natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dublinin säätiön toteuttamat työoloja koskevat tutkimukset osoittavat, että itsenäisten ammatinharjoittajien määrä on varsin suuri sellaisilla riskialttiilla aloilla kuin maa- ja metsätalous, kalastus, liikenne ja rakentaminen.
Investigations into working conditions by the Dublin Foundation have established that there is a relatively large number of self-employed workers in high-risk sectors such as agriculture, forestry, fishing, road transport and construction.
Huomattava määrä henkilöitä toimii itsenäisinä ammatinharjoittajina, ja itsenäisten ammatinharjoittajien ja palkattujen työntekijöiden välillä on monia yhtymäkohtia.
Moreover, self-employment concerns a substantial number of people, and there are many interactions between self-employed and employed workers.
Riskien ehkäisytoimien tehostamiseksi on luotava mahdollisimman yhtenäinen turvallisuuden ja terveyden suojan taso riippumatta riskeille alttiiden työntekijöiden oikeudellisesta asemasta.
Consequently, an effective prevention policy also depends on creating a level of safety and health protection which is as homogeneous as possible, irrespective of the legal status of workers exposed to risks.
Komissio katsoo, että yhteisön on käytettävä ei-sitovaa yhteisön tason välinettä, kuten suositusta, joka kattaa paremmin muun muassa tiedotukseen, valistukseen, koulutukseen, terveydentilan lääketieteelliseen seurantaan ja ennaltaehkäisyyn liittyvät näkökohdat, ja ehdottaa siksi suosituksen perustaksi perustamissopimuksen 308 artiklaa eikä 137 artiklaa, koska siinä mainitaan ainoastaan direktiivit artiklassa käsiteltävän alan lainsäädäntövälineinä.
The Commission also considers that Community action should be taken through a non-binding instrument, such as a recommendation, which is more suitable for covering the aspects associated with information/raising awareness, training, specific medical surveillance of health and prevention relating to self-employed workers, and it is therefore proposing a recommendation pursuant to Article 308 of the Treaty, this being preferred to Article 137, which provides only for a directive as the legal instrument for taking action.
Talous- ja sosiaalikomitea on myös suosituksen antamisen kannalla, koska se katsoo, että 137 artiklaa voidaan soveltaa ainoastaan palkattuihin työntekijöihin.
For its part, the Economic and Social Committee has endorsed this choice, considering that Article 137 would apply only to employed workers.
Tämä käsitys on hämmästyttävä monesta syystä.
In fact, this position is puzzling for several reasons.
137 artiklan terveys- ja turvallisuusvaatimuksia koskevilla määräyksillä pyritään nimenomaan parantamaan työympäristöä.
Article 137 has the objective of improving the working environment, in the light of health and safety requirements.
Tarkoituksena on, että työntekijöiden erilainen oikeudellinen asema ei ole määräävä kriteeri yhteisön toimissa.
Such an objective implies that differing legal statuses do not constitute a determining factor in guiding Community action.
Yhteisöjen tuomioistuimen 12. marraskuuta 1996 antamassa tuomiossa (Yhdistynyt kuningaskunta v. neuvosto, C-84/94, 61994J0084) korostetaan aivan oikein, että käsitteeseen työympäristö on liityttävä laaja tulkinta neuvostolle annetuista valtuuksista, ja painotetaan, että "'työympäristöä' ei käsitetä kiinteäksi kokonaisuudeksi, vaan se heijastaa yhteiskunnan sosiaalista ja teknistä kehitystä".
In its judgement of 12 November 1996 (United Kingdom v Council, C84/94, 61994J0084), the Court of Justice rightly stressed that the concept of ‘working environment’ should be covered by a broad interpretation of the powers conferred upon the Council, stating that ‘the concept of ‘working environment’ is not immutable, but reflects the social and technical evolution of society’.
Lisäksi 137 artiklaan sisältyy niin monta eri alan kysymystä, ettei olisi järkevää antaa sellaisia yhteisön direktiivejä, jotka koskisivat ainoastaan tietyn oikeudellisen aseman omaavia työntekijöitä.
In addition, the vast range of subjects covered by Article 137 shows that it would be absurd to make the adoption of Community directives dependent on the specific legal status of employed workers.
Esimerkiksi määräys työmarkkinoilta syrjäytyneiden henkilöiden integroimisesta ei luonnollisestikaan voi koskea ainoastaan palkattuja työntekijöitä.
For instance, the provision regarding ‘the integration of persons excluded from the labour market’ manifestly cannot concern employed workers alone.
Jos tarkoituksena on, että osastossa XI määriteltyä yhteisön sosiaalipolitiikkaa ei sovelleta itsenäisiin ammatinharjoittajiin, se merkitsisi huomattavaa takaiskua yhteisön säännöstön ja viidentoista jäsenvaltion sosiaalipoliittisten toimien kannalta, jotka kaikki kattavat itsenäiset ammatinharjoittajat.
To take the view that self-employed workers are excluded from the scope of Community social policy, as defined in Title XI, would be to propose a considerable step backwards by comparison with the Community acquis , and by comparison with all the social policies of the 15 Member States, all of which cover self-employed workers.
Sitä paitsi yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti perustamissopimuksen 308 artikla voidaan valita säädöksen oikeudelliseksi perustaksi ainoastaan, jos missään muussa perustamissopimuksen artiklassa ei anneta yhteisöjen toimielimille tarvittavaa toimivaltaa kyseisen säädöksen antamiseksi (edellä mainittu 12. marraskuuta 1996 annettu tuomio).
In addition, as is indicated by the settled case-law of the Court of Justice, Article 308 ‘may be used as the legal basis for a measure only where on other Treaty provision confers on the Community institutions the necessary power to adopt it’ (judgement of 12 November 1996, cited above).
Koska tämä on ensimmäinen yritys löytää ratkaisu ja koska työmarkkinaosapuolet kannattavat lähes yksimielisesti ei-sitovaa yhteisön tason välinettä, joka käsittää tiedotukseen, valistukseen, koulutukseen, terveydentilan lääketieteelliseen seurantaan ja ennaltaehkäisyyn liittyvät näkökohdat, komission ehdotus voidaan toistaiseksi hyväksyä.
As a first step in the direction of tackling the problem, and bearing in mind that the social partners are ‘almost unanimously’ in favour of a non-binding Community instrument for those aspects associated with information, raising awareness, training and medical surveillance, it seems advisable to accept the proposal put forward by the Commission for the time being.
Suosituksen sisältö on myös joidenkin huomioiden arvoinen.
The specific substance of the recommendation calls for a few comments.
Vaikka komission asiakirjan lähtökohtana ollut pyrkimys suojella itsenäisten ammatinharjoittajien terveyttä ja turvallisuutta siten, että pyritään ei-sitovien välineiden ja riskien ehkäisytoimien väliseen tasapainoon, ansaitsee tukemme, suosituksen määräykset ovat riittämättömät ja liian ylimalkaiset.
While the general thrust of the Commission document, together with the concern to protect the health and safety of self-employed workers by seeking the right balance between non-binding instruments and preventive measures, can certainly be endorsed, the recommendation’s provisions are likely to be inadequate and too general.
Etenkin työntekoa samalla työpaikalla ja alihankintaa koskeviin ongelmiin liittyvät ehdotukset ovat riittämättömiä.
In particular, these proposals are inadequate with regard to the problems posed by co-working and subcontracting.
Komission ehdotus voi olla sovellettavissa sellaisiin itsenäisiin ammatinharjoittajiin, jotka työskentelevät verrattain erillään muista työntekijöistä.
The Commission’s approach may be adequate in the case of self-employed workers working in a relatively isolated situation.
Kun kyse on itsenäisistä ammatinharjoittajista, jotka työskentelevät yrityksissä rinnan palkattujen työntekijöiden kanssa tai alihankkijoina, unohdetaan, että työehdot määräytyvät suureksi osaksi kyseisten yritysten kanssa tehtyjen sopimusten ja eritasoisten taloudellisten ja organisatoristen riippuvaisuuksien pohjalta, joiden merkitys terveyden suojelemiselle on otettava huomioon.
However, where self-employed workers working with firms using employed staff are concerned, or for those in the context of a subcontracting relationship, this approach ignores the fact that a substantial proportion of their working conditions is determined by the contractual relationships with those firms and by the various levels of economic and organisational dependence, the influence of which on health should be taken into account.
Tehokas lähestymistapa tähän ongelmaan olisi ottaa huomioon mahdollisuus ulottaa direktiivin säännökset välittömästi koskemaan myös niitä itsenäisiä ammatinharjoittajia, jotka työskentelevät yrityksessä palkattujen työntekijöiden kanssa, ja tarve yleisiin säännöksiin sen varmistamiseksi, että alihankintasopimuksiin sisällytetään tehokkaat työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta koskevat määräykset, sekä tarve sellaisiin riskien ehkäisytoimiin, joita ei ole suunnattu pelkästään itsenäisille ammatinharjoittajille vaan joissa on myös taloudellinen, ammatillinen ja sosiaalinen ulottuvuus.
An effective approach should thus take account of the possibility of directly extending the Directive to self-employed workers working in a firm which has employed workers; of the need to have general provisions ensuring the inclusion, in subcontracting relationships, of effective provisions regarding the health and safety of workers in such relationships; and of the need for a prevention policy which addresses not only self-employed workers and their good will, but also the economic, occupational and social context within which they operate.
Näin ollen on tärkeää, että kaikkiin työterveyttä ja työturvallisuutta koskeviin toimiin, koskivatpa ne sitten palkattuja työntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia, liitetään tiedotusjärjestelmiä, joiden avulla on mahdollisuus saada tarkka kuva kulloisestakin tilanteesta ja sen kehityksestä (mm. tilastotietoja itsenäisten ammatinharjoittajien työtapaturmista ja työperäisistä sairauksista, työehdoista, työperäisestä altistumisesta, ammattitaudeista ja erityisistä riskeistä).
Accordingly, it appears important for all the policies aimed at protecting health and safety at work, whether for employed workers or for self-employed workers, to be flanked by information systems to provide ‘snapshots’ of the current situation and changes thereto (statistics on work accidents and occupational diseases among self-employed workers, working conditions, occupational exposure, diseases and risks associated specifically with the status of self-employed workers, etc.).
Jotta tällaisesta katsauksesta olisi hyötyä, sen olisi katettava koko Eurooppa ja perustuttava vertailukelpoisiin ja yhtenäisiin tietoihin ja osoittimiin, joita ei voida määritellä jäsenvaltioiden välisen vaan ainoastaan yhteisön laajuisen yhteistyön avulla.
To be useful, such ‘snapshots’ must cover the whole of Europe and consequently provide data and indicators which are comparable and homogeneous; these can be attained only by means of cooperative work at Community level, not solely at Member State level.
Euroopassa, jossa liikkuvuus työmarkkinoilla ja rajat ylittävä työ lisääntyy jatkuvasti, on vaikea toteuttaa työterveyttä ja työturvallisuutta edistävää politiikkaa sekä tehokkaita riskien ehkäisy- ja seurantatoimia pelkästään kansallisten välineiden ja toimenpiteiden avulla.
Similarly, in a Europe where occupational mobility and cross-border work are steadily increasing, it would be difficult to tackle the issue of health and safety at work, or implement effective prevention and monitoring, solely through national instruments and measures.
Lopuksi todettakoon, että komission ehdotus jättää yhden peruskysymyksen avoimeksi: kuinka määritellä käsitteet palkkatyöntekijä, itsenäinen ammatinharjoittaja ja epätyypillinen työntekijä sellaisessa alati muuttuvassa taloudellisessa ja sosiaalisessa ympäristössä, jossa erilaiset oikeudelliset säännökset vanhenevat nopeasti ja jossa työsuhteeseen perustuva perinteinen määritelmä näyttää menettäneen merkityksensä.
Finally, the proposal leaves open a fundamental question which must one day be addressed, namely that of defining employed, self-employed and atypical workers in a constantly changing economic and social context, where the demarcations between the different legal situations seem to be blurring and where the traditional definition, based on the existence of a relationship of subordination, appears to have lost its meaning.
Olipa vastaus mikä tahansa, on epäilemättä tärkeää varmistaa, että kaikilla työntekijöillä – palkkatyöntekijöillä, itsenäisillä ammatinharjoittajilla ja epätyypillisillä työntekijöillä – on oikeus ihmisarvoiseen kohteluun ja siten mahdollisimman kattavaan terveyden ja turvallisuuden suojaan.
In any case, irrespective of the answer to that question, it is undoubtedly essential to ensure the broadest possible protection of the health and safety of all workers – employed, self-employed or atypical – in the interests of the right to human dignity.
4. lokakuuta 2002 LOPULLINEN A5-0327/2002 ***II
4 October 2002 FINAL A5-0327/2002 ***II
Neuvoston yhteinen kanta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi lemmikkieläinten muihin kuin kaupallisiin kuljetuksiin sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista ja neuvoston direktiivin 92/65/ETY muuttamisesta
on the Council common position for adopting a European Parliament and Council regulation on the animal‑health requirements applicable to the non-commercial movement of pet animals and amending Council Directive 92/65/EEC
Parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä 3. toukokuuta 2001 kantansa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi lemmikkieläinten muihin kuin kaupallisiin kuljetuksiin sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista ja neuvoston direktiivin 92/65/ETY muuttamisesta (KOM(2000) 529 – 2000/0221(COD)).
At the sitting of 3 May 2001 Parliament adopted its position at first reading on the proposal for a European Parliament and Council regulation on the animal‑health requirements applicable to the non-commercial movement of pet animals and amending Council Directive 92/65/EEC ( COM (2000) 529 - 2000/0221 (COD)).
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 3. heinäkuuta 2002 vastaanottaneensa yhteisen kannan ja lähettäneensä sen asiasta vastaavaan ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaan (7839/2/2002 – C5‑0309/2002 ).
At the sitting of 3 July 2002 the President of Parliament announced that the common position had been received and referred to the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy (7839/2/2002 - C5-0309/2002 ).
Valiokunta oli nimittänyt kokouksessaan 10. lokakuuta 2000 esittelijäksi Jillian Evansin.
The committee had appointed Jillian Evans rapporteur at its meeting of 10 October 2000.
Valiokunta käsitteli yhteistä kantaa ja luonnosta suositukseksi toiseen käsittelyyn kokouksissaan 10. syyskuuta ja 3. lokakuuta 2002.
It considered the common position and draft recommendation for second reading at its meetings of 10 September and 3 October 2002.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Mauro Nobilia (puheenjohtaja), Alexander de Roo (varapuheenjohtaja), Anneli Hulthén (varapuheenjohtaja), Jillian Evans (esittelijä), David Robert Bowe, John Bowis, Paul A.A.J.G. Lannoye (Patricia McKennan puolesta), Minerva Melpomeni Malliori, Giuseppe Nisticò, Marit Paulsen, Dagmar Roth-Behrendt, Karin Scheele, Jonas Sjöstedt, Renate Sommer (Per-Arne Arvidssonin puolesta), María Sornosa Martínez, Astrid Thors, Antonios Trakatellis, Kathleen Van Brempt ja Phillip Whitehead
The following were present for the vote: Mauro Nobilia, acting chairman; Alexander de Roo and Anneli Hulthén, vice-chairmen; Jillian Evans, rapporteur; David Robert Bowe, John Bowis, Paul A.A.J.G. Lannoye (for Patricia McKenna), Minerva Melpomeni Malliori, Giuseppe Nisticò, Marit Paulsen, Dagmar Roth-Behrendt, Karin Scheele, Jonas Sjöstedt, Renate Sommer (for Per-Arne Arvidsson), María Sornosa Martínez, Astrid Thors, Antonios Trakatellis, Kathleen Van Brempt, Phillip Whitehead.
Suositus toiseen käsittelyyn jätettiin käsiteltäväksi 4. lokakuuta 2002.
The recommendation for second reading was tabled on 4 October 2002.
