natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The pattern of amino acid substitutions in RT associated with resistance to efavirenz was independent of the other antiviral medications used in combination with efavirenz.
Käänteiskopioijaentsyymin efavirentsiresistenssiin liittyvä aminohapposubstituutiomalli oli riippumaton efavirentsin kanssa samanaikaisesti käytetyistä muista viruslääkkeistä.
Cross resistance: cross resistance profiles for efavirenz, nevirapine and delavirdine in cell culture demonstrated that the K103N substitution confers loss of susceptibility to all three NNRTIs.
Efavirentsin, nevirapiinin ja delavirdiinin ristiresistenssiprofiilit soluviljelmässä osoittivat, että K103N- substituutioon liittyy herkkyyden häviäminen kaikille kolmelle NNRTI- lääkkeelle.
Two of three delavirdine-resistant clinical isolates examined were cross-resistant to efavirenz and contained
Kaksi tutkitusta kolmesta delavirdiinille resistentistä kliinisestä isolaatista oli ristiresistenttejä efavirentsille, ja niissä oli K103N- substituutio.
Viral isolates recovered from PBMCs of patients enrolled in efavirenz clinical studies who showed evidence of treatment failure (viral load rebound) were assessed for susceptibility to NNRTIs.
Efavirentsilla tehtäviin kliinisiin tutkimuksiin osallistuvilla potilailla, joilla näkyi merkkejä hoidon epäonnistumisesta (viruskuorman kimmovaste), arvioitiin PBMC: stä eristettyjen virusisolaattien herkkyyttä NNRTI- lääkkeille.
Five of these NNRTI-resistant isolates were found to have K103N or a valine-to-isoleucine substitution at position 108 (V108I) in RT.
Viidellä näistä NNRTI- lääkkeille resistenteistä isolaateista havaittiin käänteiskopioijaentsyymissä K103N- substituutio tai valiinin korvautuminen isoleusiinilla kohdassa 108 (V108I).
The potential for cross resistance between efavirenz and PIs is low because of the different enzyme targets involved.
Efavirentsin ja proteaasinestäjien välisen ristiresistenssin mahdollisuus on pieni, koska niillä on eri kohde- entsyymi.
The potential for cross-resistance between efavirenz and NRTIs is low because of the different binding sites on the target and mechanism of action.
Efavirentsin ja NRTI- lääkkeiden välisen ristiresistenssin mahdollisuus on pieni, koska ne sitoutuvat kohde- entsyymissä eri paikkaan ja niillä on eri vaikutusmekanismi.
Pharmacodynamic effects:
22 Farmakodynaamiset vaikutukset:
Efavirenz has not been studied in controlled studies in patients with advanced HIV disease, namely with CD4 counts < 50 cells/ mm3, or in PI or NNRTI experienced patients.
Efavirentsia ei ole tutkittu kontrolloiduissa tutkimuksissa potilailla, joilla on pitkälle edennyt HIV- infektio, eli joiden CD4- arvo on < 50 solua/ mm3, eikä proteaasinestäjää eikä toista NNRTI- lääkettä saavilla potilailla.
Two controlled studies (006 and ACTG 364) of approximately one year duration with efavirenz in combination with NRTIs and/ or PIs, have demonstrated reduction of viral load below the limit of quantification of the assay and increased CD4 lymphocytes in antiretroviral therapy-naïve and NRTI-experienced HIV-infected patients.
Kahdessa noin vuoden kestäneessä kontrolloidussa tutkimuksessa (006 ja ACTG 364) käytettiin efavirentsia NRTI- lääkkeisiin ja/ tai proteaasinestäjiin yhdistettynä ja todettiin, että viruskuorma aleni alle mittausrajan ja CD4- lymfosyyttien määrä lisääntyi antiretrovirushoitoa aiemmin saamattomilla ja NRTI- lääkkeitä saaneilla HIV- potilailla.
Study 020 showed similar activity in NRTI-experienced patients over 24 weeks.
Tutkimuksessa 020 todettiin sama vaikutus NRTI- lääkkeitä saavilla potilailla 24 viikon aikana.
The standard doses of NRTIs given every 12 hours were used in each of these studies.
NRTI- lääkettä annettiin standardiannoksina 12 tunnin välein kaikissa näistä tutkimuksista.
Study 006, a randomized, open-label trial, compared efavirenz + zidovudine + lamivudine or efavirenz + indinavir with indinavir + zidovudine + lamivudine in 1,266 patients who were required to be efavirenz-, lamivudine-, NNRTI-, and PI-naive at study entry.
1266 potilasta, jotka eivät olleet aikaisemmin saaneet efavirentsia, lamivudiinia, NNRTI- lääkkeitä ja proteaasinestäjiä, osallistui randomoituun, avoimeen tutkimukseen (tutkimus 006), jossa efavirentsia + tsidovudiinia + lamivudiinia tai efavirentsia + indinaviiria verrattiin indinaviiriin + tsidovudiiniin + lamivudiiniin.
The mean baseline CD4 cell count was 341 cells/ mm3 and the mean baseline HIV-RNA level was 60,250 copies/ ml.
Lähtötason keskimääräinen CD4- solumäärä oli 341 solua/ mm3 ja lähtötason HIV- RNA - määrä 60 250 kopiota/ ml.
Efficacy results for study 006 on a subset of 614 patients who had been enrolled for at least 48 weeks are found in Table 3.
Tutkimuksen 006 tehokkuustulokset 614 potilaan ryhmästä, jotkaolivat olleet tutkimuksessa vähintään 48 viikkoa, on esitetty taulukossa 3.
In the analysis of responder rates (the non-completer equals failure analysis [NC = F]), patients who terminated the study early for any reason, or who had a missing HIV-RNA measurement that was either preceded or followed by a measurement above the limit of assay quantification were considered to have HIV-RNA above 50 or above 400 copies/ ml at the missing time points.
Vasteprosenttien analyysissä (the non- completer equals failure analysis [NC = F]) puuttuviksi HIV- RNA - arvoiksi katsottiin yli 50 tai yli 400 kopiota/ ml tutkimuksen jostakin syystä varhain lopettaneilla potilailla tai potilailla, joilta puuttui HIV- RNA - määritys, kun puuttuvaa mittausarvoa edelsi tai sen jälkeen oli saatu määrityksen mittausrajan yläpuolella oleva arvo.
Efficacy results for study 006
Tehokkuustulokset tutkimuksessa 006
Responder rates (NC = Fa) Plasma HIV-RNA
Vasteprosentit (NC = Fa) Plasman HIV- RNA
Mean change from baseline-CD4 cell count
Lähtötason CD4 - soluarvon muutoskeskiarvo solua/ mm3
400 copies/ ml (95% C. I. b)
400 kopiota/ ml (95% C. I. b)
< 50 copies/ ml (95% C. I. b)
50 kopiota/ ml (95% C. I. b)
cells/ mm3 (S. E. M. c)
(S. E. M. c)
Treatme
Hoito - ohjelma d
48 weeks
48 viikkoa 48 viikkoa
Regimend EFV +
EFV +
ZDV + 3TC EFV + IDV
ZDV + 3TC
%, 73%) 54%
%, 73%)
(55%, 69%) 48%
(55
(11.8) 177
(11, 8)
(47%, 61%)
(47
(41%, 55%)
(41
(11.3)
48%%, 55%)
cells/ mm3 (S. E. M. c)
177 (11, 3)
ZDV a b c
a
+ 3TC NC = F, noncompleter = failure.
ZDV + 3TC
(12.3)
(12, 3)
S. E. M., standard error of the mean. d EFV, efavirenz; ZDV, zidovudine; 3TC, lamivudine; IDV, indinavir.
NC = F, keskenjääminen = epäonnistuminen b C. I., luottamusväli c S. E. M., keskiarvon standardipoikkeama d EFV, efavirentsi; ZDV, tsidovudiini; 3TC, lamivudiini; IDV, indinaviiri
Long-term results at 168 weeks of study 006 (160 patients completed study on treatment with EFV +IDV, 196 patients with EFV + ZDV + 3TC and 127 patients with IDV + ZDV + 3TC, respectively), suggest durability of response in terms of proportions of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml, HIV RNA < 50 copies/ ml and in terms of mean change from baseline CD4 cell count.
Tutkimuksen 006 pitkäaikaistulokset 168 viikon kohdalla (160 potilasta EFV + IDV - ryhmässä, 196 potilasta EFV + ZDV + 3TC - ryhmässä ja 127 potilasta IDV + ZDV + 3TC - ryhmässä olivat tukimuksessa loppuun saakka) viittaavat vaikutuksen pysyvyyteen, kun katsotaan niiden potilaiden osuutta, joilla HIV- RNA - määrä oli alle 400 kopiota/ ml, HIV- RNA - määrä oli alle 50 kopiota/ ml ja kun katsotaan keskimääräistä muutosta lähtötason CD4 solumäärästä.
Study ACTG 364 enrolled 196 patients who had been treated with NRTIs but not with PIs or NNRTIs.
Tutkimukseen ACTG 364 otettiin 196 potilasta, joita oli hoidettu NRTI- lääkkeillä mutta ei proteaasinestäjillä eikä NNRTI- lääkkeillä.
Study 020 enrolled 327 patients who had been treated with NRTIs but not with PIs or NNRTIs.
Tutkimukseen 020 otettiin 327 potilasta, joita oli hoidettu NRTI- lääkkeillä mutta ei proteaasinestäjillä
Physicians were allowed to change their patient ’ s NRTI regimen upon entry into the study.
Lääkärit saivat muuttaa NRTI- lääkitystä potilaiden aloittaessa tutkimuksen.
Responder rates were highest in patients who switched NRTIs.
Hoitovaste oli paras niillä potilailla, joiden NRTI- lääke oli vaihdettu.
Efficacy results for studies ACTG 364 and 020
Tehokkuustulokset tutkimuksissa ACTG 364 ja 020
Responder rates (NC = Fa)
Vasteprosentti (NC = Fa) Plasman HIV- RNA
Mean change from
Lähtötason CD4- soluarvon muutoskeskiarvo
baseline-CD4 cell count
solua/ mm3 (S. E. M. d)
Study Number/ Treatment Regimensb
Tutkimus
n
nro / n
(95
(95%% (95
% C. I. c)%
% (95%%
cells/ mm3 (S. E. M. d)
C. I. c)
< 500 copies/ ml
< 500 kopiota/ ml
< 50 copies/ ml
< 50 kopiota/ ml
(59, 82) (46, 70) (19, 42)
70 (59, 82) 58 (46, 70) 30 (19, 42)
< 400 copies/ ml
< 400 kopiota/ ml
EFV + IDV + NRTIs IDV + NRTIs a
EFV + IDV + NRTIs IDV + NRTIs
NC = F, noncompleter = failure. b EFV, efavirenz; ZDV, zidovudine; 3TC, lamivudine; IDV, indinavir; NRTI, nucleoside reverse transcriptase inhibitor; NFV, nelfinavir. c C. I., confidence interval for proportion of patients in response. d S. E. M., standard error of the mean. ---, not performed.
NC = F, keskenjääminen = epäonnistuminen b EFV, efavirentsi; ZDV, tsidovudiini; 3TC, lamivudiini; IDV, indinaviiri; NRTI, nukleosidinen käänteiskopioijaentsyyminestäjä; NFV, nelfinaviiri c C. I., niiden potilaiden osuuden luottamusväli, joilla saatiin vaste d S. E. M., keskiarvon standardipoikkeama ---, ei suoritettu
Paediatric trial:
Pediatrinen tutkimus:
ACTG 382 is an ongoing uncontrolled study of 57 NRTI-experienced paediatric patients (3 - 16 years) which characterises the pharmacokinetics, antiviral activity and safety of efavirenz in combination with nelfinavir (20 - 30 mg/ kg given three times a day) and one or more NRTIs.
Tutkimuksessa selvitetään efavirentsin farmakokinetiikkaa, antiviraalista vaikutusta ja turvallisuutta, kun sitä annetaan yhdessä nelfinaviirin (20 - 30 mg/ kg kolmesti vuorokaudessa) ja yhden tai useamman NRTI- lääkkeen kanssa.
The starting dose of efavirenz was the equivalent of a 600 mg dose (adjusted from calculated body size based on weight).
Efavirentsin aloitusannos vastasi 600 mg: n annosta (sovitettuna painoon perustuvan laskennallisen ruumiinkoon mukaan).
The response rate, based on the NC = F analysis of the percentage of patients with plasma HIV-RNA < 400 copies/ ml at 48 weeks was 60% (95%, C. I.
Vasteprosentti NC = F analyysissä oli 60% (95%, C. I.
47, 72), and 53% (C. I.
47, 72) niiden potilaiden määrän perusteella, joilla plasman HIV- RNA - kopioiden osuus oli < 400/ ml 48 viikon kohdalla, ja 53% (C. I.
40, 66) based on percentage of patients with plasma HIV-RNA < 50 copies/ ml.
40, 66) niiden potilaiden määrän perusteella, joilla plasman HIV- RNA - kopioiden osuus oli < 50/ ml.
The mean CD4 cell counts were increased by 63 ± 34.5 cells/ mm3 from baseline.
Keskimääräinen CD4- arvo nousi lähtötasosta 63 ± 34, 5 solua/ mm3.
Absorption: peak efavirenz plasma concentrations of 1.6 - 9.1 μ M were attained by 5 hours following single oral doses of 100 mg to 1,600 mg administered to uninfected volunteers.
Terveillä vapaaehtoisilla koehenkilöillä efavirentsin huippupitoisuus plasmassa, 1, 6 - 9, 1 μM, saavutettiin 5 tunnin kuluessa oraalisen 100 mg - 1600 mg: n kerta- annoksen ottamisesta.
Dose related increases in Cmax and AUC were seen for doses up to 1,600 mg; the increases were less than proportional suggesting diminished absorption at higher doses.
Cmax - ja AUC- arvojen todettiin kohonneen annoksesta riippuen 1600 mg: n annokseen asti; suhteessa annokseen kohoaminen oli vähäisempää, mikä viittaa imeytymisen vähentymiseen suuremmilla annoksilla.
Time to peak plasma concentrations (3 - 5 hours) did not change following multiple dosing and steady-state plasma concentrations were reached in 6 - 7 days.
Aika suhteessa plasman huippupitoisuuksiin (3 - 5 tuntia) ei muuttunut toistettuja annoksia käytettäessä ja vakaan tilan pitoisuus plasmassa saavutettiin 6 - 7 päivässä.
In HIV infected patients at steady state, mean Cmax, mean Cmin, and mean AUC were linear with 200 mg, 400 mg, and 600 mg daily doses.
HIV- tartunnan saaneiden potilaiden vakaan tilan Cmax -, Cmin - ja AUC- keskiarvot olivat lineaariset 200 mg, 400 mg ja 600 mg: n vuorokausiannosten kanssa.
In 35 patients receiving efavirenz 600 mg once daily, steady state Cmax was 12.9 ± 3.7 μ M (29%) [mean ± S. D.
Efavirentsia 600 mg kerran vuorokaudessa saaneiden 35 potilaan vakaan tilan Cmax- arvo oli 12, 9 ± 3, 7 μM (29%) [keskiarvo ± S. D.
(% C. V.)], steady state Cmin was 5.6 ± 3.2 μ M (57%), and AUC was 184 ± 73 μ M·h (40%).
(% C. V.)], vakaan tilan Cmin- arvo 5, 6 ± 3, 2 μM (57%) ja AUC- arvo 184 ± 73 μM⋅h (40%).
Effect of food: the bioavailability of a single 600 mg dose of efavirenz hard capsules in uninfected volunteers was increased 22% and 17%, respectively, when given with a meal of high fat or normal composition, relative to the bioavailability of a 600 mg dose given under fasted conditions (see section 4.4).
24 yhteydessä, ja 17%, kun kerta- annos annettiin tavanomaisen aterian yhteydessä, verrattuna paaston jälkeen annetun 600 mg kerta- annoksen biologiseen hyötyosuuteen (ks. kohta 4. 4).
Distribution: efavirenz is highly bound (approximately 99.5 - 99.75%) to human plasma proteins, predominantly albumin.
Efavirentsi sitoutuu suuressa määrin (noin 99, 5 - 99, 75%) ihmisen plasman proteiineihin, etupäässä albumiiniin.
In HIV-1 infected patients (n = 9) who received efavirenz 200 to 600 mg once daily for at least one month, cerebrospinal fluid concentrations ranged from 0.26 to 1.19% (mean 0.69%) of the corresponding plasma concentration.
Efavirentsia 200 - 600 mg kerran vuorokaudessa vähintään kuukauden ajan saaneilla HIV- 1 - infektiopotilailla (n = 9) pitoisuus aivo- selkäydinnesteessä vaihteli välillä 0, 26 - 1, 19% (keskiarvo 0, 69%) vastaavasta pitoisuudesta plasmassa.
Biotransformation: studies in humans and in vitro studies using human liver microsomes have demonstrated that efavirenz is principally metabolised by the cytochrome P450 system to hydroxylated metabolites with subsequent glucuronidation of these hydroxylated metabolites.
Ihmisillä tehdyt tutkimukset ja in vitro - tutkimukset, joissa käytettiin ihmisen maksan mikrosomeja, ovat osoittaneet, että efavirentsi metaboloituu pääasiassa P450- sytokromijärjestelmän kautta hydroksyloituneiksi metaboliiteiksi, jotka edelleen glukuronisoituvat.
These metabolites are essentially inactive against HIV-1.
Nämä metaboliitit eivät tehoa HIV- 1 - virukseen.
The in vitro studies suggest that CYP3A4 and CYP2B6 are the major isozymes responsible for efavirenz metabolism and that it inhibited P450 isozymes 2C9, 2C19, and 3A4.
In vitro - tutkimukset viittaavat siihen, että CYP3A4 ja CYP2B6 ovat efavirentsin metaboliasta vastuussa olevat tärkeimmät isoentsyymit ja että efavirentsi esti P450- isoentsyymejä 2C9, 2C19 ja 3A4.
In in vitro studies efavirenz did not inhibit CYP2E1 and inhibited CYP2D6 and CYP1A2 only at concentrations well above those achieved clinically.
In vitro - tutkimuksissa efavirentsi ei estänyt CYP2E1: ä, ja se esti CYP2D6: a ja CYP1A2: a vain pitoisuuksilla, jotka olivat huomattavasti suuremmat kuin kliinisesti saavutetut.
Efavirenz plasma exposure may be increased in patients with the homozygous G516T genetic variant of the CYP2B6 isoenzyme.
Efavirentsin pitoisuudet plasmassa voivat olla korkeampia potilailla, joilla on CYP2B6- isoentsyymin homotsygoottinen G516T geenimuunnos.
Efavirenz has been shown to induce P450 enzymes, resulting in the induction of its own metabolism.
Efavirentsin on osoitettu indusoivan P450- entsyymejä ja näin myös omaa metaboliaansa.
In uninfected volunteers, multiple doses of 200 - 400 mg per day for 10 days resulted in a lower than predicted extent of accumulation (22 - 42% lower) and a shorter terminal half-life compared with single dose administration (see below).
200 - 400 mg: n toistetun vuorokausiannoksen nauttiminen 10 vuorokauden ajan aiheutti terveillä vapaaehtoisilla koehenkilöillä ennustettua alhaisemman kertymisen (22 - 42% alhaisempi), ja lyhyemmän terminaalisen puoliintumisajan kuin kerta- annoksen ottaminen (ks. alla).
Elimination: efavirenz has a relatively long terminal half-life of at least 52 hours after single doses and 40 – 55 hours after multiple doses.
Efavirentsilla on kerta- annoksen ottamisen jälkeen suhteellisen pitkä, vähintään 52 tunnin terminaalinen puoliintumisaika, ja toistettujen annosten jälkeen se on 40 - 55 tuntia.
Approximately 14 - 34% of a radiolabelled dose of efavirenz was recovered in the urine and less than 1% of the dose was excreted in urine as unchanged efavirenz.
Noin 14 - 34% radioaktiivisesti merkitystä efavirentsiannoksesta todettiin virtsasta ja alle 1% annoksesta erittyi virtsaan muuttumattomana efavirentsina.
In the single patient studied with severe hepatic impairment (Child Pugh Grade C), half life was doubled indicating a potential for a much greater degree of accumulation.
Ainoalla vaikeaa maksan vajaatoimintaa (Child- Pugh - vaikeusaste C) sairastavalla potilaalla, jota on tutkittu, puoliintumisaika kaksinkertaistui viitaten paljon suuremman kumulaation mahdollisuuteen.
Paediatric pharmacokinetics: in 49 paediatric patients receiving the equivalent of a 600 mg dose of efavirenz (dose adjusted from calculated body size based on weight), steady state Cmax was 14.1 μ M, steady state Cmin was 5.6 μ M, and AUC was 216 μ M·h.
49 lapsipotilaalla, jotka saivat 600 mg: n efavirentsiannosta vastaavan määrän (annos sovitettiin painoon perustuvan laskennallisen ruumiinkoon mukaan), vakaan tilan Cmax oli 14, 1 μM, Cmin 5, 6 μM ja AUC 216 μM⋅h.
23 Gender, race, elderly:
Sukupuoli, rotu, vanhukset:
Pharmacokinetic studies have not been performed in the elderly.
Farmakokineettisiä tutkimuksia vanhuksilla ei ole tehty.
Malformations were observed in 3 of 20 foetuses/ newborns from efavirenz-treated cynomolgus monkeys given doses resulting in plasma efavirenz concentrations similar to those seen in humans.
Epämuodostumia havaittiin kolmella 20: sta efavirentsia saaneen makakiapinan sikiöstä/ vastasyntyneestä poikasesta annoksilla, joilla efavirentsin pitoisuudet plasmassa olivat samat kuin ihmisellä.
Anencephaly and unilateral anophthalmia with secondary enlargement of the tongue were observed in one foetus, microophthalmia was observed in another foetus, and cleft palate was observed in a third foetus.
Anenkefaliaa ja toispuolista anoftalmiaa sekä kielen liikakasvua todettiin yhdellä sikiöllä, mikro- oftalmiaa toisella ja suulakihalkio kolmannella.
Biliary hyperplasia was observed in cynomolgus monkeys given efavirenz for ≥ 1 year at a dose resulting in mean AUC values approximately 2-fold greater than those in humans given the recommended dose.
25 Maksan biliaarista hyperplasiaa havaittiin makakiapinoilla, jotka saivat efavirentsia vähintään vuoden ajan annoksena, joka sai aikaan noin kaksinkertaiset keskimääräiset AUC- arvot verrattuna arvoihin, jotka suositeltu annos sai aikaan ihmisellä.
Non-sustained convulsions were observed in some monkeys receiving efavirenz for ≥ 1 year, at doses yielding plasma AUC values 4- to 13-fold greater than those in humans given the recommended dose (see sections 4.4 and 4.8).
Apinoilla havaittiin lyhytkestoisia kouristuksia, kun niille annettiin efavirentsia vähintään vuoden ajan annoksina, joiden aikaansaaman plasman efavirentsipitoisuuden AUC- arvo oli 4– 13 - kertainen suositusannoksen saaneiden ihmisten vastaavaan arvoon verrattuna (ks. kohdat 4. 4 ja 4. 8).
Carcinogenicity studies showed an increased incidence of hepatic and pulmonary tumours in female mice, but not in male mice.
Karsinogeenisuustutkimuksissa todettiin maksa - ja keuhkokasvainten ilmaantuvuuden lisääntymistä naarashiirillä, mutta ei koirashiirillä.
Carcinogenicity studies in male mice, male and female rats were negative.
Koirashiirillä sekä koiras - ja naarasrotilla tehtyjen karsinogeenisuustutkimusten tulokset olivat negatiiviset.
Capsule core Sodium laurilsulfate Lactose monohydrate Magnesium stearate Sodium starch glycolate
Kapselin ydin Natriumlauryylisulfaatti Laktoