natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Clinical resistance Analysis of patients with virological rebound (confirmed increase of ≥ 1 log10 copies/ ml HBV DNA from nadir) in the pivotal study (NV-02B-007) at week 48 indicated that, among HBeAg-positive and HBeAg-negative patients, 5% (23/ 458) and 2% (5/ 222), of telbivudine recipients, respectively, had virological rebound with detectable HBV resistance mutations.
12 Kliininen resistenssi Analyysi potilaista, joilla ilmeni virologinen kimmovaste (HBV DNA: n vahvistettu lisääntyminen ≥ 1 log10 kopiota/ ml HBV DNA: n alimmasta arvosta) pivotaalitutkimuksessa (NV- 02B- 007) viikolla 48, osoitti 5%: lla (23/ 458) telbivudiinihoitoa saaneista HBeAg- positiivisista potilaista ja 2%: lla (5/ 222) HBeAg- negatiivisista potilaista esiintyneen virologinen kimmovasteen, johon liittyi havaittavia HBV: n resistenssimutaatioita.
The cumulative rates of genotypically confirmed telbivudine resistance by week 104 were 25.1% (115/ 458) for HBeAg-positive patients and 10.8% (24/ 222) for HBeAg-negative patients.
Genotyypin perusteella vahvistetun telbivudiiniresistenssin kumulatiivinen esiintyvyys viikkoon 104 mennessä oli HBeAg- positiivisilla potilailla 25, 1% (115/ 458) ja HBeAg- negatiivisilla potilailla 10, 8% (24/ 222).
Genotypic analysis of 203 evaluable sample pairs with HBV DNA ≥ 1,000 copies/ ml at week 104 demonstrated that the primary mutation associated with telbivudine resistance was rtM204I, often associated with mutations rtL180M and rtL80I/ V and infrequently with rtV27A, rtL82M, rtV173L, rtT184I and rtA200V.
Genotyyppianalyysi 203 arvioitavissa olleesta näyteparista, joissa HBV DNA - arvo oli ≥ 1 000 kopiota/ ml viikolla 104, osoitti, että telbivudiiniresistenssiin liittyvä ensisijainen mutaatio oli rtM204I, johon liittyi usein mutaatiot rtL180M ja rtL801I/ V ja harvemmin rtV27A, rtL82M, rtV173L, rtT184I ja rtA200V.
Baseline factors associated with development of genotypic drug resistance included: lamivudine treatment, higher baseline HBV DNA, lower baseline serum ALT, and increased body weight/ BMI.
Genotyyppisen lääkeaineresistenssin kehittymiseen liittyviä hoitoa edeltäviä tekijöitä olivat: lamivudiinihoito, lähtötilanteen korkeammat HBV DNA - arvot, seerumin alhaisempi ALAT- arvo ennen hoitoa, sekä suurempi paino/ painoindeksi.
On-treatment response parameters at week 24 that predicted emergence of drug resistant virus by week 104 were HBV DNA > 300 copies/ ml and elevation of serum ALT.
Viikolla 24 esiintyneitä hoidonaikaisia vastemuuttujia, jotka ennustivat lääkeaineresistentin viruksen ilmaantumista viikkoon 104 mennessä, olivat HBV DNA - arvo > 300 kopiota/ ml ja seerumin ALAT- arvon suureneminen.
When considering patients with viral breakthrough by 104 weeks, the rate of resistance was lower in patients with HBV DNA < 300 copies/ ml at week 24 than in patients with HBV DNA ≥ 300 copies/ ml at week 24.
Potilailla, joilla virologinen vaste menetettiin 104 viikkoon mennessä resistenssi oli matalampi potilailla, joiden HBV DNA - arvo oli < 300 kopiota/ ml viikolla 24 kuin potilailla, joiden HBV DNA – arvo oli ≥ 300 kopiota/ ml viikolla 24.
In HBeAg positive patients with HBV DNA < 300 copies/ ml at week 24, resistance was 1% (3/ 203) at 48 weeks and 9% (18/ 203) at week 104, whilst in patients with HBV DNA ≥ 300 copies/ ml resistance was 8% (20/ 247) at 48 weeks and 39% (97/ 247) at week 104.
HBeAg- positiivisilla potilailla, joiden HBV DNA - arvo oli < 300 kopiota/ ml viikolla 24 resistenssiä esiintyi 1%: lla (3/ 203) viikolla 48 ja 9%: lla (18/ 203) viikolla 104, kun taas potilailla, joiden HBV DNA – arvo oli ≥ 300 kopiota/ ml resistenssiä esiintyi 8%: lla (20/ 247) viikolla 48 ja 39%: lla (97/ 247) viikolla 104.
In HBeAg- negative patients with HBV DNA < 300 copies/ ml at week 24, resistance was 0% (0/ 177) at 48 weeks and 5% (9/ 177) at week 104, whilst in patients with HBV DNA ≥ 300 copies/ ml resistance was 11% (5/ 44) at 48 weeks and 34% (15/ 44) at week 104.
HBeAg- negatiivisilla potilailla, joiden HBV DNA - arvo oli < 300 kopiota/ ml viikolla 24 resistenssiä ilmeni 0%: lla (0/ 177) viikolla 48 ja 5%: lla (9/ 177) viikolla 104, kun taas potilailla, joiden HBV DNA – arvo oli ≥ 300 kopiota/ ml resistenssiä esiintyi 11%: lla (5/ 44) viikolla 48 ja 34%: lla viikolla 104.
Cross-resistance Cross-resistance has been observed among HBV nucleoside analogues (see section 4.4).
Ristiresistenssi Ristiresistenssiä on havaittu HBV- nukleosidianalogeilla (ks. kohta 4. 4).
In cell-based assays, lamivudine-resistant HBV strains containing either the rtM204I mutation or the rtL180M/ rtM204V double mutation had ≥ 1,000-fold reduced susceptibility to telbivudine.
Soluperäisissä analyyseissä lamivudiinille resistenttien HBV- kantojen, joissa oli joko rtM204I- mutaatio tai rtL180M/ rtM204V - kaksoismutaatio, herkkyys telbivudiinille oli heikentynyt 1 000 - kertaisesti tai enemmän.
HBV encoding the adefovir resistance-associated substitutions rtN236T or rtA181V had 0.5- and 3.7-fold change in susceptibility to telbivudine in cell culture, respectively (see section 4.4).
Adefoviiriresistenssiin liittyviä rtN236T - tai rtA181V- substituutioita koodaavien HBV: n herkkyys telbivudiinille muuttui soluviljelmissä, rtN236T- substituutiolle 0, 5- kertaisesti ja rtA181V - substituutiolle 3, 7- kertaisesti (ks. kohta 4. 4).
The pharmacokinetics of telbivudine were not evaluated with the recommended dose of 600 mg in patients with chronic hepatitis B.
Telbivudiinin kerta- annosten ja toistettujen annosten farmakokinetiikkaa arvioitiin terveillä koehenkilöillä sekä kroonista hepatiitti B: tä sairastavilla potilailla Telbivudiinin farmakokinetiikkaa ei ole arvioitu suositellulla 600 mg: n annoksella kroonista hepatiitti B: tä sairastavilla potilailla.
However telbivudine pharmacokinetics are similar between both populations.
Kuitenkin telbivudiinin farmakokinetiikka on samankaltainen molemmissa ryhmissä.
12 Absorption Following oral administration of a 600 mg single dose of telbivudine to healthy subjects (n = 42), the peak plasma concentration (Cmax) of telbivudine was 3.2 ± 1.1 μ g/ ml (mean ± SD) and occurred at median 3.0 hours post dose.
Imeytyminen Terveille koehenkilöille (n = 42) suun kautta annettujen 600 mg: n telbivudiinikerta- annosten jälkeen telbivudiinin huippupitoisuus (Cmax) plasmassa oli 3, 2 ± 1, 1 μg/ ml (keskiarvo ± keskihajonta) ja se ilmeni 3, 0 tuntia (mediaani) annoksen antamisen jälkeen.
The telbivudine area under the plasma concentration-time curve (AUC0-∞) was 28.0 ± 8.5 μ g h/ ml (mean ± SD).
Telbivudiinin AUC- arvo (AUC0- ∞) oli 28, 0 ± 8, 5 μg h/ ml (keskiarvo ± keskihajonta).
Inter-subject variability (CV%) for measures of systemic exposures (Cmax, AUC) was typically approximately 30%.
