natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ehdotuksen tavoitteena on täydentää olemassa olevaa rahoituslaitosten kautta tapahtuvan rahaliikenteen seurantaa ja estää käteisrahaliikennettä koskevan yhtenäisen yhteisön lähestymistavan puuttumisesta aiheutuvat rikkomukset.
The aim of the proposal is to complement the controls currently imposed on transactions conducted via financial institutions and so plug any loopholes created by the lack of a uniform Community approach to cash movements.
Ainoastaan merkittävää käteisrahaliikennettä seurattaisiin; kynnyksen, jonka ylittävää rahaliikennettä seurattaisiin, olisi oltava sama kuin rahoituslaitoksiin sovellettu (15 000 euroa).
Accordingly, only significant cash movements should be monitored; the threshold triggering controls should be the same as that for transfers through financial institutions, namely EUR 15 000.
Komission ehdotuksen mukaan vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta, kun otetaan huomioon rahanpesun aiheuttaman huolestuneisuuden lisääntyminen ja erityisesti sen asema kansainvälisessä rikollisuudessa ja terrorismissa, ottaa käyttöön yhteisön menettely käteisrahaliikenteen valvomiseksi.
According to the Commission proposal, against the background of increasing unease concerning money laundering and, in particular, its role in the financing of international crime and international terrorism a Community approach to controls on cash movements is needed.
Seurantajärjestelmän käyttöönotto mahdollistaisi määrältään merkittävän käteisrahaliikenteen valvonnan yhteisöön tuonnin ja yhteisöstä viennin yhteydessä ilman, että kansalaisia tai hallintoa rasitettaisiin liikaa ja tarpeettomasti.
The introduction of a control system would make it possible to monitor significant cash movements into or out of the Community without excessively inconveniencing the public or unduly burdening administrations.
Seurantaa suorittavilla jäsenvaltioilla on hyvin erilaisia lähestymistapoja: muodolliseen tulli-ilmoitukseen ja sitä täydentäviin tietoihin perustuvista järjestelmistä melkein kokonaan tietoihin perustuviin järjestelmiin.
The Member States which apply controls employ widely differing approaches, ranging from systems based on a formal declaration backed up by intelligence to systems based on almost exclusively on intelligence.
Tietyt jäsenvaltiot vaativat kirjallisen ilmoituksen, toiset vaativat ilmoitusta silloin, kun tulli pyytää tietoja.
Under some systems, a written declaration is required, whereas under others such a declaration is obligatory only if customs requests information.
Toiset taas eivät vaadi mitään ilmoitusta.
Still other systems make no provision for a declaration.
Tästä syystä olisi luotava yhtenäiset puitteet rajatylittävän käteisrahaliikenteen valvomiseksi.
For this reason, a uniform framework governing controls on cross-border cash movements should be established.
Komission ehdotuksen mukaisesti kaikkien yhteisön tullialueelle tulevien tai sieltä poistuvien luonnollisten henkilöiden, jotka kuljettavat mukanaan vähintään 15 000 euron arvosta käteistä rahaa, on annettava asiasta vastaaville tullivirkailijoille tulli-ilmoitus.
The Commission proposal stipulates that every natural person entering or leaving the Community customs territory must declare cash sums of EUR 15 000 or more to the competent customs authorities.
Tullivirkailijoiden ilmoituksen yhteydessä saamat tiedot voidaan välittää sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa kyseinen henkilö asuu.
The information obtained by means of the declaration procedure may be forwarded to the competent authorities of the Member State in which the person concerned is resident.
Erityistapauksissa voidaan saadut tiedot välittää myös komissiolle.
In specific cases, the information may also be forwarded to the Commission.
Tulliviranomaisille myönnetään ilmoitusvelvollisuuden valvonnan edellyttämät valtuudet.
The powers needed to monitor compliance with the obligation to declare are transferred to the customs authorities.
Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön kansallinen seuraamusmenettely ilmoitusvelvollisuuden täyttämättä jättämistä koskevia tapauksia varten.
The Member States are required to introduce a procedure for the imposition of penalties in the event of non-compliance with the obligation to declare.
Lopuksi, jos käteisrahaliikenne viittaa terrorismiin, voidaan saadut tiedot välittää myös kolmansille maille.
Lastly, the proposal makes provision for the forwarding to third states of information suggesting that cash movements may be connected with terrorism.
Esittelijä tukee komission näkemystä, jonka mukaan on tarpeen täydentää rahanpesua koskevaa direktiiviä toimenpiteellä, jonka tarkoituksena on ottaa käyttöön yhteisön ulkorajat ylittävien suurten käteisrahasummien seuranta.
Your rapporteur endorses the Commission’s view that a legislative act supplementing the directive on the combating of money laundering is needed with a view to the introduction of controls on significant cash sums crossing the Community’s external border.
Komission asetusehdotuksen tavoitteeseen eli käteisrahasummien valvonnan käyttöönottoon yhteisön ulkorajoilla, voidaan esittelijän mukaan päästä myös muulla tavoin kuin yleisesti sitovan ilmoitusmenettelyn avulla.
However, in your rapporteur’s opinion that aim can be achieved by means other than the introduction of a universally binding declaration procedure.
Näin ollen jäsenvaltioilla olisi oltava yhtäläiset mahdollisuudet ottaa käyttöön – Saksassa jo seitsemän vuotta käytössä ollut – selvitysmenettely.
Accordingly, Member States should have the option of introducing a disclosure procedure along the lines of that already employed in Germany for many years.
Velvollisuus laatia kirjallinen ilmoitus ei estä rikollisia siirtämästä käteissummia rajojen yli rahanpesutarkoituksessa.
An obligation to submit a written declaration will not deter criminals from moving cash sums across borders with a view to laundering the money involved.
On edelleen mahdollista olla yksinkertaisesti tekemättä ilmoitusta, antaa ilmoituksessa vääriä tietoja tai siirtää summia, jotka jäävät määrätyn rajan alle, jolloin vältytään ilmoituksentekovaatimukselta.
It would still be possible simply to make no declaration, to give false information when making a declaration or to carry cash in amounts which fall below the threshold triggering the requirement to make a declaration.
Komission ehdottama ilmoitusmenettely ei johda automaattisesti tarkastusten lisääntymiseen Euroopan unionin ulkorajoilla.
The declaration procedure proposed by the Commission will not automatically lead to an increased number of controls at the European Union’s external borders.
Psykologisesti ajatellen se ei myöskään motivoi tullivirkailijoita.
In purely psychological terms, it will likewise not serve to motivate customs officials.
On tarpeen valvoa käteisrahaliikennettä yhteisön ulkorajoilla ja täydentää rahoituslaitosten rahaliikenteen valvonnasta annettua direktiiviä 91/308/ETY ottamalla käyttöön asianmukaiset säännöt sekä myös ja ennen kaikkea torjua rahanpesua.
There is a need to monitor cash movements at the Community’s external borders and to supplement Directive 91/308/EEC, which imposes controls on transactions conducted by financial institutions, by introducing appropriate rules which also, and above all, serve to combat money laundering.
Tähän yhteiseen tavoitteeseen voidaan kuitenkin päästä myös ottamalla käyttöön selvitysmenettely.
However, this joint objective can also be achieved by means of the introduction of the disclosure procedure.
Tämän menettelyn mukaisesti matkustajan, joka aikoo ylittää unionin ulkorajan, on kerrottava vähintään 15 000 euron käteisrahaliikenteestä tullivirkailijoille heidän pyynnöstään.
Under that procedure, a traveller who is carrying a sum of EUR 15 000 or more in cash and who wishes to cross the European Union’s external border would be required to provide information at the request of a customs official.
Hänen on erityisesti ilmoitettava käteisrahojen alkuperä, omistaja ja määränpää.
In particular, he or she would be required to disclose the provenance, owner and purpose of the cash.
Näin ollen vältyttäisiin komission ehdotuksen vastaisesti valtavalta hallinnollisen työn määrältä ja tullivirkailijat olisivat motivoituneempia suorittamaan valvontaa.
The huge volume of red tape which the declaration procedure proposed by the Commission would generate would disappear and customs officials would be motivated to carry out more controls.
Esittelijä pitää tarpeellisena lisätoimena myös jäsenvaltioiden yhteisesti hallinnoiman tietopankin perustamista.
Your rapporteur sees a need for an additional measure in the form of the establishment of a database to be jointly administered by the Member States.
Käytännön syistä tietopankki olisi luotava kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta vastaavaan eurooppalaiseen yhteistyöelimeen (Europol), joka vastaa jo tiedonhallinnasta.
On workability grounds, that database should be housed with the European organisation for cooperation in combating international organised crime (EUROPOL), which is already responsible for information management.
Näin jäsenvaltioilla olisi yhtäläinen pääsy ulkorajoilla suoritetun valvonnan yhteydessä saatuihin ja tietopankkiin talletettuihin tietoihin.
In this way, all Member States would have the same access to the information obtained in the course of controls carried out at external borders and stored on the database.
Koska jäsenvaltiot voisivat valita ulkorajojen valvonnassa kahden menettelyn välillä, esittelijä katsoo, että olisi tarkoituksenmukaista korvata asetus direktiivillä, jonka kukin jäsenvaltio saattaisi osaksi omaa lainsäädäntöään.
Given that Member States would be able to choose between two procedures for conducting controls at the Union’s external borders, your rapporteur feels it would be more appropriate to replace the proposed regulation with a directive to be transposed in detail by individual Member States.
Perustavoitteena on varmistaa, että ulkorajoilla harjoitetaan valvontaa.
The fundamental objective is to ensure that controls are carried out at the external borders.
Koska toisilla jäsenvaltioilla on jo hyviä kokemuksia kirjallisesta ilmoitusmenettelystä ja toisilla puolestaan on käytössä toimiva selvitysmenettely, voisivat jäsenvaltiot näiden kokemusten perusteella valita vapaasti, minkä menettelyn ne haluavat ottaa käyttöön.
In the light of the successes achieved by both Member States which have introduced a written declaration procedure and those which implement a disclosure procedure, there is a clear case for allowing Member States to choose between the two procedures.
Tällainen menettelytapa on myös Euroopan yhteisön toissijaisuusperiaatteen mukaista.
This approach would also be consistent with the subsidiarity principle.
Kyseisen periaatteen mukaisesti tavoitteet asetetaan yhteisön tasolla ja jäsenvaltiot voivat vapaasti valita keinot, joilla tavoitteisiin päästään.
On the basis of that principle, objectives are laid down at Community level and Member States are free to choose the means of achieving those objectives.
Direktiivin hyväksyminen asiasta on juridisesti tarkoituksenmukainen keino mahdollistaa valinnanvapaus.
In order to provide for such a choice, in technical legal terms the adoption of a directive would be the appropriate course of action.
12.maaliskuuta 2003 TALOUS- JA RAHA-ASIOIDEN VALIOKUNNAN LAUSUNTO
20 February 2003 OPINION OF THE COMMITTEE ON ECONOMIC AND MONETARY AFFAIRS
Talous- ja raha-asioiden valiokunta nimitti kokouksessaan 1. lokakuuta 2002 valmistelijaksi Helena Torres Marquesin.
The Committee on Economic and Monetary Affairs appointed Helena Torres Marques draftsman at its meeting of 1 October 2002.
Valiokunta käsitteli lausuntoluonnosta kokouksissaan 21. tammikuuta 2003 ja 19. helmikuuta 2003.
It considered the draft opinion at its meetings of 21 January and 19 February 2003.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi jäljempänä esitetyt tarkistukset äänin 39 puolesta ja 1 tyhjä.
At the latter meeting it adopted the following amendments unopposed, with 1 abstention.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Christa Randzio-Plath (puheenjohtaja), José Manuel García-Margallo y Marfil (varapuheenjohtaja), Philippe A.R. Herzog (varapuheenjohtaja), John Purvis (varapuheenjohtaja), Generoso Andria, Pervenche Berès, Hans Blokland, Armonia Bordes, Jean-Louis Bourlanges (Brice Hortefeuxin puolesta), Renato Brunetta, Hans Udo Bullmann, Manuel António dos Santos (toistaiseksi nimeämättömän jäsenen puolesta), Harald Ettl (Giorgos Katiforisin puolesta), Jonathan Evans, Hélène Flautre (Alain Lipietzin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Ingo Friedrich, Carles-Alfred Gasòliba i Böhm, Robert Goebbels, Lisbeth Grönfeldt Bergman, Mary Honeyball, Christopher Huhne, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Christoph Werner Konrad, Jean Lambert (Miquel Mayol i Raynalin puolesta työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohdan mukaisesti), Werner Langen (Ioannis Marinosin puolesta), Astrid Lulling, David W. Martin, Hans-Peter Mayer, Fernando Pérez Royo, Mikko Pesälä (Karin Riis-Jørgensenin puolesta), Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Herman Schmid (Ioannis Patakisin puolesta), Olle Schmidt, Peter William Skinner, Charles Tannock (Mónica Ridruejon puolesta), Bruno Trentin, Ieke van den Burg (Helena Torres Marquesin puolesta) ja Theresa Villiers.
The following were present for the vote: Christa Randzio-Plath, chairman; José Manuel García-Margallo y Marfil, Philippe A.R. Herzog and John Purvis, vice-chairmen; Generoso Andria, Pervenche Berès, Hans Blokland, Armonia Bordes, Jean-Louis Bourlanges (for Brice Hortefeux), Renato Brunetta, Hans Udo Bullmann, Manuel António dos Santos (for a full member to be nominated), Harald Ettl (for Giorgos Katiforis), Jonathan Evans, Hélène Flautre (for Alain Lipietz pursuant to Rule 153(2)), Ingo Friedrich, Carles-Alfred Gasòliba i Böhm, Robert Goebbels, Lisbeth Grönfeldt Bergman, Mary Honeyball, Christopher Huhne, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Christoph Werner Konrad, Jean Lambert (for Miquel Mayol i Raynal pursuant to Rule 153(2)), Werner Langen (for Ioannis Marinos), Astrid Lulling, David W. Martin, Hans-Peter Mayer, Fernando Pérez Royo, Mikko Pesälä (for Karin Riis-Jørgensen), Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Herman Schmid (for Ioannis Patakis), Olle Schmidt, Peter William Skinner, Charles Tannock (for Mónica Ridruejo), Bruno Trentin, Ieke van den Burg (for Helena Torres Marques) and Theresa Villiers.
Tämän ehdotuksen oikeusperustasta on käyty paljon keskustelua monien neuvoston valtuuskuntien kanssa, jotka vaikuttavat kiistävän komission ehdottaman oikeusperustan (EY:n perustamissopimuksen 135 artikla).
The has been considerable discussion concerning the legal basis of this proposal with many delegations in the Council apparently challenging the legal basis proposed by the Commission (Article 135 TEC).
Eräät ovat esittäneet, että ehdotukselle ei olisi lainkaan oikeusperustaa EY:n perustamissopimuksessa ja ainoa vaihtoehto olisi kolmannen pilarin aloite.
There have been some suggestions that there is no legal basis in the EC Treaty, and that the only option would be a third pillar initiative.
Valmistelija panee kiistelyn merkille muttei katso asian kuuluvan lausunnon antavalle valiokunnalle vaan pikemminkin asiasta vastaavalle valiokunnalle ja mahdollisesti oikeudellisten asioiden valiokunnalle.
Your rapporteur takes note of this controversy, but considers that this is not a matter for an opinion-giving Committee, but rather for the Committee responsible, and, possibly, the Legal Affairs Committee.
Yleisesti ottaen valmistelija pitää ehdotusta myönteisenä ja tukee sen päätavoitteita ja toivookin, että oikeusperustasta voidaan päästä tyydyttävään ratkaisuun, mahdollisesti perustamissopimuksen 308 artiklan pohjalta, jos muuta oikeusperustaa ei onnistuta löytämään.
In general terms, your rapporteur welcomes the proposal and supports its main aims and objectives, and she thus hopes that a satisfactory solution can be found as regards the legal basis, possibly on the basis of Article 308 of the Treaty if no other legal basis can be found.
