natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The median durations of prior exposure to NRTIs were 257 weeks for patients receiving fosamprenavir with ritonavir twice daily (79% had ≥ 3 prior NRTIs) and 210 weeks for patients receiving lopinavir/ ritonavir (64% had ≥ 3 prior NRTIs).
Keskimääräinen altistuminen nukleosidisille käänteiskopioijaentsyyminestäjille oli kestänyt 257 viikkoa fosamprenaviiria ja ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa saaneilla potilailla (79%: lla oli ≥ 3 aikaisempaa nukleosidista käänteiskopioijaentsyyminestäjää =NRTI) ja 210 viikkoa potilailla, jotka saivat lopinaviiri/ ritonaviiria (64%: lla oli ≥ 3 aikaisempaa nukleosidista käänteiskopioijaentsyyminestäjää =NRTI).
The median durations of prior exposure to protease inhibitors were 149 weeks for patients receiving fosamprenavir with ritonavir twice daily (49% received ≥ 2 prior PIs) and 130 weeks for patients receiving lopinavir/ ritonavir (40% received ≥ 2 prior PIs).
Keskimääräinen altistuminen proteaasi- inhibiittoreille oli kestänyt 149 viikkoa potilailla, jotka saivat fosamprenaviiria ja ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa (49% sai aiemmin ≥ 2 proteaasi- inhibiittoria) ja 130 viikkoa potilailla, jotka saivat lopinaviiria/ ritonaviiria (40% sai aiemmin ≥ 2 proteaasi - inhibiittoria).
The mean AAUCMBs (log10 c/ ml) in the ITT (E) population (Observed analysis) at 48 weeks are described in the table below:
Keskimääräiset AAUCMB: t (log10 c/ ml) ITT (E) ryhmässä (havaintoanalyysi) viikon 48 kohdalla on esitetty alla olevassa taulukossa:
Plasma HIV-1 RNA Average Area Under the Curve Minus Baseline (AAUCMB) Values (log10 copies/ ml) at week 48 by Randomisation Strata in APV30003 ITT (E) Population (Observed Analysis)
Plasman HIV- 1 RNA: n AAUCMB (keskimääräinen AUC – arvo ennen hoitoa) – arvot (log10 kopiota/ ml) viikon 48 kohdalla satunnaistamisryhmittäin tutkimuksessa APV30003 ITT (E) potilasryhmässä (havaintoanalyysi)
Observed analysis Observed analysis FPV/ RTV BID LPV/ RTV BID
LPV/ RTV kahdesti/ vrk
Observed analysis Mean Diff.
keskimääräinen ero
Plasma HIV-1 RNA stratum 1000 – 10,000
(97, 5% luottamusväli)
N=107 N=103 Mean (n) Mean (n)
keskiarvo (n) keskiarvo (n)
(97.5% CI) FPV/ RTV BID vs LPV/ RTV BID
FPV/ RTV kahdesti/ vrk vs LPV/ RTV kahdesti/ vrk
copies/ ml > 10,000 – 100,000
1 000 – 10 000 kopiota/ ml
-0.104 (-0.550, 0.342)
(- 0, 550, 0, 342)
copies/ ml
> 10000 – 100000 kopiota/ ml
> 100,000 copies/ ml
> 100000 kopiota/ ml
-1.38 (19) -2.61 (14)
- 2, 61 (14)
Total population
17 Kaikki potilaat
-1.53 (105) -1.76 (103)
- 1, 76 (103)
0.244 (-0.047, 0.536)
(- 0, 047, 0, 536)
Key:
Selitys:
FPV/ RTV BID – Fosamprenavir with ritonavir twice daily, LPV/ RTV BID – Lopinavir / ritonavir twice daily
FPV/ RTV kahdesti/ vrk – fosamprenaviiria + ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa, LPV/ RTV kahdesti/ vrk – lopinaviiria / ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa
When considering the proportion of patients with undetectable viral load in the fosamprenavir with ritonavir twice daily dosing regimens and lopinavir / ritonavir arms respectively, results showed a trend in favour of the lopinavir / ritonavir arms:
Kun katsottiin niiden potilaiden määrää, joiden virusmäärä oli alle mitattavan tason fosamprenaviiri + ritonaviiri kahdesti vuorokaudessa ryhmässä ja lopinaviiri / ritonaviiri – ryhmässä, tulokset olivat lopinaviiri / ritonaviirin eduksi:
58% versus 61% (plasma HIV-1 RNA < 400 copies/ ml) or 46% versus 50% (plasma HIV-1 RNA < 50 copies/ ml) at Week 48 (secondary efficacy endpoint) in the intent to treat (RD=F) analysis.
58% verrattuna 61%: iin (plasman HIV- 1- RNA < 400 kopiota/ ml) tai 46% verrattuna 50%: iin (plasman HIV- 1- RNA < 50 kopiota/ ml) viikon 48 kohdalla (toissijainen tehokkuuden mittari) ITT – analyysissä (intention to treat; virustuotannon uudelleenalkaminen tai tutkimuksen keskeyttäminen = epäonnistuminen).
17 In patients with high viral load at baseline (> 100,000 copies/ ml) 7/ 14 (50%) patients in the lopinavir / ritonavir group and 6/ 19 (32%) patients in the fosamprenavir with ritonavir group had plasma HIV-1 RNA < 400 copies/ ml.
Potilailla, joiden viruskuorma hoidon alussa oli suuri (> 100000 kopiota/ ml), 50%: lla (7 / 14) potilaista lopinaviiri / ritonaviiri – ryhmässä ja 32%: lla (6/ 19) potilaista fosamprenaviiri + ritonaviiri – ryhmässä oli yli 400 HIV- 1- RNA kopiota/ ml.
The fosamprenavir with ritonavir twice daily regimen and the lopinavir / ritonavir twice daily regimen showed similar immunological improvements through 48 weeks of treatment as measured by median change from baseline in CD4 + cell count (fosamprenavir with ritonavir twice daily:
Fosamprenaviiri + ritonaviiri kahdesti vuorokaudessa ja lopinaviiri / ritonaviiri kahdesti vuorokaudessa saivat aikaan samanlaisen immunologisen paranemisen 48 hoitoviikon ajan, kun mittana käytettiin CD4+ - solujen muutoksen mediaania ennen hoitoa vallinneesta tilanteesta (fosamprenaviiri + ritonaviiri kahdesti vuorokaudessa:
81 cells/ mm3: lopinavir / ritonavir twice daily:
81 solua/ mm3; lopinaviiri / ritonaviiri kahdesti vuorokaudessa:
91 cells/ mm3).
91 solua/ mm3).
Children and adolescent patients above the age of six
Yli 6- vuotiaat lapset ja nuoret
Fosamprenavir tablets and oral suspension with ritonavir in combination with NRTIs have been evaluated in protease inhibitor naïve and experienced children and adolescent patients.
Fosamprenaviiritabletteja ja oraalisuspensiota yhdessä ritonaviirin kanssa yhdistelmänä NRTI - lääkkeiden kanssa on arvioitu lapsilla ja nuorilla, jotka eivät ole saaneet aikaisemmin proteaasi - inhibiittoreita sekä lapsilla ja nuorilla, jotka ovat saaneet niitä aikaisemmin.
The benefit in this age group has mainly been derived from the ongoing study, APV29005, an open label 48 week study evaluating the pharmacokinetic profiles, safety, and antiviral activity of fosamprenavir with ritonavir administered twice daily to HIV 1 protease inhibitor experienced and naive patients 2 to 18 years of age.
Tämä on avoin 48 viikon tutkimus, jossa arvioidaan kahdesti vuorokaudessa annostellun fosamprenaviirin ja ritonaviirin farmakokineettistä profiilia, turvallisuutta ja antiviraalista tehoa 2 – 18- vuotiailla potilailla, jotka joko ovat saaneet tai eivät ole saaneet aikaisemmin HIV 1 proteaasi- inhibiittorihoitoa.
Results through 24 weeks of treatment are provided below.
Alla esitetään 24. viikkoon mennessä saadut tulokset.
APV29005 enrolled 25 patients aged 6 to 11 (the majority of whom were treated with fosamprenavir / ritonavir 18/ 3 mg/ kg twice daily or the adult tablet regimen), and 29 patients aged 12 to 18 (the majority of whom were treated with the adult tablet regimen).
APV29005: een osallistuu 25 potilasta, jotka ovat iältään 6 – 11- vuotiaita (joista suurin osa sai fosamprenaviiria/ ritonaviiria 18/ 3 mg/ kg kahdesti vuorokaudessa tai aikuisten annostusta) ja 29 potilasta, jotka ovat iältään 12 – 18- vuotiaita, joista suurin osa sai aikuisten annostusta.
Overall, 27 (50%) were PI-naïve, 9 of whom were ART naïve, and 27 (50%) were PI-experienced.
Kaikenkaikkiaan 27 (50%) potilasta ei ollut aikaisemmin saanut proteaasi- inhibiittorihoitoa.
Prior NRTI exposure was extensive, with median durations of 421 and 389 weeks for the PI naïve and experienced patients respectively.
Aikaisempaa NRTI- hoitoa potilaat olivat saaneet paljon, hoidot olivat kestäneet keskimäärin (mediaani) 421 viikkoa potilailla, jotka eivät olleet saaneet aikaisemmin proteaasi- inhibiittoreita ja 389 viikkoa potilailla, jotka ovat saaneet proteaasi- inhibiittoreita aikaisemmin.
The median duration of prior PI exposure was 239 weeks.
Proteaasi- inhibiittorihoito oli kestänyt keskimäärin (mediaani) 239 viikkoa.
Overall, patients enrolled with a median 4.6 HIV-1 RNA log10 copies/ ml (33% of whom had > 100,000 copies/ ml at baseline) and a median% CD4+ cell of 18% (37% of whom had% CD4+ of < 15% at baseline).
Potilailla oli keskimäärin 4, 6 HIV- 1- RNA log10 kopiota/ ml (33%: lla oli yli 100000 kopiota/ ml lähtötilanteessa) ja CD4+% oli keskimäärin 18% (39%: llaCD4+% oli alle 15% lähtötilanteessa).
Through 24 weeks of therapy, 70% (19/ 27) of protease inhibitor naive and 56% (15/ 27) of protease inhibitor experienced patients achieved and maintained a plasma HIV 1 RNA < 400 copies/ ml (ITT(E), TLOVR).
24 viikon hoidon jälkeen 70%: lla (19/ 27) potilaista, jotka eivät olleet aikaisemmin saaneet proteaasi - inhibiittoreita ja 56%: lla (15/ 27) potilaista, jotka olivat aikaisemmin saaneet proteaasi- inhibiittoreita plasman HIV 1- RNA laski alle 400 kopioon/ ml ja pysyi tällä tasolla (ITT( E), TLOVR).
In the ITT(E) population (Observed analysis) at Week 24 the median% CD4+ cell counts increased by 8% in the PI-naïve subjects and 4% in the PI-experienced subjects.
ITT( E) - ryhmässä (havaintoanalyysi) viikon 24 mediaani CD4+ solujen% kasvoi 8%: lla potilailla, jotka eivät olleet aikaisemmin saaneet proteaasi- inhibiittoreita ja 4% potilailla, jotka olivat aikaisemmin saaneet proteaasi- inhibiittoreita.
These data were further substantiated by the supportive study APV20003; however, a different dosage regimen than that of study APV29005 was used.
18 Tutkimuksen APV20003 tulokset tukevat näitä tuloksia, joskin tässä tutkimuksessa käytettiin eri annostusta kuin tutkimuksessa APV29005.
The pharmacokinetic properties of amprenavir following co-administration of Telzir with ritonavir have been evaluated in healthy adult subjects and HIV-infected patients and no substantial differences were observed between these two groups.
Ryhmien välillä ei havaittu merkittäviä eroja.
Telzir tablet and oral suspension formulations, both given fasted, delivered equivalent plasma amprenavir AUC∞ values and the Telzir oral suspension formulation delivered a 14% higher plasma amprenavir Cmax as compared to the oral tablet formulation.
Telzir oraalisuspensio sai aikaan 14% korkeamman amprenaviiripitoisuuden Cmax plasmassa kuin tablettimuoto.
18 After single dose administration of fosamprenavir, amprenavir peak plasma concentrations are observed approximately 2 hours after administration.
Fosamprenaviirikerta- annoksen jälkeen amprenaviirin huippupitoisuudet plasmassa saavutetaan noin 2 tuntia lääkkeen ottamisesta.
Fosamprenavir AUC values are, in general, less than 1% of those observed for amprenavir.
Fosamprenaviirin AUC- arvot ovat yleisesti ottaen alle 1% havaituista amprenaviiriarvoista.
After multiple dose oral administration of equivalent fosamprenavir and amprenavir doses, comparable amprenavir AUC values were observed; however, Cmax values were approximately 30% lower and Cmin values were approximately 28% higher with fosamprenavir.
Kun fosamprenaviiria ja amprenaviiria annettiin useita samansuuruisia annoksia, saatiin suunnilleen samanlaiset AUC- arvot; fosamprenaviirin Cmax- arvot olivat kuitenkin noin 30% alemmat ja Cmin- arvot 28% korkeammat.
After multiple dose oral administration of fosamprenavir 700 mg with ritonavir 100 mg twice daily, amprenavir was rapidly absorbed with a geometric mean (95% CI) steady state peak plasma amprenavir concentration (Cmax) of 6.08 (5.38-6.86) µg/ ml occurring approximately 1.5 (0.75-5.0) hours after dosing (tmax).
Kun 700 mg fosamprenaviiria yhdessä 100 mg ritonaviirin kanssa kahdesti vuorokaudessa annettiin toistuvia oraalisia annoksia, amprenaviiri imeytyi nopeasti, keskimääräinen geometrinen (95% luottamusväli) vakaan tilan amprenaviirihuippupitoisuus plasmassa (Cmax) oli 6, 08 (5, 38 – 6, 86) µg/ ml ja se saavutettiin noin 1, 5 (0, 75 – 5, 0) tuntia lääkkeen ottamisesta (tmax).
The mean steady state plasma amprenavir trough concentration (Cmin) was 2.12 (1.77-2.54) µg/ ml and AUC0-tau was 39.6 (34.5– 45.3) h*µg/ ml.
Keskimääräinen vakaan tilan amprenaviiriminimipitoisuus (Cmin) oli 2, 12 (1, 77 – 2, 54) µg/ ml ja AUC0- tau oli 39, 6 (34, 5 – 45, 3) h* µg/ ml
Administration of the fosamprenavir tablet formulation in the fed state (standardised high fat meal:
Fosamprenaviiritablettien antaminen ruoan kanssa (vakioitu korkearasvapitoinen ateria:
967 kcal, 67 grams fat, 33 grams protein, 58 grams carbohydrate) did not alter plasma amprenavir pharmacokinetics (Cmax, tmax or AUC0- ∞) compared to the administration of this formulation in the fasted state.
967 kcal, 67 g rasvaa, 33 g proteiinia, 58 g hiilihydraatteja), ei muuttanut plasmassa olevan amprenaviirin farmakokinetiikkaa (Cmax, Tmax tai AUC0- ∞) siitä, mitä se oli, kun tabletit annettiin paastonneille henkilöille.
The apparent volume of distribution of amprenavir following administration of Telzir is approximately 430 l (6 l/ kg assuming a 70 kg body weight), suggesting a large volume of distribution, with penetration of amprenavir freely into tissues beyond the systemic circulation.
Amprenaviirin ilmeinen jakautumistilavuus Telzirin annostelun jälkeen on noin 430 l (6 l/ kg olettaen henkilön painoksi 70 kg), mikä antaa ymmärtää, että jakautumistilavuus on suuri ja amprenaviiria imeytyy vapaasti systeemisen verenkierron ulkopuolisiin kudoksiin.
This value is decreased by approximately 40% when Telzir is co-administered with ritonavir, most likely due to an increase in amprenavir bioavailability.
Tämä arvo vähenee noin 40%: lla, kun Telzir annetaan yhdessä ritonaviirin kanssa, todennäköisesti amprenaviirin lisääntyneen hyötyosuuden kautta.
In in vitro studies, the protein binding of amprenavir is approximately 90%.
In vitro tutkimuksissa amprenaviirin sitoutumineen proteiineihin on noin 90%.
It is bound to the alpha-1- acid glycoprotein (AAG) and albumin, but has a higher affinity for AAG.
Se sitoutuu happamaan alfa- 1- glykoproteiiniin (AAG) ja albumiiniin, mutta sen affiniteetti on suurempi AAG: tä kohtaan.
Concentrations of AAG have been shown to decrease during the course of antiretroviral therapy.
AAG- pitoisuuksien on osoitettu laskevan antiretroviraalisen hoidon aikana.
CSF penetration of amprenavir is negligible in humans.
19 Amprenaviiria pääsee selkäydinnesteeseen ihmisillä olemattoman vähän.
Amprenavir is primarily metabolised by the liver with less than 1% excreted unchanged in the urine.
Amprenaviiri metaboloituu ensisijassa maksassa ja vähemmän kuin 1% erittyy muuttumattomana virtsaan.
The primary route of metabolism is via the cytochrome P450 3A4 enzyme.
Ensisijainen metabolia tapahtuu sytokromi P450 3A4- entsyymin välityksellä.
Amprenavir metabolism is inhibited by ritonavir, via inhibition of CYP3A4, resulting in increased plasma concentrations of amprenavir.
Ritonaviiri estää amprenaviirin metaboliaa, estämällä CYP3A4: ää, minkä seurauksena amprenaviiripitoisuudet plasmassa kohoavat.
Amprenavir in addition is also an inhibitor of the CYP3A4 enzyme, although to a lesser extent than ritonavir.
Amprenaviiri on myös CYP3A4- entsyymin estäjä, joskin heikompi kuin ritonaviiri.
Therefore medicinal products that are inducers, inhibitors or substrates of CYP3A4 must be used with caution when administered concurrently with Telzir with ritonavir (see sections 4.3 and 4.5).
Sen vuoksi lääkkeitä, jotka ovat CYP3A4: n indusoijia, estäjiä tai substraatteja, on käytettävä varoen, kun niitä annostellaan samanaikaisesti Telzir + ritonaviirin kanssa (ks. kohdat 4. 3 ja 4. 5).
Following administration of Telzir, the half-life of amprenavir is 7.7 hours.
Telzirin ottamisen jälkeen amprenaviirin puoliintumisaika on 7, 7 tuntia.
When Telzir is co-administered with ritonavir, the half-life of amprenavir is increased to 15 – 23 hours.
Kun Telziriä otetaan yhdessä ritonaviirin kanssa, amprenaviirin puoliintumisaika pitenee 15 – 23 tuntiin.
19 The primary route of elimination of amprenavir is via hepatic metabolism with less than 1% excreted unchanged in the urine and no detectable amprenavir in faeces.
Ulosteeseen ei erity mitattavia määriä amprenaviiria.
Metabolites account for approximately 14% of the administered amprenavir dose in the urine, and approximately 75% in the faeces.
Noin 14% amprenaviiriannoksesta on metaboliitteina virtsassa ja noin 75% metaboliitteina ulosteessa.
In a clinical study on pharmacokinetics of fosamprenavir in paediatric patients, eight subjects 12 to 18 years of age received the standard fosamprenavir adult tablet dose of 700 mg twice daily (with ritonavir 100 mg twice daily).
Fosamprenaviirin farmakokinetiikkaa lapsilla selvittäneessä tutkimuksessa 8 12 – 18- vuotiasta potilasta sai aikuisten tavanomaista tablettiannosta 700 mg kahdesti vuorokaudessa (yhdessä 100 mg ritonaviirin kanssa).
Compared to the historical adult population receiving fosamprenavir / ritonavir 700 / 100 mg twice daily, 12 to 18 year old subjects had 20% lower plasma APV AUC(0- 24), 23% lower Cmax, and 20% lower Cmin values.
Verrattuna tavanomaiseen aikuisväestöön, joka saa 700 mg fosamprenaviiria ja 100 mg ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa, 12 – 18- vuotiailla potilailla plasman APV AUC( 0- 24) oli 20% pienempi, Cmax oli 23% alempi ja Cmin 20% alempi.
Children 6 to 11 years of age (n=9) receiving fosamprenavir / ritonavir 18 / 3 mg/ kg twice daily had 26% higher AUC(0-24) and similar Cmax and Cmin values when compared to the historical adult population receiving fosamprenavir / ritonavir 700 / 100 mg twice daily.
6 – 11- vuotiailla potilailla (n = 9), jotka saivat fosamprenaviiria/ ritonaviiria 18/ 3 mg/ kg kahdesti vuorokaudessa, AUC( 0- 24) oli 26% suurempi ja Cmax ja Cmin olivat vastaavat kuin aikuispotilailla, jotka saivat fosamprenaviiria/ ritonaviiria 700 mg/ 100 mg kahdesti vuorokaudessa.
Compared to the historical adult population receiving fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily, a subset of five pediatric subjects ages 6 to < 24-months receiving fosamprenavir / ritonavir 45/ 7 mg/ kg twice daily demonstrated that despite an approximate 5-fold increase in fosamprenavir and ritonavir doses on a mg/ kg basis, plasma amprenavir AUC(0-τ) was approximately 48% lower, Cmax 26% lower, and Cτ 29% lower in the paediatric subjects.
Verrattuna tavanomaiseen aikuisväestöön, joka saa fosamprenaviiria ja ritonaviiria 700 mg/ 100 mg kahdesti vuorokaudessa, viiden lapsipotilaan alaryhmä, iältään 6 viikkoa - < 24 kuukautta, joka sai fosamprenaviiria/ ritonaviiria 45/ 7 mg/ kg kahdesti vuorokaudessa, osoitti, että huolimatta noin 5- kertaisista fosamprenaviiri/ ritonaviiriannoksista mg/ kg, plasman amprenaviiri AUC( 0- τ) oli noin 48% pienempi, Cmax 26% alempi ja Cτ 29% alempi lapsipotilailla.
No dosing recommendations can be made for the very young (children < 2 years of age) and Telzir with ritonavir is not recommended for this patient population (see section 4.2).
Annossuosituksia hyvin nuorille lapsille (alle 2 - vuotiaille) ei voida antaa eikä Telziriä yhdessä ritonaviirin kanssa suositella tälle potilasryhmälle.
The pharmacokinetics of fosamprenavir in combination with ritonavir has not been studied in patients over 65 years of age.
Fosamprenaviiri + ritonaviiri – yhdistelmän farmakokinetiikkaa ei ole tutkittu yli 65- vuotiailla potilailla.
Less than 1% of the therapeutic dose of amprenavir is excreted unchanged in the urine.
Alle 1% terapeuttisesta amprenaviiriannoksesta erittyy muuttumattomana virtsaan.
Renal clearance of ritonavir is also negligible, therefore the impact of renal impairment on amprenavir and ritonavir elimination should be minimal
Myös ritonaviirin puhdistuma munuaisissa on olematonta; sen vuoksi munuaisten toimintahäiriöllä pitäisi olla vähäinen merkitys amprenaviirin + ritonaviirin eliminaatioon.
Hepatic impairment
20 Maksan toimintahäiriö
The plasma amprenavir pharmacokinetics were evaluated in a 14 day repeat-dose study in HIV-1 infected adult subjects with mild, moderate, or severe hepatic impairment receiving fosamprenavir with ritonavir compared to matched control subjects with normal hepatic function.
Amprenaviirin farmakokinetiikkaa plasmassa arvioitiin 14 vuorokautta kestäneessä toistuvien annosten tutkimuksessa, jossa HIV- 1- infektoituneita aikuispotilaita, joilla oli lievä, kohtalainen tai vakava maksan toimintahäiriö ja jotka saivat fosamprenaviiria ritonaviirin kanssa, verrattiin vastaaviin verrokkeihin, joiden maksan toiminta oli normaali.
In subjects with mild hepatic impairment (Child-Pugh score of 5-6), the dosage regimen of fosamprenavir 700 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily provided slightly higher plasma amprenavir Cmax (17%), slightly higher plasma amprenavir AUC(0-12) (22%), similar plasma total amprenavir C12 values and approximately 117% higher plasma unbound amprenavir C12 values compared to subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir / ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Potilailla, joilla oli lievä maksan toimintahäiriö (Child- Pugh asteikko 5 – 6), annostus 700 mg fosamprenaviiria kahdesti vuorokaudessa yhdessä harvemmin annetun ritonaviirin kanssa, 100 mg kerran vuorokaudessa, sai aikaan hieman korkeamman amprenaviiripitoisuuden plasmassa Cmax (17%), hieman suuremman amprenaviirin AUC( 0 – 12): n plasmassa (22%), samanlaiset plasman totaaliamprenaviiriarvot C12 ja noin 117% korkeammat sitoutumattoman amprenaviirin C12- arvot kuin potilailla, joilla maksan toiminta on normaali ja jotka saavat tavanomaista fosamprenaviiri - ja ritonaviiriannostusta 700 mg / 100 mg kahdesti vuorokaudessa.
In subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh score of 7-9), a reduced dose of fosamprenavir 450 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily is 20 predicted to deliver similar plasma amprenavir Cmax and AUC(0-12), but approximately 35% lower plasma total amprenavir C12 values and approximately 88% higher plasma unbound amprenavir C12 values than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Potilailla, joilla on kohtalainen maksan toimintahäiriö (Child- Pugh asteikko 7 – 9), pienemmän annoksen 450 mg fosamprenaviiria kahdesti vuorokaudessa ja harvemmin annostellun 100 mg ritonaviiria kerran vuorokaudessa arvioidaan saavan aikaan samanlaiset plasman amprenaviiri Cmax - ja AUC( 0- 12) arvot, mutta noin 35% alemmat amprenaviirin kokonais - C12- arvot plasmassa ja noin 88% korkeammat sitoutumattoman amprenaviirin C12- arvot kuin vastaavat arvot potilailla, joilla on normaali maksan toiminta ja jotka saavat tavanomaista annosta 700 mg fosamprenaviiria ja 100 mg ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa.
In subjects with severe hepatic impairment (Child-Pugh score of 10-13), a reduced dose of fosamprenavir 300 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily delivered 19% lower plasma amprenavir Cmax, 23% lower AUC(0-12), and 38% lower C12 values, but similar unbound plasma amprenavir C12 values than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Potilaille, joilla on vakava maksan toimintahäiriö (Child- Pugh asteikko 10- 13), alennettu annos 300 mg fosamprenaviiria kahdesti vuorokaudessa ja harvemmin annosteltu ritonaviiri, 100 mg kerran vuorokaudessa sai aikaan 19% alemman plasman Cmax- arvon, 23% pienemmän AUC: n (0- 12) ja 38% alemmat C12- arvot, mutta sitoutumattoman plasman amprenaviirin C12- arvot olivat samanlaiset kuin potilailla, joilla on normaali maksan toiminta ja jotka saivat tavanomaisen fosamprenaviiri/ ritonaviiri- annoksen 700 mg/ 100 mg kahdesti vuorokaudessa.
Despite reducing the dosing frequency of ritonavir, subjects with severe hepatic impairment had 64% higher ritonavir Cmax, 40% higher ritonavir AUC(0-24), and 38% higher ritonavir C12 than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Vaikka ritonaviiri annosteltiin harvemmin, potilaille, joilla on vakava maksan toimintahäiriö, ritonaviirin Cmax- arvot olivat 64% korkeammat, ritonaviirin AUC (0- 24) oli 40% suurempi ja ritonaviirin C12 oli 38% korkeampi kuin potilailla, joilla on normaali maksan toiminta ja jotka saivat tavanomaisen fosamprenaviiri - ja ritonaviiriannoksen.