natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sedatives/hynoptics Clorazepate, diazepam, estazolam, flurazepam, oral and parenteral midazolam and triazolam
Kloratsepaatti, diatsepaami, estatsolaami, fluratsepaami, suun kautta ja parenteraalisesti annettu midatsolaami ja triatsolaami
Ritonavir co-administration is likely to result in increased plasma concentrations of clorazepate, diazepam, estazolam and flurazepam and is therefore contraindicated (see section 4.3).
Samanaikainen ritonaviirin käyttö todennäköisesti suurentaa plasman kloratsepaatti -, diatsepaami -, estatsolaami ja fluratsepaamipitoisuuksia, joten tämä yhdistelmä on vasta - aiheinen (ks. kohta 4. 3).
Midazolam is extensively metabolised by CYP3A4.
Midatsolaami metaboloituu suuressa määrin CYP3A4: n kautta.
No drug interaction study has been performed for the co-administration of Norvir with benzodiazepines.
Norvirin ja bentsodiatsepiinien samanaikaisesta käytöstä ei ole tehty yhteisvaikutustutkimuksia.
Based on data for other CYP3A4 inhibitors, plasma concentrations of midazolam are expected to be significantly higher when midazolam is given orally.
Muita CYP3A4- estäjiä koskevien tietojen pohjalta voidaan olettaa, että suun kautta otetun midatsolaamin pitoisuudet suurenevat merkitsevästi.
Therefore, Norvir should not be co-administered with orally administered midazolam (see section 4.3), whereas caution should be used with co-administration of Norvir and parenteral midazolam.
Tästä syystä Norviria ei tule käyttää samanaikaisesti suun kautta annetun midatsolaamin kanssa (ks. kohta 4. 3).
Data from concomitant use of parenteral midazolam with other protease inhibitors suggest a possible 3 – 4 fold increase in midazolam plasma levels.
Norvirin ja parenteraalisen midatsolaamin samanaikaisessa käytössä tulee noudattaa varovaisuutta.
If Norvir is co-administered with parenteral midazolam, it should be done in an intensive care unit (ICU) or similar setting which ensures close clinical monitoring and appropriate medical management in case of respiratory depression and/or prolonged sedation.
Norviria saadaan antaa samanaikaisesti parenteraalisen midatsolaamin kanssa vain teho- osastolla tai muissa vastaavanlaisissa olosuhteissa, joissa tarkka kliininen seuranta ja mahdollisen hengityslaman ja/ tai pitkittyneen sedaation asianmukainen lääketieteellinen hoito on mahdollista.
0.125 single dose 200, 4 doses ↑ > 20 fold ↑ 87% Ritonavir co-administration is likely to result in increased plasma concentrations of triazolam and is therefore contraindicated (see section 4.3).
0, 125 kerta - 200, 4 ↑ > 20 - ↑ 87% annos annosta kertainen Samanaikainen ritonaviirin käyttö todennäköisesti suurentaa plasman triatsolaamipitoisuuksia, joten tämä yhdistelmä on vasta- aiheinen (ks. kohta 4. 3).
50 oral single dose
50 kerta- annos 500 12h ↓ 62% ↓ 59% suun kautta
Normeperidine metabolite
Normeperidiinimetaboliitti
↑ 47%
Normeperidiinillä on sekä analgeettista että keskushermostoa stimuloivaa vaikutusta.
The use of meperidine and ritonavir is contraindicated due to the increased concentrations of the metabolite, normeperidine, which has both analgesic and CNS stimulant activity.
Normeperidiinipitoisuuksien nousu saattaa suurentaa keskushermostoon kohdistuvien haittavaikutusten (esim. kouristusten) riskiä, ks. kohta 4. 3.
1, single dose
1, kerta- annos
200 q12h, 2 days
200 12h, 2 vrk
↑2.5 fold
↑2, 5- kertainen
500 q12h, 10 days
500 12h, 10
Caution is warranted during the first several days when alprazolam is co-administered with ritonavir dosed as an antiretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer, before induction of alprazolam metabolism develops.
Ritonaviirin vaikutukset muihin samanaikaisesti käytettyihin ei- antiretroviraalisiin lääkeaineisiin
18 Ritonavir effects on Non-antiretroviral Co-administered Drugs Co-administered Drug
Samanaikaisesti annettu lääkeaine Samanaikaises
Dose of NORVIR (mg)
annos (mg) vrk
Ritonavir dosed as a pharmacokinetic enhancer or as an antiretroviral agent inhibits CYP3A and as a result is expected to increase the plasma concentrations of buspirone.
