natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When used with nelfinaivr, the lowest possible dose of atorvastatin would be administered.
atorvastatiiniannoksen tulisi olla pienin
↑ Indicates increase, ↓ indicates decrease, ↔ indicates minimal change (< 10%).
10 mg kerran vrk: ssa
Drug Interactions:
kertaa vrk: ssa
Nelfinavir
mahdollinen.
% Change of Nelfinavir Pharmacokinetic Parameters
↑ osoittaa nousua, ↓ osoittaa laskua, ↔ osoittaa vähäistä muutosta (< 10%).
Other/ Comment
9 Taulukko 2:
Other Protease Inhibitor (PIs) Ritonavir
Lääkkeiden yhteisvaikutukset:
Elimination half live
Muutos nelfinaviirin farmakokineettisessä profiilissa% AUC Muuta / kommentti
500 mg BID X 3 750 mg doses
Ritonaviiri Kerta- annos 500 mg kaksi 750 mg kertaa vrk: ssa x 3 annosta
↑ 156%
↑ 152% Eliminaation puoliintumisaika ↑ 156%
Ritonavir 100 or 1250 mg BID 200 mg BID (morning
Ritonaviiri 1250 mg kaksi 100 mg tai kertaa vrk: ssa 200 mg kaksi (aamuannostelu) kertaa vrk: ssa
AUC of M8 metabolite* ↑ 74%
↑ 20% Metaboliitin (M8) AUC- arvo * ↑ 74% Lisätiedot M8: n muodostumisesta ja edelleen metaboloitumisesta, ks. kohta 5. 2.
The clinical relevance of these findings has not been established.
Näiden löydösten kliinistä merkitystä ei ole varmistettu.
Ritonavir 100 or 1250 mg BID 200 mg BID (evening
Ritonaviiri 1250 mg kaksi 100 mg tai kertaa vrk: ssa 200 mg kaksi (iltaannostelu) kertaa vrk: ssa
AUC of M8 metabolite* ↑ 86%
↑ 39% Metaboliitin (M8) AUC- arvo * ↑ 86% Lisätiedot M8: n muodostumisesta ja edelleen metaboloitumisesta, ks. kohta 5. 2.
Indinavir 800 mg Q8H X 7 days
Indinaviiri Kerta- annos 800 mg joka 8.
750 mg single dose
750 mg tunti x 7 vuorokautta Sakinaviiri Kerta- annos 1200 mg kolme 750 mg kertaa vrk: ssa
Elimination half live ↑ 22% The safety of the combination has not been established
↑ 83% Eliminaation puoliintumisaika ↑ 22% Tämän yhdistelmän turvallisuutta ei ole varmistettu. ↑ 30%
Amprenavir 800 mg TID
Amprenaviiri 750 mg kolme 800 mg kolme kertaa vrk: ssa kertaa vrk: ssa
No dosage adjustment for needed for either product
↔ Kummankaan lääkkeen annosta ei tarvitse säätää
Non-nucleoside Analogue Reverse Transcriptase Inhibitors (NNRTIs) Efavirenz 600 mg QD
Ei- nukleosidirakenteiset käänteiskopioijaentsyyminestäjät (NNRTI) Efavirentsi 600 mg kerran vrk: ssa
No dosage adjustment needed
Annoksen säätäminen ei ole tarpeen
Safety of combination not established; combination not recommended.
Yhdistelmän turvallisuus on tuntematon, yhdistelmää ei suositella.
Metabolic enzyme inducers Rifabutin 300 mg QD
Metaboliaan vaikuttavat entsyymi- induktorit Rifabutiini 300 mg kerran
Rifabutin 150 mg QD
150
750 mg TID
750 mg kolme
1250 mg BID and rifabutin are co-administered.
kertaa vrk: ssa
Rifabutin 150 mg QD
Rifabutiini 150 mg kerran vrk: ssa
1250 mg BID
1250 mg kaksi kertaa vrk: ssa
↑ Indicates increase, ↓ indicates decrease, ↔ indicates minimal change (< 10%)
↑ osoittaa nousua, ↓ osoittaa laskua, ↔ osoittaa vähäistä muutosta (< 10%).
4.6 Pregnancy and lactation
10 4. 6 Raskaus ja imetys
It is recommended that HIV-infected women must not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
Näin voidaan välttää HI- viruksen siirtyminen lapseen.
Mothers must be instructed to discontinue breast-feeding if they are receiving VIRACEPT.
Imettäviä äitejä on neuvottava lopettamaan imettäminen VIRACEPT- hoidon ajaksi.
10 4.7 Effects on ability to drive and use machines
4. 7 Vaikutus ajokykyyn ja koneiden käyttökykyyn
The safety of the VIRACEPT 250 mg tablet was studied in controlled clinical trials with over 1300 patients.
VIRACEPT 250 mg: n tablettien turvallisuutta on tutkittu kontrolloiduissa kliinisissä tutkimuksissa yli 1300 potilaalla.
The following adverse events with an at least possible relationship to nelfinavir (i.e. adverse reactions) were reported most frequently: diarrhoea, nausea, and rash.
Seuraavat haittatapahtumat (ts. haittavaikutukset), joiden syy- yhteys nelfinaviiriin on vähintään mahdollinen, ovat yleisimmin raportoituja: ripuli, pahoinvointi ja ihottuma.
Adverse reactions in clinical studies are summarised in Table 3.
Taulukossa 3 luetellaan haittavaikutukset kliinisistä tutkimuksista.
Incidences of Adverse Reactions and marked laboratory abnormalities from the phase II and phase III studies.
Haittavaikutusten ja huomattavien laboratorioarvojen poikkeamien esiintyvyys faasin II ja III tutkimuksissa.
(Very common (≥ 10%); common (≥ 1% and < 10%) Body System Frequency of Reaction
(Hyvin yleinen (≥ 10%), yleinen (≥ 1% ja < 10%)) Haittavaikutus Elinjärjestelmä Tapahtuman esiintyvyys Ruoansulatuselimistö
Very common Common
Hyvin yleinen Yleinen Iho ja ihonalainen kudos
Diarrhoea Nausea, flatulence,
Ripuli Pahoinvointi, ilmavaivat
Skin and subcutaneous tissue disorders Common Investigations
Yleinen Tutkimukset
Increased alanine aminotransferase, increased aspartate aminotransferase, neutropenia, blood creatinine phosphokinase increased, neutrophil count decreased
Kohonneita ALAT - ja ASAT- arvoja, neutropenia, kohonnut CK- arvo, neutrofiilimäärän lasku
A total of approximately 400 patients received nelfinavir in paediatric treatment trials (Studies 524, 556, PACTG 377/725, and PENTA-7) for up to 96 weeks.
Pediatrisissa hoitotutkimuksissa yhteensä noin 400 potilasta sai nelfinaviiria jopa 96 viikkoa (tutkimukset 524, 556, PACTG 377/ 725 ja PENTA- 7).
Neutropenia/leukopenia was the most frequently observed laboratory abnormality.
Neutropenia/ leukopenia oli yleisin havaittu laboratorioarvojen poikkeavuus.
During these trials less than 13% of patients in total discontinued treatment due to adverse events.
Alle 13% potilaista lopetti hoidon haittatapahtumien vuoksi näiden tutkimusten aikana.
Post-marketing experience with nelfinavir Serious and non-serious adverse reactions from post-marketing spontaneous reports (where nelfinavir was taken as the sole protease inhibitor or in combination with other antiretroviral therapy), not mentioned previously in section 4.8, for which a causal relationship to nelfinavir cannot be excluded, are summarised below.
Markkinoilletulon jälkeinen kokemus nelfinaviirilla Alempana esitetään kohdassa 4. 8 aikaisemmin mainitsemattomia, lääkkeen markkinoilletulon jälkeen raportoituja, spontaaneja, sekä vakavia että ei- vakavia haittavaikutuksia, joiden syy- yhteyttä
Immune system disorders:
Melko harvinainen (≥ 0, 1% - ≤ 1%):
Uncommon (≥ 0.1% - ≤ 1%): hypersensitivity including bronchospasm, pyrexia, pruritus, facial oedema and rash (maculopapular or bullous).
Yliherkkyysreaktiot, kuten bronkospasmi, kuume, kutina, kasvojen turvotus ja ihottuma (makulopapulaarinen tai suurirakkulainen).
Metabolism and nutrition disorders:
Harvinainen (≥ 0, 01% - ≤ 0, 1%):
Rare (≥ 0.01% - ≤ 0.1%): new onset diabetes mellitus, or exacerbation of existing diabetes mellitus.
Diabetes mellituksen puhkeaminen tai paheneminen.
11 Uncommon - rare (≥ 0.01% - ≤ 1%):
Melko harvinainen - harvinainen (≥ 0, 01% - ≤ 1%):
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Siihen liittyy ihonalaisen rasvan väheneminen kehon ääreisosissa ja kasvoissa, vatsaontelon ja viskeraalisen rasvan lisääntyminen, rintojen suureneminen ja rasvan kertyminen niskaan (‘ biisonikyhmy ’).
Vascular disorders:
Harvinainen (≥ 0, 01% - ≤ 0, 1%):
Rare (≥ 0.01% - ≤ 0.1%): increased spontaneous bleeding in patients with haemophilia.
Hemofiliapotilaiden lisääntynyt spontaani verenvuototaipumus.
Gastrointestinal disorders:
Harvinainen (≥ 0, 01% - ≤ 0, 1%):
Rare (≥ 0.01% - ≤ 0.1%): abdominal distension, Uncommon (≥ 0.1% - ≤ 1%): vomiting, pancreatitis/blood amylase increased.
Oksentelu; haimatulehdus/ kohonneet amylaasiarvot.
Hepatobiliary disorders:
Harvinainen (≥ 0, 01% - ≤ 0, 1%):
Rare (≥ 0.01% - ≤ 0.1%): hepatitis, abnormal liver enzymes and jaundice when nelfinavir is used in combination with other antiretroviral agents.
Hepatiitti, maksatulehdus, poikkeavat maksaentsyymiarvot ja keltaisuus, kun nelfinaviiria käytetään yhdessä muiden antiretroviraalisten lääkkeiden kanssa.
Very rare (≤ 0.01%), including isolated reports:
Hyvin harvinainen (≤ 0, 01%) mukaan lukien yksittäiset raportit:
Musculoskeletal and connective tissue disorders:
Tuki - ja liikuntaelimistön häiriöt:
Rare (≥ 0.01% - ≤ 0.1%):
Harvinainen (≥ 0, 01% - ≤ 0, 1%):
Blood creatine phosphokinase increased, myalgia, myositis and rhabdomyolysis have been reported with PIs, particularly in combination with nucleoside analogues.
CK: n nousua, lihaskipua ja lihastulehdusta sekä rabdomyolyysiä on raportoitu proteaasinestäjien käytön yhteydessä, erityisesti silloin, kun näitä lääkkeitä on käytetty yhdessä nukleosidijohdosten kanssa.
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactaemia.
Antiretroviraalisen yhdistelmälääkityksen yhteydessä esiintyy myös aineenvaihdunnan poikkeavuuksia, kuten hypertriglyseridemiaa, hyperkolesterolemiaa, insuliiniresistenssiä, hyperglykemiaa ja hyperlaktatemiaa.
The frequency of this is unknown (see section 4.4).
4. 4).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise.
Vaikeaa immuunikatoa sairastavilla HIV- infektoituneilla potilailla voi antiretroviraalisen yhdistelmähoidon (CART) aloitus laukaista piilevän opportunisti- infektion.
Administration of activated charcoal may also be used to aid removal of unabsorbed nelfinavir.
Aktiivihiilen antaminen voi myös auttaa
Monitoring of overdosed patients is warranted.
Nelfinaviirin yliannostukseen saattaa liittyä EKG: n QT- ajan pidentymistä (ks. myös kohta 5. 3) Yliannostustapauksissa potilaiden seuranta on siksi perusteltua.
Pharmacotherapeutic group:direct acting antivirals, ATC code:
Virukseen vaikuttavat lääkeaineet, ATC- koodi:
12 Mechanism of action:
Vaikutusmekanismi:
HIV protease is an enzyme required for the proteolytic cleavage of the viral polyprotein precursors to the individual proteins found in infectious HIV.
HIV- proteaasi on entsyymi, jota tarvitaan yksittäisten virusten prekursoriproteiinien proteolyyttiseen pilkkomiseen infektoituneissa soluissa.
Nelfinavir reversibly binds to the active site of HIV protease and prevents cleavage of the polyproteins resulting in the formation of immature non-infectious viral particles.
Tämä johtaa kypsymättömien ja infektoimattomien viruspartikkelien muodostumiseen.
Antiviral activity in vitro: the antiviral activity of nelfinavir in vitro has been demonstrated in both HIV acute and chronic infections in lymphoblastoid cell lines, peripheral blood lymphocytes and monocytes/macrophages.
Nelfinaviirin antiviraalinen teho in vitro on osoitettu sekä akuutissa että kroonisessa HIV- infektiossa lymfoblastoidisissa solulinjoissa, perifeerisissä veren lymfosyyteissä ja monosyyteissä/ makrofageissa.
Nelfinavir was found to be active against a broad range of laboratory strains and clinical isolates of HIV-1 and the HIV-2 strain ROD.
Nelfinaviirin havaittiin olevan tehokas suureen määrään laboratoriokantoja, eristettyihin HIV- 1- viruskantoihin ja HIV- 2- viruskantaan ROD.
The EC95 (95% effective concentration) of nelfinavir ranged from 7 to 111 nM (mean of 58 nM).
Nelfinaviirin EC95: n (95- prosenttisesti vaikuttava pitoisuus) vaihteluväli oli 7- 111 nM (keskiarvo 58 nM).
Nelfinavir demonstrated additive to synergistic effects against HIV in combination with reverse transcriptase inhibitors zidovudine (ZDV), lamivudine (3TC), didanosine (ddI), zalcitabine (ddC) and stavudine (d4T) without enhanced cytotoxicity.
Sytotoksisuus ei lisääntynyt.
Drug Resistance:
Lääkeaineresistenssi:
HIV isolates with reduced susceptibility to nelfinavir have been selected in vitro.
In vitro - olosuhteissa on valikoitunut HIV- isolaatteja, joiden herkkyys nelfinaviirille on vähentynyt.
HIV isolates from selected patients treated with nelfinavir alone or in combination with reverse transcriptase inhibitors were monitored for phenotypic (n=19) and genotypic (n=195, 157 of which were assessable) changes in clinical trials over a period of 2 to 82 weeks.
Isolaattien fenotyyppi - (n = 19) ja genotyyppimuutokset (n = 195, joista 157 oli arvioitavissa) lääkeherkkyydessä mitattiin 2– 82 viikkoa kestäneen jakson aikana.
One or more viral protease mutations at amino acid positions 30, 35, 36, 46, 71, 77 and 88 were detected in > 10% of patients with assessable isolates.
Kerättyjä isolaatteja tutkittaessa havaittiin yli 10%: lla potilaista yksi tai useampi viraalinen proteaasimutaatio aminohappojärjestyksen kohdissa 30, 35, 36, 46, 71, 77 ja 88.
Isolates from all 9 patients possessed one or more mutations in the viral protease gene.
Sekä feno - että genotyyppinen resistenssi määritettiin 19 potilaalta kerätyistä kliinisistä isolaateista ja havaittiin, että 9 potilaan isolaatit osoittivat alentunutta herkkyyttä (5– 93- kertainen lasku) nelfinaviirille in vitro - olosuhteissa.
The overall incidence of the D30N mutation in the viral protease of assessable isolates (n=157) from patients receiving nelfinavir monotherapy or nelfinavir in combination with zidovudine and lamivudine or stavudine was 54.8%.
Tutkittaessa isolaatteja, joita kerättiin yksinään nelfinaviirilla tai lääkeyhdistelmällä (nelfinaviiri + tsidovudiini ja lamivudiini tai nelfinaviiri + stavudiini) hoidetuilta potilailta, D30N- mutaation kokonaisesiintyvyys viruksen proteaasissa oli 54, 8% (n = 157).
The overall incidence of other mutations associated with primary PI resistance was 9.6% for the L90M substitution where as substitutions at 48, 82 and 84 were not observed.
