natgillin/translations-raw huggingface dataset:
24. kehottaa komissiota tarkistamaan perusteellisesti talouden kannustinrakennetta – kuten verotuksellisia välineitä, tukia, normeja ja standardeja – ympäristön kannalta kestävien tuotanto- ja kulutusjärjestelmien tukemiseksi;
Calls on the Commission to make a thorough revision of the incentives structure in the economy – including fiscal instruments, subsidies, norms and standards etc. – with the objective of promoting environmentally sustainable systems of production and consumption;
Köyhyyden poistaminen
Poverty eradication
31. tunnustaa tarpeen varmistaa maaseudun köyhän väestön luonnonvarojen saanti ja korostaa heidän kykyään hoitaa kyseisiä varoja kestävästi sekä kyseisen väestön oikeuden hyödyntää näitä varoja ensisijaisesti omaa toimeentuloaan ja sisäistä kehitystään varten;
Recognises the need to secure access by the rural poor to natural resources and to enhance their capacity to manage those resources sustainably, and also acknowledge the right of those people to exploit such resources primarily for the purposes of their own subsistance and their endogenous development;
34. tunnustaa, että hyvä terveys on edellytys ihmisten ja yhteisöjen taloudelliselle hyvinvoinnille, mikä taas myötävaikuttaa ympäristönsuojelukykyyn; pitää myönteisenä komission Kapkaupungissa järjestetyssä EU:n ja AKT-maiden yhteisessä kokouksessa tekemää sitoumusta soveltaa läpäisyperiaatetta lasten, ikääntyneiden ja vammaisten terveydenhoitotarpeisiin; kehottaa ryhtymään kestäviin toimiin sairauksien ja vammautumisen ehkäisemiseksi ja tarmokkaisiin toimiin usein niihin liittyvien sellaisten valtavien ongelmien ratkaisemiseksi, kuten HIV/AIDS, tuberkuloosi, mielisairaudet, malaria, meningiitti, jokisokeus, epilepsia sekä muut sairaudet ja taudit;
Recognises that good health is a prerequisite to economic wellbeing for individuals and communities, which in turn provides the ability to protect the environment; welcomes the commitment made by the Commission in Cape Town at the EU/ACP Joint Assembly to the effect that it intends to mainstream the health needs of children, the elderly and people living with disabilities; calls for sustained action to prevent ill health and disability and to tackle the massive, and often linked, challenges of HIV / AIDS, TB, mental illness, malaria, meningitis, river blindness, epilepsy and other diseases and disorders;
Paikallisten ja alueellisten viranomaisten rooli
Role of local and regional authorities
Kestävän kehityksen hallinnoinnin lujittaminen kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla
Strengthening governance for sustainable development at the national, regional and international levels
Globalisaatio edistämään kestävää kehitystä
Making Globalisation Work for Sustainable Development
56. vaatii kehitysyhteistyökumppaneita jatkamaan rahoitustuen ja teknisen tuen antamista kestävän kehityksen edistämiseksi kehitysmaissa ja siirtymävaiheessa olevissa maissa;
Urges the development partners to continue to make available financial and technical assistance for the promotion of sustainable development in developing countries and countries in transition;
63. kehottaa Johannesburgin huippukokousta ottamaan käyttöön joukon tärkeimpiä, sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristönäkökohtia koskevia kestävän kehityksen indikaattoreita;
Calls for the initiation of a set of headline indicators for sustainable development at the Johannesburg Summit which shall take into account social, economic and environmental issues;
YK:n ympäristö- ja kehityskonferenssi pidettiin Rio de Janeirossa vuonna 1992.
In 1992 the United Nations Conference on the Environment and Development was held in Rio de Janeiro.
Konferenssi hyväksyi julistuksen, jossa allekirjoittajat sitoutuivat työskentelemään kestävän kehityksen puolesta asettamalla sosiaalisia ja taloudellisia tavoitteita, laatimalla tarvittavia suojelutoimia ja resurssien hallinnointitoimia, poistamalla kestämättömiä kulutustapoja, luomalla maailmanlaajuisen kumppanuuden ja määrittelemällä täytäntöönpanokeinoja.
The Conference adopted a declaration in which the signatories committed themselves to working towards sustainable development by setting social and economic goals, outlining necessary conservation and resource management measures, eliminating unsustainable modes of consumption, establishing a global partnership and describing means of implementation.
Lähtölaskenta on alkanut eli kestävän kehityksen huippukokouksen (WSSD) alkuun on muutama kuukausi eikä esityslistaa ole vieläkään vahvistettu.
The countdown has begun, few months remain to the WSSD, and there is as yet no fixed agenda on the table.
Tiedämme kokemuksesta ja tieteellisen analyysin perusteella, että nämä tavoitteet voivat osoittautua ristiriitaisiksi, ja viime aikaiset tapahtumat ovat todistaneet, että sitä ne yleisesti ottaen ovatkin.
Experience and scientific analysis teach us that such objectives may prove to be contradictory, and recent history has demonstrated that, generally speaking, they are.
Näitä ensisijaisia teemoja ovat:
These priority themes are:
Luonnonvarojen kestävä hallinta ja suojelu (vesi, maa, maaperä, ilma, uusiutumattomat ja uusiutuvat energianlähteet ja biologinen monimuotoisuus)
Sustainable Management and Conservation of Natural Resources (water, land, soil, air, non-renewable and renewable sources of energy, and biodiversity),
Globalisaation käyttäminen kestävän kehityksen hyväksi – uusien menetelmien löytäminen , mihin kuuluisi sellaisia aihealueita, kuten "uusi maailmanlaajuinen sopimus", "tuotanto- ja kulutusmallien muuttaminen" sekä "kauppa ja kestävä kehitys"
Making Globalisation work for sustainable development - enabling new pathways , which will include issues such as 'A new Global Deal', 'Changing Production and Consumption Patterns' and 'Trade and Sustainable Development',
Köyhyyden poistaminen, mukaan lukien kehityksen ja tieteen sekä teknologian siirtämisen rahoittaminen
Poverty eradication , including financing for development and science and technology transfer,
Tilanne on monien ihmisten ja ympäristön kannalta huonompi nyt kuin 10 vuotta sitten.
For many people and the environment, the situation is worse today than it was ten years ago.
Luonnonvarat ovat vähenemässä ennennäkemätöntä vauhtia.
Natural resources are vanishing at an unprecedented rate.
Useimmat sellaiset luonnonvarojen hallintaa ja ympäristöasioita koskevat aloitteet, joissa ei oteta huomioon köyhien kansojen taloudellisia tarpeita, onnistuvat parhaimmillaankin vain rajoitetusti.
Most initiatives that address natural resource management and environmental issues without addressing the economic and financial needs of poor populations have had limited success at best.
Tulevina vuosina tultaneen kokemaan merkittäviä kriisejä, jotka liittyvät ilmastonmuutokseen, puhtaan veden saantiin, energiatehokkuuteen, maan ja maaperän pilaantumiseen ja biologiseen monimuotoisuuteen.
Major crises might have to be faced in the coming years in relation with climate change, access to clean water, energy efficiency, land and soil degradation, and biodiversity.
Globalisaatio tuo esiin uusia ja merkittäviä mahdollisuuksia talouden, kommunikaation sekä ajatusten, tietojen ja tekniikoiden vaihtamisen kasvulle.
Globalisation offers major new opportunities for economic growth, for communication and for the spread of ideas, knowledge and technologies.
Se synnyttää kuitenkin myös uusia riskejä ja uhkia antaessaan samalla uusia ulottuvuuksia niille, joita markkinataloudessa jo muutenkin esiintyy: rahoitus- ja talouskriisit leviävät kautta maailman lähes reaaliajassa, yrityksien siirtyminen muualle ja kansainvälinen kauppa edistävät työn nopeaa uudelleen jakoa luoden työttömyyttä yhteen paikkaan ja epävakautta perinteisiin talouksiin toisessa paikassa etenkin maaseudulla.
At the same time it allows new risks and threats to emerge, whilst formidably increasing the scale of those to which the market economy has traditionally been exposed: financial and economic crises are spreading throughout the world and almost in real time, whilst company relocations and international trade are redistributing jobs too quickly, creating unemployment here and destabilising traditional economies (particularly rural ones) there.
Seurauksena olevat muuttovirrat ja kaikenlaiset yhtä paljon hankaluuksia luovat poliittiset kriisit ovat nykypäivää yhä useammin, eikä tehokkaalle valvonnalle ja sääntelylle ole juurikaan todellisia toimintamahdollisuuksia.
The resulting migratory flows and the political crises of all kinds which contribute in equal measure are occurring on an unprecedented scale and there is hardly any real scope for effective monitoring and regulation.
Globalisaatio edellyttää uuttaa maailmanlaajuista sopimusta, tuotanto- ja kulutusmallien muuttamista sekä uusia kauppapolitiikan muotoja.
Globalisation requires a new global deal, changing production and consumption patterns and new ways of making trade policy.
"Maailmanlaajuisten ongelmien hoitaminen edellyttää kaikkien kansojen yhtäaikaista toimintaa ja onnistuu ainoastaan, jos kaikki, USA mukaan lukien, sitoutuvat tekemään poliittisesti vaativia valintoja.
'Tackling global problems needs simultaneous action from all nations and will only succeed if all including the USA commit themselves to politically challenging choices.
Tämä globaali kumppanuus tai selvemmin sanottuna maailmanlaajuinen sopimus edellyttää kaikkien osallisten toimintaa" (Poul Nielsen).
This global partnership, or even clearer global deal needs to embrace all stakeholders' (Poul Nielson).
On kuitenkin tunnustettava, että tällainen "maailmanlaajuisen sopimuksen" yleiskäsite ei voi sisältää pelkkiä hyviä aikeita ja kansainvälisiä ad hoc -sopimuksia, vaikka ne ovatkin tarpeen ja erittäin hyödyllisiä.
It must, however, be recognised that this general concept of ‘global deal’ cannot be reduced to good intentions and ad hoc international agreements, even though the latter are necessary and extremely useful.
Sitä paitsi on erittäin vaikeaa varmistaa, että ne hyväksytään ja niitä noudatetaan, etenkään USA:ssa (Kioto, myrkyt ja biologiset aseet jne.).
It is also very difficult to ensure that such agreements are accepted and observed, especially by the USA (Kyoto, toxic and biological weapons, etc.).
Globalisaatioprosessissa saavutettu vaihe on nyt sellainen, että vahva johtajuus on todella tarpeen (samoin kuin tekninen ja poliittinen johtaminen), jotta voidaan varmistaa, että kaikki osapuolet hyväksyvät kestävyyttä edistävät toimintakehykset ja ‑säännöt.
The stage reached in the globalisation process is such that there is an increasingly pressing need for a leader (and hence for technical and political leadership) who is capable of ensuring that all the interested parties accept sustainable action frameworks and rules.
Sekä vanhat että uudet kansainväliset organisaatiot tekevät jo nyt hyödyllistä ja tarpeellista sääntely- ja koordinointityötä monilla aloilla aina liikenteestä kansanterveyteen ja jopa kaupan ja rahoituksen alalla.
International organisations both old and new are already doing useful and necessary regulatory and coordination work in many areas, from the transport sector to public health and even trade and finance.
Tämä ei kuitenkaan riitä edes tekniseltä kannalta katsottuna, ja tuo yhä useammin esiin vakavia poliittisia kysymyksiä.
However, this is not enough even from the technical point of view and it raises even more serious political issues.
Puutteena ovat painotukset ja poliittiset valinnat, joita tällaiset organisaatiot ei pysty tekemään eivätkä voi tehdä julkisesti niiden sääntöjen mukaisesti, jotka useimmat tai kaikki osapuolet ovat sopineet ja hyväksyneet.
What is missing are the weightings and the political choices which those organisations are neither able nor entitled to make publicly and in accordance with rules agreed and accepted by all or most of the interested parties.
On selvää, ettei tällaisen poliittisen johtajuuden toteuttaminen voi olla yhden ainoan valtion tehtävä.
For obvious reasons, providing such political leadership cannot be the job of a single country.
