natgillin/translations-raw huggingface dataset:
H. panee merkille maaperäkysymysten suuren kirjon jäsen/ehdokasvaltioissa ja jäsen/ehdokasvaltioiden kesken ja toteaa, että maaperän saastuminen on ilman ja veden pilaantumiseen verrattuna huomattavasti pienemmässä määrin luonteeltaan rajat ylittävää; katsoo, että yhteisön tason toimien lisäarvoa muodostuu erityisesti tietojen, tietämyksen ja parhaiden käytäntöjen vaihtamisesta,
H. whereas there is a wide diversity of soil problems among and within the Member States and candidate countries, and soil pollution is much less of a cross-border problem than air or water pollution; whereas the added value of European action lies principally in the exchange of information, know-how and best practice,
I. katsoo, että maaperän suojeleminen on ennakkoehto mm. hajakuormituksen estämistä koskevien vesipuitedirektiivin tavoitteiden, luontotyyppidirektiivin maaperän biologisen monimuotoisuuden tavoitteiden ja Kioton pöytäkirjan maaperän ja pohjamaan hiilidioksidin sitomiskapasiteettia koskevan tavoitteen saavuttamiselle,
I. whereas soil protection is a precondition for achieving, inter alia, the objectives of the Water Framework Directive as regards preventing diffuse pollution, the Habitats Directive as regards soil biodiversity and the Kyoto Protocol as regards the capacity of the soil and subsoil to retain CO 2 ,
J. katsoo, että on tarpeen tarkastella maaperän huonontumisen syitä ottaen huomioon kunkin Euroopan alueen erityispiirteet ja erityisesti Välimeren maaperä, johon metsäpalojen ja aavikoitumisen kaltaiset ilmiöt vaikuttavat erittäin voimakkaasti,
J. whereas it is necessary to consider the causes of the process of soil degradation taking account of the specific features of each European region and, in particular, the problems linked to Mediterranean soils seriously affected by phenomena such as forest fires or desertification,
– ympäristölle ja terveydelle vaarallisten aineiden maaperään kerääntymisen lopettaminen – huolestuttavan eroosion sekä maaperän tiivistymisen, sulkemisen, vähenemisen ja saastumisen pysäyttäminen – maaperän suojeleminen hiilidioksidin varastointipaikkana, vesivarojen turvaaminen ja lajien moninaisuuden säilyttäminen – maaperän suojeleminen elintarvikkeiden ja uusiutuvien raaka-aineiden kestävää tuotantoa varten;
- putting an end to the accumulation in soil of substances which pose an environmental and health hazard; - reversing the alarming trend towards erosion, compaction and sealing, the removal and contamination of soil; - protecting soil in its role in storing C0 2 , securing water resources and preserving biodiversity; - protecting soil for the sustainable production of food and renewable resources;
22. katsoo, että kaupungistumisprosesseissa olisi pidettävä arvossa maaperän topografiaa, rakennetta ja luonnollisia pinnanmuotoja kestävän kehityksen saavuttamiseksi; katsoo, että lisäksi pitää rajoittaa maaperän tiivistämistä ja sen morfologian ja pinnanmuotojen muuttamista, on valvottava paremmin maaperän häviämistä ja ehkäistävä kiviaineksen irrottamisesta johtuvien suurten louhoksien näkyviä ympäristövaikutuksia;
Takes the view that the topography, structure and natural form of the land must be respected in housing development processes in the interests of sustainable development; considers it necessary, further, to restrict soil sealing and the distortion of natural rock and land formations, and considers it necessary to exercise greater control over the disappearance of soil and prevent the environmental and visual impact of large-scale excavations to extract aggregate;
26. katsoo, että unionin eri alueiden aavikoitumisprosesseihin ja sen sosioekonomisiin tai luontoympäristöön kohdistuviin vaikutuksiin ei suhtauduta riittävän vakavasti joissakin yhteisön elimissä; kehottaa komissiota esittämään välittömästi tiedonannon aavikoitumisesta; pyytää komissiota sisällyttämään siihen yhteisön laajuisen toimintaohjelman, jossa aavikoitumisen koettelemat tai sille altistuneet alueet jaetaan tarkkoihin vyöhykkeisiin ja analysoidaan perusteellisesti aavikoitumisen syitä ja sosioekonomisia vaikutuksia eri alueilla ja sen seurauksia ihmis- ja luontoympäristölle sekä veden kiertokululle; pyytää osoittamaan asianmukaiset yhteisön toimet tämän prosessin haittavaikutusten rajoittamisen helpottamiseksi;
Considers that the desertification process affecting various regions in the Union and its socio-economic repercussions and impact on the natural environment have not been adequately reflected or met with sufficient awareness in certain Community bodies; urges the Commission to submit a communication on desertification immediately; calls on the Commission, consequently, to include in it a Community action programme containing a precise description of the zonification of regions affected or likely to be affected by the desertification process, together with a detailed analysis of the causes and socio-economic effects on the regions and their consequences for the human environment, the natural environment and the water cycle, and to identify appropriate Community actions to help to limit the negative effects of that process;
30. korostaa kestävän metsänhoidon merkitystä maaperän suojelulle ja pyytää jäsenvaltioita ryhtymään toimiin, joilla kielletään rakentaminen metsäpaloalueille ja huolehtimaan, että niiden kunnostamisessa käytetään sopivia puulajeja, jotka eivät haittaa alueen ympäristön ja vedenkierron tasapainoa;
Stresses the importance of sustainable forest management for soil protection and calls on the Member States to take measures to prohibit urban development on forest land damaged by fire and to ensure that its recovery is based on suitable species which will not have adverse effects on the environmental and water balance in the region;
Maaperä on maaympäristön keskeinen osa, jonka tila säätelee suuressa määrin eurooppalaisten elämää.
Soil is a fundamental integral part of the earth's environment and as such, the quality of life enjoyed by European citizens largely depends on its state of conservation.
Lisäksi yksi maaperän ominaisuuksista erottaa sen kahdesta muusta tärkeästä maaympäristön osa-alueesta (ilmasta ja vedestä): se joustaa.
Soil also has a feature which distinguishes it from the two remaining major compartments of the earth's environment (air and water): resilience.
Sen vuoksi ympäristöpaineista johtuvat huonontumisprosessit eivät ole havaittavissa heti, vaan vasta jonkin ajan kuluttua.
This means that degradation processes in response to pressures are not noticed immediately but only after a certain amount of time has elapsed.
Niinpä ympäristönsuojelutoimissa on alun alkaen keskitytty veden- ja ilmansuojeluun, koska huonontumisen merkit ovat olleet aiemmin näkyvissä.
That is why environmental protection measures initially focused on air and water protection, where the signs of degradation became apparent at an earlier stage.
Maaperä altistuu monille vaaroille, jotka voivat johtua luonnollisesta huonontumisesta tai ihmisten tai ilmaston toiminnasta.
Soil is exposed to many risks, owing either to natural degradation or the effects of human activities or the climate.
Nämä kielteiset prosessit voivat ulottua esimerkiksi Euroopan unionin alueelliset rajat ylittävän ilmastonmuutoksen tavoin koko yhteisön alueelle.
In many cases, such negative processes take on a Community dimension, and we are faced with phenomena such as climate change which reach beyond the borders of EU territory.
Toisaalta ei saa unohtaa, että maaperä on kasvu- ja tuotantoalusta, jota pitää käsitellä sen koko laajuudessa: pinnanmuodostusta, rakennetta, maisemaa ja merkitystä säilyttämisen arvoisena ympäristönä, josta esimerkkinä ovat yhtenäiseen alueelliseen järjestelmään kuuluvat rannikot ja joet.
It must also be borne in mind that soil supports vegetation and the production system and must be seen in all its facets - topography, the structure of the soil, the countryside and its value as a landscape which should be preserved - in the same way as the natural areas, coasts and rivers which form part of an integrated system of land use.
