natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kannattaisitteko rahoituksen vakautta koskevien EKP:n kertomusten julkistamista?
Would you be in favour of the publication by the ECB of financial stability reports?
Millainen vastuu EKP:llä pitäisi olla rahoitus- ja pankkivalvonnassa?
What should the ECB's responsibilities be regarding financial and banking supervision?
EKP:lle ja eurojärjestelmälle on jo perustamissopimuksessa määrätty rahoitusjärjestelmän vakauden valvontaa koskevia oikeudellisia velvoitteita.
The Treaty already assigns specific statutory responsibilities to the ECB and the Eurosystem in the field of financial stability.
Ensinnäkin eurojärjestelmä vastaa maksujärjestelmien moitteettoman toiminnan edistämisestä euroalueella.
First, the Eurosystem is responsible for promoting the smooth operation of payment systems in the euro area.
Tämä toimivalta liittyy selkeästi rahoitusjärjestelmän vakauteen, kun otetaan huomioon, että markkinoiden infrastruktuuri on olennainen osa rahoitusjärjestelmää ja sitä myötä kanava, jonka kautta häiriöt saattavat levitä stressitilanteessa.
This is a clear competence in the field of financial stability, given the relevance of market infrastructures as a major component of the financial system and, accordingly, as a possible channel for contagion in stress situations.
Toisekseen eurojärjestelmä tukee luottolaitosten toiminnan vakautta valvovien ja rahoitusjärjestelmän vakaudesta vastaavien kansallisten viranomaisten politiikan sujuvaa toteuttamista.
Second, the Eurosystem has the task of contributing to the smooth conduct of policies pursued by the competent authorities relating to the prudential supervision of credit institutions and the stability of the financial system.
Tämän säännöksen voidaan tulkita tarkoittavan, että yhteisön tasolla harjoitettava keskuspankkitoiminta voi osaltaan tehostaa valvontaa ja rahoitusjärjestelmän vakauteen pyrkimistä kansallisella tasolla.
This provision appears to acknowledge that the central banking tasks exercised at the Community level may contribute to enhancing the pursuance of financial stability and supervisory policies at the national level.
Käytännössä eurojärjestelmä on etupäässä pyrkinyt edistämään yhteistyötä sekä pankkivalvontaviranomaisten kesken että niiden, kansallisten keskuspankkien ja EKP:n välillä.
In practice, the contribution of the Eurosystem has mainly taken the form of promoting co-operation among banking supervisory authorities, and between these and the national central banks and the ECB.
EKPJ:n pankkivalvontakomitealla on tässä merkittävä rooli.
In this context, the role of the ESCB’s Banking Supervision Committee plays an important role.
Kolmanneksi perustamissopimuksessa ja EKPJ:n perussäännössä todetaan, että eurojärjestelmä voi osaltaan vaikuttaa rahoitusmarkkinoiden sääntelyn ja valvontatoimien tehostamiseen, myös rahoitusjärjestelmän vakauden näkökulmasta.
And third, the Treaty and the ESCB Statute recognise the contribution, also from a financial stability perspective, that the Eurosystem can make to shaping effective financial regulations and enhancing supervisory practices.
EKP:tä on konsultoitava aina, kun laaditaan pankkivalvontaan ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvää yhteisön lainsäädäntöä tai kansallisista lainsäädäntöä, ja EKP voi omasta aloitteestaan tarjota asiantuntemustaan, kun on kyse tällaisen lainsäädännön kattavuudesta ja toimeenpanosta Euroopassa.
The ECB must be consulted on any draft Community and national legislation in the fields of banking supervision and financial stability, and it can propose, on its own initiative, advice on the scope and implementation of European legislation in these areas.
Siksi ne keskittävät rahoitusjärjestelmän valvontatoimensa sellaisten kanavien seuraamiseen, joiden kautta häiriöt saattaisivat rahoitusjärjestelmässä levitä, sekä yleisesti systeemiriskin valvontaan.
In general, given the transmission mechanisms for monetary policy, central banks are concerned with the ability of the financial system to withstand adverse shocks and thus focus their financial stability activities on monitoring possible channels for contagion and the overall exposure to systemic risk.
Integraation syveneminen on luonut yhä tiiviimpiä yhteyksiä rahoituslaitosten, rahoitusmarkkinoiden ja markkinainfrastruktuurien välille.
Further integration has meant closer linkages among financial institutions, markets and market infrastructures.
Stressitilanteessa on yhä todennäköisempää, että häiriöt leviävät kansallisten rajojen yli, mikä tarkoittaa sitä, että myös koko euroaluetta saattaa uhata systeemiriski.
In a situation of stress, it is increasingly likely that contagion will spread across national borders, which also means that systemic risk may assume a euro area dimension.
Rahoitusjärjestelmän vakautta koskevasta raportoinnista toteaisin, että EKP laatii vuosittain rahoitusjärjestelmän vakautta käsittelevän kattavan selonteon, jonka päätarkoituksena on tarkastella euroalueen ja EU:n rahoitusjärjestelmään liittyviä riskejä ja heikkouksia.
As for the publication of its financial stability reports, the ECB produces once a year a comprehensive financial stability review, whose main objective is to provide a review of risks and sources of vulnerabilities relating to the euro area/EU financial system.
Nämä asiakirjat tukevat EKP:n neuvoston arviota rahoitusjärjestelmän vakaudesta.
These documents support an assessment of financial stability by the ECB Governing Council.
Ne myös toimitetaan säännöllisesti asiaankuuluville EU:n toimielimille ja kansainvälisille foorumeille.
They are also shared regularly with relevant EU bodies and international fora .
EKP:n neuvosto ja johtokunta voisivat miettiä, onko EKP:n tarkoituksenmukaista julkaista rahoitusjärjestelmän vakaudesta säännöllisiä laajempia raportteja vai selontekoja.
Whether or not it is appropriate for the ECB to publish either regular broader reports on financial stability or a financial stability review is an issue that could be examined by the Executive Board and the Governing Council.
Eurojärjestelmän oikeudellisista velvoitteista pankkivalvonnan ja rahoitusjärjestelmän vakauden valvonnan alalla sekä sen neuvoa-antavista tehtävistä määrätään perustamissopimuksen 105 artiklassa sekä EKP:n/EKPJ:n perussäännössä.
Finally, as for the statutory responsibilities of the Eurosystem in the fields of banking and financial supervision and its advisory functions, they are provided by Article 105 of the Treaty and the ECB/ESCB Statute.
Erityisesti eurojärjestelmä tukee luottolaitosten toiminnan vakautta valvovien ja rahoitusjärjestelmän vakaudesta vastaavien kansallisten viranomaisten politiikan sujuvaa toteuttamista.
In particular , the Eurosystem has the task of contributing to the smooth conduct of policies pursued by the competent authorities relating to the prudential supervision of credit institutions and the stability of the financial system.
Toisaalta EKP:tä on konsultoitava aina, kun laaditaan luonnoksia pankkivalvontaan ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyväksi yhteisön lainsäädännöksi tai kansalliseksi lainsäädännöksi, ja EKP voi omasta aloitteestaan tehdä ehdotuksia tällaisen lainsäädännön kattavuudesta ja toimeenpanosta Euroopassa.
On the other hand, the ECB must be consulted on any draft Community and national legislation in the fields of banking supervision and financial stability , and can propose, on its own initiative, advice on the scope and implementation of the European legislation in these areas.
Pankkivalvonnasta yhteismarkkinoilla voidaan todeta, että kotivaltion valvontaa ja sen vastavuoroista tunnustamista koskevat perusperiaatteet ovat olleet tehokkaita ja tukeneet osaltaan merkittävästi integraation edistymistä.
With regard to the conduct of banking supervision in the single market, the basic principles of home country control and mutual recognition have been effective, also favouring significant progresses towards integration.
Yhdentyneet markkinat eivät välttämättä edellytä keskitettyä valvontaa tai sääntöjen täydellistä yhdenmukaisuutta, vaan jonkinasteinen kilpailu sääntelyn alalla voi päinvastoin osoittautua terveeksi.
