natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komission ehdotus liittyy unionin velvoitteisiin biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen (Rio de Janeiro, 1992) allekirjoittajana.
The Commission proposal stems from the Union's obligations as a signatory to the Biodiversity Convention (Rio de Janeiro, 1992).
Sen jälkeen, kun komissio laati vuonna 1998 biologista monimuotoisuutta koskevan strategian, se ehdottaa nyt alakohtaisia toimintaohjelmia, joihin kuuluu myös kalastus.
Following on from the 1998 Biodiversity Strategy, the Commission is now submitting action plans for specific sectors, including fisheries.
Siinä ehdotetaan kolmentasoisia toimenpiteitä: kalakantojen suojeleminen ja kestävä käyttö, muiden kuin saalislajien, luontotyyppien ja ekosysteemien suojeleminen kalastustoimilta sekä vesiviljelyn eri ekosysteemeihin kohdistuvien vaikutusten estäminen.
The measures are on three levels: conservation and the sustainable use of fish stocks; the protection of non-target species, habitats and ecosystems from the impact of fishing activities; and avoiding adverse effects of aquaculture on various ecosystems.
Vesiviljelyn alalla eurooppalainen lainsäädäntö määrittyy ensisijaisesti kansallisen lainsäädännön kautta, johon taas vaikuttavat tietyt, mm. vesivarojen hallintoa ja luontotyyppejä koskevat horisontaaliset yhteisön direktiivit.
In the aquaculture sphere, European legislation is primarily determined by national regulations which are guided by a number of across-the-board Community directives on water management and habitats and so on.
Komissio ehdottaa myös tätä koskevia toimenpiteitä, kuten vesiviljelylaitoksista peräisin olevien tuotteiden vähentäminen.
Here too, the Commission proposes various measures, for example to reduce waste products from aquaculture facilities.
Valitettavasti komission ehdotukseen pätee sanonta "uutta viiniä vanhassa leilissä".
The Commission proposal is unfortunately a case of 'old wine in new bottles'.
Biologisen monimuotoisuuden katoamiseen vastataan teknisillä toimenpiteillä, kalastusalueiden sulkemisella ja aluskapasiteetin pienentämisellä.
Technical measures, the closure of fishing grounds and reduction of fleet capacity are this time being paraded as part of the strategy to combat the loss of biodiversity.
Näistä syistä tarvitaan perusteellisempaa tutkimusta, jotta selviää, mikä on ratkaisevaa biologisen monimuotoisen heikkenemisen tämänhetkisen uhan suhteen.
Consequently, more in-depth research is required to determine what are the decisive factors in the current threat to diversity.
Tutkimustulosten on oltava kaikkien asianomaisten saatavissa.
The research findings must be available to all stakeholders.
Komission toimenpiteet ovat toistaiseksi perustuneet liiaksi yritys ja erehdys -periaatteeseen.
Hitherto many Commission measures have been based on trial and error.
Mitä tulee kummeliturskan ja turskan pyyntipaikkojen ennenaikaiseen sulkemiseen tänä vuonna, komissio katsoo, että vaikutusten arviointi on hyvin vaikeaa (47 kohta).
In the case of the temporary closure of hake and cod fishing grounds this year, the Commission says, for example, that 'the effects are very difficult to evaluate' (paragraph 47).
Jos komission paljon suuremmat tutkimusponnistelut lopulta johtavat kiistämättömiin tutkimustuloksiin, niiden on myös oltava EU:n politiikan perustana.
If the Commission's further research efforts ultimately produce incontrovertible scientific data, they should also be taken as the basis for EU policy.
Kaupankäynti näillä tiedoilla ei ole hyväksyttävää.
There can be no manipulation of data.
Mitä tulee alusten määrän vähentämiseen monivuotisen ohjausohjelman kautta, komission on kannustettava avoimia hallintojärjestelmiä, jotka – kalastajien itsensä tuella – johtavat pyyntiponnistuksiin sallituissa rajoissa.
As far as reduction of fleet capacity via MOPs concerned, the Commission should encourage transparent management systems which, with the support of fishermen themselves, allow the fishing effort to be kept within the authorised limits.
Tässä pätevät yritystaloudelliset lait voivat johtaa luonnolliseen aluskapasiteetin vähentymiseen.
