natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jos julkisen sektorin elin käyttää tietoa julkisen tehtävänsä ulkopuolisessa kaupallisessa toiminnassa, on sovellettava samoja edellytyksiä ja maksuja kuin muihinkin käyttäjiin.
If information is used by a public sector body as input for its commercial activities which fall outside the scope of its public tasks, the same charges and other conditions shall apply to the supply of the information for those activities as apply to other users.
Tarkistus 27 8 artiklan 1 kohta
Amendment 27 Article 8, paragraph 1
Kaikki julkisen sektorin elinten hallussa olevien asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevat maksut on määriteltävä etukäteen ja julkistettava, mahdollisuuksien mukaan ja tarkoituksenmukaisissa tapauksissa sähköisessä muodossa.
Any applicable charges for the re-use of documents held by public sector bodies shall be pre-established and published, through electronic means where possible and appropriate .
Kaikki julkisen sektorin elinten hallussa olevien asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevat maksut on määriteltävä etukäteen ja julkistettava, mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa.
Any applicable charges for the re-use of documents held by public sector bodies shall be pre-established and published, through electronic means where possible.
Katso tarkistus 17.
See Amendment 17.
Tarkistus 28 8 artiklan 2 kohta
Amendment 28 Article 8, paragraph 2
Kaikki asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevat muut edellytykset on ilmaistava selkeästi ja julkistettava, mahdollisuuksien mukaan ja tarkoituksenmukaisissa tapauksissa sähköisessä muodossa.
Any other applicable conditions for the re-use of documents shall be clearly expressed and published, through electronic means where possible and appropriate .
Kaikki asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevat muut edellytykset on ilmaistava selkeästi ja julkistettava, mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa.
Any other applicable conditions for the re-use of documents shall be clearly expressed and published, through electronic means where possible.
Tarkistus 29 8 artiklan 2 a kohta (uusi)
Amendment 29 Article 8, paragraph 2 a (new)
Asiakirjoja uudelleenkäytössä kaupallisesti hyödyntävän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on ilmoitettava selkeästi, että tiedot on saatu julkisen sektorin elimeltä.
Where a natural or legal person re-uses a document for commercial purposes, they shall clearly express that the document was obtained from a public sector body
Tällainen malli on keskeinen sen varmistamiseksi, että julkisen sektorin elimet Euroopassa perivät samansuuruiset maksut ja että ne eivät peri liikaa tietojen uudelleenkäytöstä.
A template would be crucial in order to ensure that the public sector bodies in Europe charge for the same costs and that they do not overcharge for the re‑use of information.
Myös yritykset, ja erityisesti pk-yritykset, voivat käyttää näitä malleja laskiessaan maksuja, joita peritään niiden kehittämien erilaisten Euroopan laajuisten palvelujen käytöstä.
A template could also be used by companies, especially SMEs, when they calculate the costs whilst developing different pan‑European services.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköisessä muodossa on saatavilla vakiomuotoisia käyttöoikeussopimuksia julkisen sektorin tiedon kaupallista hyödyntämistä varten ja että sopimukset voidaan tehdä sähköisesti.
Member States shall ensure that standard licence agreements for the commercial exploitation of public sector information are available in digital format, and can be processed electronically.
Julkishallinnon on edistettävä ja kannustettava kaikilla organisaatiotasoilla niiden tietojen uudelleenkäyttöä, jotka se asettaa saataville.
Public administrations at every institutional level must promote and encourage the re-use of the information made available by them.
Kansalaisten kansalaisoikeuksiin ja poliittisiin oikeuksiin liittyvien tietojen julkisuus on perusväline toteutettaessa oikeutta tutustua asiakirjoihin, joka on demokratian perusperiaate.
Making public all information concerning citizens’ civil and political rights is a fundamental instrument for extending the right to knowledge, which is a basic principle of democracy.
Tästä syytä on keskeistä huolehtia siitä, että julkishallintoa kannustetaan asettamaan tämäntyyppiset tiedot mahdollisimman laajalti saataville ja edistämään tietojen uudelleenkäyttöä.
It is therefore of fundamental importance that public administrations be encouraged to promote maximum distribution and re-use of this type of information.
Tarkistus 31 9 artiklan 1 a kohta (uusi)
Amendment 31 Article 9, first paragraph a (new)
1 a. Jäsenvaltioiden on helpotettava hallussaan pitämänsä tiedon uudelleenkäyttöä asettamalla saataville, mahdollisuuksien mukaan Internetin välityksellä, julkisen sektorin elinten hallussa olevia pääasiallisia sisältövaroja (esimerkiksi tietokantoja) koskevia luetteloita, joihin sisältyy, jos se on tarkoituksenmukaista, tietoja uudelleenkäytön ehdoista.