Farmakokinetiikan tehostajana tai antiretroviraalisena aineena käytettävä ritonaviiri estää CYP3A: n toimintaa, joten se todennäköisesti suurentaa plasman buspironipitoisuuksia.
Sleeping agent Zolpidem
Unilääkkeet Tsolpideemi
200, 4 doses
200, 4 annosta
Smoke cessation Bupropion
Samanaikaisesti annettu lääkeaine Samanaikaises
150 mg 150 mg
Vaikutus
100 mg q12h 600 mg q12h
Vaikutus
↓ 22% ↓ 66%
↓ 22%
↓ 21% ↓ 62%
150 mg
Bupropion is primarily metabolised by CYP2B6.
Bupropioni metabolisoituu ensisijaisesti CYP2B6: n kautta.
However, because ritonavir has also been shown to inhibit CYP2B6 in vitro, the recommended dose of bupropion should not be exceeded.
Koska ritonaviirin on osoitettu myös estävän CYP2B6: ta in vitro, bupropionin suositeltuja annoksia ei tulisi suurentaa.
In contrast to long-term administration of ritonavir, there was no significant interaction with bupropion after short-term administration of low doses of ritonavir (200 mg twice daily for 2 days), suggesting reductions in bupropion concentrations may have onset several days after initiation of ritonavir co-administration.
Tämä antaa viitteitä siitä, että bupropionin pitoisuuden aleneminen alkaa vasta useita päiviä yhtäaikaisesti annetun ritonaviirin aloituksen jälkeen.
Steroids Fluticasone propionate aqueous nasal spray
Steroidit Flutikasonipropionaatti, nenäsumute
100 q12h
200 µg kerran 100 12h päivässä Systeemisiä kortikosteroidivaikutuksia,
↑ ~350-fold
↑ ~350 - kertainen mukaan lukien
↑ ~ 25-fold
↑ ~ 25 - kertainen
Systemic corticosteroid effects including Cushing's syndrome and adrenal suppression (plasma cortisol levels were noted to be decreased 86% in the above study) have been reported in patients receiving ritonavir and inhaled or intranasal fluticasone propionate; similar effects could also occur with other corticosteroids metabolised by CYP3A eg, budesonide.
Samankaltaiset vaikutukset ovat mahdollisia myös muiden CYP3A: n vaikutuksesta metaboloituvien kortikosteroidien, esim. budenosidin, käytön yhteydessä.
Consequently, concomitant administration of ritonavir dosed as an antiretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer and these glucocorticoids is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects (see section 4.4).
Siksi antiretroviraalisena aineena tai farmakokinetiikan tehostajana käytettävän ritonaviirin ja näiden glukokortikoidien samanaikaista käyttöä ei suositella, ellei hoidosta odotettava hyöty ole suurempi kuin systeemisten kortikosteroidivaikutusten vaara (ks. kohta 4. 4).
A dose reduction of the glucocorticoid should be considered with close monitoring of local and systemic effects or a switch to a glucocorticoid, which is not a substrate for CYP3A4 (eg, beclomethasone).
On harkittava glukokortikoidiannoksen pienentämistä ja potilaan tarkkaa seurantaa paikallisten ja systeemisten vaikutusten havaitsemiseksi tai vaihdettava glukokortikoidiin, joka ei ole CYP3A4: n substraatti (esim. beklometasoni).
Dexamethasone
24 Ritonaviirin vaikutukset muihin samanaikaisesti käytettyihin ei- antiretroviraalisiin lääkeaineisiin
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when dexamethasone is concomitantly administered with ritonavir.
Samanaikaisesti annettu lääkeaine Samanaikaises
Prednisolone
NORVIR -
20 200 q12h ↑ 28% ↑ 9%
Vaikutus
19 Ritonavir effects on Non-antiretroviral Co-administered Drugs Co-administered Drug
Vaikutus
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when prednisolone is concomitantly administered with ritonavir.
Hoitovaikutusten ja haittavaikutusten huolellista seurantaa suositellaan, jos deksametasonia käytetään samanaikaisesti ritonaviirin kanssa.
The AUC of the metabolite prednisolone increased by 37 and 28% after 4 and 14 days ritonavir, respectively.
Prednisoloni metaboliitin AUC- arvo suureni 37% 4 päivän ja 28% 14 päivän ritonaviiri annon aikana.
Cardiac and neurologic events have been reported when ritonavir has been co-administered with disopyramide, mexiletine or nefazadone.
Sydämeen kohdistuvia vaikutuksia ja neurologisia vaikutuksia on ilmoitettu silloin, kun ritonaviiria on käytetty samanaikaisesti disopyramidin, meksiletiinin tai nefatsodonin kanssa.
The possibility of drug interaction cannot be excluded.
Lääkeyhteisvaikutuksen mahdollisuutta ei voida sulkea pois.
In addition to the interactions listed above, as ritonavir is highly protein bound, the possibility of increased therapeutic and toxic effects due to protein binding displacement of concomitant medications should be considered.
Yllä lueteltujen yhteisvaikutusten lisäksi on syytä muistaa, että koska ritonaviiri sitoutuu suuressa määrin proteiineihin, samanaikaisesti käytettävien muiden lääkeaineiden syrjäyttäminen proteiiniinsitoutumiskohdasta saattaa voimistaa terapeuttisia ja toksisia vaikutuksia.
Important information regarding drug interactions when ritonavir is used a pharmacokinetic enhancer is also contained in the Summary of Product Characteristics of the co-administered protease inhibitor.
Tärkeitä tietoja lääkeyhteisvaikutuksista, kun ritonaviiria käytetään farmakokinetiikan tehostajana, löytyy myös samanaikaisesti käytettävien proteaasinestäjien valmisteyhteenvedoista.
Proton pump inhibitors and H2-receptor antagonists: proton pump inhibitors and H2-receptor antagonists (e.g. omeprazole or ranitidine) may reduce concentrations for co-administered protease inhibitors.
Protonipumpun estäjät ja H2- reseptorin salpaajat: protonipumpun estäjät ja H2- reseptorin salpaajat (esim. omepratsoli ja ranitidiini) voivat pienentää samanaikaisesti käytettävien proteaasinestäjien pitoisuuksia elimistössä.
For specific information regarding the impact of co-administration of acid reducing agents, refer to the SmPC of the co-administered protease inhibitor.
Tarkemmat tiedot haponeritystä vähentävien lääkkeiden vaikutuksista löytyvät samanaikaisesti käytettävän proteaasinestäjän valmisteyhteenvedosta.
Based on interaction studies with the ritonavir boosted protease inhibitors (lopinavir/ritonavir, atazanavir), concurrent administration of omeprazole or ranitidine does not significantly modify ritonavir efficacy as a pharmacokinetic enhancer despite a slight change of exposure (about 6 - 18%).
4. 6 Raskaus ja imetys
4.6 Pregnancy and lactation
Rajallinen määrä (> 800) naisia on altistunut ritonaviirille raskauden aikana.
A limited number (> 800) of pregnant women were exposed to ritonavir during pregnancy; a very limited number (< 300) were exposed during the first trimester.
Heistä hyvin harvat (< 300) altistuivat ritonaviirille raskauden ensimmäisen kolmanneksen aikana.
These data largely refer to exposures where ritonavir was used in combination therapy and not at therapeutic ritonavir doses but at lower doses as a pharmacokinetic enhancer for other PIs.
Näiden rajallisten tietojen
These limited data indicate no increase in the rate of birth defects compared to rates observed in population-based birth defect surveillance systems.
25 perusteella ritonaviiri ei lisää synnynnäisten vaurioiden määrää verrattuna väestöseurannassa todettuihin lukuihin.
Animal data have shown reproductive toxicity (see 5.3).
Eläinkokeissa on osoitettu reproduktiivista toksisuutta (ks.
HIV infected women should not breast-feed their infants under any circumstances to avoid transmission of HIV.
HIV- tartunnan estämiseksi HIV- positiivisten äitien ei missään tapauksessa tule imettää.
20 4.7 Effects on ability to drive and use machines
4. 7 Vaikutus ajokykyyn ja koneiden käyttökykyyn
As somnolence and dizziness are known undesirable effects, this should be taken into account when driving or using machinery.
Koska väsymys ja huimaus ovat tiedossa olevia haittavaikutuksia, tämä on otettava huomioon liikenteessä ja koneiden käytössä.
Adverse events associated with the use of ritonavir as a pharmacokinetic enhancer are dependent on the specific co-administered PI.
Kun ritonaviiria käytetään farmakokinetiikan tehostajana, hoitoon liittyvät haittatapahtumat riippuvat siitä, mitä proteaasinestäjää käytetään.
For information on adverse events refer to the SPC of the specific co-administered PI.
Tietoja haittatapahtumista, ks. kyseisen proteaasinestäjän valmisteyhteenveto.
In the original clinical studies (Phase II/III), adverse events with possible, probable or unknown relationship to ritonavir were reported in ≥ 2% of 1033 patients.
Alkuperäisissä kliinisissä tutkimuksissa (faasi II/ III) haittavaikutuksia, joiden yhteys tutkimuslääkkeeseen oli mahdollinen, todennäköinen tai selvittämätön, ilmoitettiin ≥ 2%: lla ritonaviirihoitoa saaneista 1033 potilaasta.
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness: very common (> 1/10); common (> 1/100 to < 1/10); uncommon (> 1/1000 to < 1/100); rare( > 1/10,000 to < 1/1,000).
Kunkin luokan haittavaikutukset esitetään vakavuuden suhteen alenevassa järjestyksessä: hyvin yleinen (> 1/ 10); yleinen (> 1/ 100, < 1/ 10); melko harvinainen (> 1/ 1000, < 1/ 100); harvinainen (> 1/ 10000, < 1/ 1000).
Undesirable Effects in Clinical Studies and Post-marketing in Adult Patients Immune system disorders
Immuunijärjestelmän häiriöt
Allergic reactions including urticaria, mild skin eruptions, bronchospasm and angioedema
Allergiset reaktiot, kuten nokkosihottuma, lievät ihottumat, bronkospasmi ja angioedeema
Blood and lymphatic system disorders
Harvinaiset Anafylaksi ja Stevens- Johnsonin oireyhtymä Veren ja imunestejärjestelmän häiriöt
Decreased WBC, decreased haemoglobin, decreased neutrophils, increased eosinophils
Valkosolumäärän pieneneminen, hemoglobiinipitoisuuden pieneneminen, neutrofiilimäärän pieneneminen, eosinofiilimäärän suureneminen
Increased WBC, increased neutrophils and increased prothrombin time
Harvinaiset Valkosolumäärän suureneminen, neutrofiilimäärän suureneminen ja protrombiiniajan piteneminen
Unknown frequency
Yleisyys ei tiedossa
Dehydration, diabetes mellitus
Nestehukka, diabetes mellitus
Hyperglycaemia
26 Harvinaiset Hyperglykemia
Hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, hyperuricaemia
Hypertriglyseridemia, hyperkolesterolemia, hyperurikemia
Taste perversion, circumoral and peripheral paresthesia, headache
Makuhäiriöt, parestesia suun ympärillä ja ääreisosissa, päänsärky
Dizziness, paraesthesia, hyperaesthesia, somnolence, insomnia, anxiety
Huimaus, parestesia, hyperestesia, uneliaisuus, unettomuus, ahdistuneisuus
Seizure, syncope
Kouristuskohtaus, synkopee
Pharyngitis, cough increased
Nielutulehdus, lisääntynyt yskiminen
Abdominal pain, nausea, diarrhoea, vomiting
Vatsakipu, pahoinvointi, ripuli, oksentelu Dyspepsia, ruokahaluttomuus, paikallinen kurkkuärsytys,
Dyspepsia, anorexia, local throat irritation, flatulence, dry mouth, eructation, mouth ulcer
ilmavaivat, suun kuivuminen, röyhtäily ja suun haavaumat
Hepatitis and jaundice
Hepatiitti ja keltaisuus
Rash, pruritus, sweating, lipodystrophy
Ihottuma, kutina, hikoilu, lipodystrofia
Musculosketal and connective tissue disorders
Tuki - ja liikuntaelimistön ja sidekudoksen häiriöt
Increased CPK, myalgia
kohonnut kreatiinifosfokinaasi (CPK), lihaskipu
Myositis, rhabdomyolysis
Lihastulehdus, rabdomyolyysi
Common
Hyvin yleiset Yleiset
Fever, pain weight loss
Astenia Kuume, kipu, painonlasku
Increased GGT, increased CPK, increased triglycerides, increased SGPT, increased SGOT, increased amylase, increased uric acid, decreased potassium, decreased free and total thyroxin
Kohonnut GGT, kohonnut kreatiinifosfokinaasi (CPK), kohonneet triglyseridit, kohonnut ALAT, kohonnut ASAT, kohonnut amylaasi, kohonnut virtsahappo, matala kalium sekä vapaan ja kokonaistyroksiinin (T4) lasku
Increased glucose, decreased total calcium, increased magnesium, increased bilirubin, increased alkaline phosphatase
Kohonnut glukoosi, matala kokonaiskalsium, kohonnut Melko magnesium, kohonnut bilirubiini, kohonnut alkalinen harvinaiset fosfataasi
Events noted as having Unknown frequency were identified via post-marketing surveillance.
Tapahtumat, joiden yleisyys ei ole tiedossa, havaittiin markkinoilletulon jälkeisessä seurannassa.
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
27 Antiretrovirusyhdistelmähoitoon on HIV- potilailla liittynyt elimistön rasvan uudelleenjakautuminen (lipodystrofia), johon liittyy ihonalaisen rasvakudoksen häviäminen ääreisosista ja kasvoista ja rasvan kertyminen vatsaonteloon, sisäelimiin, rintoihin (rintojen hypertrofia) ja niskaan (” puhvelinkyhmy ”).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Antiretrovirusyhdistelmähoitoon on liittynyt metabolisia poikkeavuuksia, joita ovat esim. hypertriglyseridemia, hyperkolesterolemia, insuliiniresistenssi, hyperglykemia ja hyperlaktatemia (ks. kohta 4. 4).
22 In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
Vaikeaa immuunikatoa sairastavilla HIV- infektoituneilla potilailla voi antiretroviraalisen yhdistelmähoidon aloitus laukaista piilevän opportunisti- infektion (ks. kohta 4. 4).
Patients with advanced HIV disease may be at risk of elevated triglycerides and pancreatitis (see section 4.4).
Potilailla, joilla on pitkälle edennyt HIV, on riski veren kohonneeseen triglyseridipitoisuuteen sekä pankreatiittiin (ks. kohta 4. 4).
One patient in clinical trials took ritonavir 1500 mg/day for two days and reported paraesthesia, which resolved after the dose was decreased.
Kliinisessä tutkimuksessa yksi potilas otti ritonaviiria 1500 mg/ vrk kahden päivän ajan ja ilmoitti tuntohäiriöstä, joka hävisi, kun annosta pienennettiin.
Pharmaco-therapeutic group: antiviral for systemic use, ATC code:
Systeemiseen käyttöön tarkoitettu viruslääke, ATC- koodi:
Pharmacokinetic enhancement by ritonavir is based on ritonavir’s activity as a potent inhibitor of CYP3A- mediated metabolism.
Ritonaviirin teho farmakokinetiikan tehostajana johtuu siitä, että se on voimakas CYP3A- välitteisen metabolian estäjä.
For additional information on the effect of ritonavir on co-administered protease inhibitor metabolism, see section 4.5 and refer to the Summary of Product Characteristics of the particular co-administered PIs.
Lisätietoa ritonaviirin vaikutuksista samanaikaisesti käytettävän proteaasinestäjän metaboliaan, ks. kohta 4. 5 sekä kyseisen proteaasinestäjän valmisteyhteenveto.
Ritonavir is an orally active peptidomimetic inhibitor of the HIV-1 and HIV-2 aspartyl proteases.
Ritonaviiri on oraalisesti vaikuttava HIV- 1 - ja HIV- 2- aspartyyliproteaasin peptidomimeettinen estäjä.
Inhibition of HIV protease renders the enzyme incapable of processing the gag-pol polyprotein precursor which leads to the production of HIV particles with immature morphology that are unable to initiate new rounds of infection.
28 esiastetta, jolloin muodostuu sellaisia morfologialtaan epäkypsiä viruksia, jotka eivät pysty infektoimaan uusia soluja.
Ritonavir has selective affinity for the HIV protease and has little inhibitory activity against human aspartyl proteases.
Ritonaviirilla on selektiivinen affiniteetti HIV- proteaasiin ja sillä on vain vähäinen ihmisen aspartyyliproteaasia estävä vaikutus.
However, due to ritonavir’s metabolic inhibitory properties its use as a 23 pharmacokinetic enhancer of other protease inhibitors is the prevalent use of ritonavir in clinical practice (see section 4.2).
Kliinisessä työssä ritonaviiria käytetään kuitenkin lähinnä muiden proteaasinestäjien farmakokinetiikan tehostajana, koska sillä on muiden lääkeaineiden metaboliaa estäviä vaikutuksia (ks. kohta 4. 2).
QTcF interval was evaluated in a randomised, placebo and active (moxifloxacin 400 mg once daily) controlled crossover study in 45 healthy adults, with 10 measurements over 12 hours on Day 3.
QTcF- väliä arvioitiin satunnaistetussa lume - ja aktiivilääkekontrolloidussa (moksifloksasiini 400 mg kerran vuorokaudessa) vaihtovuoroisessa tutkimuksessa 45 terveellä aikuisella.
The maximum mean (95% upper confidence bound) difference in QTcF from placebo was 5.5 (7.6) for 400 mg twice daily ritonavir.
QTcF- välin suurin keskimääräinen (95% ylempään luottamusväliin sidottu) ero lumelääkkeeseen verrattuna oli 5, 5 (7, 6) annoksella 400 mg ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa.
The Day 3 ritonavir exposure was approximately 1.5 fold higher than that observed with the 600 mg twice daily dose at steady state.
Päivänä 3 mitattu ritonaviirialtistus oli noin 1, 5- kertainen verrattuna annostuksella 600 mg kahdesti vuorokaudessa saavutettavaan vakaan tilan altistukseen.
No subject experienced an increase in QTcF of ≥ 60 msec from baseline or a QTcF interval exceeding the potentially clinically relevant threshold of 500 msec.
Yhdenkään tutkittavan QTcF- aika ei pidentynyt ≥ 60 ms lähtöarvosta eikä ylittänyt mahdollisesti kliinisesti merkityksellistä raja- arvoa 500 ms.
Modest prolongation of the PR interval was also noted in subjects receiving ritonavir in the same study on Day 3.
Samassa tutkimuksessa ritonaviiria saaneilla tutkittavilla havaittiin myös lievää PR- välin pitenemistä päivänä 3.
The mean changes from baseline in PR interval ranged from 11.0 to 24.0 msec in the 12 hour interval post dose.
PR- välin keskimääräinen muutos lähtöarvosta oli 11, 0– 24, 0 ms 12 tunnin aikana lääkkeenannon jälkeen.
Maximum PR interval was 252 msec and no second or third degree heart block was observed (see section 4.4).
Suurin todettu PR- väli oli 252 ms, eikä yhdelläkään potilaalla todettu toisen eikä kolmannen asteen eteis- kammiokatkosta (ks. kohta 4. 4).
Ritonavir-resistant isolates of HIV-1 have been selected in vitro and isolated from patients treated with therapeutic doses of ritonavir.
Ritonaviiriresistenttejä HIV- 1- kantoja on muodostunut in vitro, ja niitä on eristetty terapeuttisia ritonaviiriannoksia saaneilta potilailta.
Reduction in the antiretroviral activity of ritonavir is primarily associated with the protease mutations V82A/F/T/S and I84V.
Ritonaviirin antiretroviraalisen vaikutuksen heikkeneminen liittyy pääosin proteaasimutaatioihin V82A/ F/ T/ S ja I84V.
The effects of ritonavir (alone or combined with other antiretroviral agents) on biological markers of disease activity such as CD4 cell count and viral RNA were evaluated in several studies involving HIV-1 infected patients.
CD4- soluarvoon ja virus- RNA: han, analysoitiin useissa tutkimuksissa HIV- 1- positiivisilla potilailla.
A controlled study completed in 1996 with ritonavir as add-on therapy in HIV-1 infected patients extensively pre-treated with nucleoside analogues and baseline CD4 cell counts ≤ 100 cells/μl showed a reduction in mortality and AIDS defining events.
Vuonna 1996 loppuun viety kontrolloitu tutkimus ritonaviirilla add- on- hoitona HIV- 1- positiivisilla potilailla, jotka olivat aiemmin saaneet perusteellista nukleosidianalogihoitoa ja joilla lähtötason CD4 - soluarvo oli ≤ 100 solua/ µl, osoitti, että kuolleisuus ja AIDSiin liittyvät tapahtumat vähenivät.
1.29 log10) in the ritonavir group versus-0.01 log10 in the control group.
Keskimääräinen muutos lähtötasosta 16 viikon aikana HIV- RNA: ssa oli ritonaviiriryhmässä - 0, 79 log10 (maksimaalinen keskimääräinen lasku oli 1, 29 log10) ja kontrolliryhmässä - 0, 01 log10.
In a study completed in 1996 recruiting less advanced HIV-1 infected patients (CD4 200-500 cells/μl) without previous antiretroviral therapy, ritonavir in combination with zidovudine or alone reduced viral load in plasma and increased CD4 count.
Vuonna 1996 loppuun viedyssä tutkimuksessa, johon kuului HIV- 1- infektion varhaisemmassa vaiheessa olevia potilaita (CD4 200- 500 solua/ µl), jotka eivät olleet aiemmin saaneet antiretroviraalista hoitoa, ritonaviiri tsidovudiiniin kombinoituna tai yksinään vähensi viruskuormaa