natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kansainvälisten ja kiinalaisten ihmisoikeusjärjestöjen mukaan ihmisoikeustilanne Kiinassa vuoden 2002 lopulla ei ollut "edistynyt yhtään", vaan "huonontunut vakavasti mitä tulee laittomiin pidätyksiin, terrorismin vastaisen taistelun nimissä tehtyyn etnisten vähemmistöjen sortoon ja kuolemanrangaistuksen laajaan käyttöön väkivallattomien rikkomusten tuomiona."
International and Chinese human rights organisations characterised the human rights situation in China at the end of 2002 not only as a 'lack of progress' but as 'a serious degradation in areas such as extra-legal detentions, repression against ethnic minorities in the name of fighting terrorism, and extensive use of the death penalty for non-violent offences.'
Tiedonanto Euroopan parlamentin ja Kiinan välisestä 19. parlamenttien välisestä kokouksesta, PE 320.362.
Report on the 19th EP-China Interparliamentary meeting, PE 320.362
Vaikka Euroopan unioni on sitoutunut esittämään huolensa Kiinan ihmisoikeustilanteesta sen kanssa järjestetyissä tapaamisissa kaikilla tasoilla, Euroopan unionin ja Kiinan huippukokouksessa syyskuussa 2002 ihmisoikeustilannetta ei arvosteltu lainkaan.
Although the EU is committed to raising its concerns about human rights in meetings with China at all levels, the EU/China Summit of September 2002 did not take up any such criticism.
Joulukuussa 2002 Euroopan unioni aloitti ihmisoikeusvuoropuhelun Iranin kanssa yhteistyö- ja kauppasopimuksen neuvotteluiden yhteydessä.
In December 2002, the EU initiated its h uman rights dialogue with Iran, in parallel to the negotiations on a Trade and Cooperation Agreement.
Iranin valmiutta ryhtyä ihmisoikeusvuoropuheluun on pidettävä myönteisenä kehityksenä Euroopan unionin ja Iranin suhteiden normalisoimisessa.
Iran's readiness to enter into a human rights dialogue with no preconditions has to be considered as a positive development with a view to the normalisation of relations between the EU and that country.
Ihmisoikeuksia koskevan vuoropuhelun yhteydessä käydyt keskustelut 16. ja 17. joulukuuta 2002 sekä 14. ja 15. maaliskuuta 2003 käytiin rakentavassa ilmapiirissä ja keskustelunaiheet koskivat syrjintää (naisten ja vähemmistöjen oikeudet, rotusyrjintä ja ulkomaalaisviha), kidutuksen estämistä, oikeudenmukaisia oikeudenkäyntejä ja oikeusvaltiota.
We learned that the discussions under the human rights dialogue, held on 16/17 December 2002 and 14/15 March 2003, were conducted in a constructive atmosphere on subjects such as discrimination (women’s rights and rights of minorities, racial discrimination and xenophobia), the prevention of torture, fair trials and the rule of law.
Iranin hallitus on suostunut ottamaan vastaan YK:n erityistarkkailijoita myöhemmin tänä vuonna mukaan lukien sananvapauden erityistarkkailijan sekä naisiin kohdistuvaa väkivaltaa tarkkailevan erityistarkkailijat.
The Iranian Government agreed to receive a number of UN Special Rapporteurs later this year, including the Rapporteurs on Freedom of Expression and on Violence against Women.
Mielivaltaista vangitsemista käsittelevä työryhmä vieraili Iranissa helmikuussa 2003.
The Working Group on Arbitrary Detention visited Iran in February 2003.
Pakotettujen katoamisten työryhmän vierailu on järjestetty kesäkuulle 2003.
A visit by the Working Group on Enforced Disappearances has been arranged for June 2003.
Vuosia Iran kielsi kaikkien eritysraportoijien pääsyn maahan, joten nykyinen kehitys on merkittävä askel eteenpäin edellyttäen, että erityistarkkailijoiden suosituksia noudatetaan.
This development is certainly an important step forward, after years of refusal to allow any visit by the Special Rapporteur for Iran, provided that their recommendations are implemented.
Komissio pani merkille kivitystuomioiden de facto keskeyttämisen ensimmäisenä toimena tämän käytännön poistamiseksi ja kehotti Iranin hallitusta keskeyttämään kaikkien teloitusten täytäntöönpanon teloitusten poistamiseksi lopulta kokonaan.