An integrated market does not necessarily call for centralised supervision or absolute uniformity of rules; on the contrary, some degree of regulatory competition may prove healthy.
On kuitenkin otettava huomioon, että liialliset erot kansallisissa säännöissä tulevat pankkialan organisaatioille ja rahoituslaitoksille kalliiksi.
However, it has to be recognised that excessive discrepancies in national rules are costly to banking and financial organisations.
C. EKP:n toiminta ja muita kysymyksiä 12.
C. Functioning of the ECB and other questions 12.
Mikä on käsityksenne johtokunnan sisäisestä tasapainosta sekä toimien ja roolien jakautumisesta johtokunnan jäsenten välillä etenkin EKP:n puheenjohtajan, varapuheenjohtajan ja pääekonomistin osalta?
How do you perceive the internal balance and the repartition of functions and roles between the different members of the Executive Board, and in particular, the President, the Vice-President and the Chief economist of the ECB?
EKPJ:n ja EKP:n perussäännön artiklassa 13 EKP:n puheenjohtajalle on annettu erityisvastuu johtaa puhetta niin EKP:n johtokunnassa, EKP:n neuvostossa kuin yleisneuvostossakin.
The President of the ECB has been assigned the specific responsibility of chairing the Executive Board and the Governing and General Councils according to Art 13 of the Statute of the ESCB and the ECB.
Saman artiklan mukaan puheenjohtajan ollessa estynyt kokouksia johtaa varapuheenjohtaja.
The same Article also refers to the same responsibilities for the Vice-President acting on the President’s behalf in the event of his absence.
Perussäännön 11.6 artiklassa todetaan puolestaan, että EKP:n juoksevien tehtävien hoitamisesta vastaa johtokunta.
Article 11.6 of the Statute states that the Executive Board is “responsible for the current business of the bank”.
Vastuu on siis yhteinen kollegiaalisuusperiaatetta noudattaen.
This means a collective and collegiate responsibility.
EKP:n työjärjestyksen 10.2 artiklassa otetaan huomioon, että vaikka kaikki EKP:n yksiköt ovat koko johtokunnan alaisuudessa, tietyissä toimissa johtokunnan jäsenille annetaan tehokkuussyistä yksittäiset vastuualueet.
To organise matters efficiently, Article 10.2 of the Rules of Procedure of the ECB recognises that, while all work units of the ECB are under the management of the whole Executive Board, individual responsibilities are allocated for certain activities with a view to achieving a degree of burden-sharing and some division of labour.
Yksi johtokunnan jäsenistä on vastuussa erityisesti kansantalouden ja tutkimuksen pääosastoista, ja hän on juuri se "pääekonomisti", johon viittaatte kysymyksessänne.
One member of the Executive Board is particularly responsible for Economics and Research, and it is this member who you refer to as the “Chief Economist”.
Henkilökohtainen mielipiteeni on, että vastuunjaosta huolimatta EKP:n toiminnasta vastaa kollektiivisesti johtokunta, ja rahapoliittinen päätöksenteko ja talouden kehityksen arviointi kuuluu yhteisesti EKP:n neuvostolle, jonka muodostavat johtokunnan kuusi jäsentä ja euroalueen kansallisten keskuspankkien 12 pääjohtajaa.
In my personal opinion, this assignment does not prejudge the collective management of the ECB which is exercised by the Executive Board, and the collective economic diagnosis and decision-making on monetary policy which is performed by the Governing Council, composed of the six members of the Executive Board and the twelve National Central Bank Governors.
Niiden kokousten jälkeen, joissa EKP:n neuvosto tekee rahapoliittisia päätöksiä, pääjohtajan tehtävänä on tiedottaa neuvoston näkemyksistä.
Following those Governing Council meetings which are devoted to monetary policy, the President of the ECB acts as the spokesman and makes public the views of the Council.
Pitäisikö johtokunnan jäsenten eri tehtävien muuttua vähitellen EKP:n tehtävien ja prioriteettien muuttuessa?