Member States shall facilitate the re-use of the information they hold by making available, preferably online, lists of main content assets (e.g. major databases) held by public-sector bodies that contain, where relevant, information on the conditions for re-use.
Luetteloiden on oltava saatavilla ilmaiseksi, ja niissä on esitettävä luokittain, onko yleisesti saatavilla oleva tieto perustietoa vai muuta tietoa, sekä kerrottava, mikä julkisen sektorin elin on vastuussa tiedon asettamisesta saataville uudelleenkäyttöä varten.
Such lists shall be made available freely, and shall show by category whether the generally accessible information is basic information or other information and the public sector body responsible for making it available for re-use.
Tarkistus 32 12 artiklan 2 a kohta (uusi)
Amendment 32 Article 12, second paragraph a (new)
Uudelleentarkastelussa on arvioitava direktiiviä myös suhteessa johdanto-osan 19 kappaleessa esitettyihin tavoitteisiin.
The review shall also assess the Directive in relation to the objectives set out in Recital 19.
Uudelleentarkastelussa on keskityttävä erityisesti siihen, onko direktiivillä onnistuttu helpottamaan yhteisön laajuista tietotuotteiden ja -palvelujen luomista, sekä siihen, missä määrin direktiivi on tehostanut julkisen sektorin tiedon rajat ylittävää käyttöä.
In particular, the review should focus on the success of the Directive in facilitating the creation of Community-wide information products and services, and on how far it has enhanced the cross-border use of public sector information.
Direktiivin uudelleentarkasteluun pitää sisällyttää sen päätavoitteiden saavuttamisen arviointi.
A review of the directive should include an assessment against its main objectives.
Komission ehdotuksen sisältö
Contents of the Commission proposal
Julkisen sektorin tietojen uudelleenkäyttöä koskeva direktiiviehdotus on osa e Europe 2002 ‑toimintasuunnitelmaa "Tietoyhteiskunta kaikille", joka esiteltiin ja hyväksyttiin Lissabonin Eurooppa-neuvostossa.
The proposal for a Directive concerning the re-use of public sector information is part of the e Europe 2002 Action Plan “An Information Society for All” presented to and endorsed by the Lisbon European Council.
Komissio on sitä mieltä, että tällä uudella direktiivillä tuetaan e Europe 2002:n tavoitteita erityisesti sähköisen hallinnon ja digitaalisen sisällön aloilla.
The Commission considers that this new directive will contribute to e Europe 2002 goals, particularly in the areas of e Government and digital content.
Niiden etujen lisäksi, joista kansalaiset voivat hyötyä saadessaan julkisen sektorin asiakirjoja haltuunsa uudelleen käsiteltyinä tiettyä käyttötarkoitusta varten ja lukemisen helpottamiseksi, komissio katsoo julkisen sektorin tiedolla olevan myös huomattavaa taloudellista potentiaalia.
Besides the advantages that citizens can derive from getting public sector documents recast for more specific use and better reading, the Commission considers that public sector information has an important economic potential.
Lopullisena päämääränä on yhdistää eri lähteistä peräisin oleva informaatio ja luoda lisäarvoa sisältäviä tuotteita ja palveluita.
The ultimate aim is that of combining data coming from different sources and creating added-value products and services.
Tämän alan yrityksillä on siten mahdollisuus luoda uutta hyvinvointia ja uusia työpaikkoja.
Businesses interested in this field therefore have the opportunity to generate new prosperity and create new jobs.
Uudelleenmuokatulla julkisen sektorin tiedolla tuetaan digitaalisia tietotuotteita ja voidaan luoda uusia palveluja, erityisesti langattoman Internetin tarpeita varten.
Once recast, public sector information will provide support for digital information products and make it possible to create new services, particularly for the wireless Internet. .
Samalla julkisen sektorin tiedon oletetaan nousevan avainasemaan sisältöalan tulevassa kehityksessä, mikä edistää uusien työpaikkojen luomista.
At the same time, public sector information is expected to become a key factor in the further development of the content sector, consequently increasing job creation.
Viranomaistietona on pidettävä kaikenlaista tietoa, riippumatta tiedon välitystavasta.
Public sector information is defined as all information, irrespective of the medium through which it is conveyed.
Viranomaistietoa on siten niin kirjoitettu kuin sähköisessäkin muodossa oleva tieto, mutta myös äänet, kuvat sekä audiovisuaalinen informaatio tai niiden osat voivat olla viranomaistietoa.
Thus it includes information written on paper or stored in electronic form or as a sound, visual or audiovisual recording and any part thereof.
Koska tässä ehdotuksessa käytetään mahdollisimman laajaa määritelmää, on parempi puhua tiedosta kuin asiakirjoista.
As the broadest possible definition is being adopted here, it is preferable to refer to ‘information’ rather than ‘documents’.
Käsite 'asiakirja' siihen liittyvine mielleyhtymineen tuntuu viittaavan käsin- tai konekirjoitettuun tai painettuun paperiarkkiin ja se voi siksi aiheuttaa sekaannusta.
The term ‘document’ primarily suggests material which is written, typed or printed on paper, and this could cause confusion.
Käsite 'tieto' on laajempi ja vastaa siten tarkoitettua sisältöä paremmin.
The term ‘information’ is broader and therefore matches the intended sense better.
Direktiiviehdotus koskee kaikkea sitä viranomaistietoa, joka on jo nyt yleisesti saatavilla jäsenvaltioissa.
The proposal for a directive relates to all public sector information which is already generally accessible in Member States.
Tasapuoliset kilpailuedellytykset puolestaan ovat ehto sille, että markkinoille voidaan tuoda Euroopan laajuisia tietotuotteita, joilla voi olla tärkeä merkitys kolmannen sukupolven (3G) matkaviestinpalvelujen kehityksessä.
These can play an important part in the development of third-generation mobile communication services (3G).
Ei riitä, että UMTS-verkot otetaan käyttöön, vaan uusien sisältöpalveluiden kehittäminen on yksi kolmannen sukupolven mobiilipalveluiden menestyksen välttämättömistä ennakkoehdoista.
Merely rolling out UMTS networks is not enough: the development of new content services is one of the essential preconditions for the success of third-generation mobile communication services.
Viranomaiset voivat toimia siinä "laukaisualustana" edistämällä viranomaistiedon uudelleenkäyttöä muun muassa veloittamalla siitä ainoastaan tiedon tuottamisen aiheuttamat lisäkulut.
The public sector can act as a launching pad for them by encouraging re-use of public sector information, inter alia by making only a marginal charge to cover costs arising from the re-use of this information.
Nykytilanteessa on aitojen Euroopan laajuisten tietotuotteiden menestyksekkään kehittämisen tiellä vielä lukuisia esteitä.
At present there are still numerous obstacles to the successful development of genuinely pan-European information products.
Uudelleenkäytön ehdot ovat (hyvin) erilaiset eri jäsenvaltioissa.
The conditions which apply to re-use differ (in some cases widely) between Member States.
Tarkastelkaamme ensinnäkin uudelleenkäytön kustannuksia.
First, there are the costs of re-use.
Myös ajanjakso, jonka kuluessa uudelleenkäyttäjä saa tiedon haltuunsa, vaihtelee merkittävästi, ei ainoastaan jäsenvaltioittain, vaan myös jäsenvaltioiden sisällä.
The periods within which information is made available to re-users likewise vary widely, not only between Member States but even within one and the same.
Tiedon hakeminen on usein monimutkaisten menettelyjen takana.
In many cases complex procedures apply to requests for information.
Usein ei ole edes selvää, mikä tieto on yleisesti saatavilla, puhumattakaan siitä, että tiedettäisiin, miten tiedon voi saada haltuunsa ja mitä ehtoja sen uudelleenkäyttöön liittyy.
Often it is not even clear what information is generally accessible, let alone how it can be obtained and under what conditions it may be re-used.
Kyseisiä ehtoja koskevan yhdenmukaisuuden puuttuminen haittaa tasavertaisten toimintaedellytysten muodostumista.
The lack of harmonisation of such conditions is an obstacle to a level playing field.
Tiedon uudelleenkäyttöä koskevan yhdenmukaisen lähestymistavan aikaansaamiseksi on tärkeää luoda sille selkeät ja selvät edellytykset.
In order to bring about a harmonised approach to the re-use of information, it is important to create clear conditions.
Aluksi haluaisin tehdä eron perustiedon ja muun viranomaistiedon välillä.
I should like to start by distinguishing between basic information and other public sector information.
Kaikissa demokratioissa kansalaisilla on oikeus saada ne tiedot, joita he tarvitsevat voidakseen toimia oikeusvaltiossa.
In every democracy, the individual has the right of access to information which is needed in order to function in a democratic state where the rule of law prevails.
Kyseiset tiedot on sen vuoksi asetettava mahdollisimman pian ja ilmaiseksi kaikkien kansalaisten saataville, mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa ja mieluiten Internetissä.
This information must therefore be made accessible to all as quickly as possible and free of charge, wherever possible electronically and preferably via the Internet.
Kaikkea sitä tietoa, johon ei voida soveltaa edellä kuvattua määritelmää, on pidettävä muuna tietona.
All other information which is not covered by this definition should be designated as ‘other information’.
Tämän eron tekeminen on tarpeen, koska perustiedon on oltava saatavilla ilmaiseksi.
This distinction is necessary because basic information must be made available free of charge.
Muu tieto voidaan antaa uudelleenkäytettäväksi perimällä lisäkulut, eli kulut, jotka aiheutuvat tiedon jäljentämisestä ja levittämisestä sekä tiedon tallennusmuodosta (videonauha, PC-levyke, paperi ja niin edelleen).
Other information should be available for re-use in return for payment of marginal costs, i.e. costs of reproduction and dispatch of information and the costs of the information medium (video tape, diskette, paper, etc.).
Kulttuurilaitosten (museot, kirjastot, arkistot, orkesterit, oopperat, baletit, teatterit ynnä muut sellaiset) ja koulutus- ja tutkimuslaitosten (kuten koulujen, korkeakoulujen, tutkimuskeskusten, arkistojen ja kirjastojen) tuottama tieto muodostaa poikkeuksen edelliseen.
An exception to this is information from cultural institutions (e.g. museums, libraries, archives, orchestras, opera companies, ballet companies, theatres and educational and research institutions such as schools, universities, research institutes, archives and libraries).
Sikäli kuin kyseinen tieto ei asetu direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle sen vuoksi, että se kuuluu niin kutsuttujen kolmansien osapuolten tekijänoikeuksien piiriin, siitä voidaan periä lisäkulujen lisäksi myös voittoa tuottavia korvauksia.
Insofar as this information is not already excluded from the scope of the directive because it is covered by third-party copyrights, a charge may be made for the information which includes a profit margin in addition to the marginal costs of re-use.
Tämä on tarpeen, jotta estetään se, että kyseisten laitosten toiminnan, jossa siis on kyse hyvin spesifisen julkisen tehtävän suorittamisesta, jatkuminen joutuisi vaakalaudalle.
This is necessary in order to ensure that there is no threat to the survival of these institutions, which have a very specific public task to perform.
Lasketun voittomarginaalin on perustuttava kustannuslaskelmiin ja hintojen kustannusrakennetta koskeva todistustaakka kuuluu asianomaiselle viranomaiselimelle.
The profit margin should be related to costs, and it is up to the public body concerned to prove that this requirement has been complied with.
Sen lisäksi, että luodaan selkeät edellytykset, jotka mahdollistavat viranomaistiedon uudelleenkäytön mahdollisimman vähäisillä kuluilla tai ilmaiseksi, on tarpeen pitää huolta tiedon saatavuudesta.
Besides creating clear conditions to make it possible to re-use public sector information at a minimum of cost or free of charge, rules must be adopted concerning accessibility.
Kansalaisten ja yritysten tulee voida saada tietää helposti, mikä tieto on yleisesti saatavilla (ja siten uudelleenkäytettävissä), miten tiedon saa haltuunsa ja mitä ehtoja sen uudelleenkäyttöön mahdollisesti liittyy.
Members of the public and businesses must be able to ascertain easily what information is generally available (and thus available for re-use), how it can be obtained and, where applicable, what conditions apply to its re-use.
Tähän on pyrittävä ennen kaikkea julkistamalla sähköisesti luetteloita, mieluiten Internetin välityksellä.
Wherever possible, this should be arranged by publishing lists electronically, preferably on the Internet.
Jos uudelleenkäyttöön sallitun tiedon käytännön saatavuutta ei järjestetä tehokkaasti menetetään (suuri) osa tämän direktiivin antamista eduista, kuten uusien tietotuotteiden mahdollisuudet päästä markkinoille.
Unless satisfactory arrangements are made for practical access to information available for re-use, the advantages of this directive, such as the market potential for new information products, will be partially, and perhaps even largely, cancelled out.
