natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The administration of STOCRIN with food may increase efavirenz exposure and may lead to an increase in the frequency of adverse reactions (see section 4.4).
STOCRINin ottaminen ruoan kanssa saattaa lisätä efavirentsialtistusta ja voi johtaa haittavaikutusten esiintymistiheyden lisääntymiseen (ks. kohta 4. 4).
Rash: in clinical studies, 26% of patients treated with 600 mg of efavirenz experienced skin rash compared with 17% of patients treated in control groups.
Kliinisissä tutkimuksissa 26%: lla 600 mg: n efavirentsiannosta saaneista potilaista ja 17%: lla verrokkiryhmän potilaista esiintyi ihottumia.
Skin rash was considered treatment related in 18% of patients treated with efavirenz.
Efavirentsihoitoa saaneista 18%: lla ihottumaa pidettiin hoidosta johtuvana.
Severe rash occurred in less than 1% of patients treated with efavirenz, and 1.7% discontinued therapy because of rash.
Vaikeaa ihottumaa esiintyi alle 1%: lla efavirentsihoitoa saaneista potilaista ja 1, 7% keskeytti hoidon ihottuman takia.
The incidence of erythema multiforme or Stevens-Johnson syndrome was approximately 0.1%.
Erythema multiformen tai Stevens- Johnsonin oireyhtymän ilmaantuvuus oli noin 0, 1%.
Use of appropriate antihistamines and/ or corticosteroids is recommended when efavirenz is restarted.
Sopivien antihistamiinien ja/ tai kortikosteroidien käyttöä suositellaan aloitettaessa efavirentsilääkitys uudelleen.
16 Experience with efavirenz in patients who discontinued other antiretroviral agents of the NNRTI class is limited.
Kokemus efavirentsihoidosta muiden NNRTI- lääkkeiden käytön keskeyttäneillä potilailla on vähäistä.
Nineteen patients who discontinued nevirapine because of rash have been treated with efavirenz.
19 nevirapiinihoidon ihottuman takia keskeyttänyttä potilasta sai efavirentsilääkitystä.
Nine of these patients developed mild-to-moderate rash while receiving therapy with efavirenz, and two discontinued because of rash.
Yhdeksällä näistä potilaista esiintyi lievää tai kohtalaista ihottumaa efavirentsihoidon aikana ja kaksi keskeytti hoidon ihottuman takia.
Psychiatric symptoms: serious psychiatric adverse reactions have been reported in patients treated with efavirenz.
Efavirentsihoitoa saaneilla potilailla on raportoitu vakavia psykiatrisia haittavaikutuksia.
In controlled trials of 1,008 patients treated with regimens containing efavirenz for an average of 1.6 years and 635 patients treated with control regimens for an average of 1.3 years, the frequency of specific serious psychiatric events are detailed hereafter:
Kontrolloiduissa hoitotutkimuksissa, joissa 1008 potilasta sai efavirentsia sisältänyttä yhdistelmähoitoa keskimäärin 1, 6 vuoden ajan ja 635 potilasta vertailuhoitoa keskimäärin 1, 3 vuoden ajan, eräiden vakavien psykiatristen tapahtumien esiintyvyydet olivat näillä potilasryhmillä seuraavat:
- severe depression - suicidal ideation - non-fatal suicide attempts - aggressive behaviour - paranoid reactions - manic reactions
- vaikea masennus - itsemurha- ajatukset - ei- fataalit itsemurhayritykset - aggressiivinen käyttäytyminen - paranoidiset reaktiot - maaniset reaktiot
Patients with a history of psychiatric disorders appear to be at greater risk of these serious psychiatric adverse reactions with frequencies of each of the above events ranging from 0.3% for manic reactions to 2.0% for both severe depression and suicidal ideation.
Tällä potilasryhmällä edellä mainittujen tapahtumien esiintyvyydet vaihtelivat maanisten reaktioiden 0, 3%: n ja vaikean masennuksen ja itsemurha- ajatusten 2, 0%: n välillä.
Nervous system symptoms: in clinical controlled trials, frequently reported adverse reactions in patients receiving 600 mg efavirenz with other antiretroviral agents included, but were not limited to: dizziness, insomnia, somnolence, impaired concentration and abnormal dreaming.
18 mm: huimaus, unettomuus, uneliaisuus, heikentynyt keskittymiskyky ja epänormaalit unet.
Nervous system symptoms of moderate-to-severe intensity were experienced by 19.4% of patients compared to 9.0% of patients receiving control regimens.
Kohtalaisesta voimakkaisiin vaihtelevia hermosto- oireita esiintyi 19, 4%: lla potilaista kun taas verrokeilla määrä oli 9, 0%.
These symptoms were severe in 2.0% of patients receiving efavirenz 600 mg daily and in 1.3% of patients receiving control regimens.
Efavirentsia 600 mg päivässä saaneilla oireet olivat vaikeita 2, 0%: lla ja verrokkiryhmässä 1, 3%: lla.
In clinical studies 2.1% of patients treated with 600 mg of efavirenz discontinued therapy because of nervous system symptoms.
Kliinisissä tutkimuksissa 2, 1% potilaista, jotka saivat 600 mg: n annoksella efavirentsihoitoa, keskeytti hoidon hermosto- oireiden takia.
Nervous system symptoms usually begin during the first one or two days of therapy and generally resolve after the first 2 - 4 weeks.
Hermosto- oireet alkavat yleensä ensimmäisten 1 - 2 hoitopäivän aikana ja yleensä ne häviävät ensimmäisten 2 - 4 viikon jälkeen.
In one clinical study, the monthly prevalence of nervous system symptoms of at least moderate severity between weeks 4 and 48, ranged from 5% - 9% in patients treated with regimens containing efavirenz and 3% - 5% in patients treated with the control regimen.
Yhdessä kliinisessä tutkimuksessa vähintään keskivaikeiden hermosto- oireiden kuukausittainen prevalenssi viikoilla 4 - 48 oli 5 - 9% efavirentsia sisältävää hoitoa saavilla potilailla ja 3 - 5% vertailuvalmistetta saavilla potilailla.
In a study of uninfected volunteers, a representative nervous system symptom had a median time to onset of 1 hour post-dose and a median duration of 3 hours.
Terveillä vapaaehtoisilla koehenkilöillä tehdyssä tutkimuksessa tyypillisen hermosto- oireen keskimääräinen alkamisaika oli 1 tunti lääkkeen ottamisen jälkeen ja kesto keskimäärin 3 tuntia.
Nervous system symptoms may occur more frequently when efavirenz is taken concomitantly with meals possibly due to increased efavirenz plasma levels (see section 5.2).
Hermosto- oireita voi esiintyä useammin, jos efavirentsi otetaan aterian yhteydessä, mikä mahdollisesti johtuu efavirentsin kohonneista pitoisuuksista plasmassa (ks. kohta 5. 2).
Dosing at bedtime seems to improve the tolerability of these symptoms and can be recommended during the first weeks of therapy and in patients who continue to experience these symptoms (see section 4.2).
Lääkkeen ottaminen nukkumaan mentäessä vaikuttaa lisäävän oireiden siedettävyyttä, ja tätä menettelyä voidaan suositella hoidon ensimmäisinä viikkoina sekä potilaille, joiden oireet eivät häviä (ks. kohta 4. 2).
Analysis of long-term data from study 006 (median follow-up 180 weeks, 102 weeks, and 76 weeks for patients treated with efavirenz + zidovudine + lamivudine, efavirenz + indinavir, and indinavir + zidovudine + lamivudine, respectively) showed that, beyond 24 weeks of therapy, the incidences of new-onset nervous system symptoms among efavirenz-treated patients were generally similar to those in the control arm.
Tutkimuksen 006 pitkäaikaistulosten analyysi (efavirentsi + tsidovudiini + lamivudiiniryhmän seuranta keskimäärin 180 viikkoa, efavirentsi + indinaviiriryhmän 102 viikkoa ja indinaviiri + tsidovudiini + lamivudiiniryhmän 76 viikkoa) osoitti, että 24 viikon hoidon jälkeen uusien hermosto - oireiden ilmaantuvuudet efavirentsia saaneilla potilailla olivat yleensä samanlaiset kuin kontrolliryhmän potilailla.
Frequency is defined using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000) including isolated reports.
Näiden esiintymistiheys on luokiteltu seuraavasti: hyvin yleinen (≥ 1/ 10); yleinen (≥ 1/ 100), < 1/ 10); melko harvinainen (≥ 1/ 1000, < 1/ 100); harvinainen (≥ 1/ 10 000, < 1/ 1000); hyvin harvinainen (< 1/ 10 000), mukaan lukien yksittäiset raportit.
17 Nervous system disorders common
Hermosto yleiset
disturbance in attention, dizziness, headache, somnolence
tarkkaavaisuuden häiriöt, huimaus, päänsärky, uneliaisuus
agitation, amnesia, ataxia, coordination abnormal, convulsions, thinking abnormal
agitaatio, amnesia, ataksia, koordinaatiokyvyn muutokset, kouristukset, ajattelun poikkeavuudet
Eye disorders uncommon
Silmät melko harvinaiset
Gastrointestinal disorders common
Ruoansulatuselimistö yleiset
Skin and subcutaneous tissue disorders very common
Iho ja ihonalainen kudos hyvin yleiset
pruritus
kutina
erythema multiforme, Stevens-Johnson syndrome
erythema multiforme, Stevens– Johnsonin oireyhtymä
common
19
fatigue
Yleiset
Immune system disorders
väsymys
uncommon
Immuunijärjestelmä melko harvinaiset
hypersensitivity
yliherkkyys
Hepatobiliary disorders uncommon
Maksa ja sappi
hepatitis acute
melko harvinaiset
Reproductive system and breast disorders
akuutti maksatulehdus
uncommon
Sukupuolielimet ja rinnat melko harvinaiset
gynaecomastia
gynekomastia
Psychiatric disorders common
Psyykkiset häiriöt
abnormal dreams, anxiety, depression, insomnia
poikkeavat unet, ahdistuneisuus, depressio, unettomuus
affect lability, aggression, confusional state, euphoric mood, hallucination, mania, paranoia, suicide attempt, suicide ideation
tunteiden ailahtelevuus, aggressiot, sekavuustilat, euforinen mieliala, aistiharhat, mania, vaino - harhat, itsemurhayritykset, itsemurha- ajatukset
Immune Reactivation Syndrome: in HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
Vaikeaa immuunikatoa sairastavilla HIV- infektoituneilla potilailla voi antiretroviraalisen yhdistelmähoidon aloitus laukaista piilevän opportunisti- infektion (ks. kohta 4. 4).
Lipodystrophy and metabolic abnormalities: combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Eri antiretroviruslääkkeitä samanaikaisesti saaneilla HIV- potilailla on esiintynyt kehon rasvakudosten uudelleenjakautumista (lipodystrofiaa), mm. perifeerisen ja kasvojen ihonalaisen rasvan vähenemistä, lisääntynyttä vatsan ja sisäelinten rasvakudosta, rintojen hypertrofiaa ja rasvan kerääntymistä niskaan (buffalo hump).
18 Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Eri antiretroviruslääkkeiden samanaikaiseen käyttöön on liittynyt metabolisia häiriöitä, kuten hypertriglyseridemiaa, hyperkolesterolemiaa, insuliiniresistenssiä, hyperglykemiaa ja hyperlaktatemiaa (ks. kohta 4. 4).
Osteonecrosis: cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Osteonekroositapauksia on esiintynyt erityisesti potilailla, joilla on yleisesti tunnettuja riskitekijöitä, edennyt HIV- infektio tai pitkäaikainen antiretroviraalinen yhdistelmähoito (CART).
Laboratory test abnormalities:
Poikkeavat laboratorioarvot:
Liver enzymes: elevations of aspartate aminotransferase (AST) and alanine aminotransferase (ALT) to greater than five times the upper limit of the normal range (ULN) were seen in 3% of 1,008 patients treated with 600 mg of efavirenz (5-8% after long-term treatment in study 006).
Aspartaattiaminotransferaasi - (ASAT) ja alaniiniaminotransferaasi - (ALAT) arvojen kohoamista yli viisinkertaiseksi normaaliarvon ylärajaan (Upper limit of normal, ULN) nähden esiintyi 3%: lla 600 mg efavirentsia saaneista 1008: sta potilaasta (5- 8%: lla tutkimuksessa 006 pitkäaikaishoidon jälkeen).
Similar elevations were seen in patients treated with control regimens (5% after long-term treatment).
Vastaavia nousuja todettiin verrokkipotilailla (5%: lla pitkäaikaishoidon jälkeen).
Elevations of gamma-glutamyltransferase (GGT) to greater than five times ULN were observed in 4% of all patients treated with 600 mg of efavirenz and 1.5 - 2% of patients treated with control regimens (7% of efavirenz-treated patients and 3% of control-treated patients after long-term treatment).
Gamma- glutamyylitransferaasiarvot (GGT) kohosivat yli viisinkertaisiksi normaaliarvojen ylärajaan nähden 4%: lla kaikista 600 mg efavirentsia saaneista potilaista ja 1, 5 - 2%: lla verrokkiryhmän potilaista (7%: lla efavirentsia saaneista ja 3%: lla kontrolliryhmän potilaista pitkäaikaishoidon jälkeen).
Isolated elevations of GGT in patients receiving efavirenz may reflect enzyme induction.
Pelkkä GGT- arvojen kohoaminen efavirentsihoitoa saavilla potilailla saattaa viitata entsyymi- induktioon.
In the long-term study (006), 1% of patients in each treatment arm discontinued because of liver or biliary system disorders.
Pitkäaikaistutkimuksessa (006) 1% kunkin hoitoryhmän potilaista keskeytti tutkimuksen maksa - tai sappihäiriöiden vuoksi.
In the long-term data set from study 006, 137 patients treated with efavirenz-containing regimens (median duration of therapy, 68 weeks) and 84 treated with a control regimen (median duration, 56 weeks) were seropositive at screening for hepatitis B (surface antigen positive) and/ or C (hepatitis C antibody positive).
Tutkimuksen 006 pitkäaikaistuloksissa 137 efavirentsia sisältävää hoitoa (keskimäärin 68 viikkoa) ja 84 vertailuhoitoa (keskimäärin 56 viikkoa) saanutta potilasta oli seulonnassa seropositiivisia B - hepatiitille (pinta- antigeenipositiivisia) ja/ tai C- hepatiitille (hepatiitti- C- vasta- aine positiivisia).
Among these co-infected patients, elevations in AST to greater than five times ULN developed in 13% of patients in the efavirenz arms and 7% of those in the control arm, and elevations in ALT to greater than five times ULN developed in 20% of patients in the efavirenz arms and 7% of the patients in the control arm.
ALAT- arvot kohosivat yli viisinkertaisiksi normaaliarvojen ylärajaan verrattuna 20%: lla efavirentsiryhmän ja 7%: lla kontrolliryhmän potilaista.
Among co-infected patients, 3% of those treated with efavirenz-containing regimens and 2% in the control arm discontinued from the study because of liver or biliary system disorders.
Infektoituneista (co- infected) potilaista 3% efavirentsiryhmän ja 2% kontrolliryhmän potilaista keskeytti tutkimuksen maksa - tai sappihäiriöiden vuoksi.
Reasons for discontinuation among co-infected recipients of efavirenz included abnormalities in hepatic enzymes; there were no discontinuations reported in this study for cholestatic hepatitis, hepatic failure, or fatty liver (see section 4.4).
Efavirentsia saaneiden infektoituneiden (co- infected) potilaiden keskeytyksen syitä olivat mm. epänormaalit maksaentsyymiarvot; kolestaattisen hepatiitin, maksan vajaatoiminnan tai rasvamaksan vuoksi keskeyttäneitä ei tässä tutkimuksessa ollut (ks. kohta 4. 4).
Amylase: in the clinical trial subset of 1,008 patients, asymptomatic increases in serum amylase levels greater than 1.5 times the upper limit of normal were seen in 10% of patients treated with efavirenz and 6% of patients treated with control regimens.
1008 potilasta käsittävässä kliinisessä tutkimuksessa havaittiin oireetonta seerumin amylaasiarvojen suurenemista yli puolitoistakertaiseksi normaaliarvojen ylärajaan nähden 10%: lla efavirentsia saaneista ja 6%: lla vertailuryhmän potilaista.
The clinical significance of asymptomatic increases in serum amylase is unknown.
Oireettoman seerumin amylaasiarvojen suurenemisen kliinistä merkitystä ei tiedetä.
Lipids: increases in total cholesterol of 10 - 20% have been observed in some uninfected volunteers receiving efavirenz.
Kokonaiskolesterolin 10 - 20%: n nousua havaittiin joillakin terveillä vapaaehtoisilla koehenkilöillä, jotka saivat efavirentsihoitoa.
In clinical trials of various efavirenz-containing regimens in treatment naive patients, total cholesterol, HDL-cholesterol, and triglycerides increased over 48 weeks of treatment (21 – 31%, 23 – 34%, and 23 – 49%, respectively).
Kliinisissä tutkimuksissa useita efavirentsia sisältäviä hoitoja ensimmäistä kertaa saaneilla potilailla kokonaiskolesteroli lisääntyi 21 - 31%, HDL- kolesteroli 23 - 34% ja triglyseridit 23 - 49% 48 viikkoa kestäneen hoidon aikana.
The proportion of patients with a total cholesterol/ HDL-cholesterol ratio greater than 5 was unchanged.
Niiden potilaiden suhteellinen osuus, joilla kokonaiskolesterolin/ HDL- kolesterolin suhde oli suurempi kuin 5, ei muuttunut.
The magnitude of changes in lipid levels may be influenced by factors such as duration of therapy and other components of the antiretroviral regimen.
Hoidon kesto sekä muut antiretrovirushoitoon sisältyvät lääkkeet ym. tekijät saattavat vaikuttaa lipidiarvoissa tapahtuvan muutoksen suuruuteen.
Cannabinoid test interaction: efavirenz does not bind to cannabinoid receptors.
Efavirentsi ei sitoudu kannabinoidireseptoreihin.
False positive urine cannabinoid test results have been reported in uninfected volunteers who received efavirenz.
Vääriä positiivisia virtsan kannabinoiditestituloksia on todettu terveillä vapaaehtoisilla efavirentsia saaneilla koehenkilöillä.
False positive test results have only been observed with the CEDIA DAU Multi-Level THC assay, which is used for screening, and have not been observed with other cannabinoid assays tested including tests used for confirmation of positive results.
Vääriä positiivisia testituloksia on havaittu ainoastaan seulontaan käytettävässä CEDIA DAU Multi- Level THC - määrityksessä, eikä niitä ole havaittu muissa tehdyissä kannabinoidimäärityksissä, mukaan lukien positiivisten tulosten varmistamiseen käytettävät testit.
Postmarketing experience with efavirenz has shown the following additional adverse reactions to occur in association with efavirenz-containing antiretroviral treatment regimens: cerebellar coordination and balance disturbances, delusion, hepatic failure, neurosis, photoallergic dermatitis, psychosis and completed suicide.
Myös seuraavia haittavaikutuksia on esiintynyt efavirentsia sisältävän antiretroviraalihoidon yhteydessä: pikkuaivoperäiset koordinaatio - ja tasapainohäiriöt, aistiharhat, maksan vajaatoiminta, neuroosit, allerginen valoihottuma, psykoosit ja itsemurhat.
19 Paediatric patients: undesirable effects in children were generally similar to those of adult patients.
Haittavaikutukset olivat lapsilla yleensä samanlaiset kuin aikuisilla.
Rash was reported more frequently in children (in a clinical study including 57 children who received efavirenz during a 48-week period, rash was reported in 46%) and was more often of higher grade than in adults (severe rash was reported in 5.3% of children).
Ihottumaa raportoitiin useammin (kliinisessä tutkimuksessa, jossa 57 lasta sai efavirentsia 48 viikon ajan, ihottumaa raportoitiin 46%: lla) ja vaikeampana (vaikeaa ihottumaa raportoitiin 5, 3%: lla lapsista) lapsilla kuin aikuisilla.
Although nervous system symptoms are difficult for young children to report, they appear to be less frequent in children and were generally mild.
Vaikka pienten lasten on vaikea raportoida hermosto- oireita, ne näyttivät olevan harvinaisempia lapsilla ja ne olivat yleensä lieviä.
In the study of 57 children, 3.5% of patients experienced nervous system symptoms of moderate intensity, predominantly dizziness.
Kliinisessä tutkimuksessa, johon osallistui 57 lapsipotilasta, 3, 5%: lla potilaista oli kohtalaisia hermosto- oireita, enimmäkseen huimausta.
No child had severe symptoms or had to discontinue because of nervous system symptoms.
Lapsilla ei ollut vaikeita oireita eikä tutkimusta tarvinnut keskeyttää hermosto- oireiden takia.
Some patients accidentally taking 600 mg twice daily have reported increased nervous system symptoms.
Joillakin potilailla, jotka ovat vahingossa ottaneet 600 mg annoksen kahdesti päivässä, on todettu hermosto- oireiden lisääntymistä.
Treatment of overdose with efavirenz should consist of general supportive measures, including monitoring of vital signs and observation of the patient ’ s clinical status.
Efavirentsi- yliannostusta tulisi hoitaa oireenmukaisesti, johon kuuluu elintoimintojen ja potilaan kliinisen tilan tarkkailu.
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors.
Ei- nukleosidinen käänteiskopioijaentsyymin estäjä.
Mechanism of action: efavirenz is a NNRTI of HIV-1.
Efavirentsi on HIV- 1- viruksen ei- nukleosidinen käänteiskopioijaentsyymin estäjä.
Efavirenz is a non-competitive inhibitor of HIV-1 reverse transcriptase (RT) and does not significantly inhibit HIV-2 RT or cellular DNA polymerases (α, β, γ or δ).
Efavirentsi estää HIV- 1- käänteiskopioijaentsyymiä ei- kompetitiivisesti, eikä se estä merkittävästi HIV- 2- käänteiskopioijaentsyymiä eikä solujen DNA- polymeraaseja (alfa, beeta, gamma tai delta).
Antiviral activity: the free concentration of efavirenz required for 90 to 95% inhibition of wild type or zidovudine-resistant laboratory and clinical isolates in vitro ranged from 0.46 to 6.8 nM in lymphoblastoid cell lines, peripheral blood mononuclear cells (PBMCs) and macrophage/ monocyte cultures.
Muuntelemattomien tai tsidovudiinille resistenttien laboratoriosopeutettujen ja kliinisten isolaattien 90 - 95%: n estoon tarvittava vapaa pitoisuus in vitro vaihteli välillä 0, 46 - 6, 8 nM lymfoblastisolulinjoissa, perifeerisen veren mononukleaarisoluissa (PBMC) ja makrofagi - / monosyyttiviljelmissä.
Resistance: the potency of efavirenz in cell culture against viral variants with amino acid substitutions at positions 48, 108, 179, 181 or 236 in RT or variants with amino acid substitutions in the protease was similar to that observed against wild type viral strains.
Efavirentsin teho soluviljelmässä aminohapposubstituutioita käänteiskopioijaentsyymin kohdissa 48, 108, 179, 181 tai 236 sisältäviin virusvariantteihin tai proteaasissa aminohapposubstituutioita sisältäviin variantteihin oli sama kuin muuntelemattomiin viruskantoihin.
The single substitutions which led to the highest resistance to efavirenz in cell culture correspond to a leucine-to-isoleucine change at position 100 (L100I, 17 to 22-fold resistance) and a lysine-to-asparagine at position 103 (K103N, 18 to 33-fold resistance).
Yksinkertaiset substituutiot, jotka johtivat suurimpaan efavirentsiresistenssiin soluviljelmissä, osuivat yhteen leusiinin vaihtumisen isoleusiiniksi kohdassa 100 (L100I, 17 – 22 - kertainen resistenssi) ja lysiinin vaihtumisen asparagiiniksi kohdassa 103 (K103N, 18- 33 - kertainen resistenssi) kanssa.
Greater than 100-fold loss of susceptibility was observed against HIV variants expressing K103N in addition to other amino acid substitutions in RT.
Yli 100- kertainen herkkyyden väheneminen havaittiin niillä HIV- varianteilla, joissa muiden käänteiskopioijaentsyymin aminohapposubstituutioiden lisäksi ilmeni K103N- substituutio.
K103N was the most frequently observed RT substitution in viral isolates from patients who experienced a significant rebound in viral load during clinical studies of efavirenz in combination with indinavir or zidovudine + lamivudine.
K103N oli virusisolaattien käänteiskopioijaentsyymissä kaikkein useimmin havaittu substituutio niillä potilailla, joiden viruskuormassa esiintyi huomattava kimmovaste (rebound) efavirentsin ja indinaviirin yhdistelmän tai efavirentsin ja tsidovudiini + lamivudiini - yhdistelmähoidon kliinisten tutkimusten aikana.
This mutation was observed in 90% of patients receiving efavirenz with virological failure.
Tämä mutaatio havaittiin 90%: lla efavirentsia saavista potilaista, joilla vaikutusta virukseen ei todettu.
Substitutions at RT positions 98, 100, 101, 108, 138, 188, 190 or 225 were also observed, but at lower frequencies, and often only in combination with K103N.
Substituutioita havaittiin myös käänteiskopioijaentsyymin kohdissa 98, 100, 101, 108, 138, 188, 190 tai 225, mutta harvemmin, ja usein vain yhdessä K103N- substituution kanssa.