natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Actos is approved for use with a sulphonylurea in type 2 diabetes patients who are not satisfactorily controlled on metformin alone.
Actos on hyväksytty käytettäväksi yhdessä sulfonyyliurean kanssa tyypin 2 diabeetikoilla, joilla metformiini yksinään ei tehoa tyydyttävästi.
The studies included 1,390 patients who added pioglitazone to their existing treatment with a sulphonylurea.
Tutkimuksiin sisältyi 1390 potilasta, jotka lisäsivät pioglitatsonin sulfonyyliureahoitoonsa.
The studies lasted between four months and two years and measured the level of a substance in the blood called glycosylated haemoglobin (HbA1c), which gives an indication of how well the blood glucose is controlled.
Tutkimukset kestivät neljästä kuukaudesta kahteen vuoteen, ja niissä mitattiin verestä sellaisen aineen pitoisuutta (glykosyloitu hemoglobiini, HbA1c), joka osoittaa, kuinka hyvin veren sokeripitoisuus on hallinnassa.
The company provided evidence that the levels of the active substances in the blood were the same in people taking Tandemact and people taking the separate tablets.
Yritys esitti näyttöä siitä, että vaikuttavien aineiden pitoisuudet veressä olivat samat niillä potilailla, jotka käyttivät Tandemactia ja niillä, jotka ottivat kahta erillistä tablettia.
In all three studies, patients who used a combination of pioglitazone and a sulphonylurea had an improvement in the control of their blood glucose.
Kaikissa kolmessa tutkimuksessa pioglitatsonin ja sulfonyyliurean yhdistelmää käyttäneillä potilailla veren sokeripitoisuuden hallinta parani.
The patients’ HbA1c levels fell from a baseline of over 7.5% by between 1.22 and 1.64%.
Potilaiden HbA1c- pitoisuudet laskivat yli 7, 5 prosentin perustasosta 1, 22– 1, 64 prosenttia.
At least 64% of the patients treated were classified as ‘ responders’, since their HbA1c levels either fell by at least 0.6% from the baseline value over the course of the studies, or their HbA1c levels were 6.1% or less at the end of the studies.
Ainakin 64% hoidetuista potilaista luokiteltiin hoitoon ” vastanneiksi ”, koska heidän HbA1c- pitoisuutensa joko laski vähintään 0, 6 prosenttia perustasosta tutkimusten aikana tai oli 6, 1% tai alhaisempi tutkimusten lopussa.
The most common side effects with Tandemact (seen in between 1 and 10 patients in 100) are weight gain, dizziness, flatulence (gas) and oedema (swelling).
Tandemactin yleisimmät sivuvaikutukset (havaittu 1– 10 potilaalla sadasta) ovat painonnousu, huimaus, ilmavaivat ja turvotus.
For the full list of all side effects reported with Tandemact, see the Package Leaflet.
Pakkausselosteessa on luettelo kaikista Tandemactin ilmoitetuista sivuvaikutuksista.
Tandemact should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to pioglitazone, glimepiride or any of the other ingredients, or to other sulphonylureas or to sulphonamides.
Tandemactia ei pidä antaa henkilöille, jotka voivat olla yliherkkiä (allergisia) pioglitatsonille, glimepiridille tai jollekin muulle lääkevalmisteen sisältämälle aineelle taikka muille sulfonyyliureoille tai sulfonamideille.
It should not be used in patients who have heart failure, problems with their liver or severe problems with their kidneys.
Lääkevalmistetta ei saa antaa potilaille, joilla on sydämen vajaatoiminta, ongelmia maksan toiminnassa tai vakavia munuaisongelmia.
It should not be used in patients with type 1 diabetes (insulin-dependent diabetes), patients who have complications of diabetes (diabetic ketoacidosis or diabetic coma), or women who are pregnant or breast-feeding.
Sitä ei myöskään pidä antaa potilaille, joilla on tyypin 1 diabetes (insuliinista riippuvainen diabetes), potilaille, joilla on diabetekseen liittyviä komplikaatioita (diabeettinen ketoasidoosi tai diabeettinen kooma) eikä raskaana oleville tai imettäville naisille.
Doses of Tandemact may need to be adjusted when given with some other medicines.
Tandemactin annostusta voi olla syytä muuttaa, kun sitä annetaan yhdessä joidenkin muiden lääkevalmisteiden kanssa.
The full list of these medicines is available in the Summary of Product Characteristics, which is also part of the EPAR.
Näiden lääkevalmisteiden täydellinen luettelo on valmisteyhteenvedossa, joka myös sisältyy EPARiin.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) concluded that the effectiveness of pioglitazone and glimepiride in type 2 diabetes had been shown, and that Tandemact simplifies treatment and improves the ability of patients to stick to their treatment when a combination of the two active substances is needed.
Lääkevalmistekomitea (CHMP) katsoi, että pioglitatsonin ja glimepiridin tehokkuus tyypin 2 diabeteksen hoidossa on osoitettu ja että Tandemact yksinkertaistaa hoitoa ja parantaa hoitomyöntyvyyttä silloin, kun on tarpeen antaa kahden vaikuttavan aineen yhdistelmää.
The Committee decided that Tandemact’ s benefits are greater than its risks for the treatment of type 2 diabetes in patients who show intolerance to metformin or for whom metformin is contraindicated and who are already treated with a combination of pioglitazone and glimepiride.
Komitea katsoi, että Tandemactin hyöty on sen riskejä suurempi tyypin 2 diabeteksen hoidossa potilailla, jotka eivät siedä metformiinia tai joille ei saa antaa metformiinia ja jotka jo saavat hoitoa pioglitatsonin ja glimepiridin yhdistelmällä.
The Committee recommended that Tandemact be given marketing authorisation.
Komitea suositteli, että Tandemactille myönnetään myyntilupa.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the EU for Tandemact to Takeda Global Research and Development Centre (Europe) Ltd on 8 January 2007.
Muita tietoja Tandemactista Euroopan komissio myönsi Takeda Global Research and Development Centre (Europe) Ltd - yhtiölle koko Euroopan unionin alueella voimassa olevan myyntiluvan Tandemactia varten 8. tammikuuta 2007.
The full EPAR for Tandemact is available here.
Tandemactia koskeva EPAR- arviointikertomus on kokonaisuudessaan tässä.
Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet
Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti Tabletti
Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use
Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta Suun kautta
blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu)
Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum) Läpipainopakkaus (alum/ alum)
Tandemact 30 mg/ 2 mg tablets.
Tandemact 30 mg/ 2 mg tabletti
Each tablet contains approximately 125 mg lactose monohydrate.
Yksi tabletti sisältää noin 125 mg laktoosimonohydraattia.
White to off-white, round, convex and embossed ‘ 4833 G’ on one face and ‘ 30/ 2’ on the other.
Valkoinen tai luonnonvalkoinen, pyöreä, kupera tabletti, jossa toisella puolella kohomerkintä ’ 4833 G ’ ja toisella puolella kohomerkintä ’ 30/ 2 ’.
Tandemact is indicated for the treatment of patients with type 2 diabetes mellitus who show intolerance to metformin or for whom metformin is contraindicated and who are already treated with a combination of pioglitazone and glimepiride.
Tandemact on tarkoitettu tyypin 2 diabetespotilaiden hoitoon, jos potilas ei siedä metformiinia tai metformiinihoito on vasta- aiheinen ja potilas käyttää jo pioglitatsonin ja glimepiridin yhdistelmähoitoa.
The tablets are taken orally once daily shortly before or with the first main meal.
Tabletit otetaan suun kautta kerran vuorokaudessa juuri ennen ensimmäistä pääateriaa tai sen yhteydessä.
The tablets should be swallowed whole with some liquid.
Tabletit nielaistaan kokonaisina nesteen kera.
If patients report hypoglycaemia, the dose of Tandemact should be reduced or free combination therapy should be considered.
Jos potilas ilmoittaa hypoglykemiasta, Tandemact- annosta tulee pienentää tai yhdistelmähoitoa muilla annoksilla tulee harkita.
No dosage adjustment is necessary for elderly patients (see section 5.2).
Annoksen muuttaminen iäkkäillä potilailla ei ole tarpeen (ks. kohta 5. 2).
Tandemact should not be used in patients with severe renal function disorders (creatinine clearance < 30 ml/ min, see section 4.3).
Tandemactia ei tule käyttää, jos potilaalla on vaikea munuaisten toimintahäiriö (kreatiniinipuhdistuma < 30 ml/ min, ks. kohta 4. 3).
Tandemact should not be used in patients with hepatic impairment (see section 4.3).
Tandemactia ei tule käyttää, jos potilaalla on maksan vajaatoiminta (ks. kohta 4. 3).
Tandemact is not recommended for use in patients below age 18 due to insufficient data on safety and efficacy.
Tandemactin käyttöä alle 18- vuotiaille potilaille ei suositella, koska tiedot turvallisuudesta ja tehosta ovat riittämättömät.
Tandemact is contraindicated in patients with:
Tandemact on vasta- aiheinen, jos potilaalla on tai häntä koskee jokin seuraavista:
- Hypersensitivity to the active substances, or to any of the excipients, or other sulphonylureas or
- Yliherkkyys vaikuttaville aineille, jollekin valmisteen apuaineelle, muille sulfonyyliureoille tai
sulphonamides
sulfonamideille
- Cardiac failure or history of cardiac failure (NYHA stages I to IV)
- Tämänhetkinen tai aiempi sydämen vajaatoiminta (NYHA- luokat I– IV)
- Hepatic impairment
- Maksan vajaatoiminta
- Type 1 diabetes mellitus
- Tyypin 1 diabetes mellitus
- Diabetic coma
- Diabeettinen kooma
- Diabetic ketoacidosis
- Diabeettinen ketoasidoosi
- Severe renal function disorders
- Vaikea munuaisten toimintahäiriö
- Lactation
- Imetys
There is no clinical trial experience of other oral anti-hyperglycaemic agents added to treatment with Tandemact or concomitantly administered glimepiride and pioglitazone.
Kliinisistä tutkimuksista ei ole saatu kokemusta muiden oraalisten diabeteslääkkeiden lisäämisestä Tandemact- hoitoon tai glimepridin ja pioglitatsonin yhdistelmähoitoon.
Treatment with Tandemact requires regular monitoring of glycaemic control.
Veren glukoositasapainoa on seurattava säännöllisesti Tandemact- hoidon aikana.
When treating patients who have at least one risk factor for development of congestive heart failure (e. g. prior myocardial infarction or symptomatic coronary artery disease), physicians should start with the lowest available dose of pioglitazone and increase the dose gradually.
Jos potilaalla on vähintään yksi riskitekijä sydämen vajaatoiminnan kehittymiselle (esim. aiemmin sairastettu sydäninfarkti tai oireinen sepelvaltimotauti), hoito tulee aloittaa pienim - mällä saatavilla olevalla pioglitatsoniannoksella ja annosta tulee suurentaa vähitellen.
Patients should be observed for signs and symptoms of heart failure, weight gain or oedema, particularly those with reduced cardiac reserve.
Potilaita tulee seurata sydämen vajaatoiminnan merkkien tai oireiden, painonnousun ja turvotuksen varalta etenkin, jos sydämen toimintakapasiteetti on tavallista pienempi.
There have been cases of cardiac failure reported from the market when pioglitazone was used in combination with insulin. or in patients with a history of cardiac failure.
Markkinoille tulon jälkeen on ilmoitettu sydämen vajaatoimintaa, kun pioglitatsonia on käytetty yhdessä insuliinin kanssa tai potilailla, joilla oli aiemmin ollut sydämen vajaatoiminta.
Since insulin and pioglitazone are associated with fluid retention, concomitant administration may increase the risk of oedema.
Insuliinin ja pioglitatsonin käyttöön voi liittyä nesteen kertymistä elimistöön, joten niiden samanaikainen käyttö voi suurentaa turvotusriskiä.
Tandemact should be discontinued if any deterioration in cardiac state occurs.
Tandemact - hoito tulee lopettaa, jos sydäntilanne heikkenee.
A cardiovascular outcome study of pioglitazone has been performed in patients under 75 years with type 2 diabetes mellitus and pre-existing major macrovascular disease.
Pioglitatsonilla tehtiin kardiovaskulaarinen päätetapahtumatutkimus alle 75- vuotiailla potilailla, joilla oli tyypin 2 diabetes ja entuudestaan kliinisesti merkittävä valtimonkovetustauti.
Pioglitazone or placebo was added to existing antidiabetic and cardiovascular therapy for up to 3.5 years.
Tutkimuksessa potilaiden aiempaan diabeteslääkitykseen ja sydän - ja verenkiertoelimistön lääkitykseen lisättiin pioglitatsonia tai lumelääkettä enintään 3, 5 vuoden ajaksi.
Caution should be exercised in patients over 75 years because of the limited experience in this patient group.
Varovaisuutta on noudatettava yli 75- vuotiaiden potilaiden kohdalla, sillä tästä potilasryhmästä on vain rajallisesti kokemusta.
There have been rare reports of hepatocellular dysfunction during post-marketing experience with pioglitazone and glimepiride (see section 4.8).
Markkinoille tulon jälkeen on ilmoitettu harvinaisina tapauksina maksasolujen toimintahäiriöitä pioglitatsonin ja glimepiridin käytön yhteydessä (ks. kohta 4. 8).
Liver enzymes should be checked prior to the initiation of therapy with Tandemact in all patients.
Kaikkien potilaiden maksaentsyymiarvot tulee tarkistaa ennen Tandemact- hoidon aloittamista.
Therapy with Tandemact should not be initiated in patients with increased baseline liver enzyme levels (ALT > 2.5 X upper limit of normal) or with any other evidence of liver disease.
3 aloittaa, jos potilaan maksaentsyymiarvot ovat lähtötilanteessa koholla (ALAT > 2, 5 x normaaliarvojen yläraja) tai potilaalla on muita merkkejä maksasairaudesta.
3 Following initiation of therapy with Tandemact, it is recommended that liver enzymes be monitored periodically based on clinical judgement.
Tandemact- hoidon aloittamisen jälkeen on suositeltavaa, että potilaan maksaentsyymiarvoja seurataan säännöllisesti lääkärin arvion mukaan.
If ALT levels are increased to 3 X upper limit of normal during Tandemact therapy, liver enzyme levels should be reassessed as soon as possible.
Jos ALAT- arvot kohoavat yli 3 kertaa normaaliarvojen ylärajan suuruisiksi Tandemact- hoidon aikana, maksaentsyymiarvot tulee arvioida uudelleen mahdollisimman pian.
If ALT levels remain > 3 X the upper limit of normal, therapy should be discontinued.
Jos ALAT- arvot ovat edelleen yli 3 kertaa normaaliarvojen ylärajan suuruiset, hoito tulee lopettaa.
If any patient develops symptoms suggesting hepatic dysfunction, which may include unexplained nausea, vomiting, abdominal pain, fatigue, anorexia and/ or dark urine, liver enzymes should be checked.
Maksaentsyymiarvot tulee tarkistaa, jos potilaalle kehittyy maksan vajaatoimintaan viittaavia merkkejä kuten selittämätöntä pahoinvointia, oksentelua, vatsakipua, väsymystä, ruokahaluttomuutta ja/ tai tummavirtsaisuutta.
The decision whether to continue the patient on therapy with Tandemact should be guided by clinical judgement pending laboratory evaluations.
Laboratorioarviointien tuloksia odotettaessa päätetään lääkärin harkinnan mukaan, tuleeko potilaan jatkaa Tandemact- hoitoa.
If jaundice is observed, therapy with Tandemact should be discontinued.
Jos potilaalla havaitaan ikterusta, Tandemact- hoito on lopetettava.
Part of the treatment of diabetes is dietary control.
Tästä syystä painoa tulee seurata tarkasti.
Rare changes in haematology have been observed with glimepiride treatment (see section 4.8).
Glimeripidihoidon aikana on havaittu harvinaisina tapauksina hematologisia muutoksia (ks. kohta 4. 8).
Treatment with Tandemact therefore requires regular haematological monitoring (especially leucocytes and platelets).
Tästä syystä säännöllinen hematologinen seuranta (etenkin leukosyytti - ja trombosyyttiarvojen seuranta) on tarpeen Tandemact- hoidon aikana.
During therapy with pioglitazone there was a small reduction in mean haemoglobin (4% relative reduction) and haematocrit (4.1% relative reduction), consistent with haemodilution.