Tämä merkitsisi erityisesti pk-yrityksille hankaluutta, sillä niillä ei useinkaan ole voimavaroja selvittää, mikä tieto on missäkin jäsenvaltiossa saatavilla.
For small and medium-sized businesses in particular, this could be an obstacle, because they often do not have the resources to discover what information is available in which countries.
Tasavertaisten toimintaedellytysten luominen kärsisi takaiskun.
As a result there would not be a level playing field.
Vaikka tällä direktiivillä ei pyritä yhdenmukaistamaan jäsenvaltioiden nykyisiä saatavuutta koskevia järjestelyjä, jotka ovat (hyvin) erilaiset eri jäsenvaltioissa, minkä seurauksena eri valtioiden käsitykset siitä, mikä tieto voidaan asettaa yleisesti saatavilla ja mikä ei, mikä seikka muodostaa jo yksinään vakavan esteen Euroopan laajuisten tietotuotteiden ja -palveluiden yhtenäismarkkinoiden syntymiselle, voidaan uudelleenkäyttöä helpottaa julkistamalla Internetissä luetteloita sellaisesta tiedosta, joka on yleisesti saatavilla, sekä tietoja uudelleenkäyttöä koskevista ehdoista.
Although this directive does not seek to harmonise the existing access arrangements of the Member States, and although there may be differences from country to country as to what information can or cannot be regarded as generally accessible, due to the existing access rules, which differ, in some cases widely – a fact which in itself is already a serious obstacle to the establishment of a single market for pan-European information products and services – re-use can be better facilitated by publishing lists of generally accessible information on the Internet, as proposed above, stating the conditions which apply.
Aivan toinen, mutta kuitenkin perustava, kysymys on tämän direktiivin perusperiaate, jonka mukaan kaikkea viranomaistietoa, joka on yleisesti saatavilla, voidaan automaattisesti käyttää uudelleen direktiivin 2 ja 3 luvussa tarkoitettujen ehtojen mukaisesti.
A point which is of a different nature, but quite fundamental to this directive, is the basic principle underlying the directive that all public sector information which is generally accessible is by definition suitable for re-use in accordance with the conditions laid down in Chapters 2 and 3 of the directive.
Viranomaiselimille ei siten pidä antaa mahdollisuutta kieltää kyseinen uudelleenkäyttö.
Public bodies should not be given the opportunity to refuse permission for re-use.
Näiden ehdotusten myötä toivon päästävän siihen, että viranomaistiedon uudelleenkäytölle luodaan paremmat ja yhdenmukaiset ehdot, jotta voidaan saada aikaan yhdenvertaise(mma)t toimintaedellytykset.
By means of these proposals I hope to make it possible to establish better, harmonised conditions for the re-use of public sector information, so that a better level playing field can be created.
Näin voivat aidot Euroopan laajuiset tietotuotteet ja -palvelut nähdä päivänvalon, mikä hyödyntää eurooppalaista tietoyhteiskuntaa.
In this way, genuine pan-European information products and services can be developed which will benefit the information society in Europe.
4.joulukuuta 2002 KANSALAISVAPAUKSIEN JA -OIKEUKSIEN SEKÄ OIKEUS- JA SISÄASIOIDEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
4 December 2002 OPINION OF THE COMMITTEE ON CITIZENS' FREEDOMS AND RIGHTS, JUSTICE AND HOME AFFAIRS
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäytöstä ja kaupallisesta hyödyntämisestä
on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the re-use and commercial exploitation of public sector documents
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 2. lokakuuta 2002 valmistelijaksi Marco Cappaton.
The Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs appointed Marco Cappato draftsman at its meeting of 2 October 2002.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 12. marraskuuta 2002 ja 3. joulukuuta 2002.
It considered the draft opinion at its meetings of 12 November 2002 and 3 December 2002.
Äänestyksen jälkeen valmistelija pyysi, että hänen nimensä poistetaan lopullisesta lausunnosta.
At the latter meeting it adopted the following amendments by 29 votes to 6, with 1 abstention.
Valiokunta päätti tämän vuoksi esittää lausunnon puheenjohtajansa Jorge Salvador Hernández Mollarin nimissä.
After the vote, the draftsman requested that his name be withdrawn from the opinion.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi jäljempänä esitetyt tarkistukset äänin 29 puolesta, 6 vastaan ja 1 tyhjä.
The committee therefore decided to table the report in the name of its chairman, Jorge Salvador Hernández Mollar.