natgillin/translations-raw huggingface dataset:
abdominal surgery, multiple accidental trauma, acute respiratory failure or similar conditions must not be treated with somatropin.
avosydänleikkauksesta, vatsan alueen leikkauksesta, tapaturmaisesta monivammasta, akuutista hengitysvajauksesta tai muista vastaavista tiloista johtuvia komplikaatioita.
With regard to patients undergoing substitution therapy, see section 4.4.
Korvaushoitopotilaat, ks. kohta 4. 4..
Somatropin may induce a state of insulin resistance and in some patients hyperglycaemia.
Somatropiini saattaa aiheuttaa insuliiniresistenssiä ja joillekin potilaille hyperglykemiaa.
Therefore patients should be observed for evidence of glucose intolerance.
Siksi potilaita on seurattava glukoosi- intoleranssin varalta.
In rare cases the diagnostic criteria for diabetes mellitus type II may be fulfilled as a result of the somatropin therapy, but risk factors such as obesity (including obese PWS patients), family history, steroid treatment, or pre-existing impaired glucose tolerance have been present in most cases where this occurred.
Joissakin harvinaisissa tapauksissa tyypin II diabeteksen diagnostiset kriteerit voivat täyttyä somatropiinihoidon seurauksena, mutta tällöin potilaalla on useimmissa tapauksissa ollut jo ennen kasvuhormonihoitoa riskitekijöitä, kuten liikalihavuus (mukaan lukien liikalihavat Prader- Willin oireyhtymää sairastavat potilaat), altistava perimä, steroidihoito tai heikentynyt glukoosinsietokyky.
In patients with already manifested diabetes mellitus, the anti-diabetic therapy might require adjustment when somatropin is instituted.
Diabetespotilailla diabeteksen hoitoa saatetaan mahdollisesti muuttaa somatropiinihoidon aloittamisen yhteydessä.
During treatment with somatropin, an enhanced T4 to T3 conversion has been found which may result in a reduction in serum T4 and an increase in serum T3 concentrations.
Somatropiinihoidon aikana on todettu lisääntynyttä tyroksiinin (T4) muuttumista trijodotyroniiniksi (T3), mikä voi johtaa seerumin T4- pitoisuuden pienenemiseen ja seerumin T3- pitoisuuden suurenemiseen.
In general, the peripheral thyroid hormone levels have remained within the reference ranges for healthy subjects.
Kilpirauhashormonipitoisuudet ääreisverenkierrosta mitattuna ovat yleensä pysyneet terveistä koehenkilöistä mitatulla viitevälillä.
The effects of somatropin on thyroid hormone levels may be of clinical relevance in patients with central subclinical hypothyroidism in whom hypothyroidism theoretically may develop.
Somatropiinin vaikutukset kilpirauhashormonitasoihin voivat olla kliinisesti merkityksellisiä potilaille, joilla on sentraalinen subkliininen hypotyreoosi ja joille hypotyreoosi voi teoriassa kehittyä.
Conversely, in patients receiving replacement therapy with thyroxin mild hyperthyroidism may occur.
Sen sijaan tyroksiinikorvaushoitoa saavilla potilailla voi esiintyä lievää hypertyreoosia.
It is therefore particularly advisable to test thyroid function after starting treatment with somatropin and after dose adjustments.
Siksi kilpirauhasen toimintakokeita suositellaan erityisesti sekä somatropiinihoidon aloittamisen että aina annoksen muuttamisen jälkeen.
Somatropin has been reported to reduce serum cortisol levels, possibly by affecting carrier proteins or by increasing hepatic clearance.
Somatropiinin on raportoitu alentavan seerumin kortisolitasoja, mahdollisesti vaikuttamalla kantajaproteiineihin tai lisäämällä maksapuhdistumaa.
Nevertheless, corticosteroid replacement therapy should be optimised before initiation of Omnitrope therapy.
Korvaushoito kortikosteroideilla on kuitenkin optimoitava ennen Omnitrope- hoidon aloittamista.
Patients limping during treatment with somatropin, should be examined clinically.
Jos potilas alkaa ontua somatropiinihoidon aikana, hänet on tutkittava kliinisesti.
In case of severe or recurrent headache, visual problems, nausea and/ or vomiting, a fundoscopy for papilloedema is recommended.
Jos potilaalla ilmenee vaikeaa tai usein toistuvaa päänsärkyä, näköhäiriöitä, pahoinvointia ja/ tai oksentelua, suositellaan silmänpohjan tutkimista näköhermon nystyn turvotuksen (papilledeeman) varalta.
If papilloedema is confirmed, a diagnosis of benign intracranial hypertension should be considered and, if appropriate, the growth hormone treatment should be discontinued.
Tarvittaessa kasvuhormonin käyttö on tässä tapauksessa keskeytettävä.
However, clinical experience has shown that reinstitution of the therapy is often possible without recurrence of the intracranial hypertension.
Kliinisten kokemusten mukaan hoito voidaan kuitenkin usein aloittaa uudelleen ilman, että intrakraniaalinen hypertensio uusiutuu.
Experience in patients above 60 years is limited.
Kokemukset yli 60- vuotiaiden potilaiden kasvuhormonihoidosta ovat vähäisiä.
In patients with PWS, treatment should always be in combination with a calorie-restricted diet.
Prader- Willin oireyhtymässä hoitoon on aina yhdistettävä vähäkalorinen ruokavaliohoito.
There have been reports of fatalities associated with the use of growth hormone in paediatric patients with PWS who had one or more of the following risk factors: severe obesity, history of respiratory impairment, sleep apnoea or unidentified respiratory infection.
Vaikea ylipainoisuus, aikaisemmat hengitysvaikeudet tai uniapnea tai tunnistamaton hengitystieinfektio.
Patients with PWS and one or more of these risk factors may be at greater risk.
Prader- Willin oireyhtymästä kärsivien potilaiden riski saattaa olla suurempi, kun potilasta koskee yksi tai useampi edellä mainituista riskitekijöistä.
Patients with PWS should be evaluated for upper airway obstruction, sleep apnoea or respiratory infections before initiation of treatment with somatropin.
PWS- lapsilla tulee tutkia ylempien hengitysteiden ahtaus, uniapnea ja hengitystieinfektiot ennen somatropiinihoidon aloittamista.
4 In case of signs of upper airway obstruction, the problem should be solved by a specialist before starting treatment with somatropin.
Jos ylähengitystiet todetaan ahtaiksi, ahtaus tulee hoitaa erikoislääkärin valvonnassa ennen kuin somatropiinihoito voidaan aloittaa.
If during treatment with somatropin patients show signs of upper airway obstruction (including onset of or increased snoring), treatment should be interrupted, and a new ENT assessment performed.
Jos somatotropiinihoidon aikana potilaalla on merkkejä ylempien hengitysteiden ahtautumisesta (kuorsaamisen aloittaminen tai lisääntynyt kuorsaaminen mukaanlukien), hoito tulee keskeyttää ja tehdä uusi korva -, nenä - ja kurkkututkimus.
All patients with PWS should be evaluated for sleep apnoea and monitored if sleep apnoea is suspected.
Kaikki potilaat, joilla on PWS tulee arvioida uniapnean varalta ja tarkkailla, jos uniapneaa epäillään.
All patients with PWS should be monitored for signs of respiratory infections which should be diagnosed as early as possible and treated aggressively.
Kaikkia PWS- potilaita tulee tarkkailla mahdollisten hengitystieinfektioiden varalta, ja ne tulee diagnosoida mahdollisimman aikaisin ja hoitaa mahdollisimman aggressiivisesti.
All patients with PWS should have effective weight control before and during treatment with somatropin.
Kaikilla PWS potilailla tulee olla tehokas painon seuranta ennen somatropiinihoidon aloittamista ja sen jälkeen.
Scoliosis is common in patients with PWS.
Skolioosi on yleinen Prader- Willin oireyhtymää sairastavilla.
Signs of scoliosis should be monitored during treatment.
Kenen tahansa lapsen skolioosi voi pahentua nopean kasvun vaiheessa, merkkejä skolioosin pahentumisesta on tarkkailtava hoidon aikana.
However, growth hormone treatment has not been shown to increase the incidence or severity of scoliosis.
Kasvuhormonihoidon ei ole kuitenkaan osoitettu lisäävän skolioosin ilmaantuvuutta tai vaikeusastetta.
Experience with long term treatment in adults and in patients with PWS is limited.
Kokemukset aikuisten ja Prader- Willin oireyhtymää sairastavien potilaiden pitkäaikaisesta hoidosta ovat vähäisiä.
In short children/ adolescents born SGA, other medical reasons or treatments that could explain growth disturbance should be ruled out before starting treatment.
Lyhyillä SGA- lapsilla/ nuorilla muut lääketieteelliset syyt, jotka voivat selittää kasvuhäiriöt, tulee selvittää ennen somatropiinihoidon aloittamista.
In SGA children/ adolescents it is recommended to measure fasting insulin and blood glucose before start of treatment and annually thereafter.
SGA- lapsilla/ nuorilla suositellaan mitattavaksi paastoinsuliini ja veren sokeripitoisuus ennen hoitoa ja sen jälkeen vuosittain.
In patients with increased risk for diabetes mellitus (e. g. familial history of diabetes, obesity, severe insulin resistance, acanthosis nigricans) oral glucose tolerance testing (OGTT) should be performed.
Potilailla, joilla on suurentunut diabetesriski (kuten perinnöllinen taipumus diabetekseen, ylipaino, vaikea insuliiniresistenssi, acanthosis nigricans) tulee tehdä oraalinen sokerirasituskoe (OGTT).
In SGA children/ adolescents it is recommended to measure the IGF-I level before start of treatment and twice a year thereafter.
SGA- lapsilla/ nuorilla suositellaan IGF- 1 - tason mittaamista ennen hoidon aloittamista ja sen jälkeen kahdesti vuodessa.
If on repeated measurements IGF-I levels exceed +2 SD compared to references for age and pubertal status, the IGF-I / IGFBP-3 ratio could be taken into account to consider dose adjustment.
Jos toistetuissa mittauksissa IGF- 1 - tasot ylittävät +2 S. D. verrattuna ikään ja puberteettitasoon, IGF- 1 / IGFBP- 3 suhde tulee ottaa huomioon annosta sovitettaessa.
Experience in initiating treatment in SGA patients near onset of puberty is limited.
Kokemusta hoidon aloittamisesta SGA- lapsilla lähellä puberteetti- ikää on vain rajoitetusti.
Experience in patients with Silver-Russell syndrome is limited.
Kokemuksia potilaista, joilla on Silver - Russellin oireyhtymä, on rajoitetusti.
Some of the height gain obtained with treating short children/ adolescents born SGA with growth hormone may be lost if treatment is stopped before final height is reached.
Osa pituudesta, joka saavutetaan, kun lyhyitä SGA- lapsia/ nuoria hoidettiin kasvuhormonilla, saatetaan menettää jos hoito lopetetaan ennen kuin lopullinen pituus on saavutettu.
In chronic renal insufficiency, renal function should be below 50 percent of normal before institution of therapy.
Kroonisessa munuaisten vajaatoiminnassa tulee munuaisten toiminnan olla alle 50% normaalista ennen kasvuhormonihoidon aloittamista.
To verify growth disturbance, growth should be followed for a year preceding institution of therapy.
Kasvuhäiriön varmistamiseksi potilaan kasvua tulee seurata vuoden ajan ennen kasvuhormonihoidon aloittamista.
During this period, conservative treatment for renal insufficiency (which includes control of acidosis, hyperparathyroidism and nutritional status) should have been established and should be maintained during treatment.
Tänä aikana on aloitettava munuaisten vajaatoiminnan konservatiivinen hoito (mukaan lukien asidoosin, lisäkilpirauhasen liikatoiminnan ja ravitsemustilan seuranta) ja hoitoa on jatkettava kasvuhormonihoidon aikana.
The treatment should be discontinued at renal transplantation.
5 Kasvuhormonihoito tulee keskeyttää munuaisten siirron yhteydessä.
To date, no data on final height in patients with chronic renal insufficiency treated with Omnitrope are available.
Tietoa Omnitrope- valmisteella hoidettujen kroonista munuaisten vajaatoimintaa sairastavien potilaiden lopullisesta pituudesta ei vielä ole saatavilla.
Mortality was higher in patients
Somaropiinin vaikutuksia paranemiseen on tutkittu kahdessa lumekontrolloidussa tutkimuksessa, joihin osallistui 522 tehohoitoa vaativaa aikuispotilasta, joilla oli avosydänleikkauksesta, vatsan alueen leikkauksesta, tapaturmaisesta monivammasta tai akuutista hengitysvajauksesta johtuvia komplikaatioita.
5 treated with 5.3 or 8 mg somatropin daily compared to patients receiving placebo, 42% vs.
Kuolleisuus oli suurempi potilailla, jotka saivat 5, 3 mg tai 8 mg somatropiinia päivässä verrattuna potilaisiin, jotka saivat lumelääkettä (42% vs.
19%.
19%).
Based on this information, these types of patients should not be treated with somatropin.
Tämän perusteella näitä potilaita ei saisi hoitaa somatropiinilla.
This medicinal product contains less than 1 mmol sodium (23 mg) per ml, i. e. essentially ‘ sodium- free’.
Tämä lääkevalmiste sisältää alle 1 mmol natriumia (23 mg) per ml, eli se on olennaisesti natriumiton.
Data from an interaction study performed in growth hormone deficient adults suggests that somatropin administration may increase the clearance of compounds known to be metabolised by cytochrome P450 isoenzymes.
Yhteisvaikutustutkimuksessa, johon osallistui kasvuhormonin vajausta sairastavia aikuisia, saadut tulokset viittaavat että somatropiinin anto voi lisätä sytokromi P450 - isoentsyymien kautta metaboloituvien yhdisteiden puhdistumaa.
The clearance of compounds metabolised by cytochrome P 450 3A4 (e. g. sex steroids, corticosteroids, anticonvulsants and ciclosporin) may be especially increased resulting in lower plasma levels of these compounds.
Erityisesti sytokromi P450 3A4 - entsyymin kautta metaboloituvien yhdisteiden (esim. sukupuolisteroidit, kortikosteroidit, kouristuslääkkeet ja siklosporiini) puhdistuma voi suurentua ja siten niiden pitoisuus plasmassa pienenee.
Also see section 4.4 for statements regarding diabetes mellitus and thyroid disorder and section 4.2 for statement on oral oestrogen replacement therapy.
Katso myös kohdasta 4. 4 diabetesta ja kilpirauhasen toimintahäiriötä koskevat tiedot ja kohdasta 4. 2 suun kautta annettavaa estrogeenikorvaushoitoa koskevat tiedot.
For Omnitrope no clinical data on exposed pregnancies are available.
Kliinisiä kokemuksia Omnitrope- valmisteen käytöstä raskaana olevilla naisilla ei ole saatavilla.
Animal experimental data on reproductive toxicity of Omnitrope are not available.
Eläinkokeista saadut tulokset ovat puutteellisia.
Treatment with Omnitrope should be interrupted if pregnancy occurs.
Omnitrope- hoito on keskeytettävä, jos potilas tulee raskaaksi.
During normal pregnancy levels of pituitary growth hormone fall markedly after 20 gestation weeks, being replaced almost entirely by placental growth hormone by 30 weeks.
Aivolisäkkeen kasvuhormonien pitoisuudet pienenevät normaalin raskauden aikana huomattavasti 20. raskausviikon jälkeen, ja kasvuhormoni korvautuu lähes kokonaan istukan kasvuhormonilla 30. raskausviikkoon mennessä.
In view of this, it is unlikely that continued replacement therapy with somatropin would be necessary in growth hormone deficient women in the third trimester of pregnancy.
Näin ollen somatropiinikorvaushoidon jatkaminen ei todennäköisesti olisi välttämätöntä kasvuhormonin vajausta sairastaville naisille viimeisen raskauskolmanneksen aikana.
It is not known if somatropin is excreted into breast milk, but absorption of intact protein from the gastrointestinal tract of the infant is extremely unlikely.
Ei tiedetä, erittyykö somatropiini rintamaitoon, mutta muuttumattoman proteiinin imeytyminen lapsen maha- suolikanavasta on erittäin epätodennäköistä.
Caution should be exercised when Omnitrope is administered to breast-feeding women.
Varovaisuutta on noudatettava, jos Omnitrope- valmistetta annostellaan imettäville naisille.
No studies on the effects on the ability to drive and use machines have been performed.
Tutkimuksia vaikutuksista ajokykyyn tai koneiden käyttökykyyn ei ole suoritettu.
Within the organ system classes, adverse reactions are listed under headings of frequency (number of patients expected to experience the reaction), using the following categories: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000).
Haittavaikutukset elinjärjestelmässä luetellaan yleisyyden mukaan (niiden potilaiden määrä, joilla reaktion odotetaan esiintyvän) seuraavissa luokissa: hyvin yleinen (≥1/ 10), yleinen (≥1/ 100, < 1/ 10), melko harvinainen (≥1/ 1, 000, < 1/ 100), harvinainen (≥1/ 10, 000, < 1/ 1, 000), hyvin harvinainen (< 1/ 10, 000).
In adult patients, adverse reactions related to fluid retention, such as peripheral oedema, stiffness in the extremities, arthralgia, myalgia and paraesthesia are common.
Nesteen kertymiseen liittyvät haittavaikutukset, kuten perifeerinen edeema, raajojen jäykkyys, nivel - tai lihaskipu ja tuntoharhat,
The incidence of these undesirable effects is related to the administered dose, the age of patients, and possibly inversely related to the age of patients at the onset of growth hormone deficiency.
Näiden haittavaikutusten ilmaantuvuus liittyy annettuun annokseen, potilaan ikään ja voi olla käänteisesti suhteessa kasvuhormonin vajauksen alkamisikään.
In paediatric patients such undesirable effects are uncommon.
Lapsipotilailla tällaiset ei- toivottavat vaikutukset ovat epätavallisia.
6 Neoplasms benign, malignant and unspecified (incl cysts and polyps)
Hyvän - ja pahanlaatuiset kasvaimet (mukaan lukien kystat ja polyypit)
Leukemia.
Leukemia.
Very rare cases of leukaemia have been reported in growth hormone deficient paediatric patients treated with somatropin, but the incidence appears to be similar to that in the paediatric subjects without growth hormone deficiency.
Erittäin harvoissa tapauksissa kasvuhormonipuutteisilla, kasvuhormonilla hoidetuilla lapsilla on havaittu leukemiaa, mutta sitä esiintyy yhtä harvoin kuin lapsilla, joilla ei ole todettu kasvuhormonin puutosta.
Formation of antibodies.
Vasta- aineiden muodostus.
Somatropin has given rise to the formation of antibodies in approximately 1% of the patients.
Somatropiini on saanut aikaan vasta - ainemuodostusta noin 1 prosentilla potilaista.
The binding capacity of these antibodies has been low and no clinical changes have been associated with their formation.
Vasta- aineiden sitoutumiskyky on ollut heikko eikä niiden muodostumiseen ole liittynyt kliinisiä muutoksia.
Diabetes mellitus type II
Diabetes, tyyppi II.
In adults: paraesthesia In adults: carpal tunnel syndrome; In paediatric patients: paraesthesia Benign intracranial hypertension
Aikuisilla: rannekanavaoireyhtymä.
Musculoskeletal
Lapsipotilailla: tuntoharhat.
In adults: stiffness in the extremities, arthralgia, myalgia In paediatric patients: stiffness in the extremities, arthralgia, myalgia
Lapsipotilailla: raajojen jäykkyys, nivel - ja lihaskipu.
In adults: peripheral oedema; In paediatric patients: transient local skin reactions at the injection site
Lapsipotilailla: ohimenevät paikalliset ihoreaktiot pistokohdassa.
In paediatric patients: peripheral oedema
Lapsipotilailla: perifeerinen edeema.
Long-term overdose could result in signs and symptoms consistent with the known effects of human growth hormone excess.
Pitkäaikainen yliannostus saattaa aiheuttaa merkkejä ja oireita, jollaisia ilmenee tunnetusti ihmisen kasvuhormonin liian suurien pitoisuuksien yhteydessä.
Pharmacotherapeutic group: anterior pituitary lobe hormones and analogues.
Aivolisäkkeen etulohkon erittämät hormonit ja niiden analogit.
H01AC01.
H01A C01.
In adults as well as in children, somatropin maintains a normal body composition by increasing nitrogen retention and stimulation of skeletal muscle growth, and by mobilisation of body fat.
Somatropiini ylläpitää sekä aikuisilla että lapsilla elimistön normaalia koostumusta lisäämällä typen kertymistä elimistöön, stimuloimalla
Serum concentrations of IGF-I (Insulin-like Growth Factor-I) and IGFBP3 (Insulin-like Growth Factor Binding Protein 3) are increased by somatropin.
Somatropiini suurentaa IGF- 1: n (insuliininkaltainen kasvutekijä 1) ja IGFBP3: n (insuliininkaltaista kasvutekijää sitova proteiini 3) pitoisuuksia seerumissa.
7 Lipid metabolism:
Rasva- aineenvaihdunta:
Somatropin induces hepatic LDL cholesterol receptors, and affects the profile of serum lipids and lipoproteins.
Somatropiini indusoi LDL- kolesterolireseptoreita maksassa ja vaikuttaa seerumin lipidien ja lipoproteiinien profiiliin.
In general, administration of somatropin to growth hormone deficient patients results in reduction in serum LDL and apolipoprotein B.
Yleisesti ottaen somatropiinin anto kasvuhormonipuutteisille potilaille pienentää LDL- kolesterolin ja apolipoproteiini B: n pitoisuuksia seerumissa.
A reduction in serum total cholesterol may also be observed.
Myös seerumin kokonaiskolesteroliarvo voi pienentyä.
Carbohydrate metabolism:
Hiilihydraattien aineenvaihdunta:
Water and mineral metabolism:
Veden ja kivennäisaineiden aineenvaihdunta:
Bone metabolism:
Luun aineenvaihdunta:
Long-term administration of somatropin to growth hormone deficient patients with osteopoenia results in an increase in bone mineral content and density at weight-bearing sites.
Pitkäkestoinen somatropiinilääkitys kasvuhormonipuutteisilla potilailla, joilla on osteopenia, lisää luun mineraalisisältöä ja tiheyttä ruumiinpainon kuormittamissa kohdissa.
Physical capacity:
Fyysinen suorituskyky:
A decrease in peripheral vascular resistance may contribute to this effect.
Somatropiini lisää myös sydämen minuuttitilavuutta, minkä mekanismia ei vielä tunneta, mutta perifeerisen verisuonivastuksen väheneminen saattaa olla myötävaikuttava tekijä.
In clinical trials in short children/ adolescents born SGA doses of 0.033 and 0.067 mg somatropin/ kg body weight per day have been used for treatment until final height is reached.
56 potilaalla, joita hoidettiin jatkuvasti ja jotka olivat lähes saavuttaneet lopullisen pituuden, pituuden muutos keskimäärin hoidon alkuun nähden oli +1, 90 S. D.
In 56 patients who are continuously treated and have reached (near) final height, the mean change from height at start of treatment was +1.90 SDS (0.033 mg/ kg body weight per day) and +2.19 SDS (0.067 mg/ kg body weight per day).
(annoksella 0, 033 mg painokiloa kohti vuorokaudessa) ja +2, 19 S. D.
Literature data from untreated SGA children/ adolescents without early spontaneous catch-up suggest a late growth of 0.5 SDS.
(annoksella 0, 067 mg painokiloa kohti vuorokaudessa) Kirjallisuustiedon mukaan hoitamattomat SGA- lapset/ nuoret, joilla ei ole aikaista spontaania kiinniottokasvua, saavuttivat 0, 5 S. D. pituuden.
Absorption The bioavailability of subcutaneously administered somatropin is approximately 80% in both healthy subjects and growth hormone deficient patients.
Imeytyminen Ihon alle annostellun somatropiinin biologinen hyväksikäytettävyys on noin 80% sekä terveillä vapaaehtoisilla koehenkilöillä että kasvuhormonin puutteesta kärsivillä potilailla.
A subcutaneous dose of 5 mg of Omnitrope powder and solvent for solution for injection in healthy adults results in plasma Cmax values of 71 ± 24 µg/ l (mean ± SD) and median tmax value of 4 hours (range 2-8 hours), respectively.
Kun terveille vapaaehtoisille koehenkilöille annettiin 5 mg: n annos Omnitrope injektiokuiva- ainetta ja liuotinta, liuosta varten, ihon alle, oli Cmax- arvo plasmassa 71 ± 24 µg/ l (keskiarvo ± S. D.) ja keskimääräinen tmax- arvo 4 tuntia (vaihteluväli 2– 8) tuntia.
Elimination The mean terminal half-life of somatropin after intravenous administration in growth hormone deficient adults is about 0.4 hours.
Eliminaatio Laskimonsisäisen annon jälkeen somatropiinin terminaalinen puoliintumisaika on keskimäärin noin 0, 4 tuntia kasvuhormonin puutteesta kärsivillä aikuisilla.
However, after subcutaneous administration of Omnitrope powder and solvent for solution for injection, a half-life of 3 hours is achieved.
Kun Omnitrope injektiokuiva- ainetta ja liuotinta, liuosta varten, annettiin ihon alle, saavutettiin kuitenkin 3 tunnin puoliintumisaika.
Sub-populations The absolute bioavailability of somatropin seems to be similar in males and females following subcutaneous administration.
Alaryhmät Somatropiinin absoluuttinen biologinen hyväksikäytettävyys näyttäisi olevan samanlainen naisilla ja miehillä ihonalaisen annon jälkeen.
Information about the pharmacokinetics of somatropin in geriatric and paediatric populations, in different races and in patients with renal, hepatic or cardiac insufficiency is either lacking or incomplete.
8 Tiedot somatropiinin farmakokinetiikasta iäkkäillä potilailla, lapsipotilailla, eri rotua edustavilla potilailla sekä munuaisten, maksan tai sydämen vajaatoiminnasta kärsivillä potilailla puuttuvat tai ovat rajalliset.