natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Safety of doses above 16 mg/ day has not been evaluated, and are therefore not recommended.
Yli 16 mg: n vuorokausiannosten turvallisuutta ei ole tutkittu eikä niitä sen vuoksi suositella.
A starting dose of 0.5 mg twice daily is recommended.
Iäkkäät potilaat Aloitusannokseksi suositellaan 0, 5 mg kahdesti vuorokaudessa.
This dosage can be individually adjusted with 0.5 mg twice daily increments to 1 to 2 mg twice daily.
Annosta voidaan nostaa 0, 5 mg: n lisäyksinä kaksi kertaa vuorokaudessa annokseen 1– 2 mg kahdesti vuorokaudessa saakka.
Risperidone is not recommended for use in children below age 18 with schizophrenia due to a lack of data on efficacy.
Lapset Risperidonin käyttöä alle 18- vuotiaiden lasten skitsofrenian hoitoon ei suositella, koska tiedot tehosta puuttuvat.
Manic episodes in bipolar disorder
Kaksisuuntaisen mielialahäiriön maaniset jaksot
RISPERDAL should be administered on a once daily schedule, starting with 2 mg risperidone.
Aikuiset RISPERDAL suositellaan otettavaksi kerran päivässä, 2 mg: n risperidoniannoksella aloittaen.
Dosage adjustments, if indicated, should occur at intervals of not less than 24 hours and in dosage increments of 1 mg per day.
Annostusta voidaan tarvittaessa muuttaa 1 mg: n lisäyksinä vuorokaudessa, ei kuitenkaan useammin kuin vuorokauden välein.
Risperidone can be administered in flexible doses over a range of 1 to 6 mg per day to optimize each patient’ s level of efficacy and tolerability.
Risperidonia voidaan antaa 1– 6 mg: n vuorokausiannoksina, jotta jokaiselle potilaalle voidaan saavuttaa paras mahdollinen vaste ja siedettävyys.
Daily doses over 6 mg risperidone have not been investigated in patients with manic episodes.
Yli 6 mg: n vuorokausiannoksia ei ole tutkittu kaksisuuntaisen mielialahäiriön maanisen vaiheen hoitoon.
As with all symptomatic treatments, the continued use of RISPERDAL must be evaluated and justified on an ongoing basis.
Kuten kaikessa oireenmukaisessa hoidossa, pitkäaikainen RISPERDAL- hoito on arvioitava ja perusteltava säännöllisesti.
Elderly A starting dose of 0.5 mg twice daily is recommended.
Iäkkäät potilaat Aloitusannokseksi suositellaan 0, 5 mg kahdesti vuorokaudessa.
Since clinical experience in elderly is limited, caution should be exercised.
Iäkkäiden potilaiden hoidosta on vain vähän kliinistä kokemusta, joten tässä potilasryhmässä on syytä noudattaa varovaisuutta.
Risperidone is not recommended for use in children below age 18 with bipolar mania due to a lack of data on efficacy.
Lapset Risperidonin käyttöä alle 18- vuotiaiden lasten kaksisuuntaisen mielialahäiriön hoitoon ei suositella, koska tiedot tehosta puuttuvat.
55 Persistent aggression in patients with moderate to severe Alzheimer’ s dementia
56 Pitkäkestoiset aggressiot potilailla, joilla on kohtalaisesta tai vaikeasta Alzheimerin taudista johtuva dementia
A starting dose of 0.25 mg twice daily is recommended.
Aloitusannokseksi suositellaan 0, 25 mg kahdesti vuorokaudessa.
This dosage can be individually adjusted by increments of 0.25 mg twice daily, not more frequently than every other day, if needed.
Annosta voidaan tarvittaessa nostaa 0, 25 mg lisäyksinä kaksi kertaa vuorokaudessa, mutta ei kuitenkaan useammin kuin joka toinen päivä.
The optimum dose is 0.5 mg twice daily for most patients.
Useimmilla potilailla sopivin annostus on 0, 5 mg kahdesti päivässä.
Some patients, however, may benefit from doses up to 1 mg twice daily.
Jotkut potilaat saattavat kuitenkin hyötyä suuremmista annoksista aina 1 mg kahdesti vuorokaudessa suuruisiin annoksiin saakka.
RISPERDAL should not be used more than 6 weeks in patients with persistent aggression in Alzheimer’ s dementia.
RISPERDALia tulisi käyttää korkeintaan 6 viikon ajan Alzheimerin taudista johtuvaan dementiaan liittyvien pitkäkestoisten aggressioiden hoitoon.
