natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In post marketing surveillance, adverse events/ reactions that have been reported with an unknown frequency in patients taking sildenafil in the treatment of male erectile dysfunction (MED) include:
Miesten erektiohäiriöiden hoitoon sildenafiilia käyttävillä potilailla on markkinoilletulon jälkeisessä seurannassa raportoitu haittatapahtumia/ reaktioita, joiden esiintymistiheyksiä ei tiedetä, kuten:
Non-arteritic anterior ischaemic optic neuropathy (NAION), retinal vascular occlusion, visual field defect.
Silmäsairaudet: non- arteriittinen anteriorinen iskeeminen optikusneuropatia (NAION), verkkokalvon verisuonen tukkeutuminen, näkökenttäpuutokset.
4.9 Overdose
9 4. 9 Yliannostus
In single dose volunteer studies of doses up to 800 mg, adverse reactions were similar to those seen at lower doses, but the incidence rates and severities were increased.
Kerta- annostutkimuksissa, joissa vapaaehtoisille tutkimushenkilöille annettiin enintään 800 mg: n annos, haittavaikutukset olivat samankaltaisia kuin pienempiä annoksia saaneilla, mutta niiden ilmaantuvuus ja vaikeusaste lisääntyivät.
At single doses of 200 mg the incidence of adverse reactions (headache, flushing, dizziness, dyspepsia, nasal congestion, altered vision) was increased.
Kun kerta- annos oli 200 mg, haittavaikutusten (päänsärky, kuumotus ja punoitus, heitehuimaus, dyspepsia, nenän tukkoisuus ja näkökyvyn muutokset) ilmaantuvuus lisääntyi.
Renal dialysis is not expected to accelerate clearance as sildenafil is highly bound to plasma proteins and not eliminated in the urine.
Munuaisdialyysi ei odotettavasti kiihdytä puhdistumaa, koska sildenafiili sitoutuu suuressa määrin plasman proteiineihin eikä eliminoidu virtsaan.
Drugs used in erectile dysfunction, ATC code:
Farmakoterapeuttinen ryhmä: erektiohäiriöiden hoitoon tarkoitetut lääkkeet, ATC- koodi:
Sildenafil is a potent and selective inhibitor of cyclic guanosine monophosphate (cGMP) specific phosphodiesterase type 5 (PDE5), the enzyme that is responsible for degradation of cGMP.
Sildenafiili on potentti ja selektiivinen syklinen guanosiinimonofosfaatti (cGMP) - spesifisen fosfodiesteraasi tyyppi 5: n (PDE5) estäjä.
Sildenafil, therefore, increases cGMP within pulmonary vascular smooth muscle cells resulting in relaxation.
Sildenafiili lisää siis cGMP: tä keuhkoverisuonten sileälihassoluissa, mikä johtaa sileälihaksen relaksaatioon.
Studies in vitro have shown that sildenafil is selective for PDE5.
In vitro - tutkimusten mukaan sildenafiili on selektiivinen PDE5: n suhteen.
Its effect is more potent on PDE5 than on other known phosphodiesterases.
Sen vaikutus PDE5: een on potentimpi kuin muihin tunnettuihin fosfodiesteraaseihin.
There is a 10-fold selectivity over PDE6 which is involved in the phototransduction pathway in the retina.
Sildenafiilin PDE5- selektiivisyys on 10 - kertainen verrattuna PDE6: een, joka osallistuu fototransduktioon verkkokalvossa.
There is an 80-fold selectivity over PDE1, and over 700-fold over PDE 2, 3, 4, 7, 8, 9, 10 and 11.
Sildenafiilin PDE5 - selektiivisyys on 80- kertainen verrattuna PDE1: een ja yli 700- kertainen verrattuna PDE2: een, PDE3: een, PDE4: ään, PDE7: ään, PDE8: aan, PDE9: ään, PDE10: een ja PDE11: een.
In particular, sildenafil has greater than 4,000-fold selectivity for PDE5 over PDE3, the cAMP-specific phosphodiesterase isoform involved in the control of cardiac contractility.
Mikä tärkeintä, sildenafiilin PDE5- selektiivisyys on yli 4 000- kertainen verrattuna PDE3: een, joka on cAMP - spesifinen fosfodiesteraasi- isoformi ja osallistuu sydänlihaksen supistuvuuden säätelyyn.
After chronic dosing of 80 mg three times a day to patients with systemic hypertension the mean change from baseline in systolic and diastolic blood pressure was a decrease of 9.4 mmHg and 9.1 mm Hg respectively.
Kun systeemistä hypertensiota sairastaneille annettiin sildenafiilia pitkäkestoisesti 80 mg x 3/ vrk, systolinen verenpaine laski lähtötilanteesta keskimäärin 9, 4 mmHg ja diastolinen verenpaine keskimäärin 9, 1 mmHg.
After chronic dosing of 80 mg three times a day to patients with pulmonary arterial hypertension lesser effects in blood pressure reduction were observed (a reduction in both systolic and diastolic pressure of 2 mmHg).
Kun pulmonaalihypertensiota sairastaneille annettiin sildenafiilia pitkäkestoisesti 80 mg x 3/ vrk, havaitut verenpainemuutokset olivat vähäisempiä (sekä systolinen että diastolinen verenpaine laskivat 2 mmHg).
At the recommended dose of 20 mg three times a day no reductions in systolic or diastolic pressure were seen.
Suositusannostuksen (20 mg x 3/ vrk) ei havaittu laskevan systolista eikä diastolista verenpainetta.
Single oral doses of sildenafil up to 100 mg in healthy volunteers produced no clinically relevant effects on ECG.
Kun terveille vapaaehtoisille tutkimushenkilöille annettiin suun kautta enintään 100 mg: n kerta- annos sildenafiilia, vaikutukset EKG: hen eivät olleet kliinisesti merkittäviä.
After chronic dosing of 80 mg three times a day to patients with pulmonary arterial hypertension no clinically relevant effects on the ECG were reported.
Kun pulmonaalihypertensiota sairastaneille annettiin sildenafiilia pitkäkestoisesti 80 mg x 3/ vrk, kliinisesti merkittäviä EKG - muutoksia ei ilmoitettu.
In a study of the hemodynamic effects of a single oral 100 mg dose of sildenafil in 14 patients with severe coronary artery disease (CAD) (> 70% stenosis of at least one coronary artery), the mean resting systolic and diastolic blood pressures decreased by 7% and 6% respectively compared to baseline.
Tutkimuksessa, jossa selvitettiin suun kautta annetun 100 mg sildenafiilikerta- annoksen hemodynaamisia vaikutuksia 14: llä vaikeaa sepelvaltimotautia sairastaneella potilaalla (yli 70% ahtauma ainakin yhdessä sepelvaltimossa), keskimääräinen systolinen verenpaine levossa laski lähtötilanteesta 7% ja diastolinen 6%.
Mild and transient differences in colour discrimination (blue/ green) were detected in some subjects using the Farnsworth-Munsell 100 hue test at 1 hour following a 100 mg dose, with no effects evident after 2 hours post-dose.
10 Joillakin tutkimushenkilöillä havaittiin Farnsworth- Munsell 100 - sävytestissä lieviä ja ohimeneviä eroja värien erotuskyvyssä (sininen/ vihreä) yhden tunnin kuluttua 100 mg: n annoksesta.
The postulated mechanism for this change in colour discrimination is related to inhibition of PDE6, which is involved in the phototransduction cascade of the retina.
Tämä muutos värisävyjen erotuskyvyssä liittyy oletettavasti estovaikutukseen, joka sildenafiililla on verkkokalvon fototransduktiokaskadiin osallistuvaan PDE6: een.
Efficacy in adult patients with pulmonary arterial hypertension (PAH) A randomised, double-blind, placebo-controlled study was conducted in 278 patients with primary pulmonary hypertension, PAH associated with connective tissue disease (CTD), and PAH following surgical repair of congenital heart lesions.