The Council took due note of the de facto moratorium on the imposition of sentences to death by stoning as a first step towards abolition of this practice, and urged the Government of Iran to establish a moratorium on all executions with a view to their eventual abolition.
Euroopan unionille kaikki syvenevän yhteistyön alat Iranin kanssa ovat "maailmanlaajuisen lähestymistavan toisistaan riippuvia, erottamattomia ja toisiaan keskinäisesti vahvistavia elementtejä."
For the EU, all areas of deepened cooperation with Iran 'are interdependent, indissociable and mutually reinforcing elements of a global approach.'
Ihmisoikeusvuoropuheluiden suuntaviivojen mukaan edistyminen tällä alueella on ratkaisevaa, ja neuvoston 17. kesäkuuta 2002 annettujen päätelmien mukaan sopimusneuvotteluiden edistyminen on sidoksissa neljällä alalla, mukaan lukien ihmisoikeuskysymyksissä, tapahtuvan poliittisen vuoropuhelun edistymiseen.
According to the guidelines on human rights dialogues, progress on the ground is decisive, and according to Council's conclusions of 17 June 2002, progress on the Agreement is linked to progress made in the four areas of political dialogue, including human rights.
Komission jäsen Chris Patten vahvisti tämän sidoksen olemassaolon Iranin vierailullaan helmikuussa 2003.
Commissioner Chris Patten reaffirmed the link again on a visit to Iran in February 2003.
Poliittisesta vuoropuhelusta on tulossa yhä merkittävämpi osa suhteita kolmansien maiden kanssa.
Political dialogues are becoming increasingly important as part of the relationship with third countries.
Parlamentti on useasti vuosien varrella vaatinut, että ihmisoikeudet otettaisiin huomioon kaikessa ulkopolitiikassa .
Parliament has, on numerous occasions over the years, urged the 'mainstreaming' of human rights into external policies.
Neuvosto on sitoutunut tekemään ihmisoikeuksista olennaisen osan kaikkia kolmansien maiden kanssa järjestettyjä tapaamisia kaikilla tasoilla, ohjelmakeskusteluita ja maakohtaisia strategioita, mikä näkyy Euroopan unionin ihmisoikeusvuoropuhelun suuntaviivojen pääperiaatteissa (3.1).
The Council's commitment to making human rights an integral part of all meetings with third countries and at all levels, in programming discussions and in Country Strategies, is reflected in the basic principles (3.1) of the EU guidelines on human rights dialogues.
Euroopan unioni on periaatteessa sitoutunut käyttämään myönteistä yhteistyömenetelmää aina, kun se on mahdollista.
The EU is committed in principle to applying a positive and cooperative approach whenever possible.
Samalla Euroopan unioni kuitenkin varaa oikeuden ottaa selkeästi kantaa missä tahansa maassa tapahtuviin vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin.
At the same time the EU reserves the right to speak out clearly against serious violations of human rights, wherever they take place.
Tanska ja Kreikka painottivat puheenjohtajakausillaan demokratiaa, ihmisoikeuksia, oikeusvaltion periaatetta ja julkisia toimielimiä vahvistavia toimenpiteitä.
In the case of EU relations with Russia, both the Danish and Greek Presidencies attached importance to measures that would strengthen democracy, human rights, the principles of the rule of law and public institutions in Russia.
Euroopan parlamentti vetosi neuvostoon ja pyysi sitä tekemään voimakkaan poliittisen aloitteen Venäjän federaation kanssa käytävän poliittisen vuoropuhelun yhteydessä, jotta neuvotteluratkaisun löytymistä Tšetšenian konfliktissa voitaisiin edistää.
The EP called on the Council, to take a strong political initiative in the framework of its political dialogue with the Russian Federation, in order to promote a negotiated solution to the conflict in Chechnya.
Euroopan parlamentin 7. marraskuuta 2002 annettu päätöslauselma (P5_TA(2002)0531) Eurooppa-neuvoston 24. ja 25. lokakuuta 2002 Brysselissä pidetyn kokouksen tuloksista.
EP resolution on the outcome of the European Council meeting in Brussels on 24/25 October 2002, adopted on 7/11/02 (P5_TA(2002)0531).
Asiaa ei kuitenkaan käsitelty pääaiheena Euroopan unionin ja Venäjän huippukokouksissa vuonna 2002.
But the issue was not dealt with as a key topic at the EU/Russia Summits in 2002.