During treatment, patients must be evaluated frequently and regularly, and the need for continuing treatment reassessed.
Hoidon aikana potilaan tila ja hoidon jatkamisen tarve on arvioitava säännöllisesti riittävän usein.
Conduct disorder
Käytöshäiriöt
For subjects ≥ 50 kg, a starting dose of 0.5 mg once daily is recommended.
5 - 18 – vuotiaat lapset ja nuoret Potilaat, joiden paino on ≥50 kg:
This dosage can be individually adjusted by increments of 0.5 mg once daily not more frequently than every other day, if needed.
Aloitusannokseksi suositellaan 0, 5 mg kerran vuorokaudessa.
The optimum dose is 1 mg once daily for most patients.
Annosta voidaan tarvittaessa nostaa 0, 5 mg: n lisäyksinä kerran vuorokaudessa, mutta ei kuitenkaan useammin kuin joka toinen päivä.
Some patients, however, may benefit from 0.5 mg once daily while others may require 1.5 mg once daily.
Useimmilla potilailla sopivin annostus on 1 mg kerran vuorokaudessa.
For subjects < 50 kg, a starting dose of 0.25 mg once daily is recommended.
Potilaat, joiden paino on < 50 kg:
This dosage can be individually adjusted by increments of 0.25 mg once daily not more frequently than every other day, if needed.
Annosta voidaan tarvittaessa nostaa 0, 25 mg: n lisäyksinä kerran vuorokaudessa, mutta ei kuitenkaan useammin kuin joka toinen päivä.
The optimum dose is 0.5 mg once daily for most patients.
Useimmilla potilailla sopivin annostus on 0, 5 mg kerran vuorokaudessa.
Some patients, however, may benefit from 0.25 mg once daily while others may require 0.75 mg once daily.
Jotkut potilaat saattavat hyötyä 0, 25 mg annoksesta kerran vuorokaudessa, toiset taas saattavat tarvita 0, 75 mg kerran vuorokaudessa.
RISPERDAL is not recommended in children less than 5 years of age, as there is no experience in children less than 5 years of age with this disorder.
RISPERDALin käyttöä ei suositella alle 5- vuotiaille lapsille, koska RISPERDALin käytöstä tämän sairauden hoitoon alle 5- vuotilailla lapsilla ei ole kokemusta.
Patients with renal impairment have less ability to eliminate the active antipsychotic fraction than in adults with normal renal function.
Aktiivinen antipsykoottinen fraktio poistuu munuaisten vajaatoimintaa sairastavien potilaiden elimistöstä hitaammin kuin aikuisilla, joiden munuaistoiminta on normaali.
Patients with impaired hepatic function have increases in plasma concentration of the free fraction of risperidone.
Maksan vajaatoimintaa sairastavilla vapaan risperidonifraktion pitoisuus plasmassa on lisääntynyt.
Irrespective of the indication, starting and consecutive dosing should be halved, and dose titration should be slower for patients with renal or hepatic impairment.
Käyttöaiheesta riippumatta aloitusannos ja sen jälkeinen annostus tulisi pienentää puoleen ja annostitrauksen tulisi olla hitaampaa munuaisten tai maksan vajaatoimintaa sairastavilla.
RISPERDAL should be used with caution in these groups of patients.
RISPERDALin käytössä tulee näissä potilasryhmissä olla varovainen.
RISPERDAL is for oral use.
RISPERDAL annetaan suun kautta.
Food does not affect the absorption of RISPERDAL.
Ruoka ei vaikuta RISPERDALin imeytymiseen.
Upon discontinuation, gradual withdrawal is advised.
Jos hoito pitää lopettaa, suositellaan annoksen pienentämistä asteittain.
Acute withdrawal symptoms, including nausea, vomiting, sweating, and insomnia have very rarely been described after abrupt cessation of high doses of antipsychotic medicines (see section 4.8).
Suurina annoksina annetun antipsykoottisen lääkityksen nopean lopettamisen on hyvin harvoin kuvattu aiheuttaneen äkillisiä vieroitusoireita, kuten pahoinvointia, oksentelua, hikoilua ja unettomuutta (ks. kohta 4. 8).
Recurrence of psychotic symptoms may also occur, and the emergence of involuntary movement disorders (such as akathisia, dystonia and dyskinesia) has been reported.
Psykoottiset oireet saattavat myös ilmetä uudelleen ja tahdosta riippumattomien pakkoliikkeiden (kuten akatisia, dystonia, dyskinesia) kehittymistä on ilmoitettu.
When medically appropriate, gradual discontinuation of the previous treatment while RISPERDAL therapy is initiated is recommended.
57 Siirtyminen muista psykoosilääkkeistä RISPERDALiin Aiempi neuroleptilääkitys suositellaanmahdollisuuksien mukaan lopettamaan asteittain samalla kun RISPERDAL- hoito aloitetaan.
Also, if medically appropriate, when switching patients from depot antipsychotics, initiate RISPERDAL therapy in place of the next scheduled injection.
Myös siirryttäessä pitkävaikutteisista psykoosilääkkeistä RISPERDALiin, RISPERDAL- hoito suositellaan aloitettavaksi seuraavan suunnitellun injektion sijasta.
The need for continuing existing anti-Parkinson medicines should be re-evaluated periodically.
Käytössä olevan jatkuvan parkinsonismilääkityksen tarve pitää arvioida toistuvasti uudelleen.
RISPERDAL orodispersible tablets:
Suussa hajoavat RISPERDAL- tabletit
Do not open the blister until ready to administer.
Läpipainopakkaus tulee avata vasta juuri ennen tabletin ottamista.
Peel open the blister to expose the tablet.
Läpipainopakkaus avataan vetämällä se auki, jolloin tabletti tulee esiin.
Do not push the tablet through the foil because it may break.
Tablettia ei saa painaa folion läpi, koska se voi hajota.
Remove the tablet from the blister with dry hands.
Tabletti otetaan pakkauksesta kuivin käsin.
The tablet will begin disintegrating within seconds.
Tabletti laitetaan välittömästi kielen päälle, jossa se alkaa hajota muutaman sekunnin kuluessa.
Water may be used if desired.
Tabletin voi halutessaan ottaa veden kanssa.
RISPERDAL oral solution:
RISPERDAL- oraaliliuos
For instructions on handling RISPERDAL oral solution see section 6.6.
RISPERDAL- oraaliliuoksen käyttöohjeet, ks. kohta 6. 6.
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients.
Yliherkkyys vaikuttavalle aineelle tai jollekin valmisteen sisältämistä apuaineista.
Elderly patients with dementia treated with atypical antipsychotics have an increased mortality compared to placebo in a meta-analysis of 17 controlled trials of atypical antipsychotics, including RISPERDAL.
Kokonaiskuolleisuus Atyyppisillä psykoosilääkkeillä (myös RISPERDALilla) tehtyjen 17 kontrolloidun tutkimuksen meta - analyysissä todettiin, että atyyppisillä psykoosilääkkeillä hoidettujen iäkkäiden dementiapotilaiden kuolleisuus oli lisääntynyt verrattuna lumelääkettä saaneisiin potilaisiin.
In placebo-controlled trials with RISPERDAL in this population, the incidence of mortality was 4.0% for RISPERDAL-treated patients compared to 3.1% for placebo-treated patients.
Tässä potilasväestössä tehdyissä lumelääkekontrolloiduissa tutkimuksissa kuolleisuuden esiintyvyys oli RISPERDAL- hoitoa saaneilla potilailla 4, 0% ja lumelääkettä saaneilla 3, 1%.
In the RISPERDAL placebo-controlled trials in elderly patients with dementia, a higher incidence of mortality was observed in patients treated with furosemide plus risperidone (7.3%; mean age 89 years, range 75-97) when compared to patients treated with risperidone alone (3.1%; mean age 84 years, range 70-96) or furosemide alone (4.1%; mean age 80 years, range 67-90).
Furosemidin samanaikainen käyttö Kontrolloiduissa iäkkäillä dementiapotilailla tehdyissä RISPERDAL- tutkimuksissa furosemidin ja risperidonin samanaikaiseen käyttöön liittyi suurempi kuolleisuus (7, 3%, keski- ikä 89 vuotta, vaihteluväli 75– 97) verrattuna pelkkään risperidoniin (3, 1%, keski- ikä 84 vuotta, vaihteluväli 70– 96) tai furosemidiin (4, 1%, keski- ikä 80 vuotta, vaihteluväli 67– 90).
57 Cerebrovascular Adverse Events (CVAE)
Aivoverenkiertoon liittyvät haittatapahtumat Lumekontrolloiduissa iäkkäillä dementiapotilailla tehdyissä tutkimuksissa havaittiin aivoverenkiertoon liittyvien haittatapahtumien, kuten aivohalvausten (myös kuolemaan johtaneiden)
In placebo-controlled trials in elderly patients with dementia there was a significantly higher incidence (approximately 3-fold increased) of CVAEs, such as stroke (including fatalities) and transient ischaemic attack in patients treated with RISPERDAL compared with patients treated with placebo (mean age 85 years; range 73 to 97).
58 ja ohimenevien aivoverenkiertohäiriöiden (TIA) lisääntyneen merkittävästi (noin kolminkertaisesti) RISPERDALilla hoidetuilla potilailla verrattuna lumelääkettä saaneisiin potilaisiin (keski- ikä 85; vaihteluväli 73– 97).
The pooled data from six placebo-controlled studies in mainly elderly patients (> 65 years of age) with dementia showed that CVAEs (serious and non-serious, combined) occurred in 3.3% (33/ 1009) of patients treated with risperidone and 1.2% (8/ 712) of patients treated with placebo.
Kuudesta lumekontrolloidusta pääosin iäkkäillä dementiapotilailla (> 65 - vuotiailla) tehdystä tutkimuksesta saadut yhdistetyt tiedot osoittivat että aivoverenkiertoon liittyviä haittatapahtumia (vakavat ja ei vakavat yhteensä) esiintyi 3, 3 prosentilla (33/ 1009) risperidonia saaneista potilaista ja 1, 2 prosentilla (8/ 712) lumelääkettä saaneista potilaista.
RISPERDAL should be used with caution in patients with risk factors for stroke.
RISPERDALin käytössä on noudatettava varovaisuutta hoidettaessa potilaita, joilla on aivohalvauksen riskitekijöitä.
The risk of CVAEs was significantly higher in patients with mixed or vascular type of dementia when compared to Alzheimer’ s dementia.
Aivoverenkiertoon liittyvien haittatapahtumien riski oli merkittävästi suurempi potilailla, joilla oli sekamuotoinen dementia tai vaskulaaridementia.
Therefore, patients with other types of dementias than Alzheimer’ s should not be treated with risperidone.
Risperidonihoitoa ei siksi tulisi antaa potilaille, joilla on muuntyyppistä kuin Alzheimerin tautiin liittyvää dementiaa.
Physicians are advised to assess the risks and benefits of the use of RISPERDAL in elderly patients with dementia, taking into account risk predictors for stroke in the individual patient.
Lääkäreiden tulisi punnita haittoja ja hyötyjä määrätessään RISPERDALia iäkkäille dementiapotilaille ja ottaa huomioon kunkin potilaan aivohalvausta ennustavat tekijät.
Patients/ caregivers should be cautioned to immediately report signs and symptoms of potential CVAEs such as sudden weakness or numbness in the face, arms or legs, and speech or vision problems.
Potilasta/ huoltajaa tulee kehottaa ilmoittamaan välittömästi mahdolliseen aivoverenkiertohäiriöön viittavista oireista ja merkeistä, joita voivat olla äkillinen kasvojen, käsien tai jalkojen heikkous tai tunnottomuus, tai puhe - ja näköhäiriöt.
All treatment options should be considered without delay, including discontinuation of risperidone.
Kaikkia hoitovaihtoehtoja tulee viipymättä harkita, mukaan lukien risperidonihoidon keskeyttäminen.
RISPERDAL should only be used short term for persistent aggression in patients with moderate to severe Alzheimer’ s dementia to supplement non-pharmacological approaches which have had limited or no efficacy and when there is potential risk of harm to self or others.
RISPERDALia tulee käyttää kohtalaisesta tai vaikeasta Alzheimerin taudista johtuvaan dementiaan liittyvien pitkäkestoisten aggressioiden hoitoon täydentämään potilaan lääkkeetöntä hoitoa vain lyhytaikaisesti ja vain silloin, kun lääkkeettömästä hoidosta saatu hyöty on ollut vähäinen tai olematon ja kun potilas saattaa aiheuttaa vahinkoa itselleen tai muille.
Patients should be reassessed regularly, and the need for continuing treatment reassessed.
Potilaiden tila ja RISPERDAL- hoidon tarve tulee arvioida säännöllisesti.
Due to the alpha-blocking activity of risperidone, (orthostatic) hypotension can occur, especially during the initial dose-titration period.
Ortostaattinen hypotensio Risperidonin alfasalpausvaikutuksen vuoksi voi ilmetä (ortostaattista) hypotensiota etenkin hoidon alkuvaiheen annostitrauksen aikana.
RISPERDAL should be used with caution in patients with known cardiovascular disease (e. g., heart failure, myocardial infarction, conduction abnormalities, dehydration, hypovolemia, or cerebrovascular disease), and the dosage should be gradually titrated as recommended (see section 4.2).
RISPERDALia tulisi antaa varoen sydän - ja verisuonitautia (esim. sydämen vajaatoiminta, sydäninfarkti, johtumishäiriöt, kuivuminen, hypovolemia, tai aivoverisuonisairaus) sairastaville ja annosta tulee muuttaa vähitellen noudattaen annettuja suosituksia (ks. kohta 4. 2).
A dose reduction should be considered if hypotension occurs.
Annoksen alentamista tulee harkita, jos potilaalla ilmenee hypotensiota.
In this event, all antipsychotics, including RISPERDAL, should be discontinued.
Malignin neuroleptioireyhtymän oireiden ilmetessä antipsykoottinen lääkitys (myös RISPERDAL- hoito) on keskeytettävä.
58 Parkinson’ s disease and dementia with Lewy bodies
Parkinsonin tauti voi pahentua risperidonihoidon yhteydessä.
Both groups may be at increased risk of Neuroleptic Malignant Syndrome as well as having an increased sensitivity to antipsychotic medicinal products; these patients were excluded from clinical trials.
59 neuroleptioireyhtymän vaara saattaa olla suurentunut ja herkkyys psykoosilääkkeille saattaa olla lisääntynyt (kyseisiin ryhmiin kuuluvia potilaita ei otettu kliinisiin tutkimuksiin).
Hyperglycemia or exacerbation of pre-existing diabetes has been reported in very rare cases during treatment with RISPERDAL.
Hyperglykemia Hyperglykemiaa tai aiemmin puhjenneen diabeteksen pahenemista on ilmoitettu hyvin harvoin RISPERDAL- hoidon yhteydessä.
Tissue culture studies suggest that cell growth in human breast tumours may be stimulated by prolactin.
Hyperprolaktinemia Kudosviljelytutkimukset viittaavat siihen, että prolaktiini saattaa kiihdyttää solujen kasvua ihmisen rintarauhaskasvaimissa.
RISPERDAL should be used with caution in patients with pre-existing hyperprolactinaemia and in patients with possible prolactin-dependent tumours.
Varovaisuutta on noudatettava RISPERDALin käytössä potilaille, joilla on ennestään hyperprolaktinemia tai mahdollisesti prolaktiiniriippuvainen kasvain.
QT prolongation has very rarely been reported postmarketing.
QT- ajan piteneminen Myyntiluvan saamisen jälkeen QT- ajan pitenemisiä on raportoitu erittäin harvoin.
As with other antipsychotics, caution should be exercised when risperidone is prescribed in patients with known cardiovascular disease, family history of QT prolongation, bradycardia, or electrolyte disturbances (hypokalaemia, hypomagnesaemia), as it may increase the risk of arrhythmogenic effects, and in concomitant use with medicines known to prolong the QT interval.
Jos potilaalla on sydän - ja verisuonitauti, hänen suvussaan tiedetään esiintyneen aiemmin QT- ajan pitenemistä, bradykardiaa, tai elektrolyyttitasapainon häiriötä (hypokalemia, hypomagnesemia), risperidonia kuten muitakin antipsykoottisia lääkkeitä määrättäessä tulee noudattaa varovaisuutta, koska rytmihäiriöitä aiheuttavat vaikutukset voivat voimistua.
RISPERDAL should be used cautiously in patients with a history of seizures or other conditions that potentially lower the seizure threshold.
Varovaisuutta on noudatettava myös silloin, kun risperidonia käytetään samanaikaisesti tunnetusti QT- aikaa pidentävien lääkkeiden kanssa.
Priapism may occur with RISPERDAL treatment due to its alpha-adrenergic blocking effects.
Kouristuskohtaukset RISPERDALia tulee antaa varoen potilaille, joilla on aiemmin esiintynyt kouristuskohtauksia tai joilla on muu kouristuskynnystä mahdollisesti alentava tila.
Body temperature regulation
Priapismi RISPERDALin alfasalpaajavaikutuksen vuoksi käytön yhteydessä voi esiintyä priapismia.
Appropriate care is advised when prescribing RISPERDAL to patients who will be experiencing conditions which may contribute to an elevation in core body temperature, e. g., exercising strenuously, exposure to extreme heat, receiving concomitant treatment with anticholinergic activity, or being subject to dehydration.
Asianmukaista varovaisuutta suositellaan määrättäessä RISPERDALia potilaalle, joka altistuu elimistön ydinlämpötilan nousua edistäville olosuhteille, joita ovat esim. raskas liikunta, altistuminen erittäin korkeille lämpötiloille, samanaikainen hoito antikolinergisesti vaikuttavilla lääkeaineilla, tai altistuminen nestehukalle.
Before risperidone is prescribed to a child or adolescent with conduct disorder they should be fully assessed for physical and social causes of the aggressive behaviour such as pain or inappropriate environmental demands.
Lapset ja nuoret Ennen risperidonin määräämistä käytöshäiriöiselle lapselle tai nuorelle, aggressiivisen käyttäytymisen mahdolliset fysiologiset ja sosiaaliset syyt, kuten kipu tai kohtuuttomat ympäristön asettamat vaatimukset, tulee selvittää perusteellisesti.
59 The sedative effect of risperidone should be closely monitored in this population because of possible consequences on learning ability.
Risperidonin sedatiivista vaikutusta tulee näillä potilailla huolellisesti tarkkailla mahdollisten oppimiskykyyn kohdistuvien vaikutusten havaitsemiseksi.
A change in the time of administration of risperidone could improve the impact of the sedation on attention faculties of children and adolescents.
Risperidonin annon ajankohdan muuttaminen saattaa vähentää risperidonin sedatiivista vaikutusta ja parantaa lasten ja nuorten tarkkaavaisuutta.
Risperidone was associated with mean increases in body weight and body mass index (BMI).
Risperidoniin liittyi keskimääräistä painon ja painoindeksin (BMI) nousua.
Changes in height in the long-term open-label extension studies were within expected age-appropriate norms.
Pitkäkestoisissa avoimissa jatkotutkimuksissa havaitut muutokset pituudessa olivat ikää vastaavat.
The effect of long-term risperidone treatment on sexual maturation and height have not been adequately studied.
Pitkäkestoisen risperidonihoidon vaikutuksia sukupuolikypsyyteen ja pituuskasvuun ei ole riittävästi tutkittu.
Because of the potential effects of prolonged hyperprolactinemia on growth and sexual maturation in children and adolescents, regular clinical evaluation of endocrinological status should be considered, including measurements of height, weight, sexual maturation, monitoring of menstrual functioning, and other potential prolactin-related effects.
Siksi lapsilla ja nuorilla tulee harkita endokrinologisen tilan säännöllistä arviointia, jolloin
During treatment with risperidone regular examination for extrapyramidal symptoms and other movement disorders should also be conducted.
60 selvitetään pituus, paino ja sukupuolikypsyys, kartoitetaan kuukautiskierto ja mahdolliset muut prolaktiiniin liittyvät vaikutukset.
For specific posology recommendations in children and adolescents see Section 4.2.
Potilaat on myös tutkittava mahdollisten ekstrapyramidaalioireiden ja muiden liikehäiriöiden havaitsemiseksi.
Excipients
Lasten ja nuorten annossuositukset, ks. kohta 4. 2.
The film-coated tablets contain lactose.
Apuaineet Kalvopäällysteiset tabletit sisältävät laktoosia.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Potilaiden, joilla on harvinainen perinnöllinen galaktoosi- intoleranssi, saamelaisilla esiintyvä laktaasin puutos tai glukoosi- galaktoosi - imeytymishäiriö ei tule käyttää tätä lääkettä.
(pertains only to the film-coated tablets)
(koskee ainoastaan kalvopäällysteisiä tabletteja)
The orodispersible tablets contain aspartame.
Suussa hajoavat tabletit sisältävät aspartaamia.
Aspartame is a source of phenylalanine which may be harmful for people with phenylketonuria.
Aspartaami sisältää fenyylialaniinin lähteen ja voi olla haitallinen henkilöille, joilla on fenyyliketonuria.
(pertains only to the orodispersible tablets)
(koskee ainoastaan suussa hajoavia tabletteja)
May cause allergic reactions.
Kalvopäällysteiset tabletit sisältävät paraoranssia (E110), joka voi aiheuttaa allergisia reaktioita.
(pertains only to the 2mg and 6 mg film-coated tablets)
(koskee ainoastaan 2 mg ja 6 mg kalvopäällysteisiä tabletteja)