Sen sijaan substituutioita ei havaittu kohdissa 48, 82 eikä 84.
Cross resistance:
Ristiresistenssi:
HIV isolates obtained from 5 patients during nelfinavir therapy showed a 5- to 93-fold decrease in nelfinavir susceptibility in vitro when compared to matched baseline isolates but did not demonstrate a concordant decrease in susceptibility to indinavir, ritonavir, saquinavir or amprenavir in vitro.
Viideltä nelfinaviirilla hoidetulta potilaalta kerätyt HI- virusisolaatit osoittivat in vitro - olosuhteissa 5– 93- kertaisen laskun nelfinaviirin herkkyydessä verrattuna lähtötason isolaatteihin.
Conversely, following ritonavir therapy, 6 of 7 clinical isolates with decreased ritonavir susceptibility (8- to 113-fold) in vitro compared to baseline also exhibited decreased susceptibility to nelfinavir in vitro (5- to 40 fold).
Vastaavaa herkkyyden laskua ei havaittu in vitro - olosuhteissa indinaviirille, ritonaviirille, sakinaviirille tai amprenaviirille.
An HIV isolate obtained from a patient receiving saquinavir therapy showed decreased susceptibility to saquinavir (7- fold) but did not demonstrate a concordant decrease in susceptibility to nelfinavir.
Ritonaviirilääkityksen jälkeen kuudella kliinisellä isolaatilla seitsemästä havaittiin ritonaviiriherkkyyden vähenemistä (8– 113- kertainen lasku verrattuna lähtötason tilanteeseen).
Cross-resistance between nelfinavir and reverse transcriptase inhibitors is unlikely because different enzyme targets are involved.
Nelfinaviirin ja käänteiskopioijaentsyymin estäjien välillä ei todennäköisesti esiinny ristiresistenssiä, koska niillä on eri kohde- entsyymit.
Clinical pharmacodynamic data: treatment with nelfinavir alone or in combination with other antiretroviral agents has been documented to reduce viral load and increase CD4 cell counts in HIV-1 seropositive patients.
Nelfinaviirihoidon on todettu yksin tai muihin antiretroviraalisiinlääkkeisiin yhdistettynä alentavan viruskuormaa ja lisäävän CD4- solumäärää HIV- 1 seropositiivisissa potilaissa.
Decreases in HIV RNA observed with nelfinavir monotherapy were less pronounced and of shorter duration.
Nelfinaviirimonoterapian yhteydessä havaittu HI- virus- RNA: n aleneminen oli vähäisempi ja lyhytkestoisempi kuin yhdistelmähoidolla havaittu.
The effects of nelfinavir (alone or combined with other antiretroviral agents) on biological markers of disease activity, CD4 cell count and viral RNA, were evaluated in several studies involving HIV-1 infected patients.
Nelfinaviirin vaikutusta (yksin tai muihin antiretroviraalisiin lääkkeisiin yhdistettynä) sairauden aktiivisuutta kuvaaviin biologisiin markkereihin, CD4- soluarvoihin ja virus- RNA: han on tutkittu useassa tutkimuksessa HIV- 1- tartunnan saaneilla potilailla.
The efficacy of the BID regimen has been evaluated versus the TID regimen with VIRACEPT 250 mg tablets primarily in patients naïve to PIs.
VIRACEPT 250 mg: n tablettien tehoa annostelulla kaksi kertaa vuorokaudessa on verrattu kolme kertaa vuorokaudessa tapahtuvan annostelun tehoon potilailla, jotka eivät aikaisemmin olleet käyttäneet proteaasinestäjiä.
A randomised open-label study compared the HIV RNA suppression of nelfinavir 1250 mg BID versus nelfinavir 750 mg TID in PI naïve patients also receiving stavudine (30-40 mg BID) and lamivudine (150 mg BID).
Satunnaistetussa, avoimessa tutkimuksessa verrattiin nelfinaviirin annostelulla 1250 mg kaksi kertaa vuorokaudessa saavutettavaa HI- virus- RNA: n estovaikutusta nelfinaviirin annostelulla 750 mg kolme kertaa vuorokaudessa saavutettavaan estovaikutukseen potilailla, jotka eivät aikaisemmin olleet käyttäneet proteaasinestäjiä ja jotka saivat myös sekä stavudiinia (30- 40 mg kaksi kertaa vrk: ssa) että lamivudiinia (150 mg kaksi kertaa vrk: ssa).
13 Proportion of patients with HIV RNA below LOQ (sensitive and ultrasensitive assays) at Week 48 Assay
Potilasmäärät, joiden HIV- RNA- tasot olivat laskeneet alle määritysrajan (herkkä ja ultraherkkä määritysraja) viikolla 48 Määritysraja
Analysis Observed data
Analyysi
Viracept BID (%) 135/164 (82%)
Viracept kaksi kertaa Viracept kolme vrk: ssa (%) kertaa vrk: ssa (%)
LOCF ITT (NC = F) Observed data
Observed data
145/200 (73%) 135/200 (68%) 114/164 (70%)
135/ 164 (82%) 146/ 169 (86%)
161/206 (78%) 146/206 (71%) 125/169 (74%)
Ultraherkkä
(-14, +3) (-12, +6) (-14, +5)
LOCF ITT (NC = F) Observed data
Ultrasensitive LOCF= Last observation
145/ 200 (73%) 161/ 206 (78%) 135/ 200 (68%) 146/ 206 (71%) 114/ 164 (70%) 125/ 169 (74%)
LOCF ITT (NC = F) carried forward
(- 14, +3) (- 12, +6) (- 14, +5)
121/200 (61%) 114/200 (57%)
LOCF ITT (NC = F)
136/206 (66%) 125/206 (61%)
121/ 200 (61%) 136/ 206 (66%) 114/ 200 (57%) 125/ 206 (61%)
(-15, +4) (-13, +6)
(- 15, +4) (- 13, +6)
ITT = Intention to Treat NC = F: non-completers = failures
LOCF = Last observation carried forward ITT = Intention to Treat NC = F: non- completers = failures
Small, non-statistically significant differences were observed in other pharmacokinetic parameters with no trend favouring one regimen over the other.
Pieniä, ei- tilastollisesti merkitseviä eroja havaittiin muissa farmakokineettisissä parametreissä; mitään suuntaa jommankumman antotavan eduksi ei havaittu.
In a study of 297 HIV-1 seropositive patients receiving zidovudine and lamivudine plus nelfinavir (2 different doses) or zidovudine and lamivudine alone, the mean baseline CD4 cell count was 288 cells/mm3 and the mean baseline plasma HIV RNA was 5.21 log10 copies/ml (160,394 copies/ml).
Lähtötasolla potilaiden keskimääräinen CD4- solumäärä oli 288 solua/ mm3 ja plasman keskimääräinen HI- virus- RNA: n määrä 5, 21 log10 kopiota/ ml (160, 394 kopiota/ ml).
The mean decrease in plasma HIV RNA using a PCR assay (< 400 copies/ml) at 24 weeks was 2.33 log10 in patients receiving combination therapy with nelfinavir 750 mg TID, compared to 1.34 log10 in patients receiving zidovudine and lamivudine alone.
Plasman HI- virus- RNA: n keskimääräinen väheneminen oli PCR- menetelmällä mitattuna (< 400 kopiota/ ml) 24 viikon kohdalla 2, 33 log10 potilailla, jotka saivat nelfinaviiria (750 mg kolme kertaa vrk: ssa) tsidovudiiniin ja lamivudiiniin yhdistettynä, verrattuna 1, 34 log10: een potilailla, jotka saivat pelkästään tsidovudiinia ja lamivudiinia.
At 24 weeks, the percentage of patients whose plasma HIV RNA levels had decreased to below the limit of detection of the assay (< 400 copies/ml) were 81% and 8% for the groups treated with nelfinavir 750 mg TID plus zidovudine and lamivudine or zidovudine and lamivudine, respectively.
81%: lla potilaista, joita hoidettiin nelfinaviirilla (750 mg kolme kertaa vrk: ssa) tsidovudiiniin ja lamivudiiniin yhdistettynä, ja 8%: lla pelkästään tsidovudiinilla ja lamivudiinilla hoideduista potilaista oli plasman virus- RNA- taso alle määritysrajan (< 400 kopiota/ ml).
