natgillin/translations-raw huggingface dataset:
C. ottaa huomioon kalavarojen tilan, jolle on tyypillistä monien kaupallisesti kiinnostavien lajien liikapyynti ja jopa uhka niiden biologisesta romahtamisesta; ottaa huomioon, että itse tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea on pannut merkille, että hyvin suuri osa kannoista ei vastaa ennalta varautuvaa lähentymistapaa koskevaa määritelmää,
C. whereas the situation with regard to fishery resources is characterised by the fact that many commercial species are over-exploited and indeed face the risk of biological collapse, and whereas the Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries has itself noted that the vast majority of stocks do not conform to its definition of a precautionary approach,
D. katsoo, että kalavarojen tilan tieteellisten määritelmien tarkentamiseksi ja mahdollisten epävarmuuksien tehokkaampaa eliminointia varten on varmistettava asianomaisten valtioiden ja yhteisöjen tiedemiesten sekä kalatalousalan edustajien osallistuminen tutkimustyöhön,
D. whereas, in order to secure more accurate scientific assessments of the state of fisheries resources and with a view to removing any uncertainties more successfully, scientific experts from the countries and communities affected and representatives from the fisheries sector should be involved in the studies and research projects,
E. katsoo, että liikapyynnin kohteena olevat lajit ja näitä lajeja pyytävät laivastosegmentit on identifioitava selvästi ja tieteellisesti,
E. whereas the over-fished species and the sectors of the fishing fleet which are engaged in catching those species must be identified clearly (and, in the case of the species, with scientific accuracy),
F. panee merkille, että nykyisin käytettävät kalastuspyydykset ja -käytännöt johtavat siihen, että kiintiölajeista heitetään pois suuria määriä,
F. noting that fishing gears and practices as used at present lead to large quantities of quota species being discarded,
G. ottaa huomioon hätäratkaisut, jotka tänä vuonna on pitänyt tehdä Pohjanmeren ja Skotlannin pohjoisalueen turskan ja kummeliturskan pohjoisen kannan suhteen ja jotka ovat osoituksena kalavaroja koskevien nykyisten rationaalisten hoitotoimenpiteiden epäonnistumisesta Euroopan unionissa,
G. having regard to the emergency decisions which have had to be taken this year concerning cod in the North Sea and Scotland area and the northern hake stock, which demonstrate the failure of the measures for the rational management of fishery resources currently in force in the European Union,
H. pitää välttämättömänä arvioida kaikkia kalavarojen määrään ja kestävyyteen vaikuttavia tekijöitä, erityisesti saastumista, merikuljetuksia ja laitonta kalastusta,
H. whereas all the factors which affect the volume of fisheries resources and the sustainability thereof (in particular pollution, transport by sea and illegal fishing) must be evaluated,
I. ottaa huomioon, että alan ammattilaiset kohdistavat yhä yleisemmin kritiikkiä suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) vuosittaista vahvistamista, jonka ministerineuvosto tekee kunkin vuoden joulukuussa, koskevaan järjestelmään ja myös neuvoston tavalliseen käytäntöön vahvistaa TACit tasoille, jotka ylittävät neuvoa-antavien tieteellisten tahojen suositukset,
I. having regard to the sweeping criticism voiced by the industry with regard to the system of total allowable catches (TACs) by the EU Council of Ministers each December, including its frequent practice of setting TACs at levels in excess of those recommended by the scientific advisory bodies,
1. panee merkille komission tiedonannon ennalta varautumisen periaatteesta ja monivuotisesta TACien vahvistamisjärjestelyistä ja on yhtä mieltä sen tavoitteista;
Notes the substance of the Commission communication on application of the precautionary principle and multiannual arrangements for setting TACs and shares its objectives;
6. pyytää komissiota ja neuvostoa pitämään TACeja vahvistettaessa ratkaisevana kriteerinä asianmukaisesti todennettuja tieteellisiä tietoja ja huomioimaan samoin kalastajien tiedot;
Calls on the Commission and Council, when setting TACs, to use available scientific data, duly verified, as a determining criterion and to take information from fishermen into consideration;
11. korostaa, että monivuotisten TACien vahvistamisessa olisi järkevää luoda tarvittavat joustomekanismit, jotka mahdollistavat TACien korjaamisen tarvittaessa; katsoo, että niiden vahvistamisessa olisi pyrittävä tiettyjen aikarajojen eikä vain saalisrajoitusten asettamiseen;
Stresses that, with regard to the setting of multiannual TACs, it would be sensible to make the required mechanisms flexible so that they can be adjusted when necessary; they should be established for the purpose of achieving certain targets within a given period of time and should not serve solely to impose a ceiling on catches;
Yksi avainkysymyksistä yhteisön kalastuspolitiikan tulevaisuuden analysoinnissa on saaliiden vahvistamismekanismien määrittely sellaisten kriteerien mukaisesti, joilla varmistetaan nykyisten kalavarojen rationaalinen pyynti ja taataan merellisten lajien säilyminen optimaalisissa kannoissa.
One of the key issues in analysing the future of Community fisheries policy is the definition of mechanisms to set catches in accordance with criteria which will ensure the rational exploitation of existing fishery resources, thus guaranteeing the conservation of marine species at optimum population levels.
Vuoden lopussa on vahvistettu vuosittainen suurin sallittu saalis (TAC), joka on käsittänyt suurimman osan kaupallista arvoa omaavista lajeista, ja lisäksi on hyväksytty teknisiä toimia, joiden tavoitteena on edistää nuorimpien yksilöiden elinkelpoisuutta, jotta ne saavuttaisivat sukukypsän iän ja lajit voisivat uudistua.
Up to now, resource-conservation policy within the Community has hinged on the end-of-year setting of an annual TAC covering most commercial species and the adoption of a series of technical measures aimed at favouring the viability of the youngest specimens so as to allow them to reach maturity and thus secure the necessary renewal of stocks.
Riittää kun muistetaan niinkin tärkeiden kalalajien kuten Pohjanmeren turskan, Atlannin kummeliturskan tai Espanjan ja Portugalin rannikon aikoinaan runsaiden sardiinikantojen äskettäin kohtaamat syvät kriisit.
Suffice it to mention the recent deep crises to hit such major fisheries as North Sea cod, Atlantic hake and the previously abundant stocks of sardines along the Spanish and Portuguese coast.
Vaikka yhteisön kalastuspolitiikassa käytetyillä välineillä ei ole pystytty vakauttamaan varoja tai edistämään niiden uudistumista, ei se välttämättä merkitse, että ne eivät olisi soveliaita.
The fact that the instruments used in Community fisheries policy have not succeeded in stabilising resources or favouring their regeneration does not necessarily imply that they were not appropriate.
Monissa tapauksissa ne olisivat olleet päteviä mekanismeja, jos niitä olisi sovellettu johdonmukaisesti.
In many cases, they would have proved suitable mechanisms if they had been applied consistently.
Esimerkkinä mainittakoon TACeja koskeva kysymys, johon tässä tiedonannossa keskitytään.
One example is provided by the issue of TACs, the measure at the centre of this communication.
1980‑luvun lopussa saalisten määrä oli kasvanut nelinkertaiseksi verrattuna aikaisempien vuosikymmenten keskimääräiseen saalismäärään.
By the end of the 1980s there had been a fourfold increase in average catches by comparison with the previous decades.
Tämä varojen vähentymisestä johtunut raju saalismäärän lasku merkitsi paradoksaalisesti kalastusponnistusten lisääntymistä, koska laivaston oli kalastettava enemmän tulojen säilyttämiseksi ennallaan ja jotta se voisi selviytyä näin kalliista investoinneista, joita oli tehty nykyisiin varoihin huomattavasti ylimitoitettuun laivastoon.
Paradoxically, the drastic fall in catches arising from the decline in stocks led to an increase in fishing effort, since the fleet was obliged to fish more to obtain similar yields and thus be in a position to cope with the high level of investment which had been incurred in a fleet which was clearly oversized by comparison with the available resources.