Systeemistä altistusta (Cmax, AUC) osoittavien arvojen vaihtelu yksilöiden välillä (CV%) oli tyypillisesti noin 30%.
Effect of food on oral absorption Telbivudine absorption and exposure were unaffected when a single 600 mg dose was administered with food.
Ruoan vaikutus suun kautta annetun valmisteen imeytymiseen Kun 600 mg: n kerta- annos annettiin ruokailun yhteydessä, telbivudiinin imeytyminen ja altistus säilyivät muuttumattomina.
Distribution In vitro binding of telbivudine to human plasma proteins is low (3.3%).
13 Jakautuminen Telbivudiinin sitoutuminen ihmisen plasman proteiineihin on vähäistä in vitro (3, 3%).
Biotransformation No metabolites of telbivudine were detected following administration of 14C-telbivudine in humans.
Biotransformaatio Telbivudiinin metaboliitteja ei havaittu, kun 14C- telbivudiinia annettiin ihmiselle.
Telbivudine is not a substrate, inhibitor or inducer of the cytochrome P450 (CYP450) enzyme system.
Telbivudiini ei ole sytokromi P450 (CYP450) - entsyymijärjestelmän substraatti, estäjä eikä indusoija.
Elimination After reaching peak concentration, plasma disposition of telbivudine declined in an bi-exponential manner with a terminal elimination half-life (t1/ 2) of 41.8 ± 11.8 hours.
Eliminaatio Kun huippupitoisuus on saavutettu, plasman telbivudiinialtistus pieneni bi- eksponentiaalisesti, jolloin sen terminaalinen eliminaation puoliintumisaika (t1/ 2) oli 41, 8 ± 11, 8 tuntia.
Approximately 42% of the dose is recovered in the urine over 7 days following a single 600 mg oral dose of telbivudine.
Noin 42% annoksesta havaittiin virtsasta seitsemän päivän ajan suun kautta annetun 600 mg: n telbivudiinikerta- annoksen antamisen jälkeen.
As renal excretion is the predominant route of elimination, patients with moderate to severe renal dysfunction and those undergoing haemodialysis require a dose interval adjustment (see section 4.2).
Koska erittyminen munuaisten kautta on vallitseva eliminaatioreitti, lääkkeen antoväliä on muutettava kohtalaista tai vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastaville ja hemodialyysihoitoa saaville potilaille (ks. kohta 4. 2).
Linearity / non-linearity Telbivudine pharmacokinetics are dose proportional over the range of 25 to 1,800 mg.
Lineaarisuus / ei- lineaarisuus Telbivudiinin farmakokinetiikka on annosriippuvainen annosvälillä 25−1 800 mg.
Steady state was achieved after 5 to 7 days of once-daily administration with an approximate 1.5-fold accumulation in systemic exposure, suggesting an effective accumulation half-life of approximately 15 hours.
Vakaa tila saavutettiin kerran vuorokaudessa tapahtuvassa annossa 5−7 vuorokauden kuluttua, jolloin kumuloituminen oli systeemisellä altistuksella noin 1, 5 - kertaista, mikä viittaa siihen, että kumuloitumisen puoliintumisaika on noin 15 tuntia.
Following once-daily administration of telbivudine 600 mg, steady-state trough plasma concentrations were approximately 0.2-0.3 μ g/ ml.
Kun telbivudiinia annettiin 600 mg kerran vuorokaudessa, vakaan tilan pienimmät pitoisuudet plasmassa olivat noin 0, 2−0, 3 μg/ ml.
Special populations Gender There are no significant gender-related differences in telbivudine pharmacokinetics.
Erityisryhmät Sukupuoli Telbivudiinin farmakokinetiikassa ei ole merkittäviä sukupuoleen liittyviä eroja.
Paediatrics and geriatrics Pharmacokinetic studies have not been conducted in paediatric or elderly subjects.
Lapsi - ja vanhuspotilaat Farmakokineettisiä tutkimuksia ei ole tehty lapsilla eikä vanhuksilla.
Renal impairment The single-dose pharmacokinetics of telbivudine (200, 400 and 600 mg) have been evaluated in patients (without chronic hepatitis B) with various degrees of renal impairment (as assessed by creatinine clearance).
Munuaisten vajaatoiminta Telbivudiinin (200, 400 ja 600 mg) kerta- annoksen farmakokinetiikkaa on arvioitu potilailla (jotka eivät sairastaneet kroonista hepatiitti B: tä), jotka sairastivat eriasteista munuaisten vajaatoimintaa (kreatiniinipuhdistuman perusteella arvioituna).
Based on the results shown in Table 8, adjustment of the dose interval for telbivudine is recommended in patients with creatinine clearance of < 50 ml/ min (see sections 4.2 and 4.4).
Taulukossa 8 esitettyjen tulosten perusteella telbivudiinin antovälin muuttamista suositellaan, jos potilaan kreatiniinipuhdistuma on alle 50 ml/ min (ks. kohta 4. 2 ja 4. 4).
Pharmacokinetic parameters (mean ± SD) of telbivudine in subjects with various degrees of renal function
14 Telbivudiinin farmakokineettiset muuttujat (keskiarvo ± keskihajonta) potilailla, Taulukko 8 joilla oli eriasteista munuaisten vajaatoimintaa
Renal function (creatinine clearance in ml/ min)
Munuaisten toiminta (kreatiniinipuhdistuma ml/ min)
Normal Mild (50-80) Moderate Severe (< 30)
Vaikea (< 30)
ESRD/
ESRD * /
(30-49)
(30−49)
Haemodialysis
hemodialyysi
Cmax (μ g/ ml)
Cmax (μg/ ml)
3.4 ± 0.9
3, 4 ± 0, 9
3.2 ± 0.9
3, 2 ± 0, 9
2.8 ± 1.3
2, 8 ± 1, 3
1.6 ± 0.8
1, 6 ± 0, 8
2.1 ± 0.9
2, 1 ± 0, 9
AUC0-∞ (μ g• h/ ml)
AUC0- ∞ (μg• h/ ml)
28.5 ± 9.6
28, 5 ± 9, 6
32.5 ± 10.1
32, 5 ± 10, 1
36.0 ± 13.2
36, 0 ± 13, 2
32.5 ± 13.2
32, 5 ± 13, 2
67.4 ± 36.9
67, 4 ± 36, 9
CLRENAL (ml/ min)
Munuaispuhdistuma (ml/ min)
126.7 ± 48.3
126, 7 ± 48, 3
83.3 ± 20.0
83, 3 ± 20, 0
43.3 ± 20.0
43, 3 ± 20, 0
11.7 ± 6.7
11, 7 ± 6, 7
Renally impaired patients on haemodialysis Haemodialysis (up to 4 hours) reduces systemic telbivudine exposure by approximately 23%.
Hemodialyysihoitoa saavat munuaisten vajaatoimintaa sairastavat Hemodialyysi (enintään 4 tuntia) vähentää telbivudiinin systeemistä altistusta noin 23%.
Following dose interval adjustment for creatinine clearance, no additional dose modification is necessary during routine haemodialysis (see section 4.2).
Kreatiniinipuhdistuman mukaisen antovälin muuttamisen lisäksi rutiiniluonteisen hemodialyysihoidon aikana muu annoksen muuttaminen ei ole tarpeen (ks. kohta 4. 2).
Hepatic impairment The pharmacokinetics of telbivudine following a single 600 mg dose have been studied in patients (without chronic hepatitis B) with various degrees of hepatic impairment.
Maksan vajaatoiminta Telbivudiinin farmakokinetiikkaa 600 mg: n kerta- annoksen antamisen jälkeen on tutkittu potilailla (jotka eivät sairastaneet kroonista hepatiitti B: tä), jotka sairastivat eriasteista maksan vajaatoimintaa.
There were no changes in telbivudine pharmacokinetics in hepatically impaired subjects compared to unimpaired subjects.
Telbivudiinin farmakokinetiikassa ei ilmennyt muutoksia maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla verrattuna potilaisiin, joilla vajaatoimintaa ei ollut.
Results of these studies indicate that no dosage adjustment is necessary for patients with hepatic impairment (see section 4.2).
Näiden tutkimusten tulokset viittaavat siihen, että maksan vajaatoimintaa sairastavien potilaiden annoksen muuttaminen ei ole tarpeen (ks. kohta 4. 2).