Kööpenhaminassa järjestetyssä neljännessä Euroopan ja Aasian välisessä huippukokouksessa (ASEM 4), jossa Aasian ja Euroopan välisiä suhteita edelleen vahvistettiin, keskityttiin poliittiseen vuoropuheluun.
Dialogue was the focus at the fourth Europe-Asia summit (ASEM 4) in Copenhagen, where relations between Asia and Europe were further strengthened.
Euroopan unioni on lisännyt vuoropuheluaan Aasian maiden kanssa pääasiassa turvallisuuspoliittisista aiheista ja etenkin taistelusta kansainvälisen terrorismin torjunnasta sekä yhteistyöstä maailmanlaajuisessa taloudessa.
The EU increased its dialogue with the Asian countries mainly on security-policy issues, particularly the fight against international terrorism, and on cooperation in the light of the global economy.
ASEM-huippukokouksen päätelmissä ei mainita erityisiä ihmisoikeuksista käytyjä keskusteluja.
The EU-ASEM Summit conclusions do not mention any specific human rights discussion.
Parlamentti vaatii neuvostoa olemaan johdonmukainen avoimuuden lisäämistä koskevissa sitoumuksissa.
Parliament urges the Council to be consistent with its own commitments to more openness.
Mikäli Euroopan unioni haluaa tehdä kolmansiin maihin kohdistuvasta ihmisoikeuspolitiikastaan uskottavampaa, keskustelunaiheita olisi tarkasteltava lähemmin.
If the EU wishes to make its human rights policy towards third countries more credible, scrutiny of the issues under discussion is needed.
Ihmisoikeuksia koskevan vuoropuhelun arvioinnin päätelmät tai Euroopan unionin kolmansien maiden kanssa pidetyistä huippukokouksista julkaistut lehdistötiedotteet eivät ole osoittautuneet riittäväksi tiedonlähteeksi.
The conclusions on the assessment of human rights dialogues or press statements published on EU Summits with third countries or Association/Cooperation Council meetings have not proven to be an adequate source of information.
Suullisessa lausunnossaan Euroopan unionin ja Ukrainan välisen yhteistyöneuvoston maaliskuussa 2003 pidetyn kuudennen tapaamisen tuloksista puheenjohtajavaltio ilmoitti, että viestinten vapaudesta oli keskusteltu tapaamisessa, mutta virallisissa päätelmissä ei viitata näihin keskusteluihin.
In its oral statement on the outcome of the 6th Meeting of the Cooperation Council between the EU and Ukraine in March 2003, the Presidency announced that the issue of media freedom had been discussed, but the official conclusions of the meeting do not refer to that discussion.
YK:n ihmisoikeustoimikunta
UN Commission on Human Rights
Euroopan unionin ihmisoikeusvuoropuhelun suuntaviivojen yhdeksännessä kappaleessa todetaan:"(...) vaikka Euroopan unioni kävisi ihmisoikeusvuoropuhelua kolmannen maan kanssa, tämä ei estä sitä antamasta päätöslauselmaa ihmisoikeustilanteesta kyseisessä maassa tai tukemasta kolmannen maan tekemää aloitetta.
Paragraph 9 of the EU guidelines can be highlighted: '(...) the fact that there is a human rights dialogue between the EU and a third country will not prevent the EU either from submitting a resolution on the human rights situation in that country or from providing support for an initiative by the third country.
Euroopan unionin ja kolmannen valtion välillä käytävä ihmisoikeusvuoropuhelu ei myöskään estä Euroopan unionia arvostelemasta kyseisen maan ihmisoikeusrikkomuksia esimerkiksi sopivalla kansainvälisellä foorumilla tai ottamasta asiaa esille tapaamisissaan kolmansien maiden kanssa kaikilla tasoilla."
Nor will the fact that there is a human rights dialogue between the EU and a third country prevent the European Union from denouncing breaches of human rights in that country, inter alia in the appropriate international fora, or from raising the matter in meetings with the third countries concerned at every level.'
Käytännössä neuvosto ei ole YK:n ihmisoikeustoimikunnan (UNCHR) vuosittaisessa istunnossa arvostellut ihmisoikeusloukkauksia maissa, joiden kanssa se käy ihmisoikeusvuoropuhelua.
In practice we see that in the framework of the annual session of the UN Commission on Human Rights (UN CHR), the Council is not inclined to denounce human rights violations in countries with which it has established a human rights dialogue.
Vuonna 1997, kun Euroopan unionin näkemykset Kiinasta olivat hajanaisia, Tanska ja yhdeksän muuta jäsenvaltiota esittivät Kiinan vastaista päätöslauselmaa, sillä seurauksella, että Kiina katkaisi ihmisoikeusvuoropuhelun.
In 1997, when the EU was split over China, a resolution was sponsored by Denmark (plus nine other EU Member States); China interrupted the human rights dialogue.
Seuraavina vuosina Euroopan unionin päätavoitteena oli välttää tällainen takaisku.
In the following years, the EU's main concern was to avoid such a debacle.
Siitä lähtien ja huomioiden ihmisoikeusvuoropuhelun ensimmäiset kannustavat tulokset neuvosto oli yhtä mieltä siitä, ettei puheenjohtajavaltion eikä jäsenvaltioidenkaan tulisi esittää tai tukea päätöslauselmia.
Since then, and 'in view of the first encouraging results of the human rights dialogue', the Council agreed that neither the Presidency nor Member States should sponsor or co-sponsor a resolution.
Euroopan unioni voi ilmaista huolensa Kiinan ihmisoikeustilanteesta yleisessä kannanotossaan 9 kohdan mukaisesti.
The EU would convey its concern over human rights in China in its general statement under Item 9.
Päätöslauselmaesityksien, jotka yleensä olivat Yhdysvaltojen tekemiä, käsittelyn eteneminen estettiin toiminnasta pidättymällä.
Whenever a resolution was introduced - normally by the US - it was blocked by a procedural no-action motion.
Euroopan unionin kanta on, että esittäminen on ristiriidassa vuoropuhelun hengen kanssa.
The EU takes the view that such a motion is 'contrary in itself to the spirit of dialogue'.
Yleisten asioiden neuvoston päätelmät 11. maaliskuuta 2002 ja 18. maaliskuuta 2003.
GAC conclusions, 11.3.2002, 18.3.2003.
Euroopan unionin kanta Iraniin YK:n ihmisoikeustoimikunnan 59. istunnossa oli sama kuin sen kanta Kiinaan.
The EU approach at the 59th UNCHR towards Iran was the same as for China.
Kahden ensimmäisen Euroopan unionin ja Iranin välisen ihmisoikeusvuoropuhelun tapaamisten arvioinnin pohjalta neuvosto päätti vastoin parlamentin pyyntöä olla tukematta Iranin vastaista päätöslauselmaa, mutta päätti ilmaista vakavan huolensa Iranin ihmisoikeustilanteesta kannanotossaan 9 kohdan mukaisesti.
On the basis of the assessment of the first two meetings of the EU/Iran human rights dialogue the Council decided not to sponsor a resolution on Iran, against the request of Parliament, but to express its serious concerns in its statement under Item 9.
YK:n päätöslauselmien vaikutus voi vaihdella riippuen asianomaisen valtion yhteiskunnan valmiudesta vuoropuheluun ja muutokseen.
The possible impact of pressure exerted through resolutions at UN level may differ according to whether or not the society of a particular country has a potential for dialogue and change.
Tässä suhteessa Iran ja Kiina saattavat olla erilaisia.
In this regard there might be a difference between Iran and China.
Kuitenkin vuonna 2002, kuukausia ennen kuin päästiin sopimukseen ihmisoikeusvuoropuhelun aloittamisesta, Euroopan unioni tuki yhä Iranin vastaista päätöslauselmaa (joka hylättiin yksinkertaisella äänten enemmistöllä) toisin kuin YK:n yleiskokouksessa joulukuussa 2002, jolloin vuoropuhelu oli alkanut.
However, in 2002, months before the agreement was reached on initiating a human rights dialogue, the EU still sponsored a resolution on Iran (which was rejected by a majority of one vote), contrary to the UN General Assembly in December 2002, once the dialogue had started.
Iranin ja Kiinan lisäksi Euroopan parlamentin päätöslauselmissa Euroopan unionin kannan valmistelua silmällä pitäen ilmaistut ensisijaiset seikat ovat paljolti yhtäläisiä Euroopan unionin todellisen YK-istunnossa ottaman kannan kanssa.
Apart from Iran and China, we notice however a great deal of congruence between the EP's priorities expressed in its resolutions with a view to the preparation of the EU position and the actual EU action taken at the UN session.
Vuosina 2002 ja 2003 useimmat Euroopan parlamentin mainitsemat valtiot olivat joko Euroopan unionin esittämän tai tukeman päätöslauselman kohteena tai mainittu Euroopan unionin tärkeimmissä puheissa 9 kohdan mukaisesti.
In 2002 and 2003, most countries mentioned by the EP were either the subject of resolutions sponsored or co-sponsored by the EU, or included in the EU keynote speeches under Item 9.
Kummassakin istunnossa kiinnitettiin yksittäistä huomiota Euroopan unionin esittämien tai tukemien päätöslauselmien hyväksymisen jälkeen seuraaviin valtioihin: Afganistan, Burma/Myanmar, Kuuba, Kongon demokraattinen tasavalta, Israel ja Israelin miehittämät alueet, Irak, Sierra Leone ja Sudan.
At both sessions, the following countries were singled out for individual attention following the adoption of resolutions sponsored or co-sponsored by the EU: Afghanistan, Burma/Myanmar, Cuba, Democratic Republic of the Congo, Israel and the Occupied Territories, Iraq, Sierra Leone and Sudan.
Kummassakin istunnossa toimikunta hylkäsi yksinkertaisella äänten enemmistöllä Euroopan unionin esittämän päätöslauselman Tšetšeniasta, ja Zimbabwea koskevat keskustelut lopetettiin Afrikka-ryhmän esitettyä toiminnasta pidättymistä.
At both sessions, the Commission rejected by a majority of one an EU-sponsored resolution on Chechnya and discussions on Zimbabwe were blocked following a no-action motion initiated by the African Group.
Vuonna 2003 hyväksyttiin ensimmäistä kertaa Euroopan unionin esittämät päätöslauselmat Pohjois-Koreasta, Turkmenistanista ja Valko-Venäjästä.
For the first time, in 2003, EU-sponsored resolutions were adopted on North Korea, Turkmenistan and Belarus.
Euroopan unionin esittämä päätöslauselma kuolemanrangaistuksesta hyväksyttiin siitä huolimatta, että yhdeksän maata äänesti sitä vastaan mukaan luettuina Yhdysvallat, Kiina, Saudi-Arabia, Libya ja Syyria.
The EU-sponsored resolution on the death penalty has been adopted despite the fact that nine countries voted against it, among them theUS, China, Saudi Arabia, Libya and Syria.
Kuolemanrangaistusta koskevaa päätöslauselmaa tukevien valtioiden määrä tosin nousi tänä vuonna 75:een.
Co‑sponsorship of the resolution on the death penalty however increased to 75 this year.
Euroopan parlamentti on vaatinut Euroopan unionia ryhtymään toimiin useimpien näiden valtioiden kohdalla.
For most of these countries, the EP had asked the EU to take action.
Vastoin Euroopan parlamentin kehotusta toimiin ei ryhdytty kumpanakaan vuonna Saudi-Arabiaa vastaan, ei Indonesiaa ja Kolumbiaa vastaan vuonna 2002, eikä Algeriaa, Norsunluurannikkoa eikä Nepalia vastaan vuonna 2003.
On the other hand, contrary to the EP request, no action was taken on Saudi Arabia, in both years, on Indonesia and Colombia in 2002 and on Algeria, Côte d’Ivoire and Nepal in 2003.
YK:n ihmisoikeustoimikunnan 58. ja 59. istunnossa toimikuntaa arvosteltiin voimakkaasti kyvyttömyydestä hoitaa vastuutaan maailman tärkeimpänä ihmisoikeusasioita käsittelevänä toimielimenä.
At both its 58th and 59th sessions, the UNCHR was strongly criticised for its failure to meet its responsibility as the world's primary body dealing with human rights.
AI News Service 101, 25. huhtikuuta 2003.
AI News Service 101, 25.4.03
"Tämä (kielteinen ilmiö) tuli erityisesti esille ihmisoikeustoimikunnan 58. istunnossa, jolle antoivat leimansa voimakkaat vastakkainasettelut.
'This (negative) trend particularly manifested itself during the 58th session of the CHR, which suffered from a highly confrontational atmosphere.
Pohjoisen ja etelän välinen ero kävi istunnossa entistäkin selvemmäksi, ja toiminnasta pidättymistä koskevat esitykset johtivat useiden Euroopan unionin aloitteiden hylkäämiseen."
The session saw an increasingly clear North/South divide and no-action motions led to the rejection of a number of EU initiatives.'
Euroopan unionin vuosittainen raportti, sivu 9.
EU Annual Report, page 9
Politisoituminen näyttää huomattavasti vähentäneen YK:n ihmisoikeustoimikunnan arvoa.
The value of the UN Commission on Human Rights seems to be substantially diminished by the extent of politization.
Päätöslauselmat eivät ole ihmisoikeustilanteen mukaisia, vaan ne ilmaisevat pikemminkin tukea ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyville valtioille.
Resolutions do not reflect the human rights situation but the mobilisation of support for countries which have a record in human rights violations.
Toiminnasta pidättymistä koskevia esityksiä edeltää usein asianomaisten valtioiden näkyvä kampanjointi tämän puolesta.
No-action motions against resolutions often succeed following a high-profile campaign of the countries concerned.
YK:n ihmisoikeustoimikunta kaipaa kiireellistä uudistamista.
The UN Commission needs urgent reform.
Ihmisoikeusloukkauksiin syyllistyneiden valtioiden jäsenyys tulisi evätä.
Human Rights violating countries should be denied membership.
Tammikuun 30. päivänä vuonna 2003 antamassaan päätöslauselmassaan Euroopan parlamentti pahoittelee, että Libya äänestettiin YK:n ihmisoikeustoimikunnan vuoden 2003 istunnon puheenjohtajaksi.
In its resolution of 30 January 2003, the EP deplores the fact that Libya had been elected to chair the UNCHR 2003 session.
YK:n ihmisoikeustoimikunnan seitsemän Euroopan unionin jäsenvaltiota pidättyivät äänestyksestä.
The seven EU Member States of the UN CHR abstained during the vote.
Euroopan unionilla on oltava hyvät valmiudet varmistaa, että tärkeimmät ihmisoikeuksia tukevat arvot näkyvät tehdyissä päätöksissä ja että se noudattaa yhtenäistä lähestymistapaa.
These facts underline how important it is that the EU be well prepared to ensure that core human rights values are reflected in the decisions taken and that it adopt a coherent approach.
Tämän vuoksi parlamentti vaatii, että Euroopan unioni ottaa istunnossa johtajan roolin, koska se on "läntisen ryhmittymän" tärkein tekijä, jolla on erityinen vastuu varmistaa ihmisoikeustoimikunnan työn koskemattomuus ja uskottavuus.
This is why Parliament insists on the EU's leadership role at the session 'in its capacity as the most important player in the ‘Western Group’, with a special responsibility to ensure the integrity and credibility of the work of the Commission on Human Rights.'
Päätöslauselma 7. helmikuuta 2002, EYVL C 284, 21.11.2002, s. 319.
Resolution of 7.2.2002, OJ C 284, 21.11.2002, p.319.
Euroopan unionin yhtenäisestä esiintymisestä toimikunnassa on tullut liiaksi itse tarkoitus, mikä johtaa kannanottojen vesittymiseen.
In the Commission EU unity is too much a goal in itself and leads to watered down positions.
59. istunnossa hyväksytyt päätöslauselmat ovat heikkoja kieleltään ja vaatimuksiltaan.
The resolutions adopted at the 59th session evidence the weak language and the weak demands.
Ihmisoikeuksia ja terrorismin vastaista työtä koskevassa päätöslauselmassa ei perusteta uutta ihmisoikeusmekanismia, eikä siinä vahvisteta YK:n ihmisoikeusvaltuutetulle annettua mandaattia, mikä mahdollistaisi erityissuositusten antamisen valtioille.
The resolution on human rights and counter‑terrorism does not establish a new human rights mechanism and does not strengthen the mandate conferred on the High Commissioner for Human Rights which would enable him to make specific recommendations to states.
Vuonna 2002 peruutettiin päätöslauselma, jossa vaadittiin yhdenmukaistamaan terrorismin vastaiset toimenpiteet kansainvälisen humanitaarisen oikeuden kanssa.
In 2002, a resolution calling for anti-terrorist measures to conform with international humanitarian law was withdrawn.
Yhdysvallat vastusti päätöslauselmaa, Algeria halusi tehdä siihen tarkistuksen, joka olisi heikentänyt päätöslauselmaa, ja päätöslauselmaa tukenut Euroopan unioni luovutti.
The United States opposed the resolution, Algeria submitted an amendment, that would have weakened the resolution, and the EU, a co-sponsor, gave in.