natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Uusi perustuslaki voi olla merkittävä askel kohti maan demokratiaa, mutta paljon on vielä tehtävä perustuslain panemiseksi täytäntöön onnistuneen oikeus- ja siviilihallinnon uudistuksen pohjalta sekä asevoimien, poliisin ja tiedustelupalvelujen poliittisen puolueettomuuden varmistamiseksi.
The new Constitution could go a considerable way to leading the country in the direction of democracy but much work will need to be done - in implementation, based on a successful reform of the judiciary and the civil service, and in ensuring the political neutrality of the armed forces, police and intelligence services.
Valmistauduttaessa tämän vuoden kesäkuussa (vahvistamatta) järjestettäviin kansallisiin vaaleihin on vielä paljon tehtävää vaaliluetteloon ja koulutukseen liittyvissä asioissa.
In preparation for the expected national elections, due (but not yet confirmed) in June this year, much remains to be done on electoral registration and education.
Taleban-hallinnon aikaisesta naisiin kohdistuneesta järkyttävästä ja järjestelmällisestä ruumiillisesta ja henkisestä väkivallasta (väkivallasta ja koulutukseen, terveydenhuoltoon ja sananvapauteen liittyvien perusoikeuksien täydellisestä laiminlyönnistä) on saatu tietoa enemmän kuin riittävästi.
The appalling and systematic abuse of women - both physical and psychological -under the Taliban (violence, total neglect of fundamental human rights, including the right to education, health care, free speech) is only too well documented.
Etenkin Kabulin ulkopuolella asuvien afganistanilaisnaisten tilanne herättää kuitenkin edelleen yli kahden vuoden jälkeen vakavaa huolta.
However, over 2 years later, the situation of Afghanistan's women continues to raise grave concerns, especially outside Kabul.
Oopiumin tuotanto on lisääntynyt merkittävästi: vuonna 2003 Afganistanissa tuotettiin kolme neljäsosaa maailman laittomasta oopiumista, ja afganistanilaisten oopiumviljelijöiden ja salakauppiaiden tulojen on laskettu olevan noin 2,3 miljardia dollaria, joka vastaa noin puolta Afganistanin laillisesta bruttokansantuotteesta.
Opium production has seen a huge increase (in 2003 Afghanistan produced three quarters of the world's illicit opium; the income of Afghan opium farmers and traffickers has been calculated to be around $2.3 bn, equivalent to about half the country's legitimate GDP).
Afganistan on jälleen kerran vaarassa saada oopiumtalouden maineen, ellei maan hallitus ryhdy ponnekkaisiin toimiin asiaan liittyvien valtioiden ja ylipäätään kansainvälisen yhteisön avulla.
Afghanistan risks - once again - being seen as an opium economy unless vigorous action is taken by the Afghanistan government, with help from affected countries and the international community in general.
Kansainvälisen yhteisön Afganistanin jälleenrakennukseen antamat rahavarat ovat nähtävästi osoittautumassa riittämättömiksi.
It appears that the monies pledged by the international community for the reconstruction of Afghanistan are proving inadequate.
Kansainväliset avunantajat antoivat kaksi miljardia dollaria Tokiossa vuonna 2002 järjestetyssä avunantajakonferenssissa, ja EU puolestaan antaa miljardi dollaria viisivuotiskaudelle 2002–2007.
International donors pledged $2bn at the Tokyo Donors' Conference in 2002, the EU alone pledging $1 bn over the 5-year period from 2002-2007.
Nyt ja tulevina vuosina tarvitaan merkittävää lisärahoitusta jälleenrakennukseen ja humanitaarisiin tarpeisiin sekä demokraattisen järjestelmän perustamiseen Afganistaniin.
Considerable additional funding is needed now and will be needed in the coming years, not only for reconstruction and continuing humanitarian needs but also to enable Afghanistan to establish a democratic system.
Loya jirgan jälkeiset haasteet
Post Loya Jirga Challenges
Jälleenrakennuksen tehokkaaksi toteuttamiseksi ja poliittisen prosessin onnistumiseksi tarvitaan turvallinen ympäristö, jossa hallituselimet, kansainväliset avunantajat ja kansalaisyhteiskunta voivat yhdistää voimansa maan infrastruktuurien ja siviililaitosten jälleenrakentamiseksi.