The economic rules applying to this sector may lead to a natural reduction in the fleet.
Lisäksi näitä järjestelmiä on helppo valvoa.
Moreover, such systems are easy to monitor.
Myös ympäristösääntöjen valvontaa on lisättävä.
Monitoring compliance with environmental rules must also be stepped up.
Kolmansien maiden kanssa tehtäviin kalastussopimuksiin on sisällytettävä biologisen monimuotoisuuden suojelu.
The protection of biodiversity should also be written into fisheries agreements with non-member countries.
Koska köyhyyden ja biologisen monimuotoisuuden heikkenemisen välillä on yhteys, kalastussopimuksiin on sisällytettävä kehityselementtejä.
Given the relationship between poverty and the destruction of biodiversity, fisheries agreements must not ignore development aspects.
Myös tässä tarvitaan lisää tieteellistä tutkimusta, jota tehdään mieluiten yhdessä alueellisten kalastusjärjestöjen kanssa.
More scientific research is needed here, preferably in conjunction with regional fisheries organisations.
Komissiota kehotetaan korjaamaan asia.
The Commission is urged to bring about improvements.
Komission oletus siitä, että vesiviljely voi olla tehokas vastakeino biologisen monimuotoisuuden uhille, on – lievästi sanottuna – harkitsematonta.
The Commission's assumption that aquaculture is an effective means of tackling the threat to biodiversity is, to say the least, somewhat premature.
Ensin on puututtava vesiviljelyssä todettuihin ongelmiin, kuten geneettisesti muunnettujen kalojen joutumiseen luontoon.
It is essential first of all to tackle the problems that have arisen in the aquaculture sector, such as the escape of genetically engineered fish.
Jos vesiviljelyä tuetaan rakennerahastoista, on noudatettava tiukkoja ympäristönormeja.
Support for aquaculture from the Structural Funds must comply with strict environmental standards.
Kalatalousvaliokunta pyytää asiasta vastaavaa ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa sisällyttämään seuraavat osat päätöslauselmaesitykseen, jonka se myöhemmin hyväksyy:
The Committee on Fisheries calls on the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy, as the committee responsible, to incorporate the following points in its motion for a resolution:
5. kehottaa komissiota tutkimaan tarkemmin kirjohylje- ja merimetsokantojen valtavan kasvun seurauksia meriympäristölle ja kalakannoille;
Calls on the Commission to investigate further the impact of the vast increase in seal and cormorant populations on the marine environment and fish stocks;
19.joulukuuta 2002 KEHITYSYHTEISTYÖVALIOKUNNAN LAUSUNTO
19 December 2001 OPINION OF THE COMMITTEE ON DEVELOPMENT AND COOPERATION
Valmistelija: Ulla Margrethe Sandbæk
Draftsman: Ulla Margrethe Sandbæk
Kehitysyhteistyövaliokunta nimitti 11. lokakuuta 2001 pitämässään kokouksessa valmistelijaksi Ulla Margrethe Sandbækin.
The Committee on Development and Cooperation appointed Ulla Margrethe Sandbæk draftsman at its meeting of 11 October 2001.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta 27. marraskuuta ja 19. joulukuuta 2001 pitämissään kokouksissa.
It considered the draft opinion at its meetings of 27 November and 19 December 2001.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Joaquim Miranda (puheenjohtaja), Lone Dybkjær (varapuheenjohtaja), Margrietus J. van den Berg (varapuheenjohtaja), Fernando Fernández Martín (varapuheenjohtaja); Marie-Arlette Carlotti, John Alexander Corrie, Michael Gahler (Giuseppe Brienzan puolesta), Vitaliano Gemelli, Richard Howitt, Bashir Khanbhai, Karsten Knolle, Francisca Sauquillo Pérez del Arco, Didier Rod ja Jürgen Zimmerling.
The following were present for the vote: Joaquim Miranda, chairman; Lone Dybkjær, Margrietus J. van den Berg and Fernando Fernández Martín vice-chairmen; Marie-Arlette Carlotti, John Alexander Corrie, Michael Gahler (for Giuseppe Brienza), Vitaliano Gemelli, Richard Howitt, Bashir Khanbhai, Karsten Knolle, Francisca Sauquillo Pérez del Arco, Didier Rod, Jürgen Zimmerling.
Tärkein biologista monimuotoisuutta koskevan sopimuksen (CBD) sopimuspuolille asetettu velvoite on biologista monimuotoisuutta koskevan strategian antaminen (ensimmäinen vaihe) ja kyseisiin politiikan aloihin vaikuttavien toimintasuunnitelmien ja muiden toimenpiteiden kehittäminen ja toteuttaminen (toinen vaihe).
The Convention on Biological Diversity (CBD) imposes as the most important obligation for the parties, the adoption of a Biodiversity Strategy (first step), and the development and implementation of Action Plans and of other measures affecting the policy areas concerned (second step).
Antamalla biologista monimuotoisuutta koskevan EY:n strategian komissio toteutti ensimmäisen vaiheen.
With the adoption of the EC Biodiversity Strategy, the Commission accomplished the first step.
Neuvosto asettui strategian taakse kesäkuussa 1998 ja parlamentti teki samoin lokakuussa 1998.
The Council endorsed the Strategy in June ‘98, as did the Parliament in October ‘98.
Taloudelliselle yhteistyölle ja kehitysyhteistyölle määriteltiin biologista monimuotoisuutta koskevat tavoitteet (katso liite I).
A set of objectives was determined for biodiversity in economic and development co-operation (see Annexe I)
Parlamentti oli pyytänyt komissiota varmistamaan, että yksittäiset suunnitelmat laadittaisiin ja valmisteltaisiin kahden vuoden sisällä strategian hyväksymisen jälkeen.
The Parliament had asked the Commission to have the individual plans drawn up and ready within two years from the strategy being adopted.
Alakohtaisissa toimintasuunnitelmissa (jotka komissio on nyt antanut) päätetään selkeistä toimista strategiassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja määritetään mitattavat tavoitteet.
The sectoral Action Plans (now presented by the Commission) define concrete actions and measures to meet the objectives defined in the strategy, and specify measurable targets.
Komission tiedonanto sisältää neljä erityistä "alakohtaista" biologista monimuotoisuutta koskevaa toimintasuunnitelmaa (luonnonvarojen suojelu, maatalous, kalastus ja taloudellinen yhteistyö ja kehitysyhteistyö).
The Communication of the Commission presents 4 specific "sectoral" Biodiversity Action Plans (Conservation of Natural Resources, Agriculture, Fisheries, Economic and Development Cooperation).
Biologinen monimuotoisuus ja köyhyys
Biodiversity and poverty
Maailman biologisesta monimuotoisuudesta suurin osa on kehitysmaissa trooppisilla alueilla.
Most of the world's biodiversity is found in developing countries in tropical regions.
Sen häviäminen on kuitenkin ennennäkemättömän nopeaa.
However it is being lost at unprecedented rates.
Tämän vuoksi monista köyhistä väestöryhmistä tulee entistä köyhempiä ja biologisen monimuotoisuuden häviäminen nopeutuu.
As a result, many poor groups are getting poorer, increasing the speed of biodiversity loss.
On selvää, että biologisen monimuotoisuuden häviäminen voidaan torjua ainoastaan siten, että sen säilyttämiseen ja kestävään käyttöön liittyvät kustannukset ja hyödyt sisällytetään kansakuntien sosiaalista ja taloudellista kehittämistä koskeviin tavoitteisiin.
It is evident that biodiversity losses will only be reversed if the costs and benefits of biodiversity conservation and sustainable use are integrated into social and economic development objectives of states.
Biologinen monimuotoisuus tarjoaa monelle köyhälle yhteisölle edun ja sitä olisi käytettävä hyväksi köyhyyden torjumiseksi kestävällä tavalla.
Biodiversity is an asset of many poor communities and should be used for the sustainable reduction of poverty.
Biologisen monimuotoisuuden ja köyhyyden väliset yhteydet ovat kuitenkin monimutkaiset ja vaikeasti ennustettavissa; niitä on tarkasteltava järjestelmällisesti kaikissa yhteyksissään, jotta löydetään käyttökelpoiset mahdollisuudet biologisen monimuotoisuuden säilyttämisen sisällyttämiseksi kehitysyhteistyön piiriin.
However, the linkages between biodiversity and poverty are complex and difficult to predict; they need to be systematically examined in all contexts to seek viable opportunities for integrating biodiversity conservation in the context of development cooperation.
Kesytettyjen ja villien lajien leviämisen ja vieraille alueille siirtämisen lisääntyminen muodostaa kasvavan uhan biologiselle monimuotoisuudelle.
The increased spread and introduction of domesticated and wild species poses a growing threat to biodiversity.
Ihmisten toimesta tapahtuva vieraiden lajien levittäminen on vuosituhansia vanha ilmiö, mutta se on kiihtynyt viimeksi kuluneen vuosisadan aikana, kun ihmisen liikkuvuus on lisääntynyt.
The spread by humans of alien species is a phenomenon, which dates back thousands of years, but it has accelerated during the past century as man's mobility has increased.
Vieraat lajit, jotka ovat levinneet alueille, joissa niitä ei aiemmin ollut, ovat joissain tapauksissa syrjäyttäneet alkuperäiset lajit ja ekojärjestelmät ja aiheuttaneet samalla huomattavaa taloudellista vahinkoa.
Alien species, which have spread to regions where they were previously not found, have in some cases displaced native species and ecosystems and also caused considerable economic damage.
Tässä yhteydessä on syytä palauttaa mieliin kuuluisa Niilin ahvenen tapaus: se istutettiin Victoria-järveen 1950-luvulla ja on sen jälkeen syrjäyttänyt puolet järven alkuperäisistä 400 kalalajista ja uhkaa tuhota järven perinteisen kalastustoiminnan.
In this context, the case of the Nile perch is well documented: introduced in lake Victoria in the '50's, it has displaced half of the lake's original 400 species of fish, threatening to destroy traditional fishing activity in the lake.
Monissa Afrikan valtioissa on sisällissotia rahoitettu 1960-luvulta lähtien muun muassa villieläinkantoja verottamalla; sarvikuonon luuta ja norsunluuta vaihdettiin aseisiin ja ammuksiin.
Wildlife resources in many African countries have been partly used to fund civil wars since the ‘60’s; rhino horn and elephant ivory were traded for guns and ammunition.
Sotien jälkeen kyseisten valtioiden oli puututtava luonnonvaraisten alueiden biologisen monimuotoisuuden tuhoutumisen ongelmaan.
After the wars, these countries faced the problem of the destruction of biodiversity in the wildlife areas.
Tilanteen korjaaminen ylimitoitetulla suojelulla on johtanut tiettyjen lajien kantojen kasvamiseen liian suuriksi: tästä käy esimerkkinä norsukannan kasvu eteläisessä Afrikassa, missä osa ympäristöstä on tuhoutunut sen seurauksena.
Countering the situation with over-conservation has led to over-population of some species, for instance the growth of elephant population in Southern Africa, which has led to the destruction of parts of the environment.
On selvää, että suojelutyössä on otettava huomioon ekojärjestelmät kokonaisuudessaan; ohjelmat, jotka koskevat koko yhteisöä, ovat osoittautuneet varteenotettaviksi vaihtoehdoiksi protektionistiselle lähestymistavalle.
It is clear that to address conservation, the entire ecosystems have to be protected; community involvement programs have proven to be viable alternatives to a protectionist approach.
Biologista monimuotoisuutta koskeva kehitysyhteistyön toimintasuunnitelma
The Biodiversity Action Plan on Development Cooperation
Biologinen monimuotoisuus on perinteisesti liitetty luonnonsuojelun ja suojeltujen alueiden yhteyteen, ei niinkään kehitysyhteistyöhön kuuluvaksi.
Biodiversity has traditionally been understood within the context of conservation and protected areas, rather than as a component of development cooperation.
Biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen ja kestävä käyttö sisältää kuitenkin monia muitakin tekijöitä kuin pelkästään suojeltuja alueita.
However, the conservation and sustainable use of biodiversity implies many more issues than just protected areas.
Biologiseen monimuotoisuuteen kuuluvien erilaisten arvojen kirjo kuvaa niitä eri aloja, jotka liittyvät biologiseen monimuotoisuuteen ja sitä, miten ne vaihtelevat eri alueilla ja eri ihmisten keskuudessa.