Shouldn't the different responsibilities of Board members change with time, in line with the changes occurred in the ECB's tasks and priorities?
Myös minun mielestäni on luontevaa, että osa johtokunnan jäsenten tehtävistä muuttuisi kahdeksanvuotisen toimikauden aikana.
Personally, I too would find it natural for Executive Board members to change some of their activities during their eight-year term of office.
Tehtävien vuorotteleminen olisi järkevää erityisesti aiemmin mainitun kollegiaalisuusperiaatteen valossa.
This makes even more sense in the light of the collegiality principle mentioned above.
Toinen hyvä syy tehtävien vuorotteluun neuvoston jäsenten kesken on se, että EKP:n tehtävät ja painopisteet voivat muuttua ajan myötä.
Another reason for the rotation of responsibilities among Executive Board members is the very fact that ECB tasks and priorities themselves may change over time.
EKP:n rooli rahoitusmarkkinoiden vakauteen liittyvissä asioissa, EU:n laajentumisen merkitys EKP:lle ja EKP:n henkilöstön hallinta ovat vain muutamia esimerkkejä alueista, joilla tehtävät ovat muuttuneet kuuden viime vuoden aikana.
For instance, the role of the ECB in financial stability issues, the significance of EU enlargement for the ECB and the management of the ECB’s human resources are examples of tasks that have evolved considerably over the last six years.
Johtokunnan tehtäväksi jää tarvittaessa päättää, jatkaako sama johtokunnan jäsen tietyn vastuualueen hoitamista silloinkin, jos vastuualueen sisältö muuttuu.
Whether or not the same Executive Board member should continue to take care of the changing content of a certain issue remains for the Executive Board to decide at the appropriate point in time.
Millaisia haasteita EKP:n rahapolitiikka mielestänne kohtaa valmisteltaessa ehdokasvaltioiden liittymistä euroalueeseen sekä sen jälkeen?
What challenges do you think the ECB's monetary policy will face during the preparation of Euro entry by the accession countries and after their entry?
Millaisella aikataululla ehdokasvaltioiden pitäisi mielestänne liittyä rahaliittoon ja ottaa euro käyttöön, kun otetaan huomioon kaikki lähentymisehdot ja osallistuminen valuuttakurssimekanismiin (ERM II)?
What is your opinion regarding the pace at which the accession countries should join monetary union and adopt the Euro, considering all of the convergence criteria and the participation in the exchange rate mechanism (ERM II)?
Eurojärjestelmän ja varsinkin uusien jäsenmaiden itsensä kannalta on hyvin tärkeää, että uusi valuuttakurssimekanismi (ERM II) toimii saumattomasti, että siihen osallistuminen on saumatonta ja että se auttaa kestävän lähentymisen saavuttamisessa.
It is very important for the Eurosystem and, particularly, for the acceding countries themselves that the new exchange rate mechanism (ERM II) – and their participation in it – should function smoothly as a successful framework for achieving sustainable convergence.
Kaikilla mailla ei ole mahdollisuutta liittyä ERM II:een heti alkuvaiheessa.
Not every country will be in a position to join ERM II from the outset.
Kaikkien uusien jäsenvaltioiden odotetaan toki ottavan euron käyttöön sitten, kun ne täyttävät Maastrichtin kriteerit kestävällä tavalla, mutta euron käyttöönotolle ei ole mitään yhtä yksittäistä tapaa, jota voisi suositella kaikille uusille jäsenvaltioille.
While all new Member States are expected to adopt the euro once they fulfil the Maastricht criteria on a sustainable basis, there is no single trajectory towards the euro that can be identified and recommended for all new Member States.
Uusien jäsenmaiden talouksien rakenteet ja raha- ja valuuttakurssijärjestelmät ovat keskenään hyvin erilaisia ja reaalinen ja nimellinen lähentyminen on eri maissa hyvin eri vaiheissa.
The new Member States differ in their economic structure as well as in their exchange rate and monetary regimes and in the degree of nominal and real convergence that they have already achieved.
