natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komissio välitti 18. heinäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamentille komission tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle yhteisön tason ympäristösopimuksista osana lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskevaa toimintasuunnitelmaa ( KOM(2002) 412 ), joka toimitettiin tiedoksi ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnalle.
By letter of 18 July 2002 the Commission forwarded to Parliament the communication to the European Parliament, the Council, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on environmental agreements at Community level within the framework of the Action Plan ‘Simplifying and Improving the Regulatory Environment’ ( COM(2002) 412 ), which had been referred to the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy for information.
Parlamentin puhemies ilmoitti istunnossa 16. tammikuuta 2003, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnalle oli annettu lupa laatia työjärjestyksen 47 artiklan 2 kohdan ja 163 artiklan mukaisesti mietintö tästä asiasta.
At the sitting of 16 January 2003 the President of Parliament announced that the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy had been authorised to draw up an own-initiative report on the subject under Rules 47(2) and 163.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta nimitti kokouksessaan 5. marraskuuta 2002 esittelijäksi Guido Sacconin.
The Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy had appointed Guido Sacconi rapporteur at its meeting of 5 November 2002.
Valiokunta käsitteli mietintöluonnosta kokouksissaan 19. maaliskuuta 2003 ja 23. huhtikuuta 2003.
It considered the draft report at its meetings of 19 March and 23 April 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa se hyväksyi päätöslauselmaesityksen äänin 35 puolesta ja 11 vastaan.
At the latter meeting it adopted the motion for a resolution by 35 votes to 11, with no abstentions.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Caroline F. Jackson (puheenjohtaja), Alexander de Roo (varapuheenjohtaja), Guido Sacconi (varapuheenjohtaja ja esittelijä), María del Pilar Ayuso González, Jean-Louis Bernié, Hans Blokland, David Robert Bowe, John Bowis, Martin Callanan, Carmen Cerdeira Morterero (Elena Valenciano Martínez-Orozcon puolesta), Dorette Corbey, Anne Ferreira, Christel Fiebiger (Pernille Frahmin puolesta), Marialiese Flemming, Karl-Heinz Florenz, Cristina García-Orcoyen Tormo, Neena Gill (Rosemarie Müllerin puolesta), Laura González Álvarez, Robert Goodwill, Jutta D. Haug (María Sornosa Martínezin puolesta), Marie Anne Isler Béguin, Hedwig Keppelhoff-Wiechert (Raffaele Costan puolesta), Christa Klaß, Eija-Riitta Anneli Korhola, Bernd Lange, Peter Liese, Caroline Lucas (Hiltrud Breyerin puolesta), Minerva Melpomeni Malliori, Emilia Franziska Müller, Riitta Myller, Giuseppe Nisticò, Ria G.H.C. Oomen-Ruijten, Béatrice Patrie, Marit Paulsen, Fernando Pérez Royo (Torben Lundin puolesta), Dagmar Roth-Behrendt, Yvonne Sandberg-Fries, Karin Scheele, Horst Schnellhardt, Bart Staes (Patricia McKennan puolesta), Catherine Stihler, Astrid Thors, Antonios Trakatellis, Kathleen Van Brempt, Peder Wachtmeister ja Phillip Whitehead.
The following were present for the vote: Caroline F. Jackson, chairman; Alexander de Roo, vice-chairman; Guido Sacconi, vice-chairman and rapporteur; María del Pilar Ayuso González, Jean-Louis Bernié, Hans Blokland, David Robert Bowe, John Bowis, Martin Callanan, Carmen Cerdeira Morterero (for Elena Valenciano Martínez-Orozco), Dorette Corbey, Anne Ferreira, Christel Fiebiger (for Pernille Frahm), Marialiese Flemming, Karl-Heinz Florenz, Cristina García-Orcoyen Tormo, Neena Gill (for Rosemarie Müller), Laura González Álvarez, Robert Goodwill, Jutta D. Haug (for María Sornosa Martínez), Marie Anne Isler Béguin, Hedwig Keppelhoff-Wiechert (for Raffaele Costa), Christa Klaß, Eija-Riitta Anneli Korhola, Bernd Lange, Peter Liese, Caroline Lucas (for Hiltrud Breyer), Minerva Melpomeni Malliori, Emilia Franziska Müller, Riitta Myller, Giuseppe Nisticò, Ria G.H.C. Oomen-Ruijten, Béatrice Patrie, Marit Paulsen, Fernando Pérez Royo (for Torben Lund), Dagmar Roth-Behrendt, Yvonne Sandberg-Fries, Karin Scheele, Horst Schnellhardt, Bart Staes (for Patricia McKenna), Catherine Stihler, Astrid Thors, Antonios Trakatellis, Kathleen Van Brempt, Peder Wachtmeister and Phillip Whitehead.
EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMAESITYS yhteisön tason ympäristösopimuksista osana lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskevaa toimintasuunnitelmaa (KOM(2002) 412 – 2002/2278(INI))
MOTION FOR A EUROPEAN PARLIAMENT RESOLUTION on environmental agreements at Community level within the framework of the Action Plan ‘Simplifying and Improving the Regulatory Environment’ ( COM(2002) 412 - 2002/2278(INI))
– ottaa huomioon komission tiedonannon yhteisön tason ympäristösopimuksista osana lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskevaa toimintasuunnitelmaa ( KOM(2002) 412 – C5-0622/2002 ) Ei vielä julkaistu EUVL:ssä. ,
– having regard to the Commission communication on environmental agreements at Community level within the framework of the Action Plan ‘Simplifying and Improving the Regulatory Environment’( COM(2002) 412 - C5-0622/2002 ) Not yet published in OJ. ,
– ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 174 ja 175 artiklan,
– having regard to Articles 174 and 175 of the EC Treaty,
– ottaa huomioon 13. kesäkuuta 2002 antamansa päätöslauselman P5-TAPROV(2002)0323. komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Jalankulkijoiden turvallisuus: Euroopan autoteollisuuden sitoumus",
– having regard to its resolution of 13 June 2002 P5-TAPROV(2002)0323. on the Commission communication to the Council and the European Parliament ‘Pedestrian protection: commitment by the European automobile industry’,
– ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston 22. heinäkuuta 2002 tekemän päätöksen N:o 1600/2002/EY kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta EYVL L 242, 10.9.2002, s. 15. ,
– having regard to Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 laying down the Sixth Community Environment Action Programme OJ L 242, 10.9.2002, p.
– ottaa huomioon Lissabonin, Tukholman, Laekenin, Barcelonan ja Sevillan Eurooppa-neuvostojen päätelmät,
– having regard to the conclusions of the Lisbon, Stockholm, Laeken, Barcelona and Seville European Councils,
– ottaa huomioon meneillään olevat neuvottelut yhteisön lainsäädännön laadun parantamista koskevan toimielinten välisen sopimuksen tekemisestä,
– having regard to the negotiations currently underway on the conclusion of an interinstitutional agreement on improving the quality of Community legislation,
– ottaa huomioon ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietinnön ( A5‑0123/2003 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy ( A5‑0123/2003 ),
A. toteaa, että komissio haluaa Euroopan parlamentin panoksen mukaan keskusteluun lainsäädännön yksinkertaistamisesta ja parantamisesta ja erityisesti mahdollisuudesta turvautua vapaaehtoisiin välineisiin ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi,
A. whereas the Commission is calling on the European Parliament to contribute to the debate on simplifying and improving the regulatory environment and, in particular, the possibility of using voluntary instruments to achieve environmental objectives,
B. katsoo, että toisena lainsäätäjänä ympäristönsuojelun alalla Euroopan parlamentilla on moraalinen velvollisuus osallistua tähän keskusteluun rakentavalla ja kunnianhimoisella tavalla,
B. whereas in its role as co-legislator in the sphere of environmental protection the European Parliament is morally obliged to play a constructive and ambitious part in this debate,
C. toteaa, että EY-sopimuksen 175 artiklassa annetaan lainsäätäjälle ympäristöpolitiikan alan tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien toimenpiteiden hyväksyminen ja että näiden toimenpiteiden on oltava muodoltaan sitovia säädöksiä,
C. whereas Article 175 of the EC Treaty assigns the legislator the role of adopting the measures necessary to achieve environmental policy objectives and whereas such measures take the form of binding legislative acts,
D. ottaa huomioon, että kuudennen ympäristöä koskevan yhteisön toimintaohjelman 3 artiklan 5 kohdan mukaan on edistettävä vapaaehtoisia sitoumuksia tai sopimuksia, joilla pyritään selkeisiin ympäristötavoitteisiin, ja myös määrättävä menettelyistä siltä varalta, ettei sitoumuksia noudateta,
D. whereas the final indent of Article 3(5) of the Sixth Community Environment Action Programme calls for the encouragement of voluntary commitments or agreements to achieve clear environmental objectives, including setting out procedures in the event of non-compliance,
E. katsoo, että vapaaehtoiset välineet voivat olla alan toimijoille kannustimina innovointiin ja tutkimukseen ja, jos niihin liitetään asianmukaiset kannustimet ja esteet, niillä voidaan rohkaista kunnianhimoisten ympäristötavoitteiden saavuttamista ja sitä, että ympäristön laatua pidetään ensisijaisen tärkeänä kilpailukyvyn osatekijänä,
E. whereas voluntary instruments may, for operators in the sector, constitute a stimulus for innovation and research and, if accompanied by appropriate incentives and disincentives, an encouragement to achieve ambitious environmental objectives and consider environmental quality as a primary parameter of competitiveness,
G. katsoo, että vapaaehtoisten sääntelyvälineiden (itsesääntely ja yhteissääntely) käyttäminen pitäisi aina sisällyttää laajempaan viitekehykseen ja että komission pitäisi näin ollen selvästi yksilöidä alat, joilla ympäristösopimuksia voitaisiin tehdä, ja ilmoittaa niistä lainsäätäjälle, ennen kuin alan toimijoiden kanssa aloitetaan minkäänlaisia neuvotteluja tai tunnustetaan minkäänlaisia niiden välisiä sopimuksia,
G. whereas the use of voluntary regulatory instruments (self-regulation and co-regulation) should always be incorporated in a broader reference framework and whereas the sectors which might be the subject of environmental agreements should therefore be clearly identified by the Commission and communicated to the legislator before the launch of any kind of negotiations with operators in the sector or the recognition of any kind of agreement between them,
H. katsoo, että vapaaehtoisten välineiden avoimuuden ja tehokkuuden takaamiseksi on määriteltävä täsmällisesti niiden soveltamisolosuhteet, seurantamekanismit ja mahdolliset seuraamukset, jos yhdessä sovittuja tavoitteita ei saavuteta tai jos niiden saavuttaminen jää puutteelliseksi,
H. whereas, in order to ensure the transparency and effectiveness of voluntary instruments, their conditions of application, control mechanisms and any penalties in the event of the agreed objectives not being achieved or being inadequately achieved should be precisely defined,
I. toteaa, että tietyn alan ympäristösopimukset eivät missään tapauksessa voi estää lainsäätäjän mahdollisuutta säädellä tätä alaa sitovalla säädöksellä,
I. whereas under no circumstances may the existence of environmental agreements in a particular sector prejudice the possibility of the legislator regulating the same sector by means of a binding legislative act,
J. katsoo, että jo nyt on tarpeen yksilöidä aloja, joilla vapaaehtoisia välineitä voitaisiin kokeilla joidenkin yhteisön ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi,
J. whereas it is appropriate to identify from the outset a number of sectors in which voluntary instruments might usefully be tried in the pursuit of some of the Community’s environmental objectives,
9. pyytää, että jos lainsäätäjä suhtautuu kielteisesti ympäristösopimusten (jotka kuuluvat itsesääntelyn tai yhteissääntelyn piiriin) tekemiseen, komissio pidättäytyy tekemästä tai tunnustamasta tällaisia sopimuksia;
Requests that whenever the legislator expresses an unfavourable opinion on the conclusion of environmental agreements (self-regulation or coregulation), the Commission should refrain from concluding or recognising such agreements;
a) vaikutusten arviointi: sen, että valitaan vapaaehtoinen väline eikä lainsäädännöllistä säädöstä, on perustuttava vertailevaan analyysiin, jolla tutkitaan näiden kahden välineen mahdollisia vaikutuksia ympäristön, talouden, sosiaalisten seikkojen ja hallintomenojen kannalta; b) tavoitteiden määrittäminen: vapaaehtoisiin välineisiin on liitettävä selvät määrälliset ja mitattavissa olevat tavoitteet ja määräaika, jonka kuluessa nämä tavoitteet on saavutettava.
(a) environmental impact assessment: the decision to make use of a voluntary instrument rather than a legislative act should be based on a comparative analysis of the potential impact of the two instruments in environmental, economic and social terms and in terms of administrative costs; (b) definition of the objectives: every voluntary instrument should indicate clear, quantified and measurable objectives, as well as the deadline for achieving them.
Välitavoitteet ja niiden määräajat on ilmoitettava aina kuin mahdollista ja joka tapauksessa silloin kun sopimus tehdään pitkälle aikavälille; c) edustavuus: vapaaehtoisen välineen käyttäminen edellyttää, että laaja enemmistö osallistuu sopimukseen ja on sitoutunut noudattamaan sitä ja että tämä enemmistö edustaa alan toimijoita, niin että "vapaamatkustajat" voidaan sulkea pois; d) kansalaisyhteiskunnan kuuleminen ja mukaan ottaminen: kaikkia osapuolia on informoitava aikomuksesta käyttää vapaaehtoista välinettä ja heidän on voitava esittää omat huomionsa menettelyn kaikissa vaiheissa.
Whenever possible, and in any event when the agreement covers a long period, the intermediate objectives and the relevant deadlines must be specified; (c) representativeness: the use of a voluntary instrument presupposes participation in and commitment to honouring the agreement on the part of a vast and representative majority of operators in the sector, so as to rule out the risk of ‘ free riding ’; (d) consultation and involvement of civil society: all the parties involved should be informed of the intention to make use of a voluntary instrument and should be able to formulate observations at any stage in the procedure.
Lisäksi osapuolia on informoitava sopimuksen tekemisestä ja sen seurannan tuloksista.
They should also be told about the conclusion of the agreement and the results of the monitoring thereof.
Tätä varten kaiken sopimusta ja sen seurantaa koskevan tiedon on oltava saatavilla Internetissä ja mahdollisesti myös paperiversiona; e) valvonta-, arviointi- ja seuraamusmekanismit: jos sopimuksen tulokset ovat kielteisiä, on täsmennettävä seuranta- ja arviointimekanismit ja mahdolliset seuraamukset.
For this purpose all the information concerning the agreement and monitoring should be available via Internet and possibly also be distributed on paper; (e) mechanisms for monitoring, assessment and penalties: monitoring and assessment mechanisms and possible penalties in the event of the agreement being a failure should be clearly defined.
Asetettujen tavoitteiden ja mahdollisten välitavoitteiden saavuttaminen on tarkistettava säännöllisesti esimerkiksi "ympäristötodentajien" järjestelmällä.
Achievement of the objectives set and, where relevant, intermediate objectives must be verified at regular intervals, for example by means of ‘environmental verifiers’.
Komission on informoitava Euroopan parlamenttia ja neuvostoa säännöllisesti sopimuksen soveltamisesta.
Parliament and the Council should be kept informed by the Commission about the application of the agreement.