Valmistelija pitää ehdotusta erittäin tärkeänä ja katsoo, että se olisi hyväksyttävä mahdollisimman pian.
Your rapporteur considers that this is an extremely important proposal which should be adopted as soon as possible.
Käsiteltävänä oleva kysymys – rajatylittävä käteisrahaliikenne – ei ole merkityksetön.
The issue at hand - cross-border cash movements - is not a minor one.
On todisteita siitä, että rajatylittävään käteisrahaliikenteeseen liittyy yleensä rahanpesua tai sillä rahoitetaan terroritoimia ja että tällaisessa liikenteessä kulkee vuosittain valtavia rahasummia.
Evidence has shown that cash movements across borders generally involve money laundering or the financing of terrorist operations, and that such movements involve enormous sums of money each year.
Ongelman laajuuden paljasti operaatio Moneypenny, jonka jäsenvaltioiden tulliviranomaiset toteuttivat kuuden kuukauden aikana vuosina 1999/2000.
The scale of the problem was revealed by Operation Moneypenny, carried out by the Member States' customs authorities during a six-month period in 1999/2000.
Yksin tänä aikana viranomaisten kirjaaman käteisrahaliikenteen määrä oli noin 1,6 miljardia euroa.
During that period alone, authorities recorded some € 1,6 billion in cash movements.
Siksi on todennäköistä, että käteisrahaliikenne, jonka suhteen ei ole ryhdytty samanlaisiin toimiin, on tämän johdosta lisääntynyt.
It is therefore probable that cash movements, for which no similar steps have been taken, have increased as a result.
Ehdotusta on jonkin verran myös kritisoitu siksi, että sen hallinnointi olisi liian byrokraattista ja raskasta.
There has also been some criticism against this proposal on the grounds that it would be too bureaucratic and cumbersome to administer.
Valmistelija ei ole lainkaan samaa mieltä tämän väitteen kanssa ja huomauttaa, että monissa oikeusjärjestelmissä on tulli-ilmoitukseen perustuvia järjestelmiä.
Your rapporteur strongly disagrees with this assertion and points to the fact that declaration based systems exist in many jurisdictions.
Esimerkiksi kaikkien Yhdysvaltioihin matkustavien on täytettävä samanlainen ilmoitus.
For example, all travellers to the USA must fill out a similar declaration.
Ehdotuksen sisältöä voidaan valmistelijan mielestä paikoitellen parantaa.
As for the substance of the proposal, your rapporteur sees a few areas where the proposal could be improved.
Ensinnäkin käteisrahan määritelmä ei ole riittävän laaja ja suorastaan houkuttelee säännösten kiertämiseen.
First, she considers that the definition of cash is not sufficiently broad and is an open invitation to circumvention.
Vaikka valmistelija onkin täysin tietoinen siitä, että johonkin on vedettävä raja sen suhteen, mitä pidetään ja mitä ei pidetä käteisenä rahana tai muina vastaavina erinä, ehdotettu määritelmä on liian kapea.
Although she is fully aware that one has to draw the limit somewhere as to what, and what not to consider as cash or cash equivalents, the proposed definition is too narrow.
Ehdotuksessa tunnustetaan oikeutetusti, että käteisrahaa voi esiintyä monissa eri muodoissa, ei pelkästään seteleinä ja kolikkoina vaan myös haltijavelkakirjoina ja -instrumentteina sekä sekkeinä.
The proposal rightly recognises that cash can take many forms, not only notes and coins, but also bearer bonds and instruments, as well as, cheques.
Valuutan määritelmää (2 artiklan 3 kohdan a alakohta) olisi kuitenkin ajantasaistettava siten, että se kattaa myös rahakortteihin tallennetun sähköisen rahan, ennalta maksetut kortit ja vastaavat välineet.
However, the definition of currency (Article 2.3 (a)) should be updated to also cover electronic money stored in electronic purses, prepaid cards and similar devices.
Yksi ainoa tällainen normaalin luottokortin kokoinen kortti voi sisältää huomattavia summia.
A single such card, the size of a normal credit card, may hold considerable sums.
Irlannin sähköistä rahaa koskevassa lainsäädännössä esimerkiksi sallitaan enintään 5 000 euron rahamäärä korttia kohden.
The Irish e-money legislation, for example, allows a maximum amount of €5000 per card.
Vaikka sähköistä rahaa ei vielä kenties käytetäkään laajalti, sen merkitys maksuvälineenä ja varainsiirrossa kasvaa lähitulevaisuudessa.
Although e-money may not yet be widely used, it will become an increasingly important means of payment and transfer of funds in the near future.
Valmistelija ehdottaakin käteisen rahan määritelmän laajentamista, niin että se kattaa myös sähköisen rahan.
Your rapporteur consequently proposes that the definition of cash should be expanded to also cover electronic money.
Kuten edellä olevasta käy ilmi, valmistelija pitää ilmaisun "käteinen raha" käyttöä ehdotuksessa hieman valitettavana, koska sen soveltamisala on monin tavoin rajallinen.
As indicated above, your rapporteur does find the use of the word "cash" in the proposal somewhat unfortunate as its is in many ways limited in scope.
Tästä on osoituksena komission oma käteisen rahan määritelmä, jossa (oikeutetusti) mainitaan myös lajiesineet, kuten haltijavelkakirjat.
This is evidenced by the Commission's own definition of cash which also (rightly) indicates fungible instruments such as bearer bonds.
Mutta entä muut perinteiset lajiesineet, joiden arvo on huomattava, kuten jalometalliharkot?
But what about other traditional, fungible bearers of considerable values such as bars of precious metals?
Valmistelija katsoo, että näidenkin pitäisi kuulua määritelmän piiriin, mutta tällöin "käteisen rahan" määritelmän rajat tulisivat kieltämättä vastaan.
Your rapporteur considers that these too, ought to be covered but that would admittedly stretch the word "cash" too far.
Siksi hän ehdottaa koko ehdotukseen sovellettavaa horisontaalista tarkistusta, jolla ilmaisu "käteinen raha" tai "käteisraha" korvataan ilmaisulla "käteinen raha tai muut lajiesineet".
She is therefore proposing an additional horizontal amendment applicable to the whole proposal replacing the word "cash" with "cash or other fungible assets".
Tämä myös lisäisi tekstin ja johdanto-osan kappaleiden johdonmukaisuutta, erityisesti kun johdanto-osan 9 kappaleessa todetaan, että "käteisen rahan määritelmän olisi sisällettävä myös kaikki lajiesineet ".
This would also make the text and the recitals more consistent, especially as Recital 9 states that "cash" should encompass "the whole range of fungible assets".
Talous- ja raha-asioiden valiokunta pyytää asiasta vastaavaa kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa sisällyttämään mietintöönsä seuraavat tarkistukset:
The Committee on Economic and Monetary Affairs calls on the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
Komission teksti EYVL C 227, 24.9.2002, s. 574.
Text proposed by the Commission OJ C 227, 24.9.2002, p.
(1) Rajatylittävän rahaliikenteen avulla tapahtuva rahanpesu on uhka jäsenvaltioiden ja yhteisön turvallisuudelle ja taloudellisille eduille.
(1) Money laundering via cross-border cash movements represents a threat to the security and financial interests of the Member States and the Community.
Tullihallinnot voivat torjua kyseistä uhkaa tehokkaasti.
This threat can be effectively combated by the customs administrations.
Tullin toimipaikat sijaitsevat rajoilla, joilla seuranta on tehokkainta.
Customs officials are present at the borders, where controls are most effective.
Lisäksi joillakin toimipaikoilla on todellista kokemusta asianomaiselta alalta.
Indeed, some have built up practical experience in the matter.
Ne ovat päteviä valvomaan sekä arvotavaroita että käteistä rahaa.
They are, moreover, able to control both cash and the valuables that are substitutes for it.
(1) Rajatylittävän käteisen rahan ja muiden lajiesineiden liikenteen avulla tapahtuva rahanpesu on uhka jäsenvaltioiden ja yhteisön turvallisuudelle ja taloudellisille eduille.
(1) Money laundering via cross-border movements of cash and other fungible assets represents a threat to the security and financial interests of the Member States and the Community.