komissio välitti 21. tammikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamentille yrittäjyyttä Euroopassa koskevan vihreän kirjansa (KOM(2003) 27), joka oli toimitettu tiedoksi teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnalle, budjettivaliokunnalle, talous- ja raha-asioiden valiokunnalle, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalle, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle, aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnalle ja kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnalle.
By letter of 21 January 2003 the Commission forwarded to Parliament its Green Paper on Entrepreneurship in Europe ( COM(2003) 27 ), which had been referred to the Committee on Industry, External Trade, Research and Energy and the Committee on Budgets, the Committee on Economic and Monetary Affairs, the Committee on Legal Affairs and the Internal Market, the Committee on Employment and Social Affairs, the Committee on Regional Policy, Transport and Tourism and the Committee on Culture, Youth, Education, the Media and Sport for information.
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 4. syyskuuta 2003, että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnalle oli annettu lupa laatia työjärjestyksen 47 artiklan 2 kohdan ja 163 artiklan mukaisesti valiokunta-aloitteinen mietintö aiheesta ja että budjettivaliokunnalta, talous- ja raha-asioiden valiokunnalta, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalta, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalta, aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnalta ja kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnalta oli pyydetty lausuntoa.
At the sitting of 4 September 2003 the President of Parliament announced that the Committee on Industry, External Trade, Research and Energy had been authorised to draw up an own-initiative report on the subject under Rules 47(2) and 163 and the Committee on Budgets, the Committee on Economic and Monetary Affairs, the Committee on Legal Affairs and the Internal Market, the Committee on Employment and Social Affairs, the Committee on Regional Policy, Transport and Tourism and the Committee on Culture, Youth, Education, the Media and Sport had been asked for their opinions.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta oli nimittänyt kokouksessaan 20. maaliskuuta 2003 esittelijäksi Werner Langenin.
The Committee on Industry, External Trade, Research and Energy had appointed Werner Langen rapporteur at its meeting of 20 March 2003.
Valiokunta käsitteli mietintöluonnosta kokouksissaan 10. kesäkuuta, 9. heinäkuuta, 26. elokuuta ja 7. lokakuuta 2003.
The committee considered the draft report at its meetings of 10 June, 9 July, 26 August and 7 October 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi päätöslauselmaesityksen äänin 41 puolesta, 4 vastaan.
At the last meeting it adopted the motion for a resolution by 41 votes to 4.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Luis Berenguer Fuster (puheenjohtaja), Peter Michael Mombaur (varapuheenjohtaja), Yves Piétrasanta (varapuheenjohtaja), Werner Langen (esittelijä), Gordon J. Adam (Massimo Carraron puolesta), Nuala Ahern, Marco Cappato, Gérard Caudron, Nicholas Clegg, Willy C.E.H. De Clercq, Marie-Hélène Descamps (Sir Robert Atkinsin puolesta), Den Dover (Giles Bryan Chichesterin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Francesco Fiori (Guido Bodraton puolesta), Christos Folias (Concepció Ferrerin puolesta), Neena Gill (Rolf Linkohrin puolesta), Norbert Glante, Michel Hansenne, Hans Karlsson, Dimitrios Koulourianos (Konstantinos Alyssandrakisin puolesta), Caroline Lucas, Eryl Margaret McNally, Erika Mann, Marjo Matikainen-Kallström, Ana Clara Maria Miranda de Lage, Elizabeth Montfort, Bill Newton Dunn (Elly Plooij-van Gorselin puolesta), Angelika Niebler, Giuseppe Nisticò (Umberto Scapagninin puolesta), Seán Ó Neachtain, Reino Paasilinna, Paolo Pastorelli, José Javier Pomés Ruiz (Jaime Valdivielso de Cuén puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Imelda Mary Read, Mechtild Rothe, Christian Foldberg Rovsing, Paul Rübig, Konrad K. Schwaiger, Esko Olavi Seppänen, Claude Turmes, W.G. van Velzen, Alejo Vidal-Quadras Roca, Dominique Vlasto, Myrsini Zorba ja Olga Zrihen Zaari.