Pioglitatsonihoidon aikana todettiin pientä alenemista keskimääräisissä hemoglobiiniarvoissa (4% suhteellinen lasku) ja hematokriittiarvoissa (4, 1% suhteellinen lasku), mikä saattoi johtua hemodiluutiosta.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3 - 4% and haematocrit 3.6 – 4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1 – 2% and haematocrit 1 – 3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
Pioglitatsonilla tehdyissä kontrolloiduissa vertailututkimuksissa todettiin samanlaisia muutoksia metformiinihoitoa saaneilla potilailla (hemoglobiiniarvon suhteellinen aleneminen 3– 4%, hematokriittiarvon 3, 6– 4, 1%) ja vähäisemmässä määrin myös sulfonyyliurea - ja insuliinihoitoa saaneilla potilailla (hemoglobiiniarvon suhteellinen aleneminen 1– 2% ja hematokriittiarvon 1– 3, 2%).
Treatment of patients with G6PD-deficiency with sulfonylurea agents can lead to haemolytic anaemia.
Jos potilaalla on G6PD: n puutos, sulfonyyliureavalmisteen käyttö voi johtaa hemolyyttiseen anemiaan.
Since glimepiride belongs to the chemical class of sulfonylurea drugs, caution should be used in patients with G6PD-deficiency and a non-sulfonylurea alternative should be considered.
Glimepiridi kuuluu kemiallisesti sulfonyyliureoiden ryhmään, joten on noudatettava varovaisuutta ja harkittava jonkin muun kuin sulfonyyliureavalmisteen käyttöä silloin kun potilaalla on G6PD: n puutos.
Many of these patients reported concurrent peripheral oedema.
Ei tiedetä, onko pioglitatsonilla suoraa yhteyttä makulaturvotukseen.
It is unclear whether or not there is a direct association between pioglitazone and macular oedema but prescribers should be alert to the possibility of macular oedema if patients report disturbances in visual acuity; an appropriate ophthalmological referral should be considered.
Potilaan lähettämistä asianmukaisiin oftalmologisiin tutkimuksiin tulee harkita.
The fracture incidence calculated was 1.9 fractures per 100 patient years in women treated with pioglitazone and 1.1 fractures per 100 patient years in women treated with a comparator.
4 Pioglitatsoniryhmässä murtumien laskettu ilmaantuvuus oli 1, 9 murtumaa sataa naispotilasvuotta kohti, vertailuryhmässä vastaava luku oli 1, 1.
In the 3.5 year cardiovascular risk PROactive study, 44/ 870 (5.1%; 1.0 fractures per 100 patient years) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%; 0.5 fractures
Kolme ja puoli vuotta kestäneessä PROactive- tutkimuksessa, jossa seurattiin sydänverisuonitapahtumia, 44/ 870 pioglitatsonilla hoidetuista naisista sai murtumia (5, 1%, 1, 0 murtumaa sataa potilasvuotta kohti), vertailuryhmässä murtumia oli 23/ 905 (2, 5%, 0, 5 murtumaa sataa potilasvuotta kohti).
As a consequence of enhancing insulin action, pioglitazone treatment in patients with polycystic ovarian syndrome may result in resumption of ovulation.
Pioglitatsonihoito voimistaa insuliinin toimintaa ja saattaa siten johtaa ovulaatioiden käynnistymiseen uudelleen potilailla, joilla on munasarjojen monirakkulatauti.
These patients may be at risk of pregnancy.
Näillä potilailla saattaa raskausalkaa.
Patients should be aware of the risk of pregnancy and if a patient wishes to become pregnant or if pregnancy occurs, the treatment should be discontinued (see section 4.6).
Potilaita tulee informoida raskauden mahdollisuudesta, ja hoito tulee lopettaa, jos potilas tulee tai haluaa tulla raskaaksi (ks. kohta 4. 6).
The tablets contain lactose monohydrate and therefore should not be administered to patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption.
Tabletit sisältävät laktoosimonohydraattia, joten potilaiden, joilla on harvinainen perinnöllinen galaktoosi- intoleranssi, saamelaisilla esiintyvä laktaasinpuutos tai glukoosi- galaktoosi - imeytymishäiriö, ei tule käyttää tätä lääkevalmistetta.