LUONNOS LAINSÄÄDÄNTÖPÄÄTÖSLAUSELMAKSI Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi lemmikkieläinten muihin kuin kaupallisiin kuljetuksiin sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista ja neuvoston direktiivin 92/65/ETY muuttamisesta (7839/2/2002 – C5‑0309/2002 – 2000/0221(COD))
DRAFT LEGISLATIVE RESOLUTION European Parliament legislative resolution on the Council common position for adopting a European Parliament and Council regulation on the animal‑health requirements applicable to the non-commercial movement of pet animals and amending Council Directive 92/65/EEC (7839/2/2002 – C5‑0309/2002 – 2000/0221(COD))
– ottaa huomioon neuvoston yhteisen kannan (7839/2/2002 – C5‑0309/2002 ),
– having regard to the Council common position (7839/2/2002 - C5-0309/2002 ),
– ottaa huomioon komission muutetun ehdotuksen (KOM(2001) 349 EYVL C 270 E, 25.9.2001, s. 109. ),
– having regard to the Commission's amended proposal ( COM (2001) 349 OJ C 270 E, 25.9.2001, p.
– ottaa huomioon ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suosituksen toiseen käsittelyyn ( A5‑0327/2002 ),
– having regard to the recommendation for second reading of the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy ( A5‑0327/2002 ),
Neuvoston yhteinen kanta Parlamentin tarkistukset Tarkistus 1 JOHDANTO-OSAN 11 KAPPALE
Council common position Amendments by Parliament Amendment 1 Recital 11
Jotta vältetään kaupallisten kuljetusten vilpillinen muuttaminen tämän asetuksen mukaiseksi lemmikkieläinten muiksi kuin kaupallisiksi kuljetuksiksi, olisi muutettava liitteessä I olevassa A ja B osassa tarkoitettujen eläinlajien kuljetuksia koskevia direktiivin 92/65/ETY säännöksiä niiden yhdenmukaistamiseksi tämän asetuksen säännösten kanssa .
To avoid commercial movements being fraudulently disguised as non‑commercial movements of pet animals within the meaning of this Regulation, the provisions of Directive 92/65/EEC on the movement of animals of the species specified in Parts A and B of Annex I should be overhauled, with the aim of ensuring their uniformity with the rules set out in this Regulation.
Samassa tarkoituksessa olisi säädettävä mahdollisuudesta vahvistaa tämän asetuksen mukaisesti kuljetettavien eläinten enimmäismäärä, jonka ylittyessä sovelletaan kauppaa koskevia vaatimuksia ,
With the same aim, provision should be made for the possibility of specifying a maximum number of animals that may be the subject of movement within the meaning of this Regulation, above which the rules regarding trade will apply.
Jotta vältetään kaupallisten kuljetusten vilpillinen muuttaminen tämän asetuksen mukaiseksi lemmikkieläinten muiksi kuin kaupallisiksi kuljetuksiksi, olisi muutettava liitteessä I olevassa A ja B osassa tarkoitettujen eläinlajien kuljetuksia koskevia direktiivin 92/65/ETY säännöksiä niiden yhdenmukaistamiseksi tämän asetuksen säännösten kanssa,
To avoid commercial movements being fraudulently disguised as non‑commercial movements of pet animals within the meaning of this Regulation, the provisions of Directive 92/65/EEC on the movement of animals of the species specified in Parts A and B of Annex I should be overhauled, with the aim of ensuring their uniformity with the rules set out in this Regulation.
Asetuksella pyritään suojelemaan kansanterveyttä estämällä sairauksien ja etenkin raivotaudin leviämistä.
The regulation's objectives are to protect public health by preventing the spread of diseases, primarily rabies.
Siksi eläinten enimmäismäärän asettaminen ei ole tarpeen.
Therefore setting a maximum number of animals is irrelevant.
Tarkistus 2 4 ARTIKLAN 3, 4 JA 5 KOHTA (uusi)
Amendment 2 Article 4, paragraphs 3, 4, 5 (new)
Eläinten tunnistusjärjestelmästä riippumatta siihen on liityttävä tiedot, joista käy ilmi eläinten omistajan nimi ja osoite.
Whatever form the animal identification system takes, provision must also be made for the indication of details identifying the name and address of the animal’s owner.
Jäsenvaltiot, jotka vaativat muuhun kuin karanteeniin alueelleen tulevien eläinten tunnistamista vaihtoehdon b mukaisesti, voivat toimia näin siirtymäkauden ajan.
Member states which require animals entering their territory, other than into quarantine, to be identified by option (b) may continue to do so during the transitional period.
Siirtymäkauden jälkeen ainoastaan vaihtoehto b hyväksytään eläinten tunnistamiskeinoksi.
After the transitional period, only option (b) shall be accepted as the means of identifying an animal.
Vaatimus, jonka mukaan käytettävän mikrosirun on vastattava ISO-standardia, takaa valitun tunnistusmenetelmän luotettavuuden.
The requirement that the transponder used should comply with the ISO standard guarantees reliability as regards the chosen method of identification.
Lisäksi kyseistä kansainvälisesti tunnustettua standardia voidaan lukea millä tahansa ISO-standardin 11785 mukaisella lukulaitteella.
Moreover, this standard, which is by definition internationally recognised, can be read by any reader which complies with ISO standard 11785.
Yhteensopivuuden avulla voidaan taata, että lemmikkieläinten liikkumista koskevat tarkistukset ovat tehokkaita.
Such compliance thus makes it possible to ensure that checks carried out on movements of pet animals are effective.
Standardimuodon käyttäminen parantanee myös järjestelmän yleistä ymmärrettävyyttä.
Using a standard format should also assist in public understanding of the scheme.
Eläinten tunnistusjärjestelmään tulee liittyä järjestelmä sellaisten tietojen keräämistä varten, joiden avulla eläinten omistajat voidaan tunnistaa.
Any animal identification system must be accompanied by a system for recording details from which the animals’ owners can be identified.
Eläimiä siirrettäessä tunnistukseen liittyvät yksityiskohdat helpottaisivat tarkastuksia, ja niiden avulla voitaisiin tarvittaessa löytää eksyneitä eläimiä.
In the case of movements of animals, identification details would make checks easier and, where necessary, make it possible to find stray animals.
Näin voitaisiin myös vastustaa lemmikkieläinten laitonta kauppaa.
This also assists in combating trafficking in pet animals.
Tarkistus 3 5 ARTIKLAN 2 KOHTA
Amendment 3 Article 5 (2)
Jäsenvaltiot voivat sallia liitteessä I olevassa A ja B osassa tarkoitettujen sellaisten eläinten kuljetuksen, jotka ovat alle kolmen kuukauden ikäisiä ja joita ei ole rokotettu, mikäli niiden mukana on todistus ja ne ovat syntymästään lähtien oleskelleet syntymäpaikassaan erossa tartunta-alttiina olleista villieläimistä tai mikäli ne ovat emonsa kanssa, josta ne ovat vielä riippuvaisia.
Member states may authorise the movement of animals listed in Parts A and B of Annex I which are under three months old and unvaccinated, if they are accompanied by a passport and have stayed in the place in which they were born since birth without contact with wild animals likely to have been exposed to the infection or are accomapnied by their mothers on whom they are still dependent.
Koiran- ja kissanpentuja myydään ilman rokotuksia ja viranomaisten valvontaa, mihin liittyy erilaisia riskejä.
Trade in puppies and kittens is taking place in the absence of vaccination or checks by the authorities, with all the risks that entails.
Tekstin mukaisia takuita siitä, että altistumista sairauksille ei ole tapahtunut, olisi mahdotonta varmistaa.
Guarantees of no exposure to disease as described in the text, would be impossible to verify.
Tarkistus 4 5 ARTIKLAN 2 A KOHTA (uusi)
Amendment 4 Article 5 (2) (a) (new)
Katso tarkistuksen 3 perusteluja.
See justification for Amendment 3.
Tarkistus 5 6 ARTIKLAN 3 KOHTA
Amendment 5 Article 6 (3)
Neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä jatkaa 1 kohdassa tarkoitetun siirtymäkauden kestoa.
The transitional period laid down in paragraph 1 may be extended by the Council, acting by a qualified majority on a proposal from the Commission.