The following were present for the vote: Luis Berenguer Fuster, chairman; Peter Michael Mombaur and Yves Piétrasanta, vice-chairmen; Werner Langen, rapporteur; Gordon J. Adam (for Massimo Carraro), Nuala Ahern, Marco Cappato, Gérard Caudron, Nicholas Clegg, Willy C.E.H. De Clercq, Marie-Hélène Descamps (for Sir Robert Atkins), Den Dover (for Giles Bryan Chichester pursuant to Rule 153(2)), Francesco Fiori (for Guido Bodrato), Christos Folias (for Concepció Ferrer), Neena Gill (for Rolf Linkohr), Norbert Glante, Michel Hansenne, Hans Karlsson, Dimitrios Koulourianos (for Konstantinos Alyssandrakis), Caroline Lucas, Eryl Margaret McNally, Erika Mann, Marjo Matikainen-Kallström, Ana Clara Maria Miranda de Lage, Elizabeth Montfort, Bill Newton Dunn (for Elly Plooij-van Gorsel), Angelika Niebler, Giuseppe Nisticò (for Umberto Scapagnini), Seán Ó Neachtain, Reino Paasilinna, Paolo Pastorelli, José Javier Pomés Ruiz (for Jaime Valdivielso de Cué pursuant to Rule 153(2)), Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Imelda Mary Read, Mechtild Rothe, Christian Foldberg Rovsing, Paul Rübig, Konrad K. Schwaiger, Esko Olavi Seppänen, Claude Turmes, W.G. van Velzen, Alejo Vidal-Quadras Roca, Dominique Vlasto, Myrsini Zorba and Olga Zrihen Zaari.
EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS vihreästä kirjasta "Yrittäjyys Euroopassa" (KOM(2003) 27 – 2003/2161(INI))
MOTION FOR A EUROPEAN PARLIAMENT RESOLUTION on entrepreneurship in Europe - Green Paper ( COM(2003) 27 - 2003/2161(INI))
– ottaa huomioon Euroopan komission vihreän kirjan Yrittäjyys Euroopassa (KOM(2003) 27 Ei vielä julkaistu EUVL:ssä. ,
– having regard to the European Commission's Green Paper on entrepreneurship in Europe ( COM(2003) 27 ) Not yet published in OJ ,
– ottaa huomioon ehdotuksen sopimukseksi Euroopan perustuslaista ja sen II osaston 16 artiklan (elinkeinovapaus),
– having regard to Article II-16 (Freedom to conduct a business) of the draft Treaty establishing a Constitution for Europe,
– ottaa huomioon Lissabonissa 23.–24. maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät sekä tälle Eurooppa-neuvostolle 15. maaliskuuta 2000 kyseisestä erityiskokouksesta antamansa päätöslauselman EYVL C 377, 29.12.2000, s. 164–166. ,
– having regard to the conclusions of the European Council of 23-24 March 2000 in Lisbon and to its own resolution of 15 March 2000 on ‘the Special European Council to be held in Lisbon on 23/24 March 2000’ OJ C 377, 29.12.2000, pp. 164-166 ,
– ottaa huomioon komission tiedonannon "Pienyritykset etusijalle laajentuvassa Euroopassa" (KOM (2003) 26),
– having regard to the Commission communication entitled 'Thinking small in an enlarging Europe' ( COM(2003) 26 ),
– ottaa huomioon kesäkuussa 2000 Feirassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymän pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan,
– having regard to the European Charter for Small enterprises adopted by the European Council in June 2000 in Feira,
– ottaa huomioon erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille tarkoitetun neuvoston päätöksen yrityksiä ja yrittäjyyttä koskevasta monivuotisesta ohjelmasta (2001–2005) EYVL L 333, 29.12.2000, s. 84–91. ,
– having regard to the Council Decision of 20 December 2000 on a multiannual programme for enterprise and entrepreneurship, and in particular for small and medium-sized enterprises (SMEs) (2001-2005) OJ L 333, 29.12.2000, pp. 84-91 ,
– ottaa huomioon komission tiedonannon "Lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskeva toimintasuunnitelma" (KOM(2002) 278),
– having regard to the Commission communication entitled: Action plan 'Simplifying and improving the regulatory environment' ( COM(2002) 278 ),
– ottaa huomioon komission kertomuksen pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan täytäntöönpanosta (KOM(2003) 21/2),
– having regard to the Commission report on the implementation of the European Charter for Small Enterprises ( COM(2003) 21 /2),
