● millainen on vuodesta 1981 lähtien annettujen tarkastustodistusten laatu, kun otetaan huomioon, että tilintarkastajien puheenjohtaja pyysi kauppa- ja teollisuusministeriöltä neuvoa 24. helmikuuta 1982 päivätyssä kirjeessä, johon päädyttiin korvausvastuiden määrittelyyn liittyvien vaikeuksien vuoksi ja jossa uskottiin, ettei vastuita voida ilmaista määrällisesti, ● missä määrin vuonna 1982 säädetty Lloyd's Act on direktiivin 73/239/ETY mukainen, ● annettiinko Lloyd'sin syndikaatteihin kuuluville sijoittajille vuodesta 1973 lähtien direktiivin 73/239/ETY säännöksiä vastaavasti kunnollisia tietoja tappioiden ja vastuiden laajuudesta sekä solvenssimarginaaleista, ● miten oli mahdollista antaa tarkastustodistuksia vuoden 1982 jälkeen direktiivin 73/239/ETY mukaisesti, kun otetaan huomioon, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset tiesivät, ettei etenkään asbestoosia koskeviin korvausvaatimuksiin liittyviä vastuita voitu määritellä, ja kun otetaan huomioon, että Lloyd'siin liittyi edelleen monia uusia sijoittajia ("Names"), jotka eivät tienneet edellä mainituista seikoista ja joihin lukeutui myös eräitä vetoomuksen esittäjistä, ● millä tavalla laskettiin tehdyt mutta ilmoittamatta jääneet varaukset ja antoivatko sellaiset varaukset totuudenmukaisen ja rehellisen kuvan, ● tutkivatko tilintarkastajat siirrettyjä piileviä vastuita itse asiassa kertaakaan kyseisenä ajanjaksona ja muodostettiinko asianmukaiset solvenssimarginaalit direktiivin 73/239/ETY 16 artiklan vaatimusten mukaisesti, ● mikä vaikutus oli sillä, että Lloyd'sin syndikaattien solvenssivaje arvioitiin New Yorkissa 18 miljardiksi dollariksi vuonna 1993, ● miten tutkittiin raha-asiain ja julkisen palvelun tutkintakomitean helmikuussa 1995 tekemässä kyselyssä esitettyjä väitteitä, jotka koskivat vähimmäisvarausten muodostamisastetta etenkin merenkulun ulkopuolisilla liiketoiminnan aloilla,
∙ the nature of audit certificates provided from 1981 onwards in the light of the letter of the Chairman of the Panel of Auditors to the DTI of February 24th, 1982 which contained a request for guidance resulting from difficulties in the determination of liabilities, believing them to be "unquantifiable", ∙ the extent to which the Lloyd's Act 1982 was compatible with the Directive 73/239; ∙ the degree to which the Names recruited into Lloyd's syndicates from 1973 onwards were properly informed about the extent of losses and liabilities as well as solvency margins given the provisions of Directive 73/239; ∙ how it was possible, under the terms of the Directive 73/239, to sign off an audit certificate after 1982 given that the British authorities were aware of the impossibility of determining liabilities in respect of asbestosis claims in particular, bearing in mind that many new Names, including some of the petitioners, were still signing up and unaware of such facts; ∙ the way in which 'incurred but not reported' reserves were calculated and whether such reserves gave a true and fair opinion; ∙ whether undisclosed liabilities carried forward were ever in fact tested during the period in question by the auditors and whether adequate solvency margins were established in line with the requirements of the Directive 73/239 Article 16; ∙ the effect of the assessment made in New York in 1993 of an $18 billion solvency deficit of Lloyd's syndicates; ∙ the follow-up given to allegations made to the Treasury and Civil Service Committee enquiry in February 1995, referring to the absorption rate of minimum reserves, especially for non-marine business;