Nykytilanteessa YK:n elvyttäminen tai sellaisten uusien monikansallisten elinten perustaminen, jotka pystyvät varmistamaan laajan ja painostuksetta hyväksytyn konsensuksen, vaikuttaisi olevan lupaavin – joskin hieman utopistinen – skenaario.
As things stand at present, revitalising the UN or establishing new multinational bodies capable of securing a broad and freely agreed consensus would probably be the most promising – if somewhat utopian - scenario.
Mitä tulee tarkemmin ottaen ekologisen lähestymistavan käyttöönoton ongelmaan, pitäisi korostaa sitä, että globaalin ympäristön tilan heikkenemisen keskeisin syy on kestämättömät kulutus- ja tuotantomallit etenkin teollisuusmaissa.
Concerning the more specific problem of a necessary ecological approach, one should stress the fact that the major cause of the combined deterioration of the global environment is the unsustainable pattern of consumption and production, particularly in industrialised countries.
Kulutusmallien muuttaminen kestävän kehityksen suuntaisiksi edellyttää monihaaraista strategiaa, jossa keskitytään perustarpeiden kattamiseen ja elämänlaadun parantamiseen siirtämällä samalla kysyntää kestävällä tavalla tuotettujen tavaroiden ja palvelujen suuntaan.
Changing consumption patterns towards sustainable development will require a multi-pronged strategy focusing on meeting basic needs and improving the quality of life, while reorienting consumer demand towards sustainably produced goods and services.
Tehokkaampi energiankäyttö on keskeisen tärkeää kestävän kulutuksen kannalta.
More efficient use of energy is critical to sustainable consumption.
Kansainvälisen kaupan vapautuminen lisää luonnonvarojen saantia ja käyttöä sekä liikenteeseen liittyvää saastumista samoin kuin luonnonvaroja kuluttavia kulutusmalleja.
Liberalised international trade is increasing the access to, and use of, natural resources and boosting transport-related pollution as well as resource-intensive consumption patterns.
Meidän on luotava oikeudenmukaisia kauppamahdollisuuksia kehitysmaille ja vähennettävä samalla velkaa, mobilisoitava rahoitusresursseja (virallinen kehitysapu, mukaan lukien velkahuojennukset, jotka olivat 0,33 % lahjoittajien BKT:sta vuonna 1992 ja putosivat 0,22 prosenttiin vuoteen 1998 mennessä; Riossa vahvistettu kehitysaputavoite eli 0,7 % BKT:sta on edelleen kaukana) ja aloitettava uusi monenvälistä kauppaa koskeva neuvottelukierros.
We need to create fair trade opportunities for the developing countries, while reducing debt, mobilising more financial resources (official development aid, including debt relief, which represented 0,33% of donors' GNP in 1992, declined to 0,22% by 1998, while the ODA target of 0,7% of GNP reconfirmed in Rio is far from being met) and launching a New Round of multilateral trade negotiations.
Doha, Monterrey, Bretton Woods, WTO ja ILO – näiden kaikkien on työskenneltävä johdonmukaisesti kestävän kehityksen saavuttamiseksi.
Doha, Monterrey, Bretton Woods, WTO, ILO need to work consistently towards sustainable development.
"Suurin yksittäinen uhka kestävälle kehitykselle globaalisesti on köyhyys sekä rikkaiden ja epätoivoisen köyhien välisen kuilun leveneminen.
'The single most important threat to sustainable development globally is poverty and the widening gap between the rich and the desperately poor.
Tämä ei uhkaa yksin köyhiä maita, vaan myös vauraita, koska se aiheuttaa epävakautta, konflikteja, sairauksia ja ympäristön tilan heikkenemistä köyhyyden uhatessa planeettamme yleistä sosio-ekonomista statusta" (Ministeri Moosa, Etelä-Afrikan tasavalta, 10.9.2001).
This is not only a threat to poor nations but also to wealthy as the instability, conflict, disease and environmental degradation associated with poverty threaten the overall socio-economic status of our planet' (Minister Moosa, Republic of South Africa, 10 September 2001).
Yli miljardi ihmistä elää äärimmäisessä köyhyydessä.
Over one billion people are living in extreme poverty.
Heidän ostovoimansa on alle dollari päivässä henkeä kohti.
Their purchasing power is less than one US dollar per capita per day.
Köyhyyden puolittamista vuoteen 2015 mennessä koskeva tavoite voidaan saavuttaa ainoastaan, jos köyhyyden vähentäminen katsotaan yhteiseksi kansainväliseksi missioksi, joka edellyttää poliittisia toimia ja perustuu kehitys- ja teollisuusmaiden hallitusten, kansainvälisten järjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan kumppanuuteen kaikkialla maailmassa.
The target of halving poverty by 2015 can only be reached if poverty reduction is considered a shared international mission which requires political action and is based on the partnership of governments of developing and industrialised countries, multilateral organisations and civil society forces from all countries.
Tehottomien hallintotapojen progressiivinen mureneminen on johtanut epävakauteen, poliittisiin kriiseihin ja konfliktien aiheuttamiin hätätiloihin useiden miljoonien ihmisten osalta.
The progressive collapse of ineffective systems of governance has culminated in instability, political crisis and conflict-based emergencies for millions of people.
Hyvän tai asianmukaisen hallintotavan ytimessä on yhä laajeneva joukko generatiivisia periaatteita, mukaan lukien osallistuminen, tasavertaisuus, kestävyys, avoimuus, tehokkuus ja oikeusvaltio.
At the very heart of good or sound governance operates an increasingly widespread set of generative principles, including participation, equity, sustainability, transparency, effectiveness and the rule of law.
Kestävän kehityksen huippukokouksen (WSSD) on käsiteltävä uutta globaalia hallintotapajärjestelmää.
The WSSD will have to address a new global governance scheme.
Painoa pitäisi panna hyvän hallinnon toisiaan vastavuoroisesti vahvistavalle luonteelle paikallis- ja aluetasolla sekä kansallisesti ja kansainvälisesti.
Emphasis should be given to the mutually reinforcing character of good governance at local, regional, national and international levels.
Näiden periaatteiden julistamisella olisi epäilemättä hyödyllinen vaikutus, mutta julistamisen uskottavuus vähenisi pikaisesti, jollei huippukokousta hyödynnettäisi sen varmistamiseksi, että kaikilta osanottajilta saadaan tiettyjä sitoumuksia näiden periaatteiden noudattamisesta tietyillä aloilla, kuten kauppa, rahoituskriisien hallinta, kansainvälisen kaupan valvonta rahoitus- ja osakepääoman osalta, elintarvikekriisit, muuttovirrat jne. Hallintotapa ei suinkaan ole sama asia kuin jonkinlainen maailmanhallinto, vaikka sopimukset, aloitteet ja toimet, jotka liittyvät mihin tahansa alaan, jonka katsotaan olevan kypsä globalisoitavaksi, pitäisi suunnitella ikään kuin ne olisivat osa tietoista globaalia politiikkaa.
The proclamation of such principles would no doubt be useful, but the credibility of such a proclamation would quickly be lessened if advantage were not taken of the Summit in order to secure a number of specific commitments from all the participants regarding the application of those principles in certain areas, such as trade, financial-crisis management, the surveillance of international transactions involving financial and stock-exchange capital, food crises, migrant flows, and so on.
Tätä tulevaisuudessa uusia polkuja avaavaa toimintaa varten Johannesburgin huippukokous vaikuttaisi olevan tarkoituksenmukaisempi kuin kokous, jossa valtion- ja hallitusten päämiehet tietyistä kehittyneistä maista yrittävät ratkoa maailman ongelmia.
Governance is certainly not equivalent to some or other form of world government, although the agreements, initiatives and operations of any kind in areas considered ripe for policy globalisation should be devised as though they were part of a conscious global policy.
Hehän toteuttavat samaa menetelmää, mutta sen poliittiset mahdollisuudet tehdä vaikutus kaikkiin tai useimpiin muihin maihin ja varmistaa tehokkaiden toimien hyväksyntä ovat huomattavasti heikommat
For the purpose of such an exercise, which could open ways ahead, the Johannesburg Summit seems more suitable that meetings of the heads of state and government of certain developed countries which try to solve the world’s problems and which therefore perform exactly the same exercise, but with much less political likelihood of convincing all or most of the other countries and securing acceptance of effective policies.