The range of different kinds of values that biodiversity holds illustrates the different sectors which are biodiversity-linked, and how they vary in different areas and for different people.
Ottamalla siis nämä eri arvot ja edut huomioon voisi biologista monimuotoisuutta koskeva kysymys siis osaltaan edistää kestävää kehitystä.
The realisation of the different values and interests should therefore be the way forward for biodiversity's contribution to sustainable development.
Tarvitaan erinäisiä hallinnollisia toimenpiteitä, jotta voidaan varmistaa, että asianomaiset palvelut tunnistetaan ja otetaan huomioon.
A range of managerial interventions is required to ensure that relevant services are identified and respected.
Näiden eri toimintojen käsitteleminen ja niihin liittyvien eri etujen huomioon ottaminen vaatii kuitenkin kaupankäyntiä esimerkiksi sosiaalisten, taloudellisten ja ekologisten etujen kesken ja nykyisten ja tulevien tarpeiden välillä.
However, addressing these different functions, and taking into account the different interests involved, requires trade-offs between, for example, social, economic and ecological benefits, and between present and future needs.
Tämän vuoksi on löydettävä keinot, joilla paikallisväestön edut ja kansalliset edut voidaan tasapainottaa sekä keskenään että niihin maailmanlaajuisiin huoliin nähden, jotka eivät suoraan tai välittömästi vaikuta paikallisiin tai kansallisiin oloihin.
It is therefore necessary to find ways in which the needs of local populations and national interests can be balanced, with each other and with those global concerns, which do not directly, or immediately, affect the local or national contexts.
Kehitysyhteistyövaliokunta pyytää asiasta vastaavaa ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa sisällyttämään seuraavat osat päätöslauselmaesitykseensä:
The Committee on Development and Cooperation calls on the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy, as the committee responsible, to incorporate the following points in its motion for a resolution:
Biologista monimuotoisuutta koskevan yhteisön strategian tavoitteet taloudellisen yhteistyön ja kehitysyhteistyön osalta
EC Biodiversity Strategy objectives for economic and development co-operation
1) Biologiseen monimuotoisuuteen liittyvien tavoitteiden sisällyttäminen osaksi yhteisön yleisiä taloudellisen yhteistyön ja kehitysyhteistyön rakenteita sekä poliittista vuoropuhelua kehitysmaiden ja siirtymävaiheen talouksien kanssa.
(1) To mainstream biodiversity objectives into Community development and economic co-operation strategies and policy dialogue with developing countries and economies in transition.
Biologiseen monimuotoisuuteen liittyvät tavoitteet olisi sisällytettävä kehitysprojekteihin vastaanottajamaiden talouden eri aloilla sen varmistamiseksi, että yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan ja yhteisön muiden politiikkojen, kuten kauppa- maatalous- ja kalastuspolitiikan välillä vallitsee yhtenäisyys.
Biodiversity objectives should be integrated into development projects across different sectors of the economy of the recipient countries, ensuring greater coherence between Community development co-operation policy and other Community policies, such as trade, agriculture and fisheries.
2) Luonnonvarojen kestävän käytön tukeminen erityisesti metsien, laitumien ja meri- ja rannikkoekosysteemien osalta.
(2) To support sustainable use of natural resources, particularly in relation to forests, grasslands and marine/coastal ecosystems.
3) Niiden asianomaisten virastojen kapasiteetin lisääminen, jotka käsittelevät biologisen monimuotoisuuden suojelua ja kestävää käyttöä.
(3) To strengthen the capacity of relevant agencies involved in conservation and sustainable use of biodiversity.
4) Ympäristövaikutusten arviointimenettelyjen laajempi sisällyttäminen kehitysyhteistyöhön.
(4) To further integrate EIA practices in development co-operation.
5) Tämän strategian ja siitä aiheutuvien toimintasuunnitelmien täytäntöönpanon koordinointi kolmansien maiden strategioiden kanssa sen varmistamiseksi, että yhteisön tuki kolmansille maille ja kyseessä olevien maiden omien biologiseen monimuotoisuuteen liittyvien strategioiden tavoitteet ovat yhdenmukaiset.
