natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sirolimus is a substrate for both cytochrome P450 IIIA4 (CYP3A4) and P-glycoprotein.
Sirolimuusi on sekä sytokromi P450 IIIA4: n (CYP3A4) että P- glykoproteiinin substraatti.
Sirolimus is extensively metabolised by O-demethylation and/ or hydroxylation.
Sirolimuusi metaboloituu laajalti O- demetylaation ja/ tai hydroksylaation kautta.
Sirolimus is the major component in human whole blood and contributes to greater than 90% of the immunosuppressive activity.
Sirolimuusi on pääkomponentti ihmisen veressä ja vaikuttaa yli 90% immunosuppressioon.
After a single dose of [14C] sirolimus in healthy volunteers, the majority (91.1%) of radioactivity was recovered from the faeces, and only a minor amount (2.2%) was excreted in urine.
Annettaessa kerta - annoksena 14C- merkittyä sirolimuusia terveille vapaaehtoisille, suurin osa (91, 1%) radioaktiivisuudesta tavattiin ulosteesta ja vain vähäinen määrä (2, 2%) erittyi virtsaan.
Sirolimus trough concentration data in 35 renal transplant patients > 65 years of age were similar to those in the adult population (n=822) from 18 to 65 years of age.
Sirolimuusin pienimmät pitoisuudet 35: llä yli 65- vuotiaalla munuaissiirtopotilaalla olivat samat kuin 18 - 65- vuotiailla aikuisilla (n=822).
In healthy volunteers, a high fat meal altered the bioavailability characteristics of oral liquid sirolimus.
Terveillä vapaaehtoisilla runsasrasvainen ruoka muutti sirolimuusioraaliliuoksen hyötyosuutta.
There was a 34% decrease in the peak blood sirolimus concentration (Cmax), a 3.5-fold increase in the time to peak concentration (tmax), and a 35% increase in total exposure (AUC).
Sirolimuusin huippupitoisuus (Cmax) pieneni 34%, huippupitoisuuden saavuttamiseen kuluva aika (tmax) 3, 5- kertaistui ja kokonaisvaikutus (AUC) kasvoi 35%.
It is recommended that Rapamune be taken consistently either with or without food.
On suositeltavaa, että Rapamune otetaan yhdenmukaisesti joko ruoan kanssa tai ilman.
The use of orange juice and water to dilute Rapamune were equivalent with respect to Cmax, and AUC.
Appelsiinimehu ja vesi Rapamunen laimentimina olivat samanarvoisia Cmax ja AUC- arvon osalta.
Grapefruit juice affects CYP3A4 mediated metabolism and must therefore be avoided.
Greippimehu vaikuttaa CYP3A4- välitteiseen metaboliaan, joten sitä tulee välttää.
In paediatric patients on dialysis (30% to 50% reduction in glomerular filtration rate) within age ranges of 5 to 11 years and 12 to 18 years, the mean weight-normalised CL/ F was larger for younger paediatric patients (580 ml/ h/ kg) than for older paediatric patients (450 ml/ h/ kg) as compared with adults (287 ml/ h/ kg).
Dialyysihoidossa olevilla lapsipotilailla (30 - 50%: n väheneminen glomerulussuodatusnopeudessa), joiden ikä oli 5 - 11 vuotta ja 12 - 18 vuotta keskimääräinen painon suhteen normalisoitu CL/ F oli suurempi nuoremmilla lapsipotilailla (580 ml/ h/ kg) kuin vanhemmilla lapsipotilailla (450 ml/ h/ kg) verrattuna aikuisiin (287 ml/ h/ kg).
Sirolimus concentrations were measured in concentration-controlled trials of paediatric renal-transplant patients who were also receiving ciclosporin and corticosteroids.
Sirolimuusipitoisuuksia mitattiin pitoisuuden suhteen kontrolloiduissa tutkimuksissa, joihin osallistuneet munuaissiirteen saaneet lapsipotilaat käyttivät myös siklosporiinia ja kortikosteroideja.
The target for trough concentrations was 10-20 ng/ mL.
Pienimpien pitoisuuksien tavoitealue oli 10– 20 ng/ ml.
At steady state, 8 children aged 6-11 years received mean  SD doses of 1.75  0.71 mg/ day (0.064  0.018 mg/ kg, 1.65  0.43 mg/ m2) while 14 adolescents aged 12-18 years received mean  SD doses of 2.79  1.25 mg/ day (0.053  0.0150 mg/ kg, 1.86  0.61 mg/ m2).
14 nuorta, joiden ikä oli 12– 18 vuotta, sai 2, 79 ± 1, 25 mg/ vrk annoksia (keskiarvo ±
The younger children had a higher weight-normalized Cl/ F (214 mL/ h/ kg) compared with the adolescents (136 mL/ h/ kg).
Lasten ryhmässä painon suhteen vakioitu Cl/ F oli suurempi (214 ml/ h/ kg) kuin nuorilla (136 ml/ h/ kg).
In mild and moderate hepatically impaired patients (Child-Pugh classification A or B), mean values for sirolimus AUC and t1/ 2 were increased 61% and 43%, respectively, and CL/ F was decreased 33% compared to normal healthy subjects.
Lievässä tai kohtalaisessa maksan vajaatoiminnassa (Child- Pugh A tai B) sirolimuusin AUC nousi 61% ja t½ 43% ja CL/ F pieneni 33% verrattuna normaaleihin terveisiin koehenkilöihin.
In severe hepatically impaired patients (Child-Pugh classification C), mean values for sirolimus AUC and t1/ 2 were increased 210% and 170% respectively, and CL/ F was
Potilailla, joilla oli vaikea maksan vajaatoiminta (Child– Pugh- luokka C), sirolimuusin AUC- keskiarvot suurenivat 210%, lääkkeen keskimääräinen t1/ 2 piteni 170% ja CL/ F pieneni 67% verrattuna terveisiin henkilöihin.
Adverse reactions not observed in clinical studies, but seen in animals at exposure levels similar to clinical exposure levels and with possible relevance to clinical use were as follows: pancreatic islet cell vacuolation, testicular tubular degeneration, gastrointestinal ulceration, bone fractures and calluses, hepatic haematopoiesis, and pulmonary phospholipidosis.
Haittavaikutuksia, joita ei havaittu kliinisissä tutkimuksissa, mutta joita on esiintynyt eläimillä samalla altistustasolla kuin kliinisessä käytössä ja joilla saattaa olla merkitystä kliinisessä käytössä ovat: haimasaarekesolujen vakuolisoituminen, kivesten tubulaaridegeneraatio, maha- suolikanavan haavaumat, luunmurtumat ja kallukset, maksan hematopoieesi ja keuhkojen fosfolipidoosi.
Carcinogenicity studies conducted in mouse and rat showed increased incidences of lymphomas (male and female mouse), hepatocellular adenoma and carcinoma (male mouse) and granulocytic leukaemia (female mouse).
Hiirillä ja rotilla tehdyissä karsinogeenisuus- tutkimuksissa lymfoomien määrä (uros ja naaras hiiret), maksasoluadenooman ja - karsinooman määrä (uros hiiret) sekä granulosyyttisen leukemian määrä (naaras hiiret) lisääntyivät.
In rat, testicular interstitial cell adenomas were likely indicative of a species dependent response to lutenising hormone levels and are usually considered of limited clinical relevance.
Rottatutkimuksessa havaitut kivesten välisoluadenoomat olivat todennäköisesti osoitus lajikohtaisesta vasteesta luteinisoivan hormonin pitoisuuksiin, ja niiden kliinistä merkitystä pidetään yleensä vähäisenä.
Reductions in testicular weights and/ or histological lesions (e. g. tubular atrophy and tubular giant cells) were observed in rats and in a monkey study.
Kivesten painon vähentymistä ja/ tai histologisia vaurioita (esim. tubulusatrofiaa ja tubulusten jättisoluja) todettiin rotilla ja yhdessä apinatutkimuksessa.