Siksi ei ole mahdollista osoittaa yhtä euroalueeseen johtavaa tietä, joka olisi kaikkien uusien jäsenvaltioiden kannalta paras.
This is why it is not possible to plot a single course that would be best for all the new Member States on their way to the euro area.
Sama pätee koko rahapoliittiseen yhdentymisprosessiin, myös valuuttakurssimekanismiin (ERM II), jossa maiden on oltava mukana vähintään kahden vuoden ajan ennen kuin niiden lähentymistä arvioidaan euron käyttöönottoa varten.
This reasoning applies to the entire process of monetary integration, including membership of the exchange rate mechanism (ERM II), in which countries have to participate for at least two years prior to the convergence assessment leading to the adoption of the euro.
ERM II:een liittymisen ajankohdassa ja jäsenyyden kestossa tulisi myös ottaa huomioon, miten parhaiten edistetään makrotaloudellista vakautta näissä uusissa jäsenvaltioissa.
The timing of entry into the mechanism, as well as the duration of participation, should also reflect what is best in terms of fostering macroeconomic stability in the new Member State concerned.
Päätettäessä siitä, millä aikataululla uudet jäsenvaltiot liittyvät euroalueeseen, olisi harkittava (ja harkitaankin), mikä strategia ERM II:n ja myöhemmin euron suhteen edistää parhaiten niiden talouden perustekijöiden pysyvää lähentymistä.
When choosing the pace at which the new Member States plan to join the euro area, countries should (and in fact do) consider what strategy towards ERM II and the euro enhances their prospects of achieving a lasting convergence of economic fundamentals.
Korostaisin tässä yhteydessä talouspolitiikan kokonaisuuden tärkeyttä ERM II:een osallistumisen kannalta.
In this connection I would like to emphasise the importance of an overall sound policy framework for the success of ERM II participation.
Jotta ERM II:een osallistuminen olisi sujuvaa, erityisesti merkittävät muutokset politiikkaan olisi tehtävä ennen liittymistä ja julkisen talouden vakauttamisprosessin olisi oltava uskottava niissä maissa, joissa sellaista tarvitaan.
In particular, for participation in ERM II to be smooth, it is necessary that major policy adjustments be undertaken prior to participation in the mechanism and that the participating Member States pursue, where necessary, credible fiscal consolidation.
EKP:n rahapolitiikan välineet toimivat joka tapauksessa myös euroalueen laajennuttua.
In any case, the ECB monetary policy strategy is well equipped to work also in an enlarged euro area.
Koska EKP on ottanut tavoitteekseen inflaatiovauhdin pitämisen alle 2 prosentissa mutta kuitenkin lähellä kahta prosenttia, mahdolliset alueiden väliset inflaatioerot eivät muodostu ongelmaksi uusien jäsenmaiden liityttyä euroalueeseen eikä sellaisilla alueilla, joilla inflaatiovauhti on keskimääräistä hitaampi, ajauduta tilanteeseen, jossa hintojen lasku pitkittyisi.
In particular, the aim of the ECB to maintain inflation rates below but close to 2% can easily accommodate some cross-regional inflation differentials that might emerge after the entry of the acceding countries into the euro area, without this meaning that regions with lower inflation rates would face periods of protracted decline in prices.
On myös otettava huomioon, että uusien EU-maiden talouksien suhteellinen osuus laajentuneen euroalueen taloudesta tulee olemaan pieni ja että maiden on ennen euron käyttöönottoa täytettävä lähentymiskriteerit.
It should also be considered that acceding countries’ economies will account for only a small share of the enlarged euro area economy and that acceding countries will have to fulfil the convergence criteria before adopting the euro.
Mikä on kantanne nimellisestä ja todellisesta lähentymisestä käytävään keskusteluun, kun otetaan huomioon mahdollinen uusien jäsenvaltioiden liittyminen euroalueeseen?
What is your opinion on the debate regarding nominal vs. real convergence, in terms of the eventual new Member States’ entry into the Euro area?
Nimellisen lähestymisen merkitys, kun uudet jäsenvaltiot lopulta ottavat euron käyttöön, on kirjattu perustamissopimukseen.
The role of nominal convergence in the eventual adoption of the euro by the new Member States is clearly spelled out in the Treaty.
Ehtojen täyttyminen edellyttää arviota siitä, miten kestävä maiden saavuttama nimellisen lähentymisen taso on.
The conditions that have to be fulfilled include an assessment of the sustainability of the degree of nominal convergence achieved.
Kuten aiemminkin, arviointi on tapauskohtaista ja siinä otetaan huomioon jäsenvaltioiden erilaiset olot.
This assessment will be made, as in the past, on a case-by-case basis and taking into account the specific situation of each individual Member State.
Haluan korostaa, että nimellinen ja reaalinen lähestyminen eivät ole keskenään ristiriidassa.
Let me stress that nominal and real convergence far from constitute a trade-off.
Ne paremminkin täydentävät toisiaan, ja molempiin pitäisi pyrkiä rinnakkain.
They are in fact complementary, and can and should be pursued in parallel.
Reaalinen lähentyminen, enkä tarkoita tässä vain reaalitulojen lähentymisprosessia vaan myös rakenteellista ja institutionaalista lähentymistä, voi tukea nimellistä lähentymistä.
Real convergence, understood not only as the process of real income convergence but also as structural and institutional convergence, can support nominal convergence.
Esimerkiksi rakenteelliset uudistukset, jotka parantavat talouden tarjontapuolta ja kasvupotentiaalia ja edistävät kilpailua, johtavat yleensä myös inflaation hidastumiseen ja korkotason laskuun.
For example, structural reforms that improve the supply side of the economy and enhance its competitive environment and its growth potential are in general conducive to lower inflation and interest rates.
Nimellinen lähentyminen voi vastaavasti tukea reaalista lähentymistä ankkuroimalla inflaatio-odotuksia ja tarjoamalla vakaamman makrotaloudellisen ympäristön, sillä se edistää kauppaa ja investointeja.
Conversely, by anchoring inflation expectations and providing a more stable macroeconomic environment, nominal convergence has a positive impact on trade and investment, thereby supporting real convergence.
Mielestäni uusista jäsenvaltioista viime vuosina saamamme kokemukset viittaavat nekin siihen, että nimellinen reaalinen lähentyminen täydentävät toisiaan.
In my view, the experience of the new Member States in recent years also points to the complementary nature of nominal and real convergence.
Uusissa jäsenmaissa asukasta kohti lasketut tulot ovat vielä selvästi euroalueen keskitason alapuolella, mutta kun uusia jäsenmaita tarkastellaan yhdessä, talouskasvu on niissä ollut viime vuosina nopeampaa kuin euroalueella ja sen odotetaan pysyvänkin nopeampana keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
While per capita income in the new Member States remains well below the average in the euro area, growth in the new Member States as a whole has been higher than in the euro area in recent years and is projected to remain so over the medium to longer term.
Tämän kiinniottoprosessin taustalla ovat sekä rakenneuudistusten eteneminen monilla alueilla että samanaikaiset huomattavat saavutukset nimellisessä lähentymisessä, varsinkin inflaation hidastumisen suhteen.
This catching-up process has been taking place against the background both of progress in many areas of structural reforms and, simultaneously, remarkable achievements in the area of nominal convergence, in particular with regard to disinflation.
D. Demokraattinen seurattavuus ja avoimuus 16.
D. Democratic accountability and transparency 16.
Voitteko tarkentaa näkemyksiänne demokraattisesta seurattavuudesta liittyen EKP:hen ja keskuspankkiin yleensä?
Could you elaborate on your views on the concept of democratic accountability with regards to the ECB and central banking in general?
Viime vuosikymmenillä keskuspankkien riippumattomuudesta on tullut tärkeä osa rahapolitiikkaa koskevaa sopimusperustaa eri puolilla teollistunutta maailmaa.
Over recent decades central bank independence has become a key feature of monetary constitutions across the industrialised world.