Studies in man suggest no induction of the main inducible cytochrome P450, 1A, 2C8/ 9 and 3A4.
Ihmisellä tehtyjen tutkimusten tulokset viittaavat siihen, että pioglitatsoni ei indusoi CYP1A: n, CYP2C8/ 9: n eikä CYP3A4: n toimintaa.
In vitro studies have shown no inhibition of any subtype of cytochrome P450.
In vitro tutkimukset eivät ole osoittaneet aineen estävän minkään sytokromi P450- isoentsyymin toimintaa.
Interactions with substances metabolised by these enzymes, e. g. oral contraceptives, cyclosporin, calcium channel blockers, and HMGCoA reductase inhibitors are not to be expected.
Pioglitatsonilla ei odoteta olevan yhteisvaikutuksia näiden entsyymien metaboloimien lääkeaineiden kanssa kuten ehkäisytabletit, siklosporiini, kalsiumsalpaajat ja HMGCoA- reduktaasin estäjät.
Co-administration of pioglitazone with rifampicin (an inducer of cytochrome P450 2C8) is reported to result in a 54% decrease in AUC of pioglitazone.
Pioglitatsonin ja rifampisiinin (CYP2C8- indusori) yhteiskäytön on ilmoitettu johtaneen pioglitatsonin AUC- arvojen pienenemiseen 54%.
If glimepiride is taken simultaneously with certain other medicinal products, both undesired increases and decreases in the hypoglycaemic action of glimepiride can occur.
Tästä syystä
For this reason, other medicinal products should only be taken with Tandemact with the knowledge (or at the prescription) of the doctor.
5 Tandemactin kanssa tulisi käyttää muita lääkevalmisteita vain, jos lääkäri tietää niistä (tai on määrännyt ne).
Based on the experience with glimepiride and with other sulphonylurea the following interactions have to be mentioned.
Glimepiridin ja muiden sulfonyyliureoiden käytöstä saadut tiedot seuraavista yhteisvaikutuksista tulee ottaa huomioon.
5 phenylbutazone, azapropazon and oxyfenbutazone insulin and oral antidiabetic products metformin salicylates and p-amino-salicylic acid anabolic steroids and male sex hormones chloramphenicol coumarin anticoagulants fenfluramine fibrates ACE inhibitors fluoxetine allopurinol sympatholytics cyclo-, tro-and iphosphamides sulphinpyrazone certain long-acting sulphonamides tetracyclines MAO-inhibitors quinolone antibiotics probenecid miconazol pentoxyfylline (high dose parenteral) tritoqualine fluconazole
fenyylibutatsoni, atsapropatsoni ja oksifenbutatsoni insuliini ja oraaliset diabeteslääkkeet metformiini salisylaatit ja p- aminosalisyylihappo anaboliset steroidit ja miessukupuolihormonit kloramfenikoli kumariiniantikoagulantit fenfluramiini fibraatit ACE- estäjät fluoksetiini allopurinoli sympatolyytit syklo -, tro - ja ifosfamidit sulfiinipyratsoni tietyt pitkävaikutteiset sulfonamidit tetrasykliinit MAO- estäjät kinoloniantibiootit probenesidi mikonatsoli pentoksifylliini (suuret parenteraaliset annokset) tritokvaliini flukonatsoli
oestrogens and progestagens, saluretics, thiazide diuretics, thyroid stimulating agents, glucocorticoids, phenothiazine derivatives, chlorpromazine, adrenaline and sympathicomimetics, nicotinic acid (high dosages) and nicotinic acid derivatives, laxatives (long-term use), phenytoin, diazoxide, glucagon, barbiturates and rifampicin. acetozolamide
estrogeenit ja progestiinit, salureetit, tiatsididiureetit, kilpirauhastoimintaa stimuloivat aineet, glukokortikoidit, fentiatsiinijohdokset, klooripromatsiini, adrenaliini ja sympatomimeetit, nikotiinihappo (suuret annokset) ja nikotiinihappojohdokset, laksatiivit (pitkäaikaiskäyttö), fenytoiini, diatsoksidi, glukagoni, barbituraatit ja rifampisiini, asetotsolamidi