On siis täysin perusteltua, että vaikka kansallisissa tai alakohtaisissa lainsäädännöissä on maaperän osittaista suojelua koskevia säännöksiä, yhteisön toimielimet tutkivat tämän alan kokonaisvaltaisten erityistoimien käynnistämistä.
The Community institutions are therefore fully justified in considering it desirable to launch a specific integrated action to protect this environment, whilst acknowledging the existence of national or sectoral legislation providing partial protection for the soil.
Tämä oli parlamentin näkemyksenä, kun se antoi komission tehtäväksi laatia maaperänsuojelun teemakohtaisen strategian kuudennen ympäristöä koskevan yhteisön toimintaohjelman puitteissa.
This was the view taken by Parliament when it gave the Commission a mandate to develop a thematic strategy for soil protection in the context of the sixth environmental action programme.
I. Maaperänsuojelun teemakohtainen strategia
I. A thematic strategy for soil protection
Komission vuonna 2001 esittelemässä kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa asetettiin tavoitteeksi suojella maaperiä eroosiolta ja saasteilta ja määrättiin teemakohtaista strategiaa koskevan ehdotuksen laatimisesta.
The sixth environmental action programme presented by the Commission in 2001 established the objective of protecting soils against erosion and pollution and proposed introducing a thematic strategy.
Tämän vuoksi olemme voineet tutustua uudenlaiseen lainsäädäntöön liittymättömään asiakirjaan, jonka tavoitteena on määritellä maaperäpolitiikan yleislinjat.
This means that we are dealing with a new type of non-legislative document which seeks to determine the broad lines of the approach to soil policy.
Se on siten kokonaisvaltaista lähestymistapaa edellyttävä avoin asiakirja, jossa tarkastellaan kaikkia maaperään vaikuttavia muuttujia ja niiden välistä vuorovaikutusta järjestelmän monisyisyyden alati huomioon ottavasta tieteellisestä näkökulmasta tarkasteltuna.
It is thus an open document which requires a holistic approach covering all the variables that affect soil and the interaction between them from a scientific point of view, taking account of the system's complexity.
Komission asiakirjaa on edeltänyt laaja tieteentekijöiden, asiantuntijoiden ja asianomaisten alojen kuuleminen.
The Commission document was drawn up following wide consultation involving scientists, experts and the sectors affected.
Samalla siinä esitetään joitakin tärkeitä uusia näkökohtia: puutteita on esimerkiksi tiedossa ja tutkimuksessa, jota pitäisi tehdä tai täydentää, jotta teemakohtaisista strategioista tai myöhemmin laadittavista direktiiveistä tulisi tieteellisessä mielessä sisällökkäitä.
It represents a number of significant innovations, recognising the gaps in knowledge and the research which would need to be undertaken or completed in order to lend greater scientific consistency to the development of thematic strategies and future directives.
Asiakirjassa pannaan merkille myös eri maiden harjoittama politiikka ja maaperää koskevien ongelmien moninaisuus eri puolilla unionia.
It also draws attention to the various policies pursued in different countries and the diversity of the problems affecting soil in the various parts of the EU.
Mikäli tavoitteena on kuitenkin noudattaa johdonmukaisesti teemakohtaiselle strategialle asetettavia vaatimuksia, ehdotuksessa ei käsitellä lainkaan joitakin perusolettamuksia, jotka tekisivät tulevista asiakirjoista tieteellisempiä.
Nevertheless, the proposal fails to develop a number of the basic premises which will make it possible to improve the scientific quality of future documents, in line with what is required of a thematic strategy.
Mielestämme on esimerkiksi tunnustettava biologisen monimuotoisuuden arviointiin liittyvänä perusperiaatteena, että mahdollista yhdenmukaistamista ei voida soveltaa kaikkialla Euroopassa, sillä ilmastosta, leveysasteesta, korkeudesta tai maantieteellisistä oloista johtuvat erot edellyttävät vaihtelevaa ja eriävää lähestymistapaa joissakin asioissa.
For example, we believe that a basic principle in relation to assessment of biodiversity is to recognise that possible harmonisation cannot be applied across Europe, since in some respects the differences in climate, latitude, altitude or geographical conditions require a diversified and distinct approach.