11. katsoo, että yhteissääntelyn osalta nämä edellytykset on esitettävä selvästi perussäädöksessä – itsesääntelyn osalta edellytykset on esitettävä komission erityisessä tiedonannossa ja sen jälkeen komission suosituksessa tai kirjeenvaihdossa;
Considers that these prerequisites should be clearly set out in the basic legislative act in the case of coregulation; in the case of self-regulation they should be set out in a specific Commission communication and subsequently be incorporated in the Commission recommendation or the exchange of letters;
Komissio hyväksyi heinäkuussa 2002 lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskevan toimintasuunnitelman, joka perustui Lissabonin Eurooppa-neuvoston antamaan ja Tukholman, Laekenin sekä Barcelonan huippukokouksissa vahvistettuun toimeksiantoon.
Last July, in accordance with the mandate issued by the European Council in Lisbon and confirmed at the Stockholm, Laeken and Barcelona summits, the Commission adopted an Action Plan ‘simplifying and improving the regulatory environment by means of new co-ordinated action’.
Tiedonannossa todetaan, että lainsäädännön lisäksi voidaan käyttää vaihtoehtoisia keinoja rajoittamatta kuitenkaan perustamissopimuksen määräyksiä tai lainsäädäntävallan käyttäjän oikeuksia.
The Communication points out that it is possible to make appropriate use of alternatives to legislation without undermining the provisions of the Treaty or interfering with the legislator’s prerogatives.
Lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskevan toimintasuunnitelman mukaisesti komissio julkaisi yhteisön tason ympäristösopimuksia koskevan tiedonannon, joka on tämän mietinnön aiheena.
In accordance with the Action Plan simplifying and improving legislation the Commission published its Communication on environmental agreements at Community level, which is the subject of this report.
Komissio julkaisi jo vuonna 1996 tiedonannon ympäristösopimuksista, joiden oli tarkoitus olla lainsäädännöllisten toimien täydentäviä strategisia välineitä.
Back in 1996 the Commission published a Communication on environmental agreements - understood as strategic instruments to complement regulatory measures - but it did not treat the drawing up of agreements at Community level as a priority.
Sopimuksia oli tarkoitus käyttää tapauskohtaisesti komission huolellisen arvioinnin jälkeen.
In its new Communication the Commission envisages making use of different kinds of instruments in order to simplify legislative work and legislation itself.
Uudessa tiedonannossa komissio suunnittelee eri välineiden käyttöä lainsäädäntätyön ja itse lainsäädännön yksinkertaistamiseksi.
In particular it proposes using two kinds of voluntary agreement in the environmental sphere: self-regulation and coregulation.
Se ehdottaa esimerkiksi, että ympäristöalalla käytettäisiin vapaaehtoisten sopimusten osalta kahta eri mallia: itsesääntelyä ja yhteissääntelyä.
Self-regulation consists in voluntary agreements which operators conclude on their own initiative, on a voluntary basis, in order to organise their own work.
Itsesääntely koostuu vapaaehtoisista sopimuksista, joita toimijat tekevät vapaaehtoisesti omasta aloitteestaan oman toimintansa järjestämiseksi.
This kind of voluntary agreement does not presuppose the use of legislative acts, whereas voluntary agreements concluded in the context of a formal and binding legislative act come under the heading of coregulation.
Tällaiset vapaaehtoiset sopimukset eivät edellytä lainsäädännöllisiä säädöksiä.
Your rapporteur takes the view that, although the Commission has endeavoured to take account of the debate held on the subject and Parliament's positions resolution on environmental agreements (OJ C 286, 22.9.1997, p.
Tätä varten eritellään viisi pääkohtaa, tai täsmällisemmin viisi ehdotonta edellytystä.
For this purpose five main points or, more precisely, five binding preliminary conditions are identified.
Vapaaehtoiset sopimukset välineinä, joilla täydennetään yhteisön lainsäädäntöä
Voluntary agreements as instruments for integrating Community legislation
EY:n perustamissopimuksessa ei ole yhtään erityismääräystä ympäristösopimuksista.
The EC Treaty does not contain any specific provision concerning environmental agreements.
Näiden välineiden käyttämisessä on kuitenkin otettava täysipainoisesti huomioon perustamissopimuksen määräykset ja yhteisön kansainväliset sitoumukset ja noudatettava niitä.
Such instruments must therefore be used in full compliance with all the provisions of the Treaty and the Community's international commitments.
Perustamissopimuksen 175 artiklan nojalla neuvosto ja Euroopan parlamentti päättävät yhteispäätösmenettelyllä niiden ympäristöpolitiikan aloitteiden toteuttamisesta, joihin yhteisön on ryhdyttävä 174 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
According to Article 175 it is for the Council and the European Parliament, in the context of the codecision procedure, to decide on the environmental policy initiatives to be taken by the Community in order to achieve the objectives set out in Article 174.
Yhteisön ympäristöpolitiikan selkärankana on ja pysyy lainsäädäntö, jota vain joissakin erikoistapauksissa voidaan täydentää vapaaehtoisilla sopimuksilla.
The basic structure of Community policy on the environment has always been legislative provisions, which in only a few specific cases may be combined with voluntary agreements.
Vapaaehtoisia sopimuksia pitäisi käyttää strategisena välineenä, jolla täydennetään lainsäädäntöä ja jota pitäisi käyttää vain silloin, kun siitä koituu ympäristölle samantasoisia tai tasokkaampia parannuksia kuin tavanomaisilla laeilla.
A voluntary agreement should therefore be defined as a strategic instrument to supplement regulatory measures, to be used only with a view to making improvements in the environmental field with a scope equal to or broader than those to be obtained by means of traditional legislative procedures.
Kaikkien lainsäädäntään osallistuvien tahojen on virallisesti tunnustettava tästä aiheutuva lisäarvo ympäristönsuojelun tason paranemisen kannalta.
The added value in terms of a high level of environmental protection must be formally recognised by all the institutions involved in the legislative process.
Näiden sopimusten olisi toimittava teollisuuden kannustimena innovointiin ja tutkimukseen ja rohkaistava sitä innovaatioihin, joiden avulla voidaan saavuttaa lainsäätäjän asettamat kunnianhimoiset ympäristötavoitteet.
The instruments should stimulate industry in terms of innovation and research and encourage it to adopt innovative behaviour capable of achieving ambitious environmental objectives strictly laid down by the legislator.
Saattaa olla huono asia, että unionin talouspolitiikkojen koordinoinnille on asetettu rajat.
It is perhaps regrettable that there is a limit on the coordination of economic policies in the Union.
Nämä rajat ovat tähän asti estäneet verotuspolitiikkojen täysipainoisen yhdenmukaistamisen ja erityisesti mahdollisuuden ottaa käyttöön nykyaikainen kannustin- ja estejärjestelmä, jolla pyrittäisiin edistämään parempia käytäntöjä, ympäristöalan teknologian kehitystä, yritysten vastuullisuutta ja sitä, että ympäristön laatua pidetään ensisijaisen tärkeänä kilpailukyvyn osatekijänä.
This limit has so far prevented proper harmonisation of fiscal policies and, more particularly, the possibility of adopting a modern system of incentives and disincentives to promote best practice, more dynamic development of environmental technologies, to encourage a responsible attitude on the part of businesses and, ultimately, the acceptance of environmental quality as a prime parameter for competitiveness.
Alustavasti määriteltynä alat, joilla voitaisiin käyttää vapaaehtoisia sopimuksia
Upstream definition of the sectors which might be the subject of voluntary agreements
Uusien sääntelyvälineiden (itse- tai yhteissääntelyn piiriin kuuluvien sopimusten) käyttämisen olisi tapahduttava sellaisen yhteisen viitekehyksen perusteella, josta ilmenee jo suunnitteluvaiheessa aikomus käyttää vapaaehtoisia sopimuksia kyseisellä alalla.
New regulatory instruments (whether self-regulation or coregulation) should be used on the basis of a common reference framework showing, from the outset, the intention to use voluntary agreements in that specific sector.
Itse asiassa komissio viittaakin tähän mahdollisuuteen tiedonantonsa 7.1 kohdassa.
In actual fact, the Commission, in paragraph 7.1 of the Communication, considers this possibility.