natgillin/translations-raw huggingface dataset:
IMF on muuttunut aktiivisemmaksi, erityisesti muuttaakseen niin omaa kuin markkinoidenkin toimintaa avoimemmaksi: toteutettujen makrotalouden valvontatoimien tuloksien levittäminen laajemmin, sääntöjen ja säännöksien valmistelua koskevien raporttien laatiminen, rahamarkkinoiden vakausfoorumin sääntökokoelmassa määritellyn 12 määräyksen ja avainsäännöksen uudelleen arviointi, IMF:n ja Maailmanpankin yhteisten rahoitusalaa koskevien arviointiohjelmien laatiminen.
The IMF has been highly active, in particular in seeking to improve its own transparency and that of the market: extending the scope of macroeconomic supervisory operations; drawing up reports on standards and codes of conduct; re-appraising the 12 key norms and codes set out in the Financial Stability Forum's standards register; joint financial sector assessment programmes drawn up by the IMF and the World Bank.
IMF:n tehtävänä on edelleen laatia kansallisia maksuvalmiuden ja vaihtotaseen riskitekijöitä kuvaavia indikaattoreita.
The IMF continues to be responsible for drawing up national liquidity and capitalisation risk indicators.
IMF:n lainamekanismeja on yksinkertaistettu.
IMF loan mechanisms have been simplified.
Tietyt välineet on hylätty.
Some instruments have been abolished.
On luotu uusi kontingenttiluotto "Contingent Credit Line" (CCL).
A new facility, the contingent credit line (CCL) has just been created.
Uusi pääjohtaja Köhler haluaa myös edistää vuoropuhelua sekä rahoituspiirien että julkisuuden kanssa.
The new Director-General, Mr Köhler, seeks dialogue with both the financial community and the public.
Rahamarkkinoiden vakausfoorumi on edistynyt työssään.
The Forum's work on financial stability is progressing.
Neljän työryhmän (suurten pääomien laitokset, pääoman liikkeet, off-shore-rahoituskeskukset; standardoimisen täytäntöönpano) 5. huhtikuuta 2000 antamat raportit ovat mielenkiintoisia useassakin mielessä, vaikka niiden (väliaikaisiin) loppupäätelmiin – erityisesti riskirahastoja koskeviin – ei juurikaan sisälly rohkeita asiantuntijoiden mielipiteitä.
The reports of 5 April 2000 by the four working parties (high capital-leverage institutions; capital movements; extra-territorial financial centres; standards implementation) are of interest from more than one point of view, even if the experts fail, in their (provisional) conclusions - especially in relation to hedge funds - to show the courage of their convictions.
Kansainvälisen järjestelypankin suhteen ollaan myös tekemässä uudistuksia: yksi tärkeimmistä sitä koskevista uudistuksista koskee pankeille esitettävien pääomavaatimusten uudelleen tasaamista niihin kohdistuvien todellisten riskien perusteella.
Other work is in progress, in particular within the BIS, where one of the most important workshops is devoted to the re-weighting of capital requirements for banks on the basis of risks actually incurred.
Kansainvälisen rahoitusalan rakenteen uudistamista pohtii tällä hetkellä yli kaksitoista kansainvälistä elintä.
There are more than a dozen international bodies currently involved in debating the necessary reforms to international financial architecture.
Tämä korostaa yhteisen tehtävän monimutkaisuutta.
That underlines the complexity of the collective undertaking.
Rahoitusalan suurryhmittymien valvomiseksi luotavien sääntöjen laatiminen edellyttää pankki-, pörssi- ja vakuutusalan valvontaviranomaisten yhteistyötä.
The establishment of rules for the supervision of financial conglomerates presupposes cooperation by supervisors in the banking, stock-exchange and insurance sectors.
Kaikki nämä järjestöt joutuvat etsimään yksimielisiä ratkaisuja, edistyminen on hidasta.
Since practically all those organisations will have to seek consensus, progress will be slow.
Euroopan unionin toimet
Action by the European Union
Ensinnäkin on todettava se, että Euroopan unioni on oudon poissaoleva rahoitusalan uutta rakennetta käsittelevistä yleisistä keskusteluista.
The first point to be made is this: the European Union is prominent by its absence in the debate on the new financial architecture.
Yksittäisistä aloitteista ei kuitenkaan muodostu eurooppalaista politiikkaa.
But all these isolated initiatives do not amount to a European policy.
Erityisesti Euroopan keskuspankki, jonka asiantuntijat tosin osallistuvat tiettyihin toimiin, on hämmästyttävän vaitelias kansainvälisesti käytävissä keskusteluissa.
In particular, the European Central Bank, although participating in some activities through the intermediary of experts, remains astonishingly aloof in the international debate.
IMF:n uudistaminen
IMF reform
Fukuokassa (Japanissa) 8. heinäkuuta 2000 pidetyssä kokouksessaan G7-maiden valtiovarainministerit korostivat oikeutetusti valtion päämiehille ja hallituksille osoitetussa raportissaan, että IMF on maailmanlaajuinen instituutio , jonka keskeisenä roolina tulee pysyä makrotalouden ja rahoitusalan vakauden edistäminen .
In their report to Heads of State and Government the G7 Finance Ministers rightly spelt out at their 8 July 2000 meeting in Fukuoka (Japan) that the IMF was a universal institution whose central role must continue to be to promote macroeconomic and financial stability .
IMF:n tulee pystyä auttamaan kaikkia jäsenvaltioita .
The IMF had to continue to be in a position to come to the assistance of all the member countries .
Tämä G7-maiden lausunto hylkää "Meltzerin komission" tärkeimmät ehdotukset, muun muassa esityksen IMF:n antaman taloudellisen avun rajaamisesta vain kaikkein köyhimmille maille.
That assertion by the G7 amounts to a refutation of the main proposals by the Meltzer Commission, in particular the call for IMF financial assistance to be restricted to the poorest countries.
Yhdysvaltain valtiovarainministeri Larry Summers oli tosin jo kesäkuussa 2000 torjunut lähes kaikki suositukset, joita tämä Yhdysvaltain kongressin asettama komissio esitti ja jotka kahdeksan yhdestätoista komission jäsenestä oli hyväksynyt.
And Secretary of State to the Treasury Larry Summers had already, in June 2000, rejected practically all the recommendations adopted by 8 of the 11 members of that commission, set up by the US Congress.
IMF:n toiminnassa on kuitenkin parantamisen varaa.
The operation of the IMF at all events leaves something to be desired.
Se on ennen kaikkea valtava byrokraattinen koneisto, joka ei tuhannesta taloustieteilijästään huolimatta voi väittää tietävänsä kaiken "paremmin" kuin sen 182 jäsenvaltiota.
It is first and foremost a cumbersome bureaucratic apparatus that, for all its thousand economists, still cannot claim to know better than the 182 member countries.
Yhdysvaltojen painoarvo
The preponderance of the United States
Niin asiallisia kuin IMF:n esitykset avoimuudesta ja vastuullisuudesta ovatkin, tämän monenkeskisen instituution suurin ongelma on sen liiallinen niin maantieteellinen, älyllinen kuin poliittinenkin läheisyys Yhdysvaltoihin.
As valuable as the proposals on IMF transparency and assumption of responsibility are, the main problem with this multilateral institution is that it is too close, geographically, intellectually and, in the final analysis, politically to the United States.
IMF on itse asiassa yksi "Washingtonin konsensuksen" tärkeimmistä edustajista ja jonka ”uskontunnustusta” se levittää – budjettikuri ja verouudistus, julkisten menojen vähentäminen, kaupan ja rahoitusmarkkinoiden vapauttaminen, yksityistäminen, säännöstelyn purkaminen –, sopivatpa nämä tavoitteet sitten paikallisiin oloihin, perinteisiin taikka IMF:ltä apua pyytävän maan todelliseen tilanteeseen tai ei.
The IMF is in fact one of the main vehicles of the 'Washington consensus', whose credo it propagates - budget discipline and tax reform; public-spending cuts; trade and financial-market liberalisation; privatisation; deregulation - whether or not these objectives are suited to local realities or the traditions or real situation operating in countries applying for IMF assistance.
Yhdysvallat ei salaa sitä, että se käyttää IMF:ää etujensa puolustamiseen.
Nor does the United States hide the fact that it uses the IMF as an instrument for the defence of its own interests.
Meltzerin komissiolle antamassaan vastuksessa Larry Summers korostaa useaan otteeseen, että on Yhdysvaltain poliittisten etujen mukaista, että IMF jatkaa toimintaansa esimerkiksi antamalla taloudellista apua sellaisille maille kuin Brasilia, Indonesia, Turkki tai Etelä-Afrikka, jolloin pelissä ovat selvästi Yhdysvaltain tärkeät strategiset ja taloudelliset edut.
In the above answer by Larry Summers to the Meltzer Commission, it is stated in a number of connections that it is in the political interests of the United States for the IMF to continue its activity by, for example, granting its financial assistance to countries like Brazil, Indonesia, Turkey or South Africa, where, as it acknowledges, important US strategic and economic interests are at stake.
IMF:n demokratisoiminen
Democratising the IMF
Yhdysvallat ei ole ainoa maa, joka yrittää käyttää IMF:ää omien etujensa ajamiseen.
Nor is the United States the only country seeking to enlist the IMF in the service of its interests.
Muutkin suuret valtiot, muun muassa IMF:n johtokunnan 24 jäsenen joukosta kahdeksan sen pysyvää jäsentä toimivat aktiivisesti erityisesti silloin, kun käsitellään asioita, joissa niiden kansalliset edut ovat kyseessä.
Other leading countries, in particular the 8 out of 24 countries holding permanent seats on the Executive Board of Governors, are seen to be especially active on items of business where their national interests are at stake.
IMF:n kansainvälisen uskottavuuden parantamiseksi sen täytyy muuttua demokraattisemmaksi.
If the IMF's international credibility is to be raised, it will have to be democratised.
Kehitysmaat ovat yleensä aliedustettuja, tietyt toiset valtiot taas yliedustettuja.
Developing countries are generally under-represented, some others are over-represented.
Kiintiöt, joista 75 prosenttia on suojeltu nykyisillä asemilla, tulisi jakaa uudelleen.
There should be a reallocation of quotas, 75% of which are protected by the existing statutes.
Kiintiöiden uudelleen jakamisesta päättämiseksi tarvitaan 85 prosentin suuri enemmistö.
To decide on a reallocation of quotas, a specific majority of 85% is required.
Yhdysvalloilla, joilla on 17,56 prosenttia kokonaisäänimäärästä, on näin ollen merkittävä veto-oikeus.
The United States, which holds 17.56% of total votes, thus commands an effective right of veto.
Ensimmäinen askel demokratian suuntaan olisi 85 prosentin suuren enemmistön kumoaminen ja ainoastaan 70 prosentin erityistä enemmistöä koskevan vaatimuksen säilyttäminen kaikkein tärkeimpiä päätöksiä varten (kahden kolmasosan enemmistö olisi vielä parempi vaihtoehto).
A first step towards 'democratisation' would be to abolish the 85% 'supermajority', retaining only the 'special' majority of 70% for the most important decisions (or, better still, a two-thirds majority).
Euroopan liittoutuminen
Federating the European presence
Tasapainottaakseen Yhdysvaltain kasvavaa vaikutusvaltaa, Euroopan unionin jäsenvaltioiden kannattaisi korostaa IMF:lle Euroopan painoarvoa maailmassa.
To counterbalance the invasive influence of the United States, EU Member States would do well to bring Europe's true weight in the world to bear in the IMF.
IMF:n eri "ryhmittymät" tulisi jakaa uudelleen järkevämmin, erityisesti ne yksiköt, joissa tietyt Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat eristyksissä.
That would mean insisting on an intelligent realignment of the different 'constituencies', in particular those on which some EU States are somewhat isolated.
Saksa, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat edustettuina IMF:n hallintoneuvostossa.
Germany, France and the United Kingdom are directly represented on the IMF Administrative Council.
Belgia, Itävalta ja Luxemburg ovat samassa yksikössä muun muassa Valko-Venäjän, Kazakstanin ja Turkin kanssa.
Belgium, Austria and Luxembourg are in a constituency that includes Belarus, Kazakhstan and Turkey.
Alankomaat on yhdessä mm. Ukrainan, Georgian ja Israelin kanssa.
The Netherlands sits with Ukraine, Georgia and Israel, among others.
Italialla, Kreikalla ja Portugalilla on kumppaneinaan Albania, Malta ja San Marino.
Italy, Greece and Portugal are partnered with Albania, Malta and San Marino.
Irlanti on Kanadan ja Karibian maiden seurana.
Ireland sits with Canada and the Caribbean countries.
Suomi, Ruotsi ja Tanska ovat yhdessä muun viiden pohjoisen maan kanssa.
Finland, Sweden and Denmark meet together with 5 other Nordic countries.
Espanja on Meksikon ja seitsemän muun Latinalaisen Amerikan maan johtamassa ryhmässä.
Spain sits under Mexico's chairmanship with 7 other Latin American countries.
Kun Yhdysvalloilla oli 31. heinäkuuta 2000 käytössään noin 371 000 ääntä, Euroopan unionin 15 maata olisivat voineet vastata tähän yli 544 000 äänellä, jos ne vain eivät olisi niin hajallaan.
And whereas the United States commands some 371 000 votes (as at 31 July 2000), the 15 countries of the Union could, if they were not so widely dispersed, together deploy more than 544 000 votes.
Riippumattomuus ja valvonta
Independence and control
Eräs keino (jota suositellaan muun muassa De Gregorion, Eichengreenin, Iton ja Wyploszin mietinnössä) parantaa IMF:n tehokkuutta olisi myöntää sen 24:lle johtokunnan jäsenelle riippumattomuus toimissaan.
One means of increasing the IMF's efficiency (specifically recommended in the report by De Gregorio, Eichengreen, Ito and Wyplosz) would be to give independence of action to the 24 administrators.
Nämä voisivat olla edelleen maidensa hallitusten tehtävään esittämiä, mutta heidän nimittämisensä tulisi voimaan vasta maiden parlamenttien vahvistuksen jälkeen (esimerkiksi kuuden tai yhdeksän vuoden toimikaudeksi, jota ei voi uusia).
It might well be arranged for the latter always to be proposed by their respective governments, but for their appointments (to a non-renewable term of, say, 6 or perhaps 9 years) only to become operative on confirmation by the respective national parliaments.
Euroopan unionin vaikutusvaltaa ja tältä mantereelta lähtöisin olevien johtokunnan jäsenten yhtenäisyyttä vahvistaakseen Euroopan parlamentilla tulisi olla oikeus toimittaa ehdokkaiden kuuleminen ja nimitysten vahvistaminen.
To strengthen European Union influence and enable directors from our part of the world to act consistently, the European Parliament should also be invested with the power of hearing and confirming appointees.
Tämän operationaalisemman toimeenpanoelimen, joka siis valitsisi pääjohtajan ja nimittäisi muut johtajat, valvonta tapahtuisi entisen väliaikaisen komitean, nykyisen kansainvälisen raha- ja talouskomitean sekä hallitusten edustajien (yleensä asianomaisten maiden valtiovarainministerien) toimesta.
Supervision of this more operational executive, which would elect the Director-General and appoint the Directors, would then fall to the former Interim Committee, now the International Monetary and Financial Committee (IMFC) and representing the Governors (generally the Finance Ministers of the countries concerned).
Olisi hyödyllistä harkita ”valtiovarainministerien edustajien pysyvän komitean” perustamista, kuten Carlo Ciampi jo aikoinaan ehdotti, ministerien sekä kansainvälisen raha- ja talouskomitean päätöksenteon helpottamiseksi.
To facilitate decision-making by Ministers or the IMFC, it would be useful to set up a Standing Committee of Representatives of Finance Ministers , as previously proposed by Carlo Ciampi.
Tällä talousalan Coreperilla voisi olla tehtävänään myös valvoa valtiovarainministerien nimissä muita monenkeskisiä laitoksia, erityisesti Maailmanpankkia ja alueellisia kehityspankkeja.
This financial 'COREPER' might in particular be instructed also to supervise, on behalf of the Finance Ministers, other multilateral institutions, in particular the World Bank and the Regional Development Banks.
Tämän kaltainen elin toisi varmasti näiden nykyään joskus keskenään kilpailevien instituutioiden toimintaan lisää yhdenmukaisuutta.
Such a structure would certainly bring greater consistency to the activities of what are at present sometimes competing institutions.
Monenkeskisten toimien jakaminen
Sharing multilateral operations
IMF:n ja Maailmanpankin välille sekä Maailmanpankin ja alueellisten kehityspankkien välille tulisi joka tapauksessa laatia yhteisymmärrysmuistio.
A memorandum of understanding should in any event be drawn up between the IMF and the World Bank, and between the latter and the Regional Development Banks.
Siinä voitaisiin sopia työn jakamisesta mahdollisimman tehokkaasti sekä mahdollisimman tiiviin yhteistyön harjoittamisesta.
The purpose would be to combine the most efficient division of labour possible with the closest possible cooperation.
Jotta IMF voisi seurata todellista tilannetta eri jäsenvaltioissa mahdollisimman tarkasti, olisi perustettava alueellisia valvonta- ja varoitusjärjestelmiä.
To enable the IMF to keep the closest possible track on real developments in member countries, regional supervisory and early-warning systems should be set up.
Maaliskuussa 2000 IMF:llä oli käytössään 289 miljardia dollaria kokonaisvaroja, joista 138 miljardia oli mobilisoitavissa.
In March 2000 the IMF commanded 289 billion dollars in total resources, 138 billion of which were available for mobilisation.
Summa on pieni rahamarkkinoilla liikkuviin valtaviin rahavirtoihin nähden.
That is little enough by comparison with the enormous fluctuations on financial markets.
On siis irrealistista haluta tehdä IMF:stä viime kädessä luotonantaja.
It consequently is unrealistic to expect the IMF to operate as a lender of last resort.
Sillä ei ole siihen mahdollisuuksia, varsinkaan koska se ei ole rahan liikkeelle laskija.
It does not have the resources, not least because the IMF cannot itself create money.
Nykyään ainoa todellinen viimeinen luotonantaja on Yhdysvaltain keskuspankki.
The only real last-resort lender is the Federal Reserve.
Sitä mukaa kun eurosta tulee tärkeä varantovaluutta, Euroopan keskuspankki perii automaattisesti saman roolin.
The European Central Bank will, as the euro develops into a major reserve currency, of course automatically inherit the same function.
Kriisien ennaltaehkäisy, ennustaminen ja hallinta
Prevention, prediction and crisis management
Koska vastuu kansainvälisten rahamarkkinoiden vakaudesta on maailmanlaajuinen julkinen hyödyke, kansainvälisen talouden kaikki toimijat, niin julkiset kuin yksityisetkin, tulee vastuullistaa.
Since responsibility for international financial stability is a universal public good, it is essential that all operators - public and private - in international finance be expected to live up to that responsibility.
Maailmanlaajuisessa taloudessa sääntelynkin täytyisi olla maailmanlaajuista.
In a global economy, regulation should be global.
Ajatus maailmanlaajuisen sääntely- ja valvontavallan omaavan, Yhdistyneiden kansakuntien alla toimivan organisaation perustamisesta on lähitulevaisuudessa mahdoton toteuttaa.
For the foreseeable future it will be unrealistic to expect the creation of a United Nations organisation exercising universal regulatory and supervisory powers.
Jäljelle jää siis hallitusten välinen yhteistyö ja eri ammattiryhmien vastuullistaminen.
That leaves intergovernmental cooperation and inter-professional acceptance of responsibilities.
Kansainvälisten rahoituslaitosten meneillään olevissa uudistuksissa on pyrittävä parantamaan niiden tehokkuutta ja lisäämään niiden avoimuutta sekä myös niiden yleismaailmallisuutta.
The reforms under way in international institutions must aim at increasing not only their efficiency and transparency, but also their universality.
Tämä koskee varsinkin kansainvälistä järjestelypankkia, joka tähän asti on ollut tärkeimpien rahoituskeskuksia suojissaan pitävien maiden keskuspankkien edustajien suljettu klubi.
That applies especially to the BIS, hitherto a highly exclusive club of central bankers in the countries hosting the world's main financial centres.
Kansainvälinen järjestelypankki on alkanut ottaa varovasti uusia jäseniä vasta äskettäin.
The BIS has only just hesitantly opened its doors to new members.
Yleismaailmallisuutta odotetaan myös muilta järjestöiltä, jotka ovat kenties vähemmän tunnettuja, mutta myös tärkeitä.
The need for universality also affects other, perhaps less well-known but important organisations.
Kansainvälisellä arvopaperikomiteoiden järjestöllä (International Organisation of Securities Commissions) on jäseninään noin 150 virastoa 94 maasta, muun muassa amerikkalainen arvopaperi- ja valuutanvaihtokomitea (Securities and Exchange Commission), mutta ei Yhdysvaltain pörssiä eikä NASDAQ-pörssiä, joiden on tarkoitus säädellä itse itseään.
The International Organisation of Securities Commissions includes some 150 affiliated agencies from 94 countries, including the US Securities and Exchange Commission, but neither the New York Stock Exchange nor NASDAQ, which are supposed to regulate themselves.
Yksityisen sektorin asiantuntemus
Private sector expertise
Rahoitusmarkkinoiden kaikkien osa-alueiden tehokas rajaaminen edellyttää kansainvälisten sääntöjen ja standardien käyttämistä.
For all sectors of the financial market to be brought within a regulatory framework will require the implementation of international norms and standards.
IMF:n, joka on äskettäin kehittänyt standardoitujen sääntöjen mukaan laadittavia makrotaloudellisia ja rahoitusalan tietoja koskevan 17 alaluokkaa sisältävän levittämisjärjestelmän, tulisi olla vastuussa jo olemassa olevien sekä valmisteilla olevien sääntöjen ja standardien maailmanlaajuisesta soveltamisesta.
The IMF, which has just launched a scheme to disseminate 17 categories of macroeconomic and financial data, to be drawn up in accordance with a set of standardised norms, should be given responsibility for the universal implementation of existing standards and norms, and possibly also those in preparation.
Tehokas keino olisi asettaa kaiken IMF:ltä saatavan taloudellisen avun ehdoksi näiden sääntöjen noudattamisen kaikissa 182 jäsenmaassa.
An effective channel could be provided by making all IMF financial assistance conditional on transposing these in all 182 member countries.
Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyö tämän kaltaisen sääntelykehyksen laatimisessa takaisi paremman läheisyyden markkinoihin, ja markkinoiden käytäntöjen kehittyminen voitaisiin näin ottaa huomioon.
Joint public-private establishment of such a regulatory framework would guarantee close proximity to markets and could evolve in line with market practices.
Tämän kaltaisen nykyaikaisen ja kehittyvän sopimusperusteisen lain tulee sisältää taseen laatimista koskevat säännöt, arvioimis- ja tilintarkastussäännöt; toisin sanoen kaikki säännöt, jotka ovat tarpeen tehokkaan ulkoisen valvonnan toteuttamiselle.
Any such modern and evolving contractual legislation would also have to include rules for keeping accounts, standards of assessment and auditing - in short everything necessary to conducting effective external checks.
Kuten kansainvälinen järjestelypankki toteaa vuoden 2000 vuosiraportissaan, "kun otetaan huomioon se, että nämä järjestelmät käsittelevät nykyisin jo pelkästään teollisuusmaissa transaktioita lähes 6000 miljardin dollarin arvosta päivässä, niiden toiminnan tulee ehdottomasti olla virheetöntä".
Another vital component of financial infrastructure is efficient payment and settlement Given, as the BIS points out in its year-2000 report, 'that such systems in the industrial countries alone are now processing around $6 trillion of transactions a day, it is clearly imperative that they function flawlessly'.
Kriisien hallinta
Crisis management
Sellainen oikeudellinen ja lainopillinen kehys, joka mahdollistaisi osapuolten välisten riitojen nopean ratkaisemisen, erityisesti jos toinen osapuoli on tullut maksukyvyttömäksi, olisi tärkeä infrastruktuurin osatekijä.
One essential infrastructural component will be a legal and judicial framework enabling conflicts between parties to be settled rapidly, in particular in the event of default.