– ottaa huomioon komission tiedonannon "Innovaatiopolitiikka: unionin Lissabonin strategiaa koskevan lähestymistavan päivittäminen" (KOM(2003) 112),
– having regard to the Commission communication on Innovation policy: updating the Union’s approach in the context of the Lisbon strategy ( COM(2003) 112 ),
– ottaa huomioon 3. maaliskuuta 2003 annetut neuvoston päätelmät yrittäjyyden ja pienyritysten edistämisestä (2003/C64/04),
– having regard to the Council conclusions of 3 March 2003 on the promotion of entrepreneurship and small firms (2003/C-64)/04),
– ottaa huomioon työjärjestyksen 47 artiklan 2 kohdan sekä 163 artiklan,
– having regard to Rules 47(2) and 163 of its Rules of Procedure,
– ottaa huomioon teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön sekä budjettivaliokunnan lausunnon ( A5-0347/2003 ),
– having regard to the report of the Committee on Industry, External Trade, Research and Energy and the opinion of the Committee on Budgets ( A5-0347/2003 ),
A. katsoo, että talouden rakennemuutoksella on juurensa palvelualojen osaamiseen perustuvissa toiminnoissa, jotka synnyttävät uusia yritystoimintaan liittyviä mahdollisuuksia; muistuttaa, että eurooppalaisten yritysten on oltava Lissabonissa määritellyn strategian keskipisteessä ja että pienillä yrityksillä on korvaamaton taloudellinen ja sosiaalinen tehtävä,
A. whereas structural change in the economy is based on knowledge-based activities in the services sector, thereby creating new business opportunities, and European enterprises must be at the heart of the Lisbon strategy and small enterprises play an indispensable economic and social role,
B. katsoo, että tietoon perustuva innovointi on erittäin tärkeä tekijä jatkuvan taloudellisen vaurauden kannalta ja merkittävä työpaikkojen luomisen väline,
B . whereas knowledge-based innovation is essential to continuing economic prosperity and a significant means of employment creation,
C. katsoo, että koko Euroopan unionin kilpailukyvyn kannalta ratkaisevaa on kyky sopeutua taloudellisiin muutoksiin ja että mainittua kykyä parantaa merkittävästi suotuisten olosuhteiden luominen pienyritysten toiminnalle,
C. whereas the ability to adapt to economic change is crucial for the competitiveness of the entire European Union and a favourable climate for small businesses plays a significant part here,
D. katsoo, että yrittäjyydessä kyse ei ole vain taloudellisesta voitosta ja että yrittäjäksi ryhtymiseen on monia erilaisia perusteita, kuten riippumattomuus, työtyytyväisyys, itsensä toteuttaminen tai kyky hallita omaa työelämän tasapainoa,
D. whereas entrepreneurship is not just about financial gain and people become entrepreneurs for a wide variety of reasons, such as independence, job satisfaction, self-realisation, or the ability to manage one’s own work-life balance,
E. katsoo, että yritystoiminnassa aloitteellisia ovat ennen kaikkea sellaiset ihmiset, jotka ovat valmiita riskinottoon ja jotka haluavat olla riippumattomia,
E. whereas entrepreneurial initiative means above all people who need to be prepared to take risks and want to be independent,
F. katsoo, että yrittäjät ovat sosiaalisen markkinatalouden liikkeellepaneva voima ja että heidän työpanoksensa tuottaa kansalaisille ja kuluttajille hyvinvointia, työpaikkoja sekä monipuolisen tavara- ja palveluvalikoiman,
F. whereas entrepreneurs are the driving force of the social market economy and their achievements make it possible for citizens and consumers to enjoy prosperity, jobs and a wide range of goods and services,
G. katsoo, että kaikentyyppisillä yrityksillä – itsenäisistä ammatinharjoittajista ja perinteisistä perheyrityksistä nopeasti kasvaviin keskisuuriin yrityksiin – on kiistattomasti olennainen rooli Euroopan talous-, yhteiskunta- ja ympäristökehityksessä,
G. whereas enterprises of all types – from the self-employed and traditional family businesses, through to high-growth medium sized companies – undeniably play an integral role in Europe’s economic, social and environmental development,