In rats, sirolimus caused embryo/ foetotoxicity that was manifested as mortality and reduced foetal weights (with associated delays in skeletal ossification).
Rotilla sirolimuusi aiheutti alkio - ja sikiötoksisuutta, mikä ilmeni kuolevuutena ja sikiöiden alhaisempana painona (ja siihen liittyvänä luuston luutumisen viivästymisenä).
(see section 4.6).
(ks. kohta 4. 6).
Polysorbate 80 Phosal 50 PG (phosphatidylcholine, propylene glycol, mono-, di-glycerides, ethanol (1.5% to 2.5%), soya fatty acids and ascorbyl palmitate).
Polysorbaatti 80, Phosal 50 PG (fosfatidyylikoliini, propyleeniglykoli, mono - ja diglyseridit, etanoli (1, 5% - 2, 5%), soijarasvahapot ja askorbyylipalmitaatti).
Rapamune must not be diluted in grapefruit juice or any other liquid other than water or orange juice (see section 6.6).
(ks. kohta 6. 6).
Rapamune oral solution contains polysorbate-80, which is known to increase the rate of di-(2-ethylhexyl)phthalate (DEHP) extraction from polyvinyl chloride (PVC).
14 Rapamune oraaliliuos sisältää polysorbaatti 80: tä, jonka tiedetään lisäävän di - (2 - etyyliheksyyli) ftalaatin (DEHP) erottumista polyvinyylikloridista (PVC).
It is important to follow the instructions to administer Rapamune oral solution at once when a plastic container is used for the dilution and/ or administration (see section 6.6).
Kun Rapamune oraaliliuoksen laimennukseen ja/ tai annosteluun käytetään muoviastiaa, on tärkeää noudattaa ohjeita ja annostella oraaliliuos heti (katso kohta 6. 6).
24 hours in the dosing syringe (at room temperature, but not to exceed 25 C).
Mittaruiskussa 24 tuntia (huoneenlämmössä, mutta alle 25 °C).
After dilution, (see section 6.6) the preparation should be used immediately.
Valmiste on käytettävä välittömästi laimentamisen jälkeen (ks. kohta 6. 6).
Store in a refrigerator at 2 C - 8  C.
Säilytä jääkaapissa (2 °C – 8 °C).
If necessary, the patient may store the bottles at room temperatures up to 25 C for a short period of time (24 hours).
Tarvittaessa potilas voi säilyttää pullot huoneenlämmössä alle 25 °C: ssa lyhyen aikaa (24 tuntia).
60 ml type III amber glass bottles with syringe adapter and 30 amber, plastic dosing syringes.
60 ml: n ruskea tyypin III lasipullo, ruiskuadapteri ja 30 ruskeaa muovista mittaruiskua.
Instructions for use and handling:
Käyttö - ja käsittelyohjeet:
Empty the correct amount of Rapamune from the syringe into only a glass or plastic container with at least 60 ml of water or orange juice.
Rapamune – annos vedetään mittaruiskulla pullosta ja oikea määrä Rapamunea tyhjennetään lasi - tai muoviastiaan, jossa on vähintään 60 ml vettä tai appelsiinimehua.
Refill the container with an additional volume (minimum of 120 ml) of water or orange juice, stir vigorously, and drink at once.
Astia täytetään vielä vedellä tai appelsiinimehulla (vähintään 120 ml), sekoitetaan voimakkaasti ja juodaan heti.
14 March 2001 Date of latest renewal:
14. 3. 2001 Viimeisin uudistamispäivämäärä:
15 March 2006
15. 3. 2006
Detailed information on this product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu
15 Lisätietoa tästä lääkevalmisteesta on saatavilla Euroopan lääkeviraston (EMEA) kotisivuilta http: // www. emea. europa. eu /
Rapamune 1 mg coated tablets.
Rapamune 1 mg tabletti, päällystetty.
For a full list of excipients, see section 6.1.
VAIKUTTAVAT AINEET JA NIIDEN MÄÄRÄT
Coated tablet.
Tabletti, päällystetty.
White coloured, triangular-shaped coated tablet marked “ RAPAMUNE 1 mg ” on one side.
Valkoinen, kolmion muotoinen päällystetty tabletti, jonka toisella puolella merkintä ” RAPAMUNE 1 mg ”.
Bioavailability has not been determined for tablets after they have been crushed, chewed or split and therefore this cannot be recommended.
Tablettien murskaamista, pureskelemista tai puolittamista ei suositella, koska hyötyosuutta ei ole näissä oloissa määritetty.
Suggested ciclosporin trough concentration ranges for the first 2-3 months after transplantation are 150 - 400 ng/ ml (monoclonal assay or equivalent technique).
Suositellut siklosporiinin minimipitoisuusarvot elinsiirron jälkeisten ensimmäisten 2- 3 kuukauden aikana ovat 150 – 400 ng/ ml (monoklonaalinen vasta- ainemääritys tai vastaava tekniikka).
Ciclosporin should be progressively discontinued over 4 to 8 weeks and the Rapamune dose should be adjusted to obtain whole blood trough levels of 12 to 20 ng/ ml
Siklosporiinihoito tulee lopettaa asteittain 4- 8 viikon ajan ja Rapamune annos tulee määrittää niin, että minimipitoisuudet säilyvät välillä 12 – 20 ng/ ml (kromatografinen määritys, katso Terapeuttisen lääkepitoisuuden seuranta).
Use in black recipients:
17 Käyttö tummaihoisilla siirteen saajilla:
Use in children and adolescents ( 18 years):
Käyttö lapsilla ja nuorilla (< 18 vuotta):
Clinical studies with Rapamune oral solution did not include a sufficient number of patients > 65 years of age to determine whether they will respond differently than younger patients.
Rapamune oraaliliuoksella suoritetuissa kliinisissä tutkimuksissa ei ollut riittävästi yli 65- vuotiaita potilaita, jotta olisi voitu selvittää reagoivatko he eri tavalla kuin nuoremmat potilaat.
Sirolimus trough concentration data in 35 renal transplant patients > 65 years of age were similar to those in the adult population (n = 822) from 18 to 65 years of age.
Sirolimuusin minimipitoisuudet 35: llä yli 65- vuotiaalla munuaissiirtopotilaalla olivat samat kuin 18 - 65- vuotiailla aikuisilla (n=822).
Rapamune tablets administered to 12 renal transplant patients > 65 years of age also gave similar results to adult patients (n = 167) 18 to 65 years of age.
Myös Rapamune tablettien annostelu aiheutti 12: lle yli 65- vuotiaalle munuaissiirtopotilaalle samanlaiset tulokset kuin 18 – 65 – vuotiaille aikuisille (n=167).
To minimize variability, Rapamune should be taken at the same time in relation to ciclosporin, 4 hours after the ciclosporin dose, and consistently either with or without food (see section 5.2).
Vaihtelevuuden minimoimiseksi Rapamune tulee ottaa aina samaan aikaan suhteessa siklosporiiniin eli 4 tuntia siklosporiiniannoksen jälkeen ja johdonmukaisesti joko ruuan kera tai ilman sitä (ks. kohta 5. 2).
Patients can be switched from the solution to the tablet formulation on a mg per mg basis.
Potilaat voivat vaihtaa oraaliliuoksen tablettimuotoon mg per mg periaatteella.
It is recommended that a trough concentration be taken 1 or 2 weeks after switching formulations or tablet strength to confirm that the trough concentration is within the recommended target range.
Tällä varmistetaan, että pitoisuus on suositellulla tavoitealueella.
Ciclosporin inhibits the metabolism of sirolimus, and
Siklosporiini estää sirolimuusin metaboliaa ja tästä johtuen sirolimuusin pitoisuudet laskevat siklosporiinin käytön loputtua ellei sirolimuusiannoksia nosteta.
19 consequently, sirolimus levels will decrease when ciclosporin is discontinued unless the sirolimus dose is increased.
Keskimäärin tarvitaan neljä kertaa aiempaa suurempia sirolimuusin annoksia.
If further dose adjustment(s) are required during maintenance therapy (after discontinuation of ciclosporin), in most patients these adjustments can be based on simple proportion: new Rapamune dose = current dose x (target concentration/ current concentration).
18 Mikäli annosta pitää vielä muuttaa ylläpitohoidon aikana (siklosporiinin lopettamisen jälkeen), useimmilla potilailla nämä muutokset voidaan tehdä yksinkertaisella yhtälöllä: uusi Rapamune annos = nykyinen annos x (tavoitepitoisuus/ nykyinen pitoisuus).
Rapamune loading dose = 3 x (new maintenance dose – current maintenance dose).
Rapamune kyllästysannos = 3 x (uusi ylläpitoannos - nykyinen ylläpitoannos).
In patients with severe hepatic impairment, monitoring should be performed every 5 to 7 days until 3 consecutive trough levels have shown stable concentrations of sirolimus after dose adjustment or after loading dose due to the delay in reaching steady state because of the prolonged half-life.
Jos potilaalla on vaikea maksan vajaatoiminta, lääkepitoisuuksia tulee seurata 5– 7 päivän välein annosmuutosten tai kyllästysannoksen antamisen jälkeen, kunnes kolmella perättäisellä kerralla mitatut minimipitoisuudet ovat osoittaneet sirolimuusipitoisuuksien vakiintuneen.
Adjustments to the targeted range should be made according to the assay being utilized to determine the sirolimus trough concentrations.
Tavoiteltua vaihteluväliä tulee muuttaa sirolimuusin minimipitoisuuden määrittämiseen käytetyn määritysmenetelmän mukaan.
20 In hepatically impaired patients, it is recommended that sirolimus whole blood trough levels be closely monitored.
Maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla suositellaan sirolimuusin veren minimipitoisuuden tarkkaa seurantaa.
Co-administration of sirolimus with strong inhibitors of CYP3A4 (such as ketoconazole, voriconazole, itraconazole, telithromycin or clarithromycin) or inducers of CYP3A4 (such as rifampin, rifabutin) is not recommended (see section 4.5).
19 Sirolimuusin antamista samanaikaisesti voimakkaiden CYP3A4 – estäjien (esim. ketokonatsoli, vorikonatsoli, itrakonatsoli, telitromysiini tai klaritromysiini) tai CYP3A4 – induktorien (esim. rifampisiini, rifabutiini) ei suositella (ks. kohta 4. 5).
Increased susceptibility to infection and the possible development of lymphoma and other malignancies, particularly of the skin, may result from immunosuppression (see section 4.8).
Immunosuppressio voi aiheuttaa infektioalttiutta ja lymfooman sekä muiden, etenkin ihon, maligniteettien kehittymistä (ks. kohta 4. 8).
In rare cases, the concomitant administration of sirolimus and ACE inhibitors has resulted in angioneurotic oedema-type reactions.
Sirolimuusin samanaikainen käyttö ACE estäjien kanssa on harvinaisissa tapauksissa johtanut angioneuroottinen edeema - tyyppisiin reaktioihin.
21 Cytomegalovirus (CMV) prophylaxis is recommended for 3 months after transplantation, particularly for patients at increased risk for CMV disease.
Sytomegalovirusprofylaksia (CMV) suositellaan kolme kuukautta siirtoleikkauksen jälkeen, etenkin potilailla, joilla on suurempi riski saada CMV- infektio.
The risk/ benefit should be considered in patients with established hyperlipidemia before initiating an immunosuppressive regimen including Rapamune.
Hyöty- haittasuhde tulee arvioida potilailla, joilla hyperlipidemia on todettu ennen Rapamunea sisältävän
Patients who were successfully withdrawn from ciclosporin had lower serum creatinine levels and higher calculated glomerular filtration rates, as well as lower incidence of malignancy, compared to patients remaining on ciclosporin.
Potilailla, jotka olivat onnistuneesti lopettaneet siklosporiini - hoidon, oli alhaisemmat kreatiniinipitoisuudet ja nopeampi glomerulaarisuodatus, kuten myös maligniteetin pienempi esiintyvyys, kuin siklosporiinihoitoa jatkaneilla potilailla.