Non-clinical data reveal no special hazard for humans based on conventional studies of safety pharmacology, repeated dose toxicity and genotoxicity.
Farmakologista turvallisuutta, toistuvan altistuksen aiheuttamaa toksisuutta ja genotoksisuutta koskevien konventionaalisten tutkimusten tulokset eivät viittaa erityiseen vaaraan ihmisille.
In rabbits doses of telbivudine providing exposure levels of 37 times those observed in humans at the therapeutic dose (600 mg) were associated with an increased incidence of abortion and early delivery.
Kaniineilla annoksiin, joilla telbivudiinialtistus oli 37 - kertainen ihmisen hoitoannoksella (600 mg) havaittuun altistukseen nähden, liittyi raskauden keskeytymisten ja ennenaikaisten synnytysten lisääntymistä.
Tablet core Cellulose microcrystalline Povidone Sodium starch glycolate Silica, colloidal anhydrous Magnesium stearate
Tabletin ydin Mikrokiteinen selluloosa Povidoni Natriumtärkkelysglykolaatti Vedetön kolloidinen piidioksidi Magnesiumstearaatti
Tablet film coat Titanium dioxide (E171) Macrogol Talc Hypromellose
Tabletin kalvopäällyste Titaanidioksidi (E 171) Makrogoli Talkki Hypromelloosi
14 6.2 Incompatibilities
15 6. 2 Yhteensopimattomuudet
PVC/ aluminium blisters
PVC/ alumiiniläpipainopakkaus
28 or 98 film-coated tablets
28 tai 98 kalvopäällysteistä tablettia
Sebivo 20 mg/ ml oral solution
Sebivo 20 mg/ ml oraaliliuos
A 600 mg dose (30 ml) of oral solution contains approximately 47 mg sodium.
Yksi 600 mg: n (30 ml: n) annos oraaliliuosta sisältää noin 47 mg natriumia.
Adults The recommended dose of Sebivo is 30 ml, providing a dose equivalent to 600 mg, once daily, taken orally, with or without food.
Aikuiset Suositeltu Sebivo- annos on 30 ml (mikä vastaa 600 mg: n annosta) kerran vuorokaudessa suun kautta ilman ruokaa tai ruokailun yhteydessä otettuna.
On-treatment response at week 24 has been shown to be predictive of longer-term response (see Table 7 in section 5.1) and might be useful for driving the management of patients treated with telbivudine monotherapy.
Hoitovasteen 24 viikon kohdalla on osoitettu ennustavan hoidon pidempiaikaista vastetta (ks. taulukko 7 kohdassa 5. 1), ja tästä voi olla hyötyä potilasohjauksessa telbivudiinihoitoa ainoana lääkkeenä saavilla potilailla.
16 Renal impairment No adjustment of the recommended dose of telbivudine is necessary in patients whose creatinine clearance is ≥ 50 ml/ min.
17 Munuaisten vajaatoiminta Telbivudiinin suositusannosta ei tarvitse muuttaa, jos potilaan kreatiniinipuhdistuma on ≥ 50 ml/ min.
Creatinine clearance (ml/ min)
Kreatiniinipuhdistuma (ml/ min) ≥ 50 30−49
Telbivudine 20 mg/ ml oral solution Daily dose adjustment
Telbivudiini 20 mg/ ml oraaliliuos Vuorokausiannoksen sovittaminen 600 mg (30 ml) kerran vuorokaudessa 400 mg (20 ml) kerran vuorokaudessa
Telbivudine 600 mg film-coated tablet Alternative** dose adjustment with increased dose intervals
Telbivudiini 600 mg kalvopäällysteinen tabletti Vaihtoehtoinen ** annoksen sovittaminen annosväliä pidentämällä 600 mg kerran vuorokaudessa 600 mg 48 tunnin välein
≥ 50 30-49 < 30 (not requiring dialysis)
< 30 (ei vaadi
600 mg (30 ml) once daily 400 mg (20 ml) once daily 200 mg (10 ml) once daily
200 mg (10 ml) kerran
ESRD*
dialyysiä) ESRD *
120 mg (6 ml) once daily
vuorokaudessa 120 mg (6 ml) kerran vuorokaudessa
Following initiation of antiviral treatment, serum ALT may rise in some patients while serum levels of HBV DNA fall (see section 4.8).
Viruslääkehoidon aloittamisen jälkeen veren ALAT- arvo voi kohota osalla potilaista, kun taas veren HBV DNA - pitoisuus pienenee
17 Exacerbations of hepatitis have also been reported in patients who have terminated treatment of hepatitis B.
Hepatiitin pahenemista on raportoitu myös potilailla, jotka ovat lopettaneet hepatiitti B: hen saamansa hoidon.
Renal function Telbivudine is eliminated primarily by renal excretion, therefore dose interval adjustment is recommended in patients with creatinine clearance < 50 ml/ min, including patients on haemodialysis.
19 Munuaisten toiminta Telbivudiini eliminoituu pääasiassa munuaisten kautta ja sen vuoksi annosvälin muuttamista suositellaan, jos potilaan kreatiniinipuhdistuma on alle 50 ml/ min, myös hemodialyysiä saavilla potilailla.
18 Patients with cirrhosis without decompensation Due to the limited data available (about 3% of patients enrolled had cirrhosis), telbivudine should be used with particular caution in cirrhotic patients.
Kompensoitunutta kirroosia sairastavat Telbivudiinin käytössä kirroosia sairastavilla potilailla tulee noudattaa erityistä varovaisuutta, koska tietoa on saatavilla vain vähän (noin 3% kliiniseen tutkimukseen rekrytoiduita potilaista sairasti kirroosia).
Sebivo oral solution contains approximately 47 mg sodium per 600 mg dose (30 ml), which should be taken into consideration by patients on a controlled sodium diet.
600 mg: n (30 ml) annos Sebivo oraaliliuosta sisältää noin 47 mg natriumia, mikä olisi huomioitava vähäsuolaista ruokavaliota noudattavien potilaiden osalta.
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
20 4. 5 Yhteisvaikutukset muiden lääkevalmisteiden kanssa sekä muut yhteisvaikutukset
The steady-state pharmacokinetics of telbivudine were unaltered following multiple dose administration in combination with lamivudine, adefovir dipivoxil, tenofovir disoproxil fumarate, 19 ciclosporin or pegylated interferon-alfa 2a.
Telbivudiinin vakaan tilan farmakokinetiikka pysyi muuttumattomana, kun sitä annettiin useina annoksina yhdessä lamivudiinin, adefoviirin, dipivoksiilin, tenofoviiridisoproksiilifumaraatin, siklosporiinin tai pegyloidun interferoni alfa- 2a: n kanssa.
No definitive conclusion could be drawn regarding the effects of telbivudine on the pharmacokinetics of pegylated interferon due to high interindividual variability of pegylated interferon alfa 2a concentrations.
Telbivudiinin vaikutuksista pegyloidun interferonin farmakokinetiikkaan ei voi tehdä varmoja johtopäätöksiä, koska pegyloidun interferoni alfa- 2a: n pitoisuuksissa on huomattavaa vaihtelua yksilöiden välillä.
In the 104-week clinical studies, reported adverse reactions were usually classified as mild or moderate in severity.
21 104 viikkoa kestäneissä kliinisissä lääketutkimuksissa ilmoitetut haittavaikutukset luokiteltiin voimakkuudeltaan useimmiten lieviksi tai kohtalaisiksi.
20 Table 2
Taulukko 2
Clinical adverse reactions in patients with chronic hepatitis B, treated with telbivudine 600 mg in the pooled 104-week NV-02B-007 (GLOBE) and NV-02B-015 studies *
Kroonista hepatiitti B: tä sairastavien telbivudiini 600 mg - hoitoa saaneiden potilaiden kliiniset haittavaikutukset, jotka perustuvat 104 viikkoa kestäneiden tutkimusten * NV- 02B- 007 (GLOBE) ja NV- 02B- 015 yhdistettyihin tietoihin
The incidence of on treatment alanine aminotransferase (ALT) flares in the two treatment arms according to AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) definition (ALT elevation > 2x baseline and > 10x ULN) are further described in Table 3 below.
Hoidon aikaisen alaniiniaminotransferaasiarvojen (ALAT) äkillisen huomattavan suurenemisen ilmaantuvuus kahdessa tutkimushaarassa AASLD: n (American Association for the Study of Liver
21 Exacerbations of hepatitis B after discontinuation of treatment Severe acute exacerbations of hepatitis B have been reported in patients who have discontinued anti- hepatitis B therapy including telbivudine (see section 4.4).
Hepatiitti B: n paheneminen hoidon lopettamisen jälkeen Vakavia akuutteja hepatiitti B: n pahenemisia on raportoitu potilailla, jotka ovat lopettaneet hepatiitti B - hoidon, mukaanlukien telbivudiinihoito (ks. kohta 4. 4).
Incorporation of telbivudine-5'-triphosphate into viral DNA causes DNA chain termination, resulting in inhibition of HBV replication.
23 Telbivudiini- 5 '- trifosfaatin liittyminen viruksen DNA: han aiheuttaa DNA- ketjun päättymisen, mikä johtaa HBV: n replikaation estymiseen.
The in vitro antiviral activity of telbivudine was assessed in the HBV-expressing human hepatoma cell line 2.2.15.
Telbivudiinin antiviraalista vaikutusta arvioitiin in vitro HBV: tä ilmentävässä ihmisen hepatoomasolulinjassa 2. 2. 15.
22 NV-02B-007 GLOBE study The NV-02B-007 GLOBE study is a randomised, double-blind, multinational phase III study of telbivudine compared to lamivudine for a treatment period of 104 weeks in 1,367 nucleoside-naïve chronic hepatitis B HBeAg-positive and HBeAg-negative patients.
NV- 02B- 007 GLOBE - tutkimus Tutkimus NV- 02B- 007 GLOBE oli satunnaistettu, kaksoissokkoutettu, monikansallinen vaiheen III tutkimus, jossa telbivudiinia verrattiin lamivudiiniin 104 viikon mittaisen hoitojakson aikana 1 367 kroonista hepatiitti B: tä sairastavilla HBeAg- positiivisilla ja HBeAg- negatiivisilla potilailla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet nukleosidihoitoa.
At week 24, 203 HBeAg-positive and 178 HBeAg-negative subjects achieved non-detectable HBV DNA levels.
24 Viikolla 24 HBV DNA: ta ei ollut havaittavissa 203 HBeAg- positiivisella ja 178 HBeAg- negatiivisella tutkimuspotilaalla.
23 Table 5
Taulukko 5
Table 6
25 Taulukko 6
24 Clinical results at week 104 Overall, clinical results at week 104 in telbivudine-treated patients were consistent with those at week 52, demonstrating durability of efficacy responses for telbivudine-treated patients with continued treatment.
Kliiniset tulokset viikolla 104 Telbivudiinihoitoa saaneiden potilaiden kliiniset tulokset viikolla 104 olivat kaiken kaikkiaan yhdenmukaiset viikon 52 tuloksiin nähden, mikä osoittaa, että telbivudiinihoitoa saaneiden vaste hoidon tehoon säilyi, kun hoitoa jatkettiin.
25 Study NV-02B-015 The efficacy and safety results of the 007 GLOBE study were confirmed in study NV-02B-015.
Tutkimus NV- 02B- 015 Tutkimuksessa NV- 02B- 015 varmistettiin 007 GLOBE tutkimuksen tulokset tehosta ja turvallisuudesta.
Clinical resistance Analysis of patients with virological rebound (confirmed increase of ≥ 1 log10 copies/ ml HBV DNA from nadir) in the pivotal study (NV-02B-007) at week 48 indicated that, among HBeAg-positive and HBeAg-negative patients, 5% (23/ 458) and 2% (5/ 222), of telbivudine recipients, respectively, had virological rebound with detectable HBV resistance mutations.
27 Kliininen resistenssi Analyysi potilaista, joilla ilmeni virologinen kimmovaste (HBV DNA: n vahvistettu lisääntyminen ≥ 1 log10 kopiota/ ml HBV DNA: n alimmasta arvosta) pivotaalitutkimuksessa (NV- 02B- 007) viikolla 48, osoitti 5%: lla (23/ 458) telbivudiinihoitoa saaneista HBeAg- positiivisista potilaista ja 2%: lla (5/ 222) HBeAg- negatiivisista potilaista esiintyneen virologinen kimmovasteen, johon liittyi havaittavia HBV: n resistenssimutaatioita.