(5) To co-ordinate the implementation of this strategy and the action plans emerging from it, with third country strategies, ensuring coherence between Community support to third countries and the objectives of those countries’ own biodiversity strategies.
6) Yhteisön ja jäsenvaltioiden avustusohjelmien politiikkojen ja lähestymistapojen sekä muiden rahoittajien ja kansainvälisten instituutioiden, erityisesti Maailman ympäristörahaston, koordinoinnin ja täydentävyyden varmistaminen biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen johdonmukaista täytäntöönpanoa varten.
(6) To ensure complementarity and co-ordination of policies and approaches in Community and Member States aid programmes, as well as with other donors and international institutions, particularly the Global Environment Facility (GEF), for coherent implementation of the Convention on Biological Diversity (CBD).
7) Riittävien varojen myöntäminen biologista monimuotoisuutta koskeville kahdenvälisille avustusohjelmille ja kansainvälisille mekanismeille (esimerkiksi biologista monimuotoisuutta koskeva yleissopimus).
(7) To provide sufficient funds for biodiversity on bilateral aid programmes as well as for international mechanisms (e.g. CBD).
Lähde: Euroopan komissio, KOM(2001) 162, OSA 5.
Source: European Commission, COM (2001) 162 final, VOL V
27. helmikuuta 2002 LOPULLINEN A5-0064/2002
27 February 2002 FINAL A5-0064/2002
Vuoden 2003 talousarviomenettelyn suuntaviivat pääluokkia II, IV, V, VI, VII, VIII (A) ja VIII (B) sekä Euroopan parlamentin alustavaa ennakkoarviota (pääluokka I) varten
on the guidelines for Sections II, IV, V, VI, VII, VIII (A) and VIII (B) and on the European Parliament's preliminary draft estimates (Section I) for the 2003 budgetary procedure
Pääluokka IV – Tuomioistuin
Section IV - Court of Justice
Pääluokka V – Tilintarkastustuomioistuin
Section V - Court of Auditors
Pääluokka VI – Talous- ja sosiaalikomitea
Section VI - Economic and Social Committee
Pääluokka VII – Alueiden komitea
Section VII - Committee of the Regions
Pääluokka VIII (A) – Oikeusasiamies
Section VIII (A) - European Ombudsman
Pääluokka VIII (B) – Euroopan tietosuojavaltuutettu
Section VIII (B) - European Data Protection Supervisor
311.074 SISÄLTÖ
311.074 CONTENTS
Budjettivaliokunta nimitti kokouksessaan 10. joulukuuta 2001 varainhoitovuoden 2003 talousarviomenettelyn ajaksi vuoden 2003 talousarvion muiden pääluokkien esittelijäksi Per Stenmarckin.
For the budgetary procedure for the financial year 2003, the Committee on Budgets appointed Per Stenmarck rapporteur (other sections), at its meeting of 10 December 2001.
Valiokunta keskusteli 18. helmikuuta 2002 vuoden 2003 talousarviomenettelyn suuntaviivoista (Pääluokka I – Euroopan parlamentti, Pääluokka II – Neuvosto, Pääluokka IV – Tuomioistuin, Pääluokka V – Tilintarkastustuomioistuin, Pääluokka VI – Talous- ja sosiaalikomitea, Pääluokka VII – Alueiden komitea, Pääluokka VIII (A) – Oikeusasiamies ja Pääluokka VIII (B) – Euroopan tietosuojavaltuutettu) kokouksessaan … ja päätti laatia mietinnön (2002/2005(BUD)).
At its meeting of 18 February 2002 the committee considered the guidelines for the 2003 budgetary procedure, Section I - European Parliament, Section II - Council, Section IV - Court of Justice, Section V - Court of Auditors, Section VI - Economic and Social Committee, Section VII - Committee of the Regions, Section VIII (A) - European Ombudsman, Section VIII (B) - European Data Protection Supervisor, and decided to draw up a report (2002/2005(BUD)).
Valiokunta käsitteli mietintöluonnosta kokouksessaan 26. helmikuuta 2002.
It considered the draft report at its meeting of 26 February 2002.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi päätöslauselmaesityksen yksimielisesti.
At the latter/last meeting it adopted the motion for a resolution unanimously.