Sirolimus tablets contain sucrose and lactose.
Sirolimuusitabletit sisältävät laktoosia ja sakkaroosia.
In those patients with a history of sucrase insufficiency, isomaltase insufficiency, fructose intolerance, glucose malabsorption, galactose malabsorption, galactose intolerance (e. g., galactosemia), or Lapp lactase deficiency, a careful risk/ benefit assessment should be performed prior to prescribing sirolimus tablets.
Jos potilaalla on aikaisemmin todettu sukraasi - insuffisienssi, isomaltaasi- insuffisienssi, fruktoosi- intoleranssi, glukoosi- imeytymishäiriö, galaktoosi - imeytymishäiriö, galaktoosi- intoleranssi (esim. galaktosemia), tai saamelaisilla esiintyvä laktaasinpuutos, täytyy ennen sirolimuusitablettien määräämistä suorittaa huolellinen riski/ hyöty arvio.
Sirolimus is extensively metabolized by the CYP3A4 isozyme in the intestinal wall and liver.
Sirolimuusi metaboloituu laajalti suolen limakalvon ja maksan CYP34A- isotsyymin vaikutuksesta.
Inhibitors of CYP3A4 (such as ketoconazole, voriconazole, itraconazole,
CYP3A4 – estäjät (esim. ketokonatsoli, vorikonatsoli, itrakonatsoli, telitromysiini tai klaritromysiini) hidastavat sirolimuusin metaboliaa ja nostavat sirolimuusitasoa.
Single-dose sirolimus did not affect the pharmacokinetics of ciclosporin (microemulsion) in healthy volunteers when administered simultaneously or 4 hours apart.
21 siklosporiini( mikroemulsio) farmakokinetiikkaan terveillä vapaaehtoisilla, kun niitä annettiin samanaikaisesti tai kun antoväli oli neljä tuntia.
Rifampicin (CYP3A4 inducer):
Rifampisiini (CYP3A4- induktori):
Multiple-dose ketoconazole administration significantly affected the rate and extent of absorption and sirolimus exposure from Rapamune oral solution as reflected by increases in sirolimus Cmax, tmax, and AUC of 4.4-fold, 1.4-fold, and 10.9-fold, respectively.
Ketokonatsolin toistuva anto vaikutti merkitsevästi imeytymisnopeuteen ja imeytyneeseen määrään ja sirolimuusin vaikutukseen Rapamune oraaliliuoksesta, mikä näkyi siinä, että sirolimuusin Cmax 4, 4- kertaistui, tmax 1, 4- kertaistui ja AUC 10, 9- kertaistui.
Diltiazem (CYP3A4 inhibitor):
Diltiatseemi (CYP3A4- estäjä):
No clinically significant pharmacokinetic interaction was observed between Rapamune oral solution and 0.3 mg norgestrel/ 0.03 mg ethinyl estradiol.
Kliinisesti merkitseviä farmakokineettisiä yhteisvaikutuksia ei havaittu annettaessa Rapamune oraaliliuosta ja 0, 3 mg norgestreeliä/ 0, 03 mg etinyyliestradiolia.
Although the results of a single dose drug interaction study with an oral contraceptive suggest the lack of a pharmacokinetic interaction,
Vaikka kerta - annostuksella toteutetun ehkäisytabletin yhteisvaikutustutkimuksen tulokset eivät osoittaneet farmakokineettisiä yhteisvaikutuksia, tulokset eivät sulje pois sitä mahdollisuutta, että muutokset farmakokinetiikassa saattavat vaikuttaa ehkäisytabletin tehoon Rapamunen pitkäaikaishoidossa.
23 the results cannot exclude the possibility of changes in the pharmacokinetics that might affect the efficacy of the oral contraceptive during long term treatment with Rapamune.
Kohtalaiset ja heikot CYP3A4- estäjät saattavat heikentää sirolimuusin metaboliaa ja suurentaa sirolimuusin pitoisuuksia veressä (esim. kalsiuminestäjät: nikardipiini; sienilääkkeet: klotrimatsoli, flukonatsoli; antibiootit: troleandomysiini; muut lääkeaineet: bromokriptiini, simetidiini, danatsoli, proteaasinestäjät).
Other possible interactions Moderate and weak inhibitors of CYP3A4 may decrease the metabolism of sirolimus and increase sirolimus blood levels (e. g. calcium channel blockers: nicardipine; antifungal agents: clotrimazole, fluconazole; antibiotics: troleandomycin; other substances: bromocriptine, cimetidine, danazol, protease inhibitors).
CYP3A4- induktorit saattavat lisätä sirolimuusin metaboliaa ja pienentää sirolimuusin pitoisuutta veressä (esim. mäkikuismavalmisteet (Hypericum perforatum), antikonvulsantit: karbamatsepiini, fenobarbitaali, fenytoiini).
Although sirolimus inhibits human liver microsomal cytochrome P450 CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, and CYP3A4/ 5 in vitro, the active substance is not expected to inhibit the activity of these isozymes in vivo since the sirolimus concentrations necessary to produce inhibition are much higher than those observed in patients receiving therapeutic doses of Rapamune.
22 Vaikka sirolimuusi estää ihmismaksan mikrosomaalisia sytokromeja P450 CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6 ja CYP3A4/ 5 in vitro, vaikuttavan aineen ei oleteta estävän näiden isotsyymien toimintaa in vivo, koska estovaikutuksen edellyttämät sirolimuusipitoisuudet ovat Rapamunea terapeuttisina annoksina saavilla potilailla havaittuja pitoisuuksia paljon suuremmat.
No clinically significant pharmacokinetic interaction was observed between sirolimus and any of the following substances: acyclovir, atorvastatin, digoxin, glibenclamide, methylprednisolone, nifedipine, prednisolone, and trimethoprim/ sulphamethoxazole.
Sirolimuusin ja seuraavassa mainittujen lääkeaineiden välillä ei ole todettu kliinisesti merkittäviä farmakokineettisiä yhteisvaikutuksia: asikloviiri, atorvastatiini, digoksiini, glibenklamidi, metyyliprednisoloni, nifedipiini, prednisoloni ja trimetopriimi / sulfametoksatsoli.
Effective contraception must be used during Rapamune therapy and for 12 weeks after Rapamune has been stopped.
Tehokkaasta ehkäisystä tulee huolehtia Rapamune- hoidon aikana ja 12 viikon ajan Rapamune- hoidon päättymisen jälkeen.
The most commonly reported adverse drug reactions (occuring in > 10% of patients) are thrombocytopenia, anaemia, pyrexia, hypertension, hypokalaemia, hypophosphataemia, urinary tract infection, hypercholesterolaemia, hyperglycaemia, hypertriglyceridaemia, abdominal pain, lymphocoele, peripheral oedema, arthralgia, acne, diarrhoea, pain, constipation, nausea, headache, increased blood creatinine, and increased blood lactate dehydrogenase (LDH).
Yleisimmät haittavaikutukset (esiintyi > 10% potilaista) olivat trombosytopenia, anemia, kuume, verenpaineen nousu, hypokalemia, hypofosfatemia, virtsatietulehdus, hyperkolesterolemia, hyperglykemia, hypertriglyseridemia, vatsakipu, imukudosturvotus, raajojen turvotus, nivelkipu, akne, ripuli, kipu, ummetus, pahoinvointi, päänsärky, kreatiniinin kohoaminen ja laktaattidehydrogenaasin (LDH) kohoaminen.
24 Adverse reactions based on experience from clinical trials and postmarketing experience are presented in the following table by system organ class and frequency of occurrence.
Tiedot haittavaikutuksista, jotka perustuvat sirolimuusilla tehtyihin kliinisiin tutkimuksiin ja markkinoille tulon jälkeiseen kokemukseen, on luokiteltu seuraavassa taulukossa elinjärjestelmän ja yleisyyden mukaan.