Tämä hillitön kierre, josta Euroopan unioni ei ole ollut niinkään kaukana, on syy suurimpaan osaan kauaskantoisimmista ongelmista, jotka yhteisön kalastuspolitiikassa on nyt selvitettävä.
This vicious circle, in which the European Union also played its part, is at the origin of many of the most far-reaching problems now facing Community fisheries policy.
Ennen asian käsittelemistä on hyvä muistuttaa, kuinka suurimmat sallitut saalit eli TACit vahvistetaan nykyisin.
Before considering the matter further, it might be appropriate to outline the way in which total allowable catches (TACs) are currently set.
Tätä merkittävää kysymystä koskeva päätös kuuluu ministerineuvostolle, joka kunkin vuoden joulukuussa päättää maksimisaaliit, joita sovelletaan suurimpaan osaa kaupallista arvoa omaaviin kalalajeihin.
The decision on this crucial matter is taken by the Council of Ministers, which meets each December to decide on the maximum catches applicable to the vast majority of commercial species of fish.
Periaatteessa ministerineuvoston päätös perustuu koko vuoden ajan tehtyyn ennakkotyöhön, ja sen tärkeimpänä tukipisteenä olisi – sanomme olisi, koska näin ei ole – oltava tieteelliset selonteot, joita laativat luottamusta nauttivat elimet, pääasiassa ICES (kansainvälinen merentutkimusneuvosto) ja komission oma tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitea sekä niiden maiden tieteelliset elimet, joilla on kiinnostusta kalastusyhteistyöhön Euroopan unionin kanssa, erityisesti Islanti ja Norja.
In principle, the decision of the Council of Ministers is based on work carried out in advance throughout the year, the main basis of which should be (and we use the words 'should be' advisedly, because it is not the case) the scientific reports drawn up by accredited bodies, chiefly the International Council for the Exploration of the Sea (ICES) and the Commission's own Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries (STECF), as well as scientific bodies in countries which have fishing interests in cooperation with the European Union, particularly Iceland and Norway.
Jos tiedemiesten antamia tietoja ja laatimia suosituksia kunnioitettaisiin, merkitsisi se jo ennalta varautumisen periaatteen soveltamisen mukaista filosofiaa TACien vahvistamisessa.
The data provided by scientists and the recommendations made by them would in themselves, if they were respected, incorporate a philosophy in keeping with the precautionary principle in setting TACs.
Näitä suosituksia ei kuitenkaan yleensä kunnioiteta, kun päättävä elin – ministerineuvosto – tekee lopullisen päätöksen, koska tiedemiesten ehdottamia määriä kohotetaan yleensä huomattavasti, jotta otettaisiin huomioon sosiaalistaloudelliset seikat ja joidenkin jäsenvaltioiden eduista johtuva painostus.
What happens is that these recommendations are not generally followed when a final decision is taken by the decision-making body, i.e. the Council of Ministers, since the figures suggested by scientists are generally added to quite significantly in order to take account of the socio-economic circumstances involved and pressures stemming from the interests of certain Member States.
Tämä johtaa jopa yllättäviin tuloksiin, koska yhtä lajia varten vahvistettu TAC on useasti paljon korkeampi kuin todelliset saaliit, jotka valitettavasti ovat niukkojen varojen todellisen tilanteen mukaisia.
This sometimes leads to surprising results, since the TAC set for a species is frequently far higher than the actual level of catches, which unfortunately tally with the actual state of stocks, which are scarce.
TACien vahvistaminen tieteellisten tietojen suosittamia ja saalismääriä vastaamattomia tasoja korkeammalle on merkinnyt, että monille lajeille asetettujen TACien kokonaismäärä ei ole koskaan ollut rajoite varojen liikapyynnille eikä kalastuskuolemia ole vähennetty.
In fact, the upshot of this tendency for TACs to be set at higher levels than those recommended on the basis of scientific data and which do not correspond to catches has been that the overall TACs set for many species have never in fact been a restrictive measure to prevent the over-exploitation of stocks, reducing fishing mortality.
Neuvosto on asettanut TACit pikemminkin seuraten sosiaalistaloudellisia ja poliittisia seikkoja kuin varojen tiukkoja säilyttämiskriteerejä.
In short, the setting of annual TACs by the Council has been guided more by socio-economic and political considerations than by criteria relating to the strict conservation of stocks.
Lisäksi TACit on vahvistettu poiketen todellisia saaliita koskevista todellisista tiedoista.
Not only that, it has also ignored the real situation as evidenced by data relating to actual catches.
Euroopan komission tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean huhtikuussa 2000 antamien tietojen mukaan varojen säilyttämispolitiikan epäonnistumisen yhteistuloksena on tällä hetkellä, että yhteisön kalastustoiminnalle kiinnostavasta 240 lajista – joka käsittää niin yhteisön kuin kansainväliset vedet – vain 40 lajin voidaan katsoa olevan ennalta varautumisen periaatteen mukaisessa tilassa ja 80 lajia, joista jotkut ovat niinkin kaupallisesti kiinnostavia kuin kummeliturska ja turska, ovat välittömässä vaarassa romahtaa tai niitä liikapyydetään.
The overall outcome of this failure of policy on the conservation of resources is that, at present, according to the data provided in April 2000 by the Commission's Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries, of the 240 species of interest for the Community fisheries analysed, embracing both Community and international waters, stocks of only 40 species can be considered to be in a state which conforms to the rules of the precautionary principle; 80 species, including such valuable commercial species as hake and cod, are at imminent risk of collapse or over-exploitation.
Toisaalta sukukypsien kalojen biomassan kehitys 1994–1998 ja kalastuskuolleisuuden tasot 1990–luvulla mahdollistavat johtopäätöksen, että monivuotisten ohjausohjelmien kautta harjoitettu yhteisön laivaston pienentämispolitiikka ei ole ollut tehokas yhteisön kalavarojen palauttamisessa ennalleen.
Moreover, the development of the spawning biomass between 1994 and 1998 and fishing mortality levels in the 1990s make it possible to deduce that Community policy on the reduction of the fleet as implemented through the multiannual guidance programmes has not proved effective in terms of ensuring the recovery of Community fish stocks.
Tämä tilanne on osoittanut välttämättömän tarpeen toteuttaa toimia, joilla kalastuskuolleisuutta vähennetään kestävän kalastuksen kanssa yhteensopivalle tasolle, sillä jos ei ryhdytä saaliiden huomattaviin rajoittamistoimiin, olemme vakavassa kriisissä.
In short, these circumstances have highlighted the fact that it is now vital to respect the precautionary principle when setting TACs, and that this is an indispensable measure if the desired aim is to be achieved, which is to guarantee sustainable fishing governed by the criterion of the conservation and rational management of resources.
Yhteenvetona todettakoon, että nämä seikat ovat tehneet ajankohtaiseksi tarkastella ennalta varautumisen periaatetta TACien vahvistamisen yhteydessä ehdottomana toimena päästä haluttuun tavoitteeseen – kestävään kalastukseen – jota ohjaa varojen säilyttämistä ja rationaalista hoitoa koskeva kriteeri ja jonka on perustettava seuraaviin seikkoihin:
This must be based on the following points:
– yhteisön laivastolle myönnettävien pyyntimahdollisuuksien on perustuttava kalavarojen todelliseen tilaan ja oltava luotettavista tieteellisistä tutkimuksista saatujen tietojen mukaisia;
- the catch possibilities allocated to the Community fleet must be based on the actual state of fish stocks as evidenced by the data provided by reliable scientific studies;
– uusia lajeja koskevia kalastusmahdollisuuksia ei pidä myöntää tai nostaa lajeja koskevia nykyisiä TACeja ilman tieteellisesti todistettaviin tietoihin perustuvaa rationaalisen hyväksikäytön suunnitelmaa;
- no fishing opportunities should be granted for new species and existing fishing opportunities for species covered by TACs should not be expanded unless there is a rational exploitation plan based on scientifically verifiable data;
– pyyntimahdollisuuksien on perustuttava kestävyyden periaatteeseen, mikä merkitsee, että ratkaisevan kriteerin on oltava asianomaisten lajien emokalojen riittävä biomassa siten, että emokalojen biomassan tyydyttävän tason ansiosta taataan varojen elinkyky keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä;
- catch possibilities must be based on the principle of sustainability, which means that the determining criterion must be the existence of sufficient spawning biomass of the species concerned, so that the medium- and long-term survival of stocks is guaranteed by the existence of satisfactory levels of spawning biomass;
– aikuisten yksilöiden hyvän tason takaava emokalojen biomassan runsaus ja lajien suojelutoimet – jotka periaatteessa voivat merkitä ammattialalle taakkaa ja huomattavaa rajoitusta – ovat pitkällä aikavälillä hyvin hyödyllisiä, koska näin mahdollistetaan suuremman markkina-arvon omaavien aikuisten yksilöiden tyydyttävät saalismäärät.
- the abundance of spawning biomass and measures to protect species and guarantee a good level of adult specimens may initially represent a burden and a severe limitation for the industry but will be highly beneficial in the long term because they will allow satisfactory catches of adults specimens, which are of higher market value.
Ollaan oltu hyvin kaukana todellisesta tarpeesta vähentää kalastusponnistuksia niiden mukauttamiseksi varojen tilaan.
This was entirely foreseeable given the fact that they were poorly adjusted to the real situation from the very start.
Joillakin jäsenvaltioilla on myöskin ollut vain vähän halua toteuttaa niiden soveltamiseen tarvittavia toimia.
This was due to two determining factors: the modest nature of the objectives set, which were far-removed from the real needs as regards reducing fishing effort in line with the state of stocks, and the lack of real will on the part of some member countries to adopt the measures required for their application.
Valvonnan suhteen on tuotava esille, että TACien vahvistaminen ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti ei juurikaan auta, jos myöhemmin ei ole aikeita tai inhimillisiä tai aineellisia voimavaroja niiden noudattamisen todentamista varten.
With regard to monitoring, it must be pointed out that there will be little point in setting TACs in line with the precautionary principle if there is then no intention of checking that they are complied with and the necessary human and material resources are not available.
Näyttää, että nyt on sopiva hetki tehdä se, koska elämme tärkeää ajanjaksoa, jolloin yhteisön kalastuspolitiikan uudistamiseksi on olemassa juridinen mandaatti sen mukauttamiseksi nykyaikaan, joka poikkeaa huomattavasti 1990-luvusta.
This would appear to be the right time to do so, since we are in a crucial period during which there is a legal mandate for the redefinition of Community fisheries policy in line with the current situation, which is quite different from the situation in the 1990s.
Ala toivoo ja sillä on oikeus vaatia, että sekä jäsenvaltioiden että yhteisön vastuulliset viranomaiset ovat tämänhetkisen tilanteen ja haasteiden tasalla ja että ne käsittävät ja ymmärtävät antaa elinmahdollisuuksia ja tulevaisuuden näkymiä perinteiselle toiminnalle, joka on Euroopan alueen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvaisuuden tekijä.
The industry expects and has a right to demand that those responsible in both national and Community administrations should be capable of coping with the circumstances and challenges facing us and should be able to guarantee the viability and future prospects of an activity which is as old as history itself and which represents a factor of economic and social cohesion in Europe.
21. marraskuuta 2001 LOPULLINEN A5-0408/2001 ***II
21 November 2001 FINAL A5-0408/2001 ***II
Neuvoston yhteinen kanta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi haitallisista aineista eläinten rehuissa
on the Council common position for adopting a European Parliament and Council directive on undesirable substances in animal nutrition
Parlamentti hyväksyi 4. lokakuuta 2000 pitämässään istunnossa kantansa ensimmäisessä käsittelyssä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi haitallisista aineista eläinten rehuissa ( KOM(1999) 654 – 1999/0259(COD)).
At the sitting of 4 October 2000 Parliament adopted its position at first reading on the proposal for a European Parliament and Council directive on undesirable substances in animal nutrition ( COM(1999) 654 - 1999/0259 (COD)).
Parlamentin puhemies ilmoitti 19. syyskuuta 2001 pidetyssä istunnossa vastaanottaneensa yhteisen kannan ja lähettäneensä sen ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaan (10593/1/2001 – C5-0413/2001 ).
At the sitting of 19 September 2001 the President of Parliament announced that the common position had been received and referred to the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy (10593/1/2001 - C5-0413/2001 ).
Valiokunta oli nimittänyt 23. helmikuuta 2000 pitämässään kokouksessa esittelijäksi Marit Paulsenin.
The committee had appointed Marit Paulsen rapporteur at its meeting of 23 February 2000.
Valiokunta käsitteli yhteistä kantaa ja luonnosta suositukseksi toiseen käsittelyyn 15. lokakuuta ja 21. marraskuuta 2001 pitämissään kokouksissa.
It considered the common position and draft recommendation for second reading at its meetings of 15 October and 21 November 2001.
Viimeksi mainitussa kokouksessa valiokunta hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi äänin 34 puolesta, 1 vastaan ja 4 tyhjää.
At the latter meeting it adopted the draft legislative resolution by 34 votes to 1, with 4 abstentions.
Äänestyksessä olivat läsnä seuraavat jäsenet: Caroline F. Jackson (puheenjohtaja), Alexander de Roo (varapuheenjohtaja), Marit Paulsen (esittelijä), Per-Arne Arvidsson, María del Pilar Ayuso González, Hans Blokland, John Bowis, Philip Bushill-Matthews (Martin Callananin puolesta), Avril Doyle, Carlo Fatuzzo (Cristina Gutiérrez Cortinesin puolesta), Anne Ferreira, Jim Fitzsimons, Marialiese Flemming, Karl-Heinz Florenz, Cristina García-Orcoyen Tormo, Laura González Álvarez, Robert Goodwill, Françoise Grossetête, Marie Anne Isler Béguin, Christa Klaß, Eija-Riitta Anneli Korhola, Giorgio Lisi (Peter Liesen puolesta), Jules Maaten, Riitta Myller, Giuseppe Nisticò, Frédérique Ries, Dagmar Roth-Behrendt, Giacomo Santini, Karin Scheele, Ursula Schleicher (Jorge Moreira da Silvan puolesta), Horst Schnellhardt, Inger Schörling, Jonas Sjöstedt, Renate Sommer (Emilia Franziska Müllerin puolesta), María Sornosa Martínez, Bart Staes (Hiltrud Breyerin puolesta), Catherine Stihler, Nicole Thomas-Mauro, Antonios Trakatellis ja Phillip Whitehead.
The following were present for the vote: Caroline F. Jackson (chairman), Alexander de Roo (vice-chairman), Marit Paulsen (rapporteur), Per-Arne Arvidsson, María del Pilar Ayuso González, Hans Blokland, John Bowis, Philip Bushill-Matthews (for Martin Callanan), Avril Doyle, Carlo Fatuzzo (for Cristina Gutiérrez Cortines), Anne Ferreira, Jim Fitzsimons, Marialiese Flemming, Karl-Heinz Florenz, Cristina García-Orcoyen Tormo, Laura González Álvarez, Robert Goodwill, Françoise Grossetête, Marie Anne Isler Béguin, Christa Klaß, Eija-Riitta Anneli Korhola, Giorgio Lisi (for Peter Liese), Jules Maaten, Riitta Myller, Giuseppe Nisticò, Frédérique Ries, Dagmar Roth-Behrendt, Giacomo Santini, Karin Scheele, Ursula Schleicher (for Jorge Moreira da Silva), Horst Schnellhardt, Inger Schörling, Jonas Sjöstedt, Renate Sommer (for Emilia Franziska Müller), María Sornosa Martínez, Bart Staes (for Hiltrud Breyer), Catherine Stihler, Nicole Thomas-Mauro, Antonios Trakatellis and Phillip Whitehead.