natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Toiseksi hintavakauden välin määrittämisellä tunnustetaan rahapolitiikalle ominainen epävarmuus, ja samalla vältetään antamasta väärää vaikutelmaa siitä, että EKP pystyisi hienosäätämään hintakehitystä tarkasti.
Second, the definition of price stability in terms of a range recognises the uncertainty inherent in monetary policy-making and thereby avoids giving the impression of spurious accuracy in the ECB’s ability to fine-tune price developments.
Kolmanneksi määritelmä palvelee hyvin pitkän aikavälin inflaatio-odotusten ohjausta.
Third, the definition serves well the function of steering long-term inflation expectations.
Neljänneksi pitkittynyt inflaatio tai pitkittynyt deflaatio eivät kumpikaan vastaa EKP:n hintatason vakauden määritelmää.
Fourth, neither prolonged inflation nor prolonged deflation are consistent with the ECB’s definition of price stability.
Lisäksi määritelmä jättää turvamarginaalin deflaatioon liittyvien erityisriskien varalta.
Moreover, the definition provides for a safety margin against the specific risks associated with deflation.
Samalla tunnustetaan pienen positiivisen painotuksen mahdollisuus määriteltäessä inflaatio yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin avulla sekä sen suuruutta koskeva epävarmuus.
It also acknowledges the possible existence of a small positive bias in measuring inflation by the HICP and the uncertainty regarding its magnitude.
Lopuksi pyrkimys "ylläpitää hintatason vakautta keskipitkällä aikavälillä" tarjoaa asianmukaisen kehyksen EKP:n vastuulle, koska näin tunnustetaan viipeet rahapolitiikan vaikutusten välittymisessä sekä inflaation äkilliset muutokset, joita rahapolitiikalla ei voida korjata lyhyellä aikavälillä.
Finally, the notion that “price stability is to be maintained over the medium term” provides an appropriate framework for the ECB’s accountability as it acknowledges the lags in the transmission of the effects of monetary policy and the existence of shocks to inflation which monetary policy cannot offset in the short run.
Vastavuoroisesti keskipitkän aikavälin suuntautuminen antaa EKP:lle joustavuuden reagoida talouden häiriöihin asianmukaisella tavalla, ja näin voidaan välttää reaalisen toiminnan ja korkotason tarpeettoman voimakas vaihtelu.
Conversely, the medium-term orientation gives the ECB the flexibility to respond appropriately to economic shocks, thereby avoiding the introduction of unnecessarily high volatility in real activity and interest rates.
Kannattaisitteko sitä, että EKP perustaa rahapoliittisen strategiansa toisen pilarin julkiseen inflaatioennusteeseen (eikä käytä vain omia ennusteita), ja jos niin minkä ajan kuluessa?
Would you support the ECB basing the second pillar of its monetary strategy on an explicit inflation forecast, and if so, over what time period, rather than just using staff projections?
Missä määrin yhdistetty tavoitestrategia (inflaatiotavoite + rahan tarjonnan tavoite) voitaisiin määritellä ja arvioida?
To what extent could a mixed targeting strategy (inflation target + money supply target) be defined and evaluated?
Makrotaloudelliset ennusteet ovat tärkeitä tietoja, joita EKP:n neuvosto analysoi EKP:n rahapoliittisen strategian toisen pilarin alaisuudessa.
Macroeconomic projections are an important piece of information that the Governing Council analyses under the second pillar of the ECB’s monetary policy strategy.
Ne ovat hyödyllinen väline, jonka avulla voidaan järjestää johdonmukaisesti suuria määriä taloudellista tietoa, ja ne auttavat saamaan kokonaiskuvan mahdollisesta tulevasta kehityksestä.
They represent a useful tool for consistently organising a large body of economic data and help to build an overall picture of possible future developments.
Kannatan siksi täysin niiden käyttämistä ja pidän niiden julkistamista tärkeänä tekijänä, jolla voidaan lisätä rahapoliittisen menettelyn avoimuutta.
As such, I fully support their use and regard their publication as important in order to enhance the transparency of the monetary policy process.
En kuitenkaan pidä makrotaloudellisten ennusteiden tekemistä ja julkisen inflaatioennusteen hyväksymistä ainoana tai kaikenkattavana välineenä rahapolitiikan toteuttamisessa.
However, I do not favour making macroeconomic projections and the adoption of an explicit inflation forecast the unique or all-encompassing tool for the conduct of monetary policy.
Tulisi aina muistaa ennusteiden haittapuolet.
There are a number of drawbacks associated with projections that one should always bear in mind.
Kaiken EKP:n käytettävissä olevan tiedon hajautettu ja kattava analyysi on parempi keino.
A diversified and comprehensive analysis of all available information, underlying the ECB’s approach, is more appropriate.
Kannatan siksi EKP:n näkemystä asiasta.
For this reason, I subscribe to the views of the ECB on this matter.
Lisäksi pidän tärkeänä sitä, että EKP:ssa erotetaan toisistaan selvästi hankkeiden valmistelu, josta sen henkilöstö vastaa, sekä sen neuvoston tekemät rahapolitiikkaa koskevat päätökset.
Moreover, I deem it important that, within the ECB’s framework, there exists a clear separation of the preparation of projections, as carried out under the responsibility of the staff, from the monetary policy decisions taken by the Governing Council.
Mielestäni tällainen erottaminen parantaa henkilöstön tekemien ennusteiden käyttökelpoisuutta päätöksentekoprosessissa sekä koko rahapoliittisen kehyksen avoimuutta.
I believe this separation enhances the usefulness of staff forecasts as an input in the decision-making process and the transparency of the overall monetary policy framework.
Mielestäni ei ole mitään syytä, miksi neuvoston tulisi ottaa vastuu ennusteista.
There is no reason, in my view, for the Governing Council to take responsibility for the projections.
Lisäksi neuvoston tulee voida vapaasti käyttää muiden tekemiä ennusteita oman henkilöstönsä tekemien ennusteiden asemesta poliittisia päätöksiä tehdessään.
In addition, the Governing Council must feel free to use the projections of others rather than the staff projections as input for taking policy decisions.
Lopuksi en tukisi yhdistettyä strategiaa, jossa yhdistetään inflaatiotavoite ja rahan tarjontaa koskeva tavoite.
Finally, I would not support the adoption of a mixed strategy combining an inflation target and a money supply target.
Tällainen strategia ei itse asiassa ole toteutettavissa epävarmassa taloudellisessa ympäristössä.
Indeed, such a strategy is not feasible in an uncertain economic environment.
Sen käyttöönotto aiheuttaisi vain sekaannusta ja tuskin tarjoaisi avointa toimintakehystä.
Adoption of such a strategy would merely cause confusion and would hardly provide a transparent framework.
Pikemminkin katson, että EKP:n tulisi ensisijaiseen tavoitteeseensa pyrkiessään ottaa ennakoiden huomioon kaikki käytettävissä oleva tieto, jotta inflaationäkymät voitaisiin arvioida parhaalla mahdollisella tavalla.
Rather, I believe that the ECB in pursuing its primary objective should look at all available information, in a forward-looking manner, in order to derive the best assessment of the outlook for inflation.
Tässä yhteydessä rahatalouden kehityksen analyysi on hyödyllinen osa menettelyä samoin kuin M3:n viitearvon (ei M3:n tavoitearvon) määrittäminen, minkä avulla osoitetaan M3:n kasvunopeus, joka vastaisi hintatason vakautta keskipitkällä aikavälillä.
Under this set-up, the analysis of monetary developments is one useful ingredient, as is the setting of a reference value for M3 (and not a target for M3) indicating the rate of M3 growth which would be compatible with price stability over the medium term.
Koska muilla muuttujilla kuin M3:lla on myös tulevaan hintakehitykseen liittyvää merkitystä, hajautettu menettely, jossa tarkastellaan useita indikaattoreita ja otetaan huomioon myös käytettävissä olevien tietojen erilaiset tulkintamahdollisuudet, edistää paremmin selkeitä rahapoliittisia päätöksiä kuin keskittyminen pelkästään M3:een.
Given that variables other than M3 also have information content regarding future price developments, a diversified approach, which looks at a variety of indicators and also takes into account possible alternative interpretations of the available information, is more conducive to robust monetary policy decisions than the mere focus on M3.
Jos oletetaan, että hintavakaus on saavutettu ja sitä voidaan ylläpitää, minkälaista korkopolitiikkaa pitäisitte sopivana ja missä määrin siinä otettaisiin huomioon (Maastrichtin 105 artiklan mukainen) tarve saavuttaa 2 ja 3 a artiklan kasvua ja työllisyyttä koskevat tavoitteet?
Assuming price stability has been achieved and can be maintained, what would you consider to be the appropriate interest rate policy, and in which way and to what extent would this take into account the need (pursuant to Article 105 of the Maastricht Treaty) to achieve the goals of Article 2 and 3a concerning growth and a high level of employment?
Ennen kuin vastaan kysymyksen ensimmäiseen osaan, haluaisin käsitellä sen toiseen osaan liittyviä seikkoja.
Before answering the first part of your question, I should like to address the issues outlined in the second part.
Perustamissopimuksen mukaan EKP:n tärkein tehtävä on hintatason vakauden säilyttäminen ja tämän tehtävän sallimissa puitteissa "yhteisön yleisen talouspolitiikan" tukeminen.
The Treaty has assigned the ECB the primary objective of maintaining price stability and, without prejudice to this objective, the support of the "general economic policies in the Community”.
EKP:n rahapolitiikka noudattaa kiinteästi tätä tehtävää.
The ECB’s monetary policy closely reflects this mandate.
Paras keino, jolla rahapolitiikka voi edistää kestävää ja korkeaa kasvua ja työllisyyttä, on hintatason vakauden ylläpito keskipitkällä aikavälillä.
The best contribution of monetary policy to sustainable and high levels of growth and employment is to maintain price stability over the medium term.
Lisäksi hintatason vakauteen keskittyvä rahapolitiikka voi auttaa vakauttamaan tuotantoa ja työllisyyttä monenlaisissa häiriöissä (jotka liittyvät etupäässä kysyntään).
Furthermore, a monetary policy focused on price stability can contribute to stabilising output and employment for a wide range of shocks (mainly on the demand side).
Sen ohella rahapolitiikan keskipitkän aikavälin perspektiivillä voidaan välttää tuotannon ja työllisyyden tarpeeton vaihtelu, sillä se mahdollistaa vakaat ja asteittaiset toimet tietynlaisissa taloudellisissa häiriöissä (esimerkiksi tarjonnan häiriöt, joissa kustannukset nousevat).
Moreover, a medium-term orientation in the conduct of monetary policy can avoid introducing unnecessary volatility in output and employment by allowing for a measured and gradual response to some type of economic shocks (e.g. supply shocks of a cost-push nature).
Lukuun ottamatta kasvua tukevaa panosta hintatason vakauden säilyttämisessä keskipitkällä aikavälillä rahapolitiikalla ei pystytä juuri mitenkään lisäämään taloudellista kasvua ja työllisyyttä kestävällä ja järjestelmällisellä tavalla.
Beyond its contribution to growth via the maintenance of price stability in the medium-term, monetary policy cannot do very much, if anything, to increase economic growth and employment in a sustained and systematic way.
Olen vakuuttunut siitä, että kasvu- ja työllisyysnäkymien parantamisen täytyy perustua poliittisiin toimiin ja uudistuksiin, jotka parantavat tuottavuutta ja markkinoiden toimintaa.
I am convinced that further improvements of growth and employment prospects must rely on policy measures and reforms which will enhance productivity and the functioning of markets.
Erityisen tärkeitä ovat rakenteelliset uudistukset, jotka parantavat työn ja hyödykkeiden markkinoiden joustavuutta ja tehokkuutta.
Particularly important are structural reforms which improve the flexibility and efficiency of labour and goods markets.
Palaan kysymykseen ensimmäiseen osaan, jossa kysyttiin, millaista korkopolitiikkaa pitäisin sopivana, jos oletetaan, että "hintavakaus on saavutettu ja sitä voidaan ylläpitää".
As regards the first part of your question, you ask me how interest rates would be set “assuming price stability … can be maintained”.
EKP:n neuvoston tehtävänä on kuitenkin EKP:n korkojen määrittäminen niin, että hintatason vakautta voidaan tulevaisuudessa ylläpitää parhaalla mahdollisella tavalla.
However, the task of the Governing Council of the ECB, is to set the key ECB interest rates in a way that price stability can best be maintained in the future.
Tämä palvelisi myös muita politiikan tavoitteita.
This would serve other policy objectives as well.
Ei voida olettaa, että hintatason vakaus on itsestään selvää niin, että muihin tavoitteisiin voitaisiin pyrkiä itsenäisesti.
It cannot be assumed that price stability is given, thus allowing other objectives to be pursued independently.
Miten pyrkisitte ratkaisemaan politiikkojen yhdistämiseen liittyvät ongelmat, jotka sisältyvät keskitetyn rahapolitiikan ja hajautettujen veropolitiikkojen yhdistelmään?
How would you seek to resolve the policy mix problems resulting from the combination of a centralised monetary policy and decentralised fiscal policies?
Mahdolliset politiikkojen yhdistämiseen liittyvät ongelmat euroalueella voidaan ratkaista.
Potential “policy mix” problems in the euro area can be resolved.
Vastuualueet on määritetty selvästi, ja poliittisten toimijoiden kannattaa keskittyä omiin vastuualueisiinsa.
Responsibilities are clearly defined and policy-makers have the incentive to focus on their own specific responsibilities.
Lisäksi tietojenvaihtoon on olemassa monia sopivia tapoja.
Furthermore, there are many appropriate means for the exchange of information.
Perustamissopimuksen mukaan EKP:n sekä yhtenäisvaluuttaan liittyvän politiikan ensisijaisena tavoitteena on hintatason vakauden ylläpito euroalueella.
The Treaty assigns to the ECB and to the single monetary policy the primary objective of maintaining price stability in the euro area.
Perustamissopimus sekä vakautus- ja kasvusopimus sisältävät tärkeitä periaatteita sekä finanssipoliittisia ja talousarvioon liittyviä määräyksiä, jotka ohjaavat kansallista finanssipolitiikkaa.
The Treaty and the Stability and Growth Pact have laid down important principles and fiscal and budgetary rules to discipline national fiscal policies.
Perustamissopimus edellyttää, että jäsenvaltiot pitävät kaikkia talouspolitiikkaansa liittyviä seikkoja yhteisinä asioina ja että ne koordinoivat asiaan liittyviä toimia talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen puitteissa, vaikka rakennepolitiikkaa koskeva vastuu onkin suurelta osin jäsenvaltioilla itsellään.
The Treaty finally requires the Member States to regard all aspects of their economic policies as a matter of common concern and to co-ordinate them in the context of the BEPGs, even though the responsibility for structural policies rests to a large extent with the Member States themselves.
Tällaisen institutionaalisen kehyksen avulla yhtenäisvaluuttaan liittyvässä politiikassa sekä finanssi- ja rakennepolitiikan määrittämisessä vältetään yleisesti toimivaltaan ja vastuualueisiin liittyvät konfliktit ja päällekkäisyydet.
Within this institutional framework conflicts and overlaps in competence and responsibility in the management of the single monetary policy and in the design of fiscal and structural policies are avoided in general.
Perustamissopimus sulkee hyvällä syyllä pois finanssi- ja rahapolitiikan etukäteen tehtävän yhteensovittamisen, jolla pyritään esimerkiksi tiettyyn politiikkojen yhdistelmään.
For good reasons, the Treaty rules out ex-ante co-ordination of fiscal and monetary policy, focused for example on achieving a certain policy mix.
On vaarana, että tällainen yhteensovittaminen synnyttäisi yleisiä epävarmuustekijöitä, jotka liittyvät eri elinten politiikan tavoitteisiin.
Such a co-ordination would risk creating uncertainties in the public regarding the policy objectives of the different institutions.
Se voisi häiritä kansallisia hallituksia omien velvollisuuksiensa hoitamisessa.
It may distract national governments from carrying out their own responsibilities.
Lisäksi kaikki rahapolitiikkaan kohdistuvat todelliset tai kuvitellut poliittiset paineet helpottaa tai "palkita" finanssi- ja rakennepoliittista kehitystä "haluttuun politiikkojen yhdistelmään" viitaten johtaisivat rahapolitiikan tavoitteisiin liittyvään epävarmuuteen, mikä vaarantaisi uskottavuuden ja vähentäisi hintatason vakauden ylläpitoon liittyviä etuja.
Moreover, any real or perceived political pressures on monetary policy to facilitate or “reward” developments on the fiscal and structural side with reference to a “desirable policy mix” would raise uncertainty about the objectives of monetary policy, thereby endangering credibility and reducing the benefits associated with the maintenance of price stability.
Tästä huolimatta EKP:lla on mandaattinsa perusteella ja sen riippumattomuus täysin tunnustaen hyvä syy vaihtaa säännöllisesti ajatuksia ja tietoja Euroopan unionin politiikasta vastaavien elinten kanssa.
This notwithstanding, on the basis of its mandate and in full recognition of its independence, there are good reasons for the ECB to conduct a regular exchange of views and information with the policy-making bodies of the European Union.
EKP:n etujen mukaista on saada jatkuvasti tietoja euroalueella toteutetuista finanssi- ja rakennepoliittisista toimista, koska ne voivat vaikuttaa myös hintakehitykseen ja rahapolitiikan välittymismekanismiin.
The ECB has a natural interest in being informed about fiscal and structural policy measures taken in the euro area, as these may also influence price developments and the transmission mechanism of monetary policy.
Rahapolitiikassa otetaan luonnollisesti huomioon koko euroalueen finanssi- ja rakennepolitiikka.
Monetary policy will, of course, take euro area-wide fiscal and structural policies into account.
Samalla tavoin finanssipolitiikassa on sen tavoitteisiin pyrittäessä otettava huomioon rahapoliittinen kehitys.
In the same way, fiscal policies should take into account the course of monetary policy in their efforts to achieve their objectives.
C. EKP:n toiminta 10.
C. Functioning of the ECB 10.
Mitä uudistuksia olisi EKP:ssä tehtävä laajentumista ajatellen?
Which reforms should ECB undergo in view of enlargement?
Viime kuukausina EKP:n päättävät elimet ovat käsitelleet eri yhteyksissä EKP:n neuvoston äänestysmenettelyjen muuttamista.
Over the past few months, the ECB’s decision-making bodies have discussed modifying voting modalities in the Governing Council on various occasions.
Neuvosto aikoo laatia äänestysmenettelyjen muuttamista koskevat suosituksensa tarvittaessa "valtuutuslausekkeen" mukaisesti.
The Governing Council intends to make its recommendations on a change to its voting modalities in accordance with the “enabling clause” as and when appropriate.
On pantava merkille, että EKP:tä kehotettiin tekemään näin mahdollisimman pian Nizzan sopimuksen ratifioinnin jälkeen (minkä voidaan odottaa tapahtuvan alkusyksystä, jos toisen Irlannissa järjestettävän kansanäänestyksen tulos on myönteinen).
It is worth noting that the ECB was called upon to do so as soon as possible once the Nice Treaty is ratified (which can be expected in early autumn, assuming the second Irish referendum is successful).
Asianmukaisen muutoksen yhteydessä on otettava huomioon valtuutuslausekkeen asettamat oikeudelliset rajoitukset (toisin sanoen muutos rajoittuu äänestysmenettelyjen muuttamiseen).
In establishing a suitable change, the legal limits of the enabling clause (i.e. that it is restricted to modifying the voting modalities) must be borne in mind.
Lisäksi EKP pitää suotavana, että noudatetaan tiettyjä perustamissopimuksen sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja EKP:n perussäännön mukaisia periaatteita.
In addition, the ECB considers it advisable to respect a number of fundamental principles which are stipulated in the Treaty and the Statute of the ESCB and the ECB.
Nämä periaatteet ovat olleet tähän mennessä pohjana EKP:n neuvoston menestyksekkäälle rahapolitiikalle euroalueella (neuvoston jäsenten henkilökohtainen osallistuminen – "jäsen ja ääni" – koskien jäseniä, joilla on äänestysoikeus).
These principles have formed the basis for the Governing Council’s successful conduct of the euro area’s monetary policy thus far (ad personam participation of Governing Council members – “one member, one vote” – with regard to members with voting rights).
Näiden periaatteiden noudattaminen näyttäisi sulkevan pois tietyt mukautusvaihtoehdot, kuten vaalipiirijärjestelmän, kun ne toisaalta taas mahdollistavat toisia vaihtoehtoja, kuten rotaatiojärjestelmän.
The respect of these principles would seem to exclude certain adjustment options, such as a constituency system, while leaving open others such as a rotation system.
Mahdollisen rotaatiojärjestelmän tulisi mieluiten olla vakaa euroalueen tulevissa laajentumisissa.
Any rotation system to be designed should ideally be stable vis-à-vis future euro area enlargements.
Sen tulisi myös olla verrattain selkeä, ja siihen tulisi sisältyä sellaisten tilanteiden vastaisia turvalausekkeita, joissa voidaan katsoa, että äänestysoikeutta käyttävien EKP:n neuvoston jäsenten ryhmä ei edusta riittävällä tavalla koko euroaluetta.
It should also be relatively easy to communicate and contain safeguards against outcomes where the group of Governing Council members exercising the voting rights could be perceived as not being sufficiently representative of the euro area as a whole.
Kannatatteko menettelyä, jossa edellytetään Euroopan parlamentin antamaa hyväksyntää?
Would you be in favour of a confirmation procedure by the European Parliament?
Parlamentin hyväksyntämenettelyn käyttöönotto edellyttäisi perustamissopimuksen muuttamista.
The establishment of a parliamentary confirmation procedure would require a change in the Treaty.
Tällöin nousee esiin parlamentin toimivallan lisäämistä koskeva konstitutionaalinen kysymys, joka edellyttää jäsenvaltioiden vastausta.
As such, it raises a question of constitutional nature, vesting an additional power in the Parliament, that pertains to the Member States to respond.
EKP:llä ja minulla ei ole asiaa koskevaa kantaa.
Neither the ECB nor myself have a position in this regard.
Euroopan parlamentin on tutkittava johtokunnan jäsenehdokkaita joko kuulemis- tai vahvistamismenettelyn avulla, ja luulen, että Euroopan parlamentin (tai EKP:n neuvoston) kielteisellä kannalla, vaikka se ei olekaan oikeudellisesti sitova, olisi suuri vaikutus valtioiden tai hallitusten päämiesten tekemään päätökseen.
The candidates for the Executive Board, under either the option of consultation or that of confirmation, need to be examined by the European Parliament, and I would expect that a negative opinion of the European Parliament (or, for that case, of the Governing Council of the ECB), even if not legally binding, would have a serious impact on the decision to be taken by the Heads of State or Government.
Siksi tulos ei käytännössä liene kovinkaan erilainen riippumatta siitä, kuullaanko Euroopan parlamenttia vai vaaditaanko ehdokkaalle parlamentin hyväksyntä.
Therefore, whether the European Parliament is consulted or is called upon to approve a candidate may not, in practice, lead to a very different outcome.
EKP:n johtokunnan jäsenten nykyisen tehtäväjaon mukaan varapuheenjohtaja toimii tarvittaessa puheenjohtajan sijaisena ja on tämän lisäksi vastuussa hallinnosta ja henkilöstöstä.
According to the current distribution of responsibilities among members of the ECB, the Vice-President is, in addition to his statutory duty as deputy to the President, in charge of the Administration and Personnel.
Mikä on oma lähestymistapanne sosiaaliseen vuoropuheluun EKP:n henkilöstön kanssa?
What will be your personal approach of the social dialogue with the ECB Staff?
Millaisina näette keinot edistää yhtäläiset mahdollisuudet takaavaa politiikkaa, erityisesti johtotasolla?
How do you envisage the possibilities to promote an equal opportunities policy in the ECB, in particular at the managerial level?