Näin ollen valtionpäämiesten pitäisi WSSD:ssa etsiä vastauksia siihen, miten ne aikovat saada aikaan mielekkäitä globaaleja ympäristö- ja sosiaalisopimuksia, joissa on tarvittavat mekanismit niiden täytäntöönpanoa varten.
In this sense, the Heads of States at the WSSD should seek to answer questions related to how they plan to reach meaningful global environmental and social agreements with the necessary enforcement mechanisms.
Heidän on tarkasteltava esteenä olevia globaaleja valtarakenteita ja luotava tarpeellinen kehys maailmantaloudelle.
They need to address the global power structures blocking the way, and set the necessary framework for the global economy.
Ensimmäisenä askeleena heidän pitäisi varmistaa, että WTO ei voi kumota monenvälisiä ympäristösopimuksia.
As a first step, they should ensure that Multilateral Environmental Agreements cannot be overruled by the WTO.
On keskeisen tärkeää, että huippukokouksen tulos pohjautuu toimintaan ja että täytäntöönpanoa ja seurantaa varten on selkeästi yksilöityjä toimia.
It is essential that the outcome of the Summit be action-oriented with clearly identified measures for implementation and follow up.
Tällaiset toimet ja niiden soveltaminen eivät siis mitenkään voi riippua pelkästä hyvästä tahdosta tai osapuolten satunnaisista tapaamisista.
Such measures and the application thereof clearly cannot depend on good will or occasional meetings of the interested parties.
Jälleen kerran nousee esiin tarve luoda pysyvät säännöt ja elvyttää jo olemassa olevia instituutioita tai luoda aivan uusia.
Once again the issue arises of the permanent rules and of institutions already in existence and waiting to be revitalised, or needing to be set up from scratch.
Riippumatta siitä, hoidetaanko tämä hallintotavan, sääntelyn vai poliittisen johtajuuden puitteissa (kunkin preferenssin mukaisesti), tämä ongelma on keskeinen elementti uskottavuuden kannalta ja tätä kautta kaikkien Johannesburgin huippukokouksessa mahdollisesti päätettyjen toimien tehokkuuden kannalta.
Whether it is dealt with in terms of governance, regulation or political leadership (according to individual preference), this issue emerges as the crucial element in the credibility and hence in the actual effectiveness of whatever decisions might be taken at the Johannesburg Summit.
Euroopan unionin johtava asema
A leading role for the EU
Euroopan unionilla on vielä ja luultavasti jonkin aikaa tulevaisuudessakin, vaikkei sentään ikuisesti, tiettyä painoarvoa ja ulottuvuutta, joka mahdollistaa sen, että se voi toimia maailmanlaajuisesti huomattavan monella alalla.
For some time to come, though probably not for always, the EU will have sufficient weight and size to be a world player in numerous areas.
Euroopan unionin viimeaikainen rooli Kioton sopimusten hyväksynnässä on erittäin myönteinen esimerkki.
The role which it has recently played in the adoption of the Kyoto agreements is a shining example of this.
Vaikka unionilla ei ole yhtä ääntä politiikan muotoilemisessa, ilmaisemisessa tai soveltamisessa, sillä on kuitenkin huomattavia mahdollisuuksia saada kantansa kuuluville ja toimia aktiivisesti, samoin kuin paljon kokemusta yhteistyöstä.
Despite the lack of political unity it displays in drawing up, expressing and implementing its policies, it nonetheless has considerable scope for making its presence felt and for active engagement, and it has much experience of cooperation.
Jää nähtäväksi, onko sillä päättäväisyyttä ja kykyä luoda selkeitä ja tiukkoja kantoja tässä keskustelluista asioista.
It remains to be seen whether or not it has the determination and the capability to formulate clear, decisive views on the issues discussed here.
Vastaus on melko vaikea.
The answer to this question is relatively difficult.