Teho pulmonaalihypertensiota sairastavilla aikuispotilailla Satunnaistetussa, lumekontrolloidussa kaksoissokkotutkimuksessa tutkittiin 278 potilasta, joilla oli joko primaarinen pulmonaalihypertensio, sidekudossairauteen liittyvä pulmonaalihypertensio tai synnynnäisen sydänvian kirurgisesta korjauksesta johtuva pulmonaalihypertensio.
Patients were randomised to one of four treatment groups: placebo, sildenafil 20 mg, sildenafil 40 mg or sildenafil 80 mg, three times a day.
Potilaat satunnaistettiin neljään hoitoryhmään: lumelääke, sildenafiili 20 mg x 3/ vrk, sildenafiili 40 mg x 3/ vrk ja sildenafiili 80 mg x 3/ vrk.
344 metres).
Tutkimushenkilöistä 68 (25%) oli miehiä ja 209 (75%) naisia, joiden keski- ikä oli 49 vuotta (vaihteluväli 18– 81 v.) ja joiden tulos 6 minuutin kävelytestistä oli lähtötilanteessa 100 – 450 metriä (keskiarvo 344 metriä).
175 patients (63%) included were diagnosed with primary pulmonary hypertension, 84 (30%) were diagnosed with 10 PAH associated with connective tissue disease (CTD) and 18 (7%) of the patients were diagnosed with PAH following surgical repair of congenital heart lesions.
Mukaan otetuista potilaista 175: llä (63%) diagnosoitiin primaarinen pulmonaalihypertensio, 84: llä (30%) sidekudossairauteen liittyvä pulmonaalihypertensio ja 18: lla (7%) potilaalla synnynnäisen sydänvian korjausleikkauksesta johtunut pulmonaalihypertensio.
Most patients were WHO Functional Class II (107/ 277, 39%) or III (160/ 277, 58%) with a mean baseline 6 minute walking distance of 378 meters and 326 meters respectively; fewer patients were Class I (1/ 277, 0.4%) or IV (9/ 277, 3%) at baseline.
Useimpien potilaiden WHO: n toiminnallinen luokka oli II (107/ 277; 39%) tai III (160/ 277; 58%) ja tulokset 6 minuutin kävelytestistä lähtötilanteessa vastaavasti keskimäärin 378 ja 326 metriä, muutamilla potilailla WHO: n toiminnallinen luokka oli lähtötilanteessa I (1/ 277; 0, 4%) tai IV (9/ 277; 3%).
Patients with left ventricular ejection fraction < 45% or left ventricular shortening fraction < 0.2 were not studied.
Tutkimukseen ei otettu potilaita, joiden vasemman kammion ejektiofraktio oli < 45% tai se oli lyhentynyt < 0, 2 fraktiolla.
The primary efficacy endpoint was the change from baseline at week 12 in 6-minute walk distance.
Tehon ensisijainen päätetapahtuma oli 6 minuutin kävelytestissä todettu muutos lähtötilanteesta viikolla 12 tehtyyn uusintatestiin.
A statistically significant increase in 6-minute walk distance was observed in all 3 sildenafil dose groups compared to those on placebo.
Kuuden minuutin kävelytestin tulos parani sildenafiilin kaikissa kolmessa annosryhmässä tilastollisesti merkitsevästi lumelääkkeeseen verrattuna.
Placebo corrected increases in walk distance were 45 metres (p < 0.0001), 46 metres (p < 0.0001) and 50 metres (p < 0.0001) for sildenafil 20 mg, 40 mg and 80 mg respectively.
Lumelääkkeen suhteen korjattuna kävelyetäisyys piteni 45 metriä (p < 0, 0001) 20 mg: n sildenafiiliryhmässä, 46 metriä (p < 0, 0001) 40 mg: n sildenafiiliryhmässä ja 50 metriä (p < 0, 0001) 80 mg: n sildenafiiliryhmässä.
The improvement in walk distance was apparent after 4 weeks of treatment and this effect was maintained at weeks 8 and 12.
Kävelyetäisyyden piteneminen tuli ilmi 4 hoitoviikon jälkeen, ja vaikutus oli yhä todettavissa viikoilla 8 ja 12.
Results were generally consistent in subgroups according to baseline walking distance, aetiology (primary and CTD-associated PAH), WHO functional class, gender, race, location, mean PAP and PVRI.
Tulokset olivat yleensä yhdenmukaiset eri potilasryhmissä lähtötilanteen kävelytestin, etiologian (primaarinen ja sidekudossairauteen liittyvä pulmonaalihypertensio), WHO: n eri toiminnallisten luokkien, sukupuolen, rodun, sijainnin, keskimääräisen keuhkovaltimopaineen ja keuhkoverenkierron vastuksen mukaan.
Patients on all sildenafil doses achieved a statistically significant reduction in mean pulmonary arterial pressure (mPAP) compared to those on placebo.
Kaikissa sildenafiiliannosryhmissä potilaiden keskimääräinen keuhkovaltimopaine aleni tilastollisesti merkitsevästi verrattuna lumelääkettä saaneisiin.
The placebo-corrected treatment was – 2.7 mmHg (p=0.04) for sildenafil 20 mg three times a day.
Lumelääkkeen suhteen korjattuna hoitovaikutus oli - 2, 7 mmHg (p = 0, 04) 20 mg x 3/ vrk sildenafiiliannoksella.
There was no evidence of a difference in effect between sildenafil 20 mg and the higher doses tested.
Sildenafiili 20 mg - annoksen ja tätä suurempien tutkimusannosten vaikutuksessa ei todettu eroa.
The mean change from baseline in pulmonary vascular resistance (PVR) was – 122 dyne. sec/ cm5 for sildenafil 20 mg three times a day.
Kun sildenafiiliannostus oli 20 mg x 3/ vrk, keuhkoverenkierron vastuksen keskimääräinen muutos lähtötilanteesta oli - 122 dyne· s/ cm5.
The percent reduction at 12 weeks for sildenafil 20 mg in PVR (11.2%) was proportionally greater than the reduction in systemic vascular resistance (SVR) (7.2%).
Viikolla 12 keuhkoverenkierron vastuksen prosentuaalinen pienenemä (11, 2%) oli 20 mg: n sildenafiiliannoksella suhteessa suurempi kuin systeemisen verenkierron vastuksen pienenemä (7, 2%).
Efficacy in adult patients with PAH (when used in combination with epoprostenol) A randomised, double-blind, placebo controlled study was conducted in 267 patients with PAH who were stabilised on intravenous epoprostenol.
11 Teho aikuispotilaiden pulmonaalihypertension hoidossa (yhdistelmähoito epoprostenolin kanssa) Tämä satunnaistettu ja lumekontrolloitu kaksoissokkotutkimus tehtiin 267 pulmonaalihypertensiopotilaalle, joiden tila oli stabiloitu laskimoon annettavalla epoprostenolilla.
The PAH patients included those with Primary Pulmonary Arterial Hypertension (212/ 267, 79%) and PAH associated with CTD (55/ 267, 21%).
Osalla näistä potilaista oli primaarinen pulmonaalihypertensio (212/ 267; 79%) ja osalla sidekudossairauteen liittyvä pulmonaalihypertensio (55/ 267; 21%).
Most patients were WHO Functional Class II (68/ 267, 26%) or III (175/ 267, 66%); fewer patients were Class I (3/ 267, 1%) or IV (16/ 267, 6%) at baseline; for a few patients (5/ 267, 2%), the WHO Functional Class was unknown.
Pienemmällä osalla potilaista toimintakykyluokka oli lähtötilanteessa I (3/ 267; 1%) tai IV (16/ 267; 6%).
Patients were randomised to placebo or sildenafil (in a fixed titration starting from 20 mg, to 40 mg and then 80 mg, three times a day) when used in combination with intravenous epoprostenol.
Potilaat satunnaistettiin saamaan joko lumelääkettä tai sildenafiilia (annostusta suurennettiin aina 20 mg: sta 40 mg: aan ja sitten 80 mg: aan x 3/ vrk) yhdessä laskimoon annettavan epoprostenolin kanssa.
A mean placebo corrected increase in walk distance of 26 metres was observed in favour of sildenafil (95% CI:
Kävelyetäisyys piteni sildenafiiliryhmässä keskimäärin 26 metriä lumelääkkeen suhteen korjattuna (95% CI:
10.8, 41.2) (p=0.0009).
10, 8; 41, 2) (p = 0, 0009).
For patients with a baseline walking distance ≥ 325 metres, the treatment effect was 38.4 metres in favour of sildenafil; for patients with a baseline walking distance < 325 metres, the treatment effect was 2.3 metres in favour of placebo.
Potilailla, joiden kävelyetäisyys oli lähtötilanteessa < 325 metriä, hoitovaikutus oli 2, 3 metriä lumelääkkeen eduksi.
For patients with primary PAH, the treatment effect was 31.1 metres compared to 7.7 metres for patients with PAH associated with CTD.
Potilailla, joilla oli primaarinen pulmonaalihypertensio, hoitovaikutus oli 31, 1 metriä verrattuna 7, 7 metriin potilailla, joilla oli sidekudossairauteen liittyvä pulmonaalihypertensio.
The difference in results between these randomisation subgroups may have arisen by chance in view of their limited sample size.
Keskimääräinen hoitovaikutus oli - 3, 9 mmHg sildenafiilin eduksi lumelääkkeen suhteen korjattuna (95% CI: - 5, 7; - 2, 1) (p = 0, 00003).
Patients on sildenafil achieved a statistically significant reduction in mean Pulmonary Arterial Pressure (mPAP) compared to those on placebo.
5. 2 Farmakokinetiikka
Maximum observed plasma concentrations are reached within 30 to 120 minutes (median 60 minutes) of oral dosing in the fasted state.
Paastotilassa suun kautta annetun sildenafiilin enimmäispitoisuus plasmassa saavutetaan 30– 120 minuutissa (mediaani 60 min).
The mean absolute oral bioavailability is 41% (range 25-63%).
Suun kautta annossa absoluuttinen biologinen hyötyosuus on keskimäärin 41% (vaihteluväli 25– 63%).
After oral three times a day dosing of sildenafil, AUC and Cmax increase in proportion with dose over the dose range of 20-40 mg.
Kun sildenafiilia annettiin kolmesti vuorokaudessa suun kautta, AUC - ja Cmax- arvot suurenivat suhteessa annokseen annosvälillä 20– 40 mg.
After oral doses of 80 mg three times a day a more than dose proportional increase in sildenafil plasma levels has been observed.
Kun annostus suun kautta on 80 mg x 3/ vrk, plasman sildenafiilipitoisuuksien on todettu suurenevan suhteessa annosta enemmän.
27% - 60%) higher compared to the lower doses.
Kun pulmonaalihypertensiota sairastaneille annettiin sildenafiilia 80 mg x 3/ vrk suun kautta, biologinen hyötyosuus oli keskimäärin 43% (90%: n luottamusvälillä 27– 60%) suurempi kuin pienemmillä annoksilla.
When sildenafil is taken with food, the rate of absorption is reduced with a mean delay in Tmax of 60 minutes and a mean reduction in Cmax of 29% however, the extent of absorption was not significantly affected (AUC decreased by 11%).
Ruoka ei kuitenkaan vaikuttanut merkittävästi imeytymisasteeseen (AUC- arvo pieneni 11%).
After oral doses of 20 mg three times a day, the mean maximum total plasma concentration of sildenafil at steady state is approximately 113 ng/ ml.
Kun annostus suun kautta on 20 mg x 3/ vrk, sildenafiilin enimmäiskokonaispitoisuus plasmassa on vakaassa tilassa keskimäärin 113 ng/ ml.
Sildenafil and its major circulating N- desmethyl metabolite are approximately 96% bound to plasma proteins.
Sildenafiili ja sen tärkein kiertävä metaboliitti, N- desmetyyli, sitoutuvat plasman proteiineihin noin 96- prosenttisesti.
Sildenafil is cleared predominantly by the CYP3A4 (major route) and CYP2C9 (minor route) hepatic microsomal isoenzymes.
Sildenafiili metaboloituu pääasiassa maksan mikrosomaalisten CYP3A4 - (pääreitti) ja CYP2C9 - (sivureitti) isoentsyymien välityksellä.
The major circulating metabolite results from N-demethylation of sildenafil.
Sildenafiilin kiertävä päämetaboliitti syntyy sildenafiilin N - demetylaation tuloksena.
This metabolite has a phosphodiesterase selectivity profile similar to sildenafil and an in vitro potency for PDE5 approximately 50% that of the parent drug.
N- desmetyylimetaboliitilla on samankaltainen fosfodiesteraasiselektiivisyyden profiili kuin sildenafiililla, ja sen in vitro voimakkuus PDE5: n suhteen on noin 50% pienempi kuin kanta- aineella.
The N-desmethyl metabolite is further metabolised, with a terminal half-life of approximately 4 h.
N- desmetyyli metaboloituu edelleen, ja sen terminaalinen puoliintumisaika on noin 4 tuntia.
In patients with pulmonary arterial hypertension, plasma concentrations of N-desmethyl metabolite are approximately 72% those of sildenafil after 20 mg three times a day dosing (translating into a 36% contribution to sildenafil’ s pharmacological effects).
Kun annostus on 20 mg x 3/ vrk pulmonaalihypertensiossa, plasman N- desmetyylimetaboliitin pitoisuudet ovat noin 72% sildenafiilipitoisuuksista (eli 36% sildenafiilin farmakologisista vaikutuksista on metaboliitin ansiota).
Elimination:
12 Eliminaatio:
The total body clearance of sildenafil is 41 l/ h with a resultant terminal phase half-life of 3-5 h.
Sildenafiilin kokonaispuhdistuma on 41 l/ h ja tästä seuraava terminaalinen puoliintumisaika 3−5 h.
After either oral or intravenous administration, sildenafil is excreted as metabolites predominantly in the faeces (approximately 80% of administered oral dose) and to a lesser extent in the urine (approximately 13% of administered oral dose).
Sekä suun kautta että laskimonsisäisesti annettu sildenafiili erittyy metaboliitteina pääasiassa ulosteeseen (noin 80% suun kautta annetusta annoksesta) ja vähäisemmässä määrin virtsaan (noin 13% suun kautta annetusta annoksesta).
Pharmacokinetics in special patient groups Elderly:
Farmakokinetiikka erityispotilasryhmissä
Healthy elderly volunteers (65 years or over) had a reduced clearance of sildenafil, resulting in approximately 90% higher plasma concentrations of sildenafil and the active N-desmethyl metabolite compared to those seen in healthy younger volunteers (18-45 years).
Sildenafiilipuhdistuma pieneni terveillä iäkkäillä (vähintään 65 v.) vapaaehtoisilla tutkimushenkilöillä, minkä seurauksena sildenafiilin ja sen aktiivisen N- desmetyylimetaboliitin pitoisuudet plasmassa olivat noin 90% suuremmat kuin terveillä nuoremmilla (18– 45 v.) vapaaehtoisilla tutkimushenkilöillä.
Due to age-differences in plasma protein binding, the corresponding increase in free sildenafil plasma concentration was approximately 40%.
Iästä johtuvat erot sildenafiilin sitoutumisessa plasman proteiineihin suurensivat vapaan sildenafiilin pitoisuutta plasmassa vastaavasti noin 40%.
In volunteers with mild to moderate renal impairment (creatinine clearance = 30-80 ml/ min), the pharmacokinetics of sildenafil were not altered after receiving a 50 mg single oral dose.
50 mg: n kerta- annos sildenafiilia suun kautta ei muuttanut sildenafiilin farmakokinetiikkaa vapaaehtoisilla tutkimushenkilöillä, joilla oli lievä tai keskivaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma 30– 80 ml/ min).
In volunteers with severe renal impairment (creatinine clearance < 30 ml/ min), sildenafil clearance was reduced, resulting in mean increases in AUC and Cmax of 100% and 88% respectively compared to age- matched volunteers with no renal impairment.
Sildenafiilipuhdistuma pieneni vapaaehtoisilla tutkimushenkilöillä, joilla oli vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma < 30 ml/ min), minkä seurauksena AUC- arvo suureni 100% ja Cmax- arvo 88% verrattuna iän suhteen kaltaistettuihin vapaaehtoisiin tutkimushenkilöihin, joilla ei ollut munuaisten vajaatoimintaa.
In addition, N-desmethyl metabolite AUC and Cmax values were significantly increased 200% and 79% respectively in subjects with severe renal impairment compared to subjects with normal renal function.
Lisäksi N - desmetyylimetaboliitin AUC- arvo (200%) ja C max- arvo (79%) suurenivat huomattavasti tutkimushenkilöillä, joiden munuaisten toiminta oli heikentynyt vaikeasti verrattuna tutkimushenkilöihin, joiden munuaiset toimivat normaalisti.
12 In volunteers with mild to moderate hepatic cirrhosis (Child-Pugh class A and B) sildenafil clearance was reduced, resulting in increases in AUC (85%) and Cmax (47%) compared to age-matched volunteers with no hepatic impairment.
Sildenafiilipuhdistuma pieneni vapaaehtoisilla tutkimushenkilöillä, joilla oli lievä tai keskivaikea maksakirroosi (Child- Pughin luokat A ja B), minkä seurauksena AUC- arvo suureni 85% ja C max- arvo 47% verrattuna iän suhteen kaltaistettuihin vapaaehtoisiin tutkimushenkilöihin, joilla ei ollut maksan vajaatoimintaa.
In addition, N-desmethyl metabolite AUC and Cmax values were significantly increased by 154% and 87%, respectively in cirrhotic subjects compared to subjects with normal hepatic function.
Lisäksi N- desmetyylimetaboliitin AUC- arvo suureni merkittävästi 154% ja Cmax- arvo 87% kirroosia sairastaneilla tutkimushenkilöillä verrattuna tutkimushenkilöihin, joiden munuaiset toimivat normaalisti.
Population pharmacokinetics:
Populaatiofarmakokinetiikka:
In patients with pulmonary arterial hypertension, the average steady state concentrations were 20 – 50% higher over the investigated dose range of 20– 80 mg three times a day compared to healthy volunteers.
Vakaan tilan sildenafiilipitoisuus oli tutkitulla annosvälillä 20– 80 mg x 3/ vrk keskimäärin 20– 50% suurempi pulmonaalihypertensiota sairastaneilla kuin terveillä vapaaehtoisilla tutkimushenkilöillä.
There was a doubling of the Cmin compared to healthy volunteers.
Cmin- arvo kaksinkertaistui verrattuna terveisiin vapaaehtoisiin tutkimushenkilöihin.
Both findings suggest a lower clearance and/ or a higher oral bioavailability of sildenafil in patients with pulmonary arterial hypertension compared to healthy volunteers.
Molemmat löydökset viittaavat pienempään sildenafiilipuhdistumaan ja/ tai suurempaan oraaliseen biologiseen hyötyosuuteen potilailla, joilla on pulmonaalihypertensio verrattuna terveisiin vapaaehtoisiin tutkimushenkilöihin.
Non-clinical data revealed no special hazard for humans based on conventional studies of safety pharmacology, repeated dose toxicity, genotoxicity and carcinogenic potential, fertility and embryonal/ foetal development.
Farmakologista turvallisuutta, toistuvan altistuksen aiheuttamaa toksisuutta, genotoksisuutta ja karsinogeenisuutta, hedelmällisyyttä ja alkion/ sikiön kehitystä koskevien konventionaalisten tutkimusten tulokset eivät viittaa erityiseen vaaraan ihmisille.