In order for reconstruction to effectively take place and for the political process to succeed, a secure environment is needed so that government agencies, international assistance actors and civil society can join hands and rebuild the country's infrastructures and civil institutions.
Afganistanin hallitus ei voi lisätä kansallisesti hallintaansa eikä lainvoimaisuuttaan, koska maassa ei ole ammattitaitoisia eikä tehokkaita turvallisuus- ja lainvalvontalaitoksia.
At the national level, the government is unable to extend its control and legitimacy in the absence of professional and effective security and law enforcement institutions.
Tämän takia turvallisuuteen kohdistuva uhka voi haitata jälleenrakennusta.
Therefore, this leaves room for the security threat to disrupt the reconstruction process.
Lopullisena ratkaisuna Afganistanin turvallisuustarpeisiin ovat afganistanilaiset turvallisuusjoukot, jotka kykenevät suojelemaan maata turvallisuusuhilta ja kapinalliselta toiminnalta sekä valvomaan maan haavoittuvia rajoja.
The ultimate answer to Afghanistan’s security needs is an Afghan security force capable of safeguarding the country against security threats and insurgent activity as well as guarding its porous borders.
Afganistanin naisten tilanne
The situation of Afghanistan's women
Tyttöjen koulunkäyntiä on Afganistanissa pidetty aina vain suurissa kaupungeissa asuvan länsimaisen eliitin etuoikeutena, mutta taleban-hallinnon aikana tilanne heikentyi entisestään niin, että vain 15 prosenttia maaseudun naisista osasi lukea tai kirjoittaa.
While education for girls had only ever been a priority for the westernised elite of the bigger cities, under the Taliban it reached the stage where only 15% of women in the country could read or write.
Taleban-hallituksen kaaduttua oli aihetta toivoa, että tilanne kohentuisi.
With the fall of the Taliban, there was reason to hope that things would improve.
Yli kahden vuoden jälkeen Afganistanin naisten tilanne on kuitenkin edelleen vakava.
However, over 2 years later, the situation of Afghanistan's women continues to be serious.
Kyse ei ole pelkästään kaikkialla yleisestä burkhasta, jonka käyttö ja symboliikka voivat olla kyseenalaisia.
It is not just a question of the ubiquitous burkha, unappealing as its wearing and symbolism is.
Monet afganistanilaisnaiset ovat sanoneet, että vaikka taleban-hallinto on kukistunut, heidän miehensä pakottavat heidät edelleen käyttämään burkhaa.
Many Afghan women have said that far from feeling free to discard the burkha now that the Taliban are no longer in power, they are obliged to wear them by their husbands.
Naisten mukaan kieltäytyminen saattaisi heidän perheensä häpeään ja herättäisi herjauksia kaduilla.
Not to do so, they say, would bring shame on the family, and insults on the streets.
Perustuslailliseen loya jirgaan ehdolla olevat naiset ovat saaneet uhkauksia.
Female candidates to the constitutional loya jirga received threats.
Sekä poikien että tyttöjen korkeatasoinen koulutus auttaa pitkällä aikavälillä hälventämään naisten oikeuksien perusluonteisen parantamisen esteenä olevat ennakkoluulot.
In the longer-term, it is high-quality education for both boys and girls which will help break down those prejudices which hamper any fundamental improvement to women's rights.
Tilanteen parantuminen keskipitkällä aikavälillä riippuu siitä, miten onnistuneesti yhtäläistä kohtelua koskevat säännökset pannaan täytäntöön.
In the medium-term, any improvements thereto will depend on how successful implementation of the equal treatment provisions will be.
Täytäntöönpano etenee hitaasti ja hajanaisesti, koska se riippuu siviilihallinnon ja oikeusjärjestelmän uudistuksista sekä monista muista toisiinsa liittyvistä hankkeista.
As implementation will depend on many inter-connected processes such as reforms to the civil service and the judicial system, this will be slow and patchy.
Afganistanin uusi perustuslaki antaa toiveita siitä, että pitkään kärsinyt maa voi vihdoinkin kehittyä nykyaikaiseksi ja demokraattiseksi valtioksi.
Afghanistan’s new constitution offers hope that a long-suffering nation can finally evolve into a modern, democratic state.
Afganistanin kansalla on kuitenkin vielä edessään kaikkein vaikein tehtävä, joka on perustuslain muuttaminen toimivaksi demokratiaksi.
However, the most difficult part still lies ahead of the Afghan people - turning this constitution into a working democracy.
Tässä suhteessa ratkaisevin tekijä on kansainvälisen yhteisön jatkuva tuki ja apu.
The most crucial point in this respect is the continued support and assistance from the international community.
Perustuslain täytäntöönpanon suurina haasteina ovat rauhanprosessiin liittyvät haasteet.
The major challenges in implementing the constitution remain the challenges of the peace process.
Niiden osalta on vielä vastattava vaatimuksiin, jotka koskevat ryhmänsisäisten joukkojen aseistariisuntaa, kaikkien Afganistanin kansalaisten perusoikeuksien suojelua, jälleenrakennustarpeen lisääntymistä, kansallisten toimielinten uudistamista entistä ammattitaitoisemmiksi ja edustuksellisemmiksi sekä koko hallituksen uudistaminen sellaiseksi, että afganistanilaiset voivat katsoa sen edustavan heitä entistä paremmin.
In this respect some important requirements still remain unmet: the disarmament of factional forces, the protection of the basic rights of every Afghan citizen, the demand for increased reconstruction, the reform of national institutions so that they are more professional and more representative, and reform, also, across the government to ensure all Afghans feel that it better represents them.
Onko Afganistanin perustuslaki täydellinen?
Is this constitution perfect?
Mitä todennäköisimmin ei.
Most probably not.
Suurin perustuslaillisen loya jirgan jakanut kysymys oli hallitusjärjestelmä.
The biggest issue that divided the Constitutional Loya Jirga was the system of government.
Hallituksen esittämässä luonnoksessa ehdotettiin täysin presidenttivaltaista järjestelmää, kun taas opposition enemmistö kannatti parlamentaarista järjestelmää.
The draft presented by the government proposed a purely presidential system, while the opposition largely favoured a parliamentary system.
Kompromissina oli presidenttivaltaisen järjestelmän hyväksyminen niin, että presidentin valtaan liittyviä parlamentin valvontaoikeuksia lisättiin.
The compromise was to accept the presidential system but to add additional parliamentary checks on the president's power.
Naisille on erityisesti taattu oikeudellinen yhdenvertaisuus ja jopa luvattu kaksi parlamenttipaikkaa maakuntaa kohti.
Women are explicitly guaranteed legal equality and even promised two parliamentary seats in each province.
Tämä on kiistatta edistystä, mutta kuten edellä jo mainittiin, kaikki riippuu siitä, miten hyvin säännökset pannaan täytäntöön.
That is clear progress but, as can be seen above, everything will depend on how well the provisions are implemented.
Islamilaisen valtion julistettua päämäärää tasapainottaa lupaus noudattaa Yhdistyneiden Kansankuntien peruskirjaa ja ihmisoikeuksien yleismaailmallista julistusta.
The proclaimed goal of an Islamic state is balanced by the promise to abide by the United Nations Charter and the Universal Declaration of Human Rights.
Monista suurelta osin loya jirgassa edustetuista etnisistä ryhmistä koostuvalla kansalla on nyt perustuslaki, jossa kunnioitetaan myös muita kieliä kuin hallitsevaa pastoa ja daria.
A nation of many ethnic groups, most represented at the loya jirga, now has a constitution that grants some respect for languages other than the dominant Pashto or Dari.
Uzbekistanilaiset ja turkmenistanilaiset vaativat turkin kielen tunnustamista kolmanneksi viralliseksi kieleksi.
Uzbeks and Turkmenis demanded recognition of the Turki language as the third official language.
Lopulta hallitus suostui siihen, että nämä kolme kieltä sekä nuristani, pashai, pamiri (alsana) ja belutsi ovat virallisia paikalliskieliä alueilla, joilla enemmistö ihmisistä puhuu niitä.
Finally the government agreed that these, as well as Nuristani, Pashai, Pamiri (alsana) and Baluch, would be local, official languages in areas where a majority of people spoke them.
Perustuslaissa edellytetään täysin presidenttivaltaista järjestelmää, joka perustuu parlamenttivaalien kanssa samanaikaisesti järjestettäviin suoriin vaaleihin.
The constitution foresees a purely presidential system, through direct elections, which are envisaged happening simultaneously with elections to the parliament.
Presidentti johtaisi täytäntöönpanoelintä, kun taas parlamentti toimisi lainsäädäntöelimenä.
The President would be the head of the executive branch, while the parliament would be the legislative body.
Presidentti nimittäisi myös tuomarikunnan, mutta se edellyttäisi parlamentin hyväksyntää.
The judiciary would be appointed by the President, but subject to the approval of Parliament.
Perustuslain mukaiset menettelyt antavat lainsäädäntöelimelle nykyiseen parlamentittomaan tilanteeseen nähden enemmän veto-oikeusvaltaa presidentin keskeisiin tehtäviin, kuten hallituksen ministerien nimittämiseen.
Compared to the current situation where there is no parliament, the mechanisms under the constitution allow for more veto power by the legislative branch over the key functions of the president, i.e. appointment of cabinet ministers etc.
Keskittämisen periaate määrittää keskus- ja reuna-alueiden suhteet.
The principle of centralisation dictates 'centre-periphery' relations.
Presidentille annetaan perustuslaissa oikeus nimittää virkamiehiä maakuntien hallitsijoiksi eli maaherroiksi.
The Constitution allows the President to appoint officials to administer the provinces, i.e. governors.
Näin ollen keskushallinnolle ja presidentille annetaan merkittävästi valtaa.
Therefore, a significant amount of power is vested in the central government and the president.
YK:n pääsihteeri Kofi Annan on ehdottanut uuden, toisen kansainvälisen Afganistania koskevan konferenssin järjestämistä, jota on äskettäin kannattanut Euroopan unionin ulkosuhteiden neuvosto.
The idea of and concrete efforts to initiate and hold a new (second) international conference devoted to Afghanistan as proposed by United Nations Secretary General Kofi Annan and only recently supported by the External Relations Council of the European Union should be welcomed and supported.
Tähän ajatukseen ja käytännön järjestelytoimiin olisi suhtauduttava myönteisesti ja niitä olisi tuettava.
Regarding the latter the next mission of the ministerial Troika to Kabul in mid-February should help to examine the situation on site.
Uudet haasteet
The Challenges ahead
Nopeaa toimintaa edellyttävät merkittävimmät haasteet ovat hallituksen kannatuksen lisääminen, laillisuusperiaatteeseen perustuvan hallitusjärjestelmän vahvistaminen, turvallisuuden parantaminen sekä jälleenrakennuksen ja avunannon nopeuttaminen.
The key challenges that must quickly be addressed remain the need to broaden the popular base of the Government and to strengthen a governance system based on the rule of law, to improve security and to increase the pace of reconstruction and service delivery.
Turvallisuuden palauttamisessa koko maahan on ensiarvoisen tärkeää, että entiset taistelijat kotiutetaan, riisutaan aseista ja sopeutetaan yhteiskuntaan.
With regard to the reestablishment of security throughout the country, the process of demobilisation, disarmament and reintegration (DDR) of former fighters is of vital importance.
Epävarmuus hidastaa Afganistanin etelä-, itä- ja kaakkoisosan jälleenrakennusapua.
On the reconstruction front, assistance in the South, the East and Southeast is slowing due to insecurity.
On monia viitteitä siitä, että näillä kolmella alueella ei edistytä tarpeeksi ja että viime vuoden aikana voitiin joillakin alueilla jäädä jopa entistä enemmän jälkeen.
There are many indications that in the above three areas, not enough progress is being made and some of the gaps may even have widened over the past year.
Vaikka onkin syytä olla varovaisen optimistinen, sodasta, väkivallasta ja oman kohtalonsa ohjasten menettämisestä väsynyt kansa on saanut vielä liian vähän näkyviä parannuksia.
While there are grounds for cautious optimism, there are still too few discernible improvements for a people tired of war and violence and of not having control over their own destiny.
Tässä kansainvälinen yhteisö voi tehdä entistä enemmän, ja sen on myös tehtävä niin.
This is where the international community can - and must - do more !
Kansainvälisen yhteisön on siis pidettävä Afganistanin tilanteen parantamista yhtenä ensisijaisista poliittisista tavoitteista.
In conclusion, the international community must keep Afghanistan high on the political agenda.
Monet afganistanilaiset ovat pelänneet, että kansainvälinen yhteisö ei Irakin sodan takia enää tunnustaisi heidän maataan ja että heidän maastaan tulisi jälleen kerran unohdettu ja lännen laiminlyömä valtio, johon selviin maantieteellis-strategisiin päämääriin pyrkivillä on vapaa pääsy.
Many in Afghanistan feared that the war in Iraq would mean that their country would fall off the international community's 'radar' and be allowed to become, once again, a forgotten state, neglected by the West and open season for those with certain geo-strategic ambitions.
Toivottavasti menneistä kokemuksista on otettu opiksi.
Hopefully, we have learnt something from past experience.
1. joulukuuta 2003 NAISTEN OIKEUKSIEN JA TASA-ARVOASIOIDEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
1 December 2003 OPINION OF THE COMMITTEE ON WOMEN’S RIGHTS AND EQUAL OPPORTUNITIES
tulevaisuuden haasteista ja perspektiiveistä Afganistanissa
on Afghanistan: challenges and prospects for the future
Valmistelija: Sabine Zissener
Draftswoman: Sabine Zissener
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 14. lokakuuta 2003 valmistelijaksi Sabine Zissenerin.
The Committee on Women’s Rights and Equal Opportunities appointed Sabine Zissener draftswoman at its meeting of 14 October 2003.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 4. marraskuuta ja 26. marraskuuta 2003.
It considered the draft opinion at its meetings of 4 November 2003 and 26 November 2003.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Anna Karamanou (puheenjohtaja), Marianne Eriksson (varapuheenjohtaja), Olga Zrihen Zaari (varapuheenjohtaja), Sabine Zissener (valmistelija), Regina Bastos, Armonia Bordes, Ilda Figueiredo (Feleknas Ucan puolesta), Marialiese Flemming (Maria Martensin puolesta), Geneviève Fraisse, Fiorella Ghilardotti, Koldo Gorostiaga Atxalandabaso, Lissy Gröner, Catherine Guy-Quint (Marie-Hélène Gilligin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Mary Honeyball, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Thomas Mann, Miet Smet, Patsy Sörensen, Joke Swiebel, Helena Torres Marques, Elena Valenciano Martínez-Orozco ja Anne E.M. Van Lancker (Christa Pretsin puolesta).
The following were present for the vote: Anna Karamanou (chairwoman), Marianne Eriksson (vice-chairwoman), Olga Zrihen Zaari (vice-chairwoman), Sabine Zissener (draftswoman), Regina Bastos, Armonia Bordes, Ilda Figueiredo (for Feleknas Uca), Marialiese Flemming (for Maria Martens), Geneviève Fraisse, Fiorella Ghilardotti, Koldo Gorostiaga Atxalandabaso, Lissy Gröner, Catherine Guy-Quint (for Marie-Hélène Gillig pursuant to Rule 153(2)), Mary Honeyball, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Thomas Mann, Miet Smet, Patsy Sörensen, Joke Swiebel, Helena Torres Marques, Elena Valenciano Martínez-Orozco and Anne E.M. Van Lancker (for Christa Prets).
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta pyytää asiasta vastaavaa ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokuntaa sisällyttämään seuraavat kohdat päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Women’s Rights and Equal Opportunities calls on the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
– ottaa huomioon aikaisemmat Afganistania koskevat päätöslauselmansa sekä päätöslauselmansa naisten asemasta Afganistanissa,
- having regard to its previous resolutions on Afghanistan, particularly those concerning the situation of women in Afghanistan,
– ottaa huomioon afgaaninaisten huippukokouksessa 5. joulukuuta 2001 hyväksytyn Brysselin julistuksen ja afgaaninaisten solidaarisuusjulistuksen,
- having regard to the Brussels Proclamation adopted on 5 December 2001 following the Afghan Women’s Summit and the Declaration of Solidarity with Afghan Women,
A. ottaa huomioon, että Afganistanin naisten yhteiskunnallisen aseman parantaminen ja heidän perusoikeuksiensa tunnustaminen ovat välttämättömiä ennakkoehtoja rauhan takaamiseksi maassa ja jälleenrakennuksen ja maan kehittämisen järjestämiseksi,
A. whereas the integration of women into Afghan society and recognition of their fundamental rights are essential preconditions for maintaining peace in Afghanistan and carrying out the process of reconstruction and development in the country,
B. katsoo, että naisten oikeuksien tunnustaminen ja sellaisten olojen luominen, joilla varmistetaan heidän täysipainoinen osallistumisensa valtion yhteiskunnalliseen, taloudelliseen ja poliittiseen elämään, on ennakkoehto pysyvän rauhan ja Afganistanin jälleenrakennuksen takaamiseksi,
B. whereas the recognition of women’s rights and the creation of the right conditions to enable them to participate fully in the social, economic and political life of the country are an essential precondition for a lasting peace and the reconstruction of Afghanistan,
C. korostaa, että naisten perusoikeuksia poljettiin tarkoituksellisesti Taleban-hallinnon aikana, ja että naisten sulkeminen pois julkisilta paikoilta, erityisesti opetuksesta, koulutuksesta ja työelämästä, kyseisen hallinnon aikana estää heitä edelleen hankkimasta tarvittavia varoja toimeentuloaan ja riippumattomuuttaan varten,
C. whereas the fundamental rights of women were deliberately denied under the Taliban regime, and whereas the exclusion of women from public life, particularly education, training and employment, under that regime continues to this day to deprive them of the means necessary to their survival and autonomy,
D. katsoo, että naisten asema on riippuvainen koko valtiossa vallitsevista oloista ja että maahan on kiireesti palautettava turvalliset, vakaat ja vauraat olot, ja katsoo edelleen, että naisten aseman parantaminen riippuu täysin heidän mahdollisuuksistaan osallistua koulutukseen ja työmarkkinoille,
D. whereas the condition of women depends on that of the country as a whole; whereas there is an urgent need to restore security, stability and prosperity in the country and whereas improving their condition is entirely dependent on their access to education and the employment market,
E. pitää ilahduttavana sitä, että Afganistan hyväksyi kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen maaliskuussa 2003,
E. welcoming the ratification by Afghanistan in March 2003 of the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women,
F. ottaa huomioon, että joulukuussa 2001 kokoontuneen Laekenin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaan keskeinen osa EU:n Afganistanin politiikkaa on naisten ottaminen mukaan kaikkeen inhimilliseen toimintaan Afganistanissa,
F. bearing in mind the conclusion of the Laeken European Council in December 2001 that the inclusion of women in all sectors of humanitarian activity in Afghanistan should be one of the basic axes of EU policy in Afghanistan,
G. ottaa huomioon, että Euroopan unioni päätti vuonna 2001 myöntää Afganistanille kehitysapuna 500 miljoonaa euroa viiden vuoden aikana, ja muistuttaa, että sekä Bonnin sopimukseen että Yhdistyneiden Kansakuntien maaliskuussa 2002 antamaan päätöslauselmaan on lisätty ehtolauseke, joka perustuu kahden kriteerin – turvallisuuden ja ihmisoikeuksien – noudattamiseen ja erityisesti naisten oikeuksien kunnioittamiseen,
G. noting that in 2001 the European Union decided to grant Afghanistan aid of EUR 500 million over five years, and that both the Bonn Agreement and the United Nations resolution of March 2002 introduced a conditionality clause based on respect for two criteria – security and respect for human rights – and in particular for the situation of women,