Mean CD4 cell counts at 24 weeks were increased by 150 and 95 cells/mm3 for the groups treated with nelfinavir 750 mg TID plus zidovudine and lamivudine or zidovudine and lamivudine, respectively.
Keskimääräinen CD4- solumäärä 24 viikon kohdalla nousi 150 solulla/ mm3 potilailla, joita hoidettiin nelfinaviirilla (750 mg kolme kertaa vrk: ssa) tsidovudiiniin ja lamivudiiniin yhdistettynä ja 95 solulla/ mm3 pelkästään tsidovudiinilla ja lamivudiinilla hoidetuilla potilailla.
At 48 weeks, approximately 75% of the patients treated with nelfinavir 750 mg TID plus zidovudine and lamivudine remained below the level of detection of the assay (< 400 copies/ml); mean increase in CD4 cell counts was 198 cells/mm3 at 48 weeks in this group.
CD4- solumäärä nousi keskimäärin 198 solulla/ ml 48 viikon kohdalla tässä ryhmässä.
No important differences in safety or tolerability were observed between the BID and TID dosing groups, with the same proportion of patients in each arm experiencing adverse events of any intensity, irrespective of relationship to trial medication.
Molemmissa ryhmissä oli samassa suhteessa potilaita, jotka kokivat jonkin asteisia haittavaikutuksia tutkimuslääkkeen syy- yhteyteen katsomatta.
Plasma levels of certain HIV-1 protease inhibitors, which are metabolised predominantly by CYP3A4, can be increased by the co-administration of low-dose ritonavir, which is an inhibitor of this metabolism.
Tiettyjen, pääasiallisesti CYP3A: n kautta metaboloituvien HIV- 1- proteaasinestäjien pitoisuuksia plasmassa voidaan nostaa antamalla samanaikaisesti matala ritonaviiriannos (ritonaviiri toimii edellä mainitun metaboliareitin estäjänä).
Treatment paradigms for several protease inhibitors, which are subject to this interaction, require the co-administration of low-dose ritonavir (‘boosting’) in order to enhance plasma levels and optimise antiviral efficacy.
Tämä yhteisvaikutus ilmenee usean proteaasinestäjän kohdalla; plasmapitoisuuksien nostamiseksi ja antiviraalisen tehon optimoimiseksi hoitokaavioihin on tällöin tarpeen lisätä samanaikaisesti otettava matala ritonaviiriannos (” buusteri ”).
Plasma levels of nelfinavir, which is metabolised predominantly by CYP2C19 and only partially by CYP3A4, are not greatly increased by co-administration with ritonavir, and therefore co-administration of nelfinavir with low-dose ritonavir does not appear to be beneficial.
Siksi matalan ritonaviiriannoksen antamisesta samanaikaisesti nelfinaviirin kanssa ei näytä olevan hyötyä.
Study M98-863 is a randomised, double blind trial of 653 antiretroviral-naïve patients investigating lopinavir/ritonavir (400/100 mg BID n=326) compared to nelfinavir (750 mg TID n=327), each in combination with lamivudine (150 mg twice daily) and stavudine (40 mg twice daily).
Tutkimuksessa verrattiin yhdistelmää lopinaviiri + ritonaviiri (400 mg + 100 mg kaksi kertaa vrk: ssa, n = 326) nelfinaviiriin (750 mg kolme kertaa vrk: ssa, n = 327).
Median baseline HIV-1 RNA was 4.98 log10 copies/ml and 5.01 log10 copies/ml in the nelfinavir and lopinavir/ritonavir treatment groups respectively.
Lähtötasolla keskimääräinen HIV- 1- RNA oli nelfinaviiriryhmässä 4, 98 log10 kopiota/ ml ja lopinaviiri/ ritonaviiriryhmässä 5, 01 log10 kopiota/ ml.
Median baseline CD4+ cell count was 232 cells/mm3 in both groups.
Lähtötason CD4+- solukeskiarvo oli molemmissa ryhmissä 232 solua/ mm3.