Tästä syystä komissiota pyydetään laatimaan eurooppalaisia maaperiä koskeva vyöhykekartta, jossa otetaan huomioon eri muuttujat ja joka mahdollistaa erilaisten toimien suunnittelun paikasta ja maaperän vaatimuksista riippuen.
Accordingly, the Commission is asked to zonify the European soil map taking account of a series of variables, thus making it possible to design a range of different measures tailored to the site and soil requirements.
Tämän luontotyyppidirektiivin ja Natura 2000 -verkon täytäntöönpanon myötä jo toteutetun vyöhykejaon perustana on oltava luonnollisesti maaperää koskevien ongelmien ja uhkien entistä parempi tuntemus ja määrittely.
Such zonification is already carried out under the Habitats and Natura 2000 Directive.
Sen on myös sovelluttava moneen tarkoitukseen.
It must evidently be defined on the basis of improved knowledge and a definition of the problems and risks, and it must be multi-faceted.
Aktiiviset politiikat ja ratkaisut
Active policies and solutions
Komissio sitoutuu tiedonannossaan esittämään joukon ympäristöä koskevia ehdotuksia, jotka vaikuttavat epäilemättä maaperän parempaan säilyttämiseen.
In its communication the Commission undertakes to put forward a series of environmental proposals which will undoubtedly help to improve soil conservation.
Erityisen kannatettavina pidämme tulevia direktiivejä kaivosjätteestä, PAH-yhdisteistä ja kompostoinnista, puhdistamolietedirektiivin tarkistamista ja ympäristöpolitiikan alueellisia ulottuvuuksia koskevaa tiedonantoa.
We particularly welcome the future directives on mining waste, polycyclic aromatic hydrocarbons (PAH) and compost, the amendment of the directive on sewage sludge and the communication on the territorial dimension of environment policy.
Kompostin käyttöä koskevien tietojen saattaminen ajantasalle tuntuu erityisen tärkeältä, sillä lannoitusmenetelmät ja maaperän tai orgaanisen aineksen uudistaminen on syytä panna kuntoon nitraatit ja muut kemikaalit korvaavien uudenlaisten ratkaisujen avulla.
It appears especially important to update knowledge on the use of compost, since methods of manuring and regenerating the soil and organic matter need to be revised on the basis of new solutions which will take the place of nitrates and other chemicals.
Maaperänsuojelun sisällyttäminen muihin politiikkoihin
Integration into other policies
Maaperän ja muiden osa-alueiden (veden ja ilman) kytkeytyminen kiinteästi toisiinsa heijastuu ympäristölainsäädäntöön, jossa säädetään yleisellä tasolla maaperänsuojelusta, vaikka eri osa-alueista onkin olemassa erityislainsäädäntöä.
The close link between soil and the other major compartments (water and air) is reflected in specific environmental legislation, which is targeted at those compartments but in turn makes a general contribution to soil protection.
Vettä, nitraatteja, kansallisia päästörajoituksia, jätehuoltoa, kemiallisia aineita, kasvinsuojeluaineita, biosidituotteita ja luontotyyppejä koskeva yhteisön lainsäädäntö vaikuttaa ratkaisevalla tavalla maaperän ja sen moninaisten tehtävien suojeluun.
Community legislation on water, nitrates, national emissions ceilings, waste management, chemicals, plant health products, biocidal products and habitats, to list just some examples, has a decisive influence on the protection of soil in terms of its various functions.
Hyvät maatalouskäytännöt ovat keskeinen tekijä uudenlaisessa maaseudun kehittämispolitiikassa: heikommassa asemassa oleville alueille myönnettävien korvauksien saaminen edellyttää hyvien maatalouskäytäntöjen noudattamista, ja maatalouden ympäristötoimissa tarjotaan korvauksia niille, jotka suojelevat ympäristöä perusvaatimuksia paremmin.
'Good farming practice' constitutes a core element of the new rural development policy: the granting of compensatory allowances in less-favoured areas is conditional on respect for good farming practice, and agri-environmental measures provide compensation for undertakings going beyond this baseline.
On olemassa erilaisia maatalouden ympäristötoimia, joilla pyritään suojelemaan maaperää: luonnonmukainen maanviljely, integroitu viljely, viljelytekniikat, joissa ei käytetä maanmuokkausta, säilyttävä maanmuokkaus, ruohoalueet, talviset suojaistutukset, kompostin käyttö sekä pengerviljelmät.
There are a number of agri-environmental measures that contribute to soil protection: organic farming, integrated crop management, no-tillage or conservation practices, grassland strips, winter covers, use of compost and the maintenance of terraces.
Alue- ja liikennepolitiikoilla on myös ratkaiseva vaikutus maaperän hoitoon ja käyttöihin.
Regional policy and transport policy also have a decisive influence on soil management and use.
On kuitenkin tärkeää korostaa, että Euroopan unioni jatkaa maaperää koskevan tutkimustoiminnan rahoittamista tutkimuksen viidennen ja kuudennen puiteohjelman puitteissa.
It should nevertheless be pointed out that it is important for the EU to continue financing soil-related research activities under the fifth and sixth research framework programmes.
Maaperän seuranta
Soil monitoring
Suurin osa eurooppalaisista maaperän seurantaelimistä otettiin käyttöön noin 50 vuotta sitten vastauksena tarpeeseen turvata omavaraisuus elintarvikkeiden osalta.
Most European soil monitoring services were set up around fifty years ago in response to the need to ensure food self-sufficiency.
Noihin tietoihin perustuvat eurooppalaiset maaperäkartat ovat myös äärimmäisen vaihtelevia.
Soil maps based on these data are extremely variable in Europe.
Jäsenvaltioiden käyttämien nimistöjen, tekniikkojen, mittakaavojen ja tiedonsiirtomenetelmien välisten erojen takia on yhdenmukaistettava kiireesti näytteenotto- ja tietojenanalysointimenetelmät.
Differences in nomenclature, techniques, scale and data transfer methods used in the Member States make it urgently necessary to harmonise sampling procedures and methods of data analysis.
Maaperän uhkia koskevan Euroopan yhteisön tieto- ja seurantajärjestelmän spesifikaatiosta laaditaan asianmukainen maaperän seurantaa koskeva lainsäädäntöehdotus.
The specifications of a Community soil information and monitoring system will be the subject of an appropriate legislative proposal.
Seurantajärjestelmän pitää perustua olemassa oleviin tietojärjestelmiin, tietokantoihin ja asiantuntemukseen, ja sen on kehityttävä tietopankiksi, josta saadaan tietoa ja johdonmukaisuutta myöhempiä toimia varten.
The monitoring system will need to be based on existing information systems, data bases and scientific know-how and form a knowledge base providing data for future actions and ensuring that they are coherent.
Uusien toimien valmistelu maaperän seurannan tuloksista saatujen tulosten perusteella
Future preparation of new measures based on the results obtained from soil monitoring
Komissio määrittelee tiedonannossaan selkeät aikataulut tuleville ehdotuksille ja kertomuksille.
The Commission communication includes a clear timetable for the presentation of subsequent proposals and reports.
Se on sitoutunut esittelemään kesäkuussa 2004 maaperän seurantaa koskevan ehdotuksen ja tiedonannon, jossa analysoidaan yksityiskohtaisesti eroosiota, orgaanisen aineksen vähenemistä ja maaperän saastumista ja johon sisältyy tulevia toimia ja toimintaa koskevia suosituksia.
The Commission has undertaken to submit a proposal on soil monitoring in June 2004, as well as a communication providing a more detailed analysis of erosion, the decline in organic matter and soil contamination and including recommendations for future measures and actions.
Lisäksi komissio sitoutuu jatkamaan työskentelyä ryhtymällä toimenpiteisiin, jotka vaikuttavat erittäin myönteisesti maaperänhoitoon ja -suojeluun maatalous-, liikenne-, alue- ja tutkimuspolitiikoissa.
The Commission has likewise undertaken to continue its work on a series of measures which will have an extremely positive impact on soil management and protection in the context of agricultural, transport, regional and research policy.
Komission tiedonannossa "Kohti maaperänsuojelun teemakohtaista strategiaa" luetellaan suurimmat maaperää koskevat ongelmat ja hahmotellaan toiminnan yleislinjat.
The Commission communication 'Towards a thematic strategy for soil protection' lists the main problems affecting soil and outlines the main directions which action should take.
Kuten komissio itse myöntää tekstissä, tiedot eivät ole lopullisia, vaan tutkittavaa riittää vielä, eivätkä ennusteet tai suunnitelmat ole niin luotettavia, että niiden perusteella voisi muodostaa käsityksen kaikkien tiedonannossa käsiteltyjen ongelmien vakavuudesta.
As the Commission recognises in its text, the data are not conclusive, research still remains to be carried out and the forecasts/projections are not sufficient to provide a picture of the extent of all and each of the problems addressed in the communication.
On olennaista pitää alati mielessä maaperän käsite.
It is vital to bear in mind the concept of soil.
Siinä yhdistyvät antiikin (lieneekö antiikin ihmisillä ollut enemmän tervettä järkeä kuin nykyihmisillä) neljä elementtiä: vesi, maa, ilma ja aurinko.
Soil is the interface between the four elements of the ancient world (and perhaps the ancients had more common sense than we do): water, earth, air and sun.
Näiden neljän elementin yhdistyminen tekee maaperästä poikkeuksellisen merkittävän kentän, mikä ei kuitenkaan ole heijastunut politiikkaan.
The combination of these four elements lends soil a uniqueness and importance which has not been reflected at political level.
Sitä paitsi maaperän säilyminen ei riipu enemmän tai vähemmän alakohtaisista ehdotuksista, vaan oleellista on soveltaa kestävään kehitykseen pyrkivää kokonaisvaltaista lähestymistapaa.
Moreover, soil conservation does not rest on more or less sectoral proposals; it is vital to apply an integrated approach based on sustainable development.
Maaperän liiallista sulkemista ehkäisevällä tasapainoisella kaupunkisuunnittelulla on itsestäänselvä merkitys.
Balanced town planning which prevents excessive sealing is clearly important.
Kestävän maankäytön suunnittelun keskeisiä tekijöitä ovat kaupungistuminen, jossa otetaan huomioon vesireitit, maan rakenne ja pinnanmuodot, sekä maan hapensaannista huolehtiminen viheralueiden avulla.
Urbanisation which respects water courses and the structure and topography of the land, and the 'oxygenation' of land through green areas, are key elements of sustainable regional planning.
On hyvä painottaa kestävän maataloustoiminnan merkitystä maaperän jakoperusteena, kaikkien maaperän huonontumistapojen (erityisesti kaivostoiminnan ja kiviaineksen irrotuksen) näkyviä vaikutuksia, maaperän ja sen alempien kerrostumien välisenä välittäjänä toimivan pohjaveden tason säilyttämistä, samoin kuin tarvetta tarkistaa puhdistamolietedirektiivi ja laatia uusi kompostointidirektiivi.
Attention should be drawn to the importance of sustainable farming activities as a factor in soil distribution, the visual impact of all forms of soil degradation (particularly in relation to mines and aggregate extraction), the maintenance of water table levels as an element of interaction between the soil and subsoil and the need to amend the directive on sewage sludge and draw up a new directive on composting.
Lopuksi emme saa unohtaa aavikoitumista, maaperän kaikkien huonontumisprosessien viimeistä vaihetta.
Finally, we must not forget desertification, the terminal stage to which all processes of soil degradation lead.
Emme voi kiistää aavikoitumisen, köyhyyden, elintarvikevarmuuden, biologisen monimuotoisuuden vähenemisen ja ilmastonmuutoksen välistä suhdetta.
We must not disregard the relationship that exists between desertification, poverty, food security, the decline in biodiversity and climate change.