natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Toisaalta on kyse siitä, että perussopimusten ja unionin hallinnon on heijastettava Maastrichtin sopimuksen allekirjoittamista edeltävinä ja sen jälkeisinä vuosina jäsenvaltioissa tapahtunutta prosessia, "alueellistamisprosessia" (jos tätä termiä voidaan pitää tarpeeksi sisällökkäänä), toisin sanoen erilaisten alueellisten yksiköiden tehtävien ja autonomian yhä lisääntyvää tunnustamista.
Firstly, because the Treaties and the way in which the Union is run need to reflect the process which has taken place within each Member State in the years leading up to and following the signing of the Maastricht Treaty - a process of 'regionalisation' (if this term can be considered to convey sufficient meaning), or rather of a growing recognition of the functions and autonomy of the various regional and local authorities.
Alueelliset yksiköt ovat näin ollen saaneet yhä suuremman painon yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa ja yhteisön ohjelmien hallinnoinnissa.
As a result, these authorities have taken on a more important role in transposing Community legislation and in running Community programmes.
Samalla tarkastellaan yksityiskohtaisesti sitä, kuinka alue- ja paikallisviranomaiset voivat myötävaikuttaa sen perustavoitteen saavuttamiseen, joka on unionin selkeä ja näkyvä lähentyminen kansalaisiin.
Another aspect which should be carefully analysed is the contribution which regional and local authorities may make to the basic objective of bringing the Union closer to its citizens in a clear and visible manner.
Unioni on ollut ensimmäinen tällainen ryhmittymä, joita voi muodostua nykymaailmassa vielä lisää.
This means promoting, not weakening, the process of integration in the broader Union which is about to take shape.
Vastaus tähän kaksitahoiseen haasteeseen on, että ajatellaan uudella tavalla unionin toimielinten ja hallintomenetelmien kehittämistä.
To respond to this dual challenge, we need to view the development of the Union's institutions and organisational methods in new terms.
On hylättävä hierarkkinen pyramidimalli ja otettava käyttöön erilaiset "hallintopiirit", jotka leikkaavat toisiaan ja luovat todellisen verkon, erityisesti jaetun toimivallan alueella, josta on tullut yhä laajempi.
This will mean jettisoning a hierarchical, top-down approach, acknowledging a range of intersecting 'spheres of governance' forming a genuine network, especially in the increasingly important area of shared competences.
Tämän ei kuitenkaan pitäisi poistaa tai vähentää niiden toimielinten roolia, jotka ovat väistämättä "vähemmän lähellä" kansalaisia mutta joiden tehtävänä on määrittää Euroopan yhteinen etu ja unionin kehitysstrategiat, nimittäin Eurooppa-neuvosto ja Euroopan komissio (Euroopan parlamentin aktiivisen osallistumisen myötä).
This should not, however, do away with or undermine the role of those institutions which are inevitably 'more remote' from the public, whose task it is to identify the common European interest and devise strategies for developing the Union - the European Council and the European Commission (with the active involvement of the European Parliament).
Yhteisön toimintatapoja on vahvistettava, ei asetettava vaaralle alttiiksi.
The Community method needs to be strengthened, not undermined.
On pyrittävä välttämään sekaannuksia ja roolien ja toimivallan päällekkäisyyksiä jäsenvaltioiden instituutioiden ja Euroopan unionin toimielinten välillä eli kansallisen legitiimiyden ja Euroopan unionin legitiimiyden välillä usein ilmeneviä jännitteitä.
We must avoid confusion and overlapping between the respective roles and powers of the institutions of Member States and of the Union, which are a source of recurrent tension between national and European legitimacy.
Alue- ja paikallisviranomaisten on voitava antaa oma panoksensa unionin toimielimiin, lainsäädäntöön ja hallintoon liittyvien valintojen tekemiseen ja yhteisön politiikkojen laatimiseen.
Regional and local authorities should be given an opportunity to contribute to the shaping of EU institutional, legislative and governmental decisions and the elaboration of Community policies.
Niiden olisi annettava myönteinen ja luova panos ilman epäluuloista asennetta ja jarruttamatta unionin päätöksentekoprosessia.
They should be able to make a positive and creative contribution, without adopting a distrustful attitude or giving in to any temptation to slow down the EU's decision-making process.
Tältä osin ehdotamme, että
In this context, we feel the following should be proposed:
– uudessa perussopimuksessa tunnustetaan paikallisen itsehallinnon periaate, sellaisena kuin se määritellään Euroopan neuvoston hyväksymässä Euroopan paikallisen itsehallinnon peruskirjassa
- the enshrinement in the new Treaty of the principle of local self-government, as defined in the European Charter of Local Self-Government adopted by the Council of Europe;
– noudatetaan periaatetta, jonka mukaan toissijaisuuden soveltaminen ei pääty valtion tasolle eikä edes alueelliselle tasolle
- declarations of principle to the effect that subsidiarity cannot be restricted to state, or even regional level;
– unionin hallintotapoja muutetaan siten, että taataan kuulemis- ja kumppanuusperiaatteiden innoittamana alue- ja paikallishallinnon ja/tai alueiden komitean mukaan ottaminen sellaisten toimintatapojen ja lainsäädäntöehdotusten suunnittelussa, joilla voi olla konkreettisia vaikutuksia alueellisiin yhteisöihin ja niiden toimivaltaan; Ks. alueiden komitean panos Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan työhön.
- changes in the way the Union is run: based on consultation and partnership requirements, these would ensure that regional and local authorities and/or the Committee of the Regions were involved in elaborating policies and legislative proposals which might have practical implications for these authorities and their powers See contribution of the Committee of the Regions to the European Convention. .
muutoksiin pitäisi sisältyä erityisesti komission uudenlaisia toimintamuotoja, alueiden paremmat osallistumismahdollisuudet EY:n perustamissopimuksen 203 artiklan perusteella – sopusoinnussa kunkin jäsenvaltion perustuslakijärjestelmän kanssa – neuvoston päätöksentekoon, tiiviimmät yhteistyömuodot Euroopan parlamentin kanssa sekä mahdollisesti oikeus saada asia käsiteltäväksi yhteisöjen tuomioistuimessa;
More specifically, these changes should include new patterns of behaviour on the part of the Commission, with increased opportunities for participation of the Regions, on the basis of Article 203 of the EC Treaty - in line with the constitutional arrangements in each of the Member States - in the Council of Ministers' decision-making, closer cooperation with the European Parliament and possible powers of access to the Court of Justice.
Autonomisia paikallisyhteisöjä ei kuitenkaan olisi tarkoituksenmukaista eikä edes mahdollista jakaa yhteen tai useampaan kategoriaan, joista jollakin alueiden kategorialla olisi erityisasema ja etuoikeuksia Euroopan unionissa.
However, it does not seem appropriate or feasible to subdivide autonomous territorial entities into two or more categories, in particular by giving a specific category of Region special status or exclusive powers within the Union.
Jo pintapuolisesta nykytilanteen ja jäsenvaltioissa ja jäsenehdokasvaltioissa alue- ja paikallisviranomaisten toimivallan alalla meneillään olevan kehityksen tarkastelusta käy ilmi, että instituutioiden suhteen on tehty valtava määrä erilaisia määritelmiä ja ratkaisuja.
Even a superficial examination of existing patterns and developments in the Member States and the candidate countries as far as regional and local government is concerned shows the wide variety of definitions used and institutional arrangements applied.
Euroopan unionin tasolla tapahtuva luokittelu ja jaottelu saattaisi näin ollen olla mielivaltainen.
Any decision to classify or group together such units at European level might therefore prove arbitrary.
Esittelijä katsoo, että alueiden komitean roolia voitaisiin vahvistaa ilman, että sille myönnettäisiin Euroopan unionin toimielimen asemaa, mikä aiheuttaisi vaikeita ongelmia ja jossakin määrin hajottaisi perinteisen ja yhä käyttökelpoisen yhteisön kolmikannan.
As regards the powers of the Committee of the Regions, your rapporteur believes that these could be increased without seeking EU institution status for the Committee of the Regions, which would raise major questions and difficulties and, to some extent, disrupt the traditional and still valid Community 'triangle'.
Näin ollen esittelijä ei katso, että alueiden komitea voitaisiin ottaa mukaan yhteispäätösmenettelyyn.
He therefore does not feel that it would be possible to involve the Committee of the Regions in legislative codecision procedures.
Pääasiallisena tavoitteena on lisätä ruohonjuuritason osallistumista Euroopan unionin politiikkojen ja direktiivien laadintaan tekemättä unionin päätöksentekomenettelystä kuitenkaan raskaampaa tai monimutkaisempaa.
The overall aim is a more 'bottom-up' approach to preparing EU policies and directives, without however overloading and complicating the decision-making process within the Union.
Vaikka päätöksentekoprosessi jonkin verran hidastuisi valtiotasoa pienempien instituutioiden osallistumisesta, se toisaalta kuitenkin vahvistuisi kansalaisten laajemman tuen myötä.
It could be argued that, although this process would be slowed down by greater involvement of sub-state institutions, it would be enhanced in terms of public support.
Tällaisia kysymyksiä on tarpeen käsitellä suurta varovaisuutta noudattaen.
However, a cautious and measured approach should be adopted in relation to such arguments.
Euroopassa on kahdenkymmenen viime vuoden kuluessa voitu nähdä melko yleinen suuntaus alueellistamiseen.
Over the past twenty years in Europe, there has been a widespread trend towards regionalisation, which has been more apparent in some Member States than in others.
Se on näkyvämpi tietyissä jäsenvaltioissa, mikä ei kuitenkaan luo perusteita "alueen" yhteiselle käsitteelle poliittisessa, juridisessa tai edes sosiologisessa mielessä.
However, no common view of what constitutes a 'region' in political, legal or even sociological terms has resulted.
Jotkut pitävät sisäisen kansakunnan käsitettä alueen käsitettä parempana Euroopan tasolla tapahtuvan sisäisen laajentumisen yhteydessä , ja välttävät huolellisesti sanoja itsenäisyys ja eroaminen MacCormick, Neil, A Comment on the Governance Paper (ote kirjasta), s. 204–205. .
Some prefer the term internal nation to region , in the context of internal enlargement at European level, which carefully avoids the terms independence and secession Neil MacCORMICK, A Comment on the Governance Paper, (book extract), pp. 204-205. .
Toiset taas käyttävät käsitteitä yhteisöt tai alueelliset, autonomiset tai paikalliset yksiköt sen mukaan, mihin he sijoittuvat hallinnon eri tasoilla.
Others refer to territorial, autonomous or local communities or entities , depending on their position among the various spheres of governance.
Eräät alueet ovat ryhmittyneet maantieteellisten tai alakohtaisten kriteerien mukaan, toiset oikeudellisen toimivaltansa perusteella.
Some regions are grouped according to geographic or sectoral criteria, others according to their legislative powers.
Tällainen käsitteiden kirjo osoittaa nykyisen Euroopan unionin muodostavien valtioiden historiallisten ja kulttuuristen perinteiden rikkauden ja näyttää myös, kuinka vaikeaa tai suorastaan mahdotonta on yrittää laatia Euroopan unionin tasolla kaikenkattavia määritelmiä alueellisista ja paikallisista rakenteista, joita jäsenvaltioissa on kehittynyt.
This wide range of approaches illustrates the wealth of historical and cultural traditions in the countries which make up the current European Union, and also highlights the difficulty - in addition to the inadvisability - of trying to establish all-embracing definitions at European level to cover the regional and local structures that have developed in the Member States.
Alueellistuminen on suureksi osaksi seurausta kullekin maalle ominaisesta politiikasta ja niiden instituutioista.
Regionalisation has, to a large extent, been the result of institutional and political developments specific to each of the countries concerned.
Ne ovat edistäneet hallinnollista alueellistumista lähes kaikissa jäsenvaltioissa Paitsi Ruotsissa ja erityisesti Englannissa, joka on erillään muista Yhdistyneen kuningaskunnan muodostavista osista. – myös niissä, jotka eivät olleet siihen valmiita – alkusysäyksenä samojen politiikkojen täytäntöönpanolle.
This has tended to encourage administrative regionalisation in almost all the Member States With the exception of Sweden, and England specifically as distinct from the other constituent parts of the United Kingdom. - even those that were not ready for it - as a catalyst for implementation of these same policies.
On kuitenkin tärkeää korostaa jälleen periaatetta unionin puuttumattomuudesta jäsenvaltioiden perustuslaillisiin järjestelyihin oikeusjärjestelmiin, ja jäsenvaltioiden riippumattomuutta kyseisellä alalla on kunnioitettava täydesti ilman, että unioni pyrkisi millään muotoa vaikuttamaan niihin tai painostamaan niitä.
It is important, however, to reaffirm the principle of non-interference by the Union in the constitutional arrangements and legal systems of the Member States, whose sovereignty must be fully respected in this area, without the slightest attempt by the Union to influence or exert pressure on them.
UNIONIN ALUEELLISEN ULOTTUVUUDEN VIIME AIKOINA SAAMA TUNNUSTUS
RECENT MOVES TOWARDS RECOGNITION OF THE REGIONAL DIMENSION WITHIN THE UNION
Osallistumisesta yhteisön tason toimintaan on tullut alueille realiteetti, erityisesti neuvoston kokoonpanon uuden määritelmän jälkeen (Maastrichtin sopimuksen 146 artikla eli nykyisen EY:n perustamissopimuksen 203 artiklan ensimmäinen kohta).
They have become effectively involved at Community level in particular as a result of the new definition of the Council's composition (Treaty of Maastricht, Article 146, now Article 203, first paragraph, of the EC Treaty).
Maastrichtin sopimuksella luotiin lisäksi alueiden komitea, alueulottuvuuden poliittinen välittäjä, jonka muodostavat "alueellisten ja paikallisten yhteisöjen edustajat".
The Treaty of Maastricht also established the Committee of the Regions, consisting of 'representatives of regional and local bodies', to give political voice to regional views.
Lisäksi sopimuksella otettiin käyttöön suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteet.
This same Treaty introduced the principles of proportionality and subsidiarity.
– aluejakoa soveltavat, keskitetyn hallintojärjestelmän valtiot
- regionalised unitary states;
– voimakkaan paikallishallinnon valtiot
- decentralised unitary states;
– valtion keskushallintoa soveltavat valtiot.
- centralised unitary states.
Nämä kategoriat eivät ole homogeenisia, ja usein tiettyjen maiden perustuslakisäännöksissä on osatekijöitä, joiden perusteella ne voitaisiin luokitella useampaan kategoriaan.
These categories are far from homogeneous, and the constitutional arrangements of some of the countries concerned contain elements which fit into more than one category.
Alueellistumistyypeistä levinnein sisältää paikallisyhteisöjä (seitsemässä jäsenvaltiossa viidestätoista).
The most common form of regionalisation is based on existing local entities (seven out of the fifteen Member States).
Federalismi ja regionalismi menevät päälletysten viidessä jäsenvaltiossa (Belgia, Espanja, Italia, Itävalta, Saksa).
Federalism and institutional regionalism are to be found in five countries (Germany, Austria, Belgium, Spain and Italy).
Todellinen alueellistuminen on alkanut vain Puolassa ja Tšekin tasavallassa.
Only in Poland and the Czech Republic is a genuine process of regionalisation under way.
KANSALAISIA LÄHEMPÄNÄ OLEVA UNIONI
BRINGING THE UNION CLOSER TO ITS CITIZENS
Kuten Nizzan Eurooppa-neuvostosta lähtien on korostettu, Euroopan unionin on ponnisteltava tuodakseen toimielimet lähemmäs kansalaisia.
As has been highlighted since the Nice European Council, the European Union must work towards bringing its institutions and citizens closer together.
Lukuisat kansalliset ja valtiotasoa pienemmät instituutiot muistuttavat tästä vaatimuksesta vedoten perusperiaatteisiin, kuten esimerkiksi toissijaisuutta, suhteellisuutta ja viime aikoina myös läheisyyttä koskeviin periaatteisiin.
Numerous bodies at national and sub-state levels have drawn attention to this important point, basing themselves on fundamental principles such as subsidiarity, proportionality and, more recently, proximity.
Huolimatta alueiden komitean (eli kaupunkien ja alueiden keskustelufoorumin) luomisesta alueellisilla yhteisöillä on liian usein tunne – oikea tai väärä – syrjään jäämisestä.
Despite the creation of the Committee of the Regions - the forum through which the cities and regions can express their views - regional authorities all too often, rightly or wrongly, feel sidelined.
Koska alueiden läsnäolo ja itsetietoisuus ovat viime vuosikymmenen aikana kasvaneet huomattavasti käytännöllisesti katsoen kaikkialla EU:ssa, alueelliset yhteisöt ovat erityisen herkkätunteisia, mitä tulee Nizzan ja Laekenin julistuksissa vahvistettuun sitoutumiseen unionin ja jäsenvaltioiden välisen toimivallan jaon uudelleenmäärittelyyn.
Having become considerably more visible and vociferous over the last ten years across nearly the whole of the EU, the regions are now proving particularly sensitive in this area following the commitment made in the Nice and Laeken Declarations to reviewing the question of the division of competence between the Union and the Member States.
Sekä Saksassa että Itävallassa osavaltiot vaativat suurempaa osallistumista Eurooppa-asioihin ja sellaisia uudistuksia, joka vahvistavat niiden asemaa sisäisesti.
Indeed, in both Germany and Austria, the Länder are calling for greater involvement in European affairs and are seeking to promote reforms to strengthen their position at domestic level.
Tätä toivetta heijastelevat alueiden puolesta puhuvien valmistelukunnan jäsenien puheenvuorot ja teot.
This aspiration is illustrated by the speeches and contributions made by delegates to the Convention representing these regions.
Konkreettisemmin alueiden komitea "esittää, että perussopimuksissa määritettyjä läheisyys- ja suhteellisuusperiaatteita täydennetään siten, että taataan alueiden ja paikallisviranomaisten toimivallan kunnioittaminen" Alueiden komitean panos Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan työhön, CdR 127/2002fin., 8.7.2002. .
More specifically, the Committee of the Regions is calling for 'the principles of subsidiarity and proportionality, as referred to in the Treaties, to be supplemented by provisions designed to ensure that the powers of the regions and local authorities are respected' Contribution of the Committee of the Regions to the European Convention, CdR 127/2002 fin, 8 July 2002. .
Laekenin julistukseen sisältyneet kysymykset kannustavat pohtimaan mahdollisuutta jättää "unionin politiikan tavanomainen harjoittaminen ja toteuttaminen nimenomaisesti jäsenvaltioille tai niiden perustuslain niin edellyttäessä alueille" sekä keinoja sen takaamiseksi, että "niiden toimivaltuuksiin ei kajota".
A number of questions were raised by the Laeken Declaration, as to whether 'the day-to-day administration and implementation of the Union's policy (should) be left more emphatically to the Member States and, where their constitutions so provide, to the regions', and how to provide 'guarantees that their spheres of competence will not be affected'.
Sen sijaan olisi mahdotonta vaatia kansojen itsemääräämisoikeuden tunnustamista kaikissa sellaisissa EU:n alueellisissa yhteisöissä, joissa ihmisillä on voimakas yhteinen tunne kansallisesta, kielellisestä tai uskonnollisesta identiteetistä.
It is quite different, however, and indeed unacceptable to suggest that one should recognise the right to self‑determination for every territorial entity in the EU where people have a strong, shared feeling of national identity.
Unioni ei voi puuttua valintoihin, jotka kuuluvat yksinomaan jäsenvaltioiden omaan päätösvaltaan.
The Union cannot intervene in decisions relating to matters falling within the sovereign and exclusive competence of the Member States.
Läheisyys kansalaisiin nähden on tunnusomaista kaikille alueille ja paikallisviranomaisille.
All regional and local authorities share the same common feature of being close to the people.
Tästä näkökulmasta tarkasteltaessa niiden välille ei voida tehdä eroa.
From this point of view, there can be no distinction between them.
Unionissa on tärkeää edistää kaikkien autonomisten alueellisten yksiöiden – alueellisen sekä paikallishallinnon ja vaaleilla valittujen edustajakokousten – osallistumista Euroopan yhdentymisprosessin tuomiseen lähemmäs kansalaisia.
In the European context it is important to promote the contribution which all autonomous territorial entities - regional and local governments and elected assemblies - can make to bringing the process of European integration closer to the people.
Kansalaisten hyväksynnän saamiseksi on ensiarvoisen tärkeää, että mahdollisimman monet kansalaiset ovat tietoisia Euroopan unionin politiikoista, jotka tähtäävät alueellisten eroavuuksien vähentämiseen, mitä tulee kehitysmahdollisuuksiin ja tuloihin henkeä kohti.
In order to gain public acceptance, it is essential that as many citizens as possible be made aware of EU policies aimed at reducing disparities between the regions in terms of development opportunities and per capita incomes, as well as the resulting responsibilities for regional and local authorities.
Kansalaisten on myös voitava tietää, mikä vastuu alue- ja paikallisviranomaisilla on kyseisissä asioissa.
The Committee of the Regions has rightly highlighted Contribution of the Committee of the Regions to the European Convention, p.
Alueiden komitea on aivan oikeutetusti korostanut Alueiden komitean esitys Eurooppa-valmistelukunnassa, s. 4. alue- ja paikallisviranomaisten tehokasta osallistumista lukuisien unionin politiikkojen täytäntöönpanoon sekä ratkaisevan tärkeää vaikutusta, joka kyseisillä viranomaisilla on unionin politiikkojen onnistumiseen.
4. 'on the one hand the effective participation of the regional and local authorities in the application of a large number of policies developed by the Union and, on the other hand, the decisive influence which these authorities exercise on the Union's success'.
OSALLISTUVA EDUSTUS
PARTICIPATORY REPRESENTATION
Kun lähdetään liikkeelle siitä periaatteesta, että Euroopan unioni tunnustaa, että alueellisilla yhteisöillä voi olla paljon annettavaa yhteisten tavoitteiden saavuttamisessa, on tärkeää tehdä konkreettisempi yhteisön sitoumuksesta saada ne osallistumaan aktiivisemmin yhdentymisprosessiin useammassa vaiheessa, useammalla tasolla ja useampaan kertaan.
If the European Union acknowledges both the existence of the regions and other territorial entities and the contribution they can make in helping to achieve common aims, it seems fitting that a stronger commitment should be made at Community level to actively involving them in the Community process at various stages and levels and in various capacities.
Ensinnäkin jäsenvaltioiden alueelliset yhteisöt voitaisiin ottaa mukaan perussopimusten tarkistamisoperaatioon.
For example, regional and local authorities within Member States could be involved in procedures for revising the treaties.
Ne voisivat jossakin muodossa osallistua myös yhteisön johdetun oikeuden valmisteluun.
A form of participatory representation could also take place when EU secondary legislation is being drawn up.
Neuvoa-antava osallistuminen varhaisessa vaiheessa, ennen päätöksentekoprosessin valmistelua, voisi parantaa yhteisön oikeuden asianmukaista ja dynaamista täytäntöönpanoa.
Early participation on a consultative basis, upstream of the preparation of the decision-making process, could increase the likelihood of correct and dynamic implementation of Community legislation.
Toinen osallistumisen muoto on neuvoston lainsäädäntötyö .
The Council's legislative work is another area where participatory representation can play a role.
Eri valtioiden ratkaisut ovat samankaltaisia:
The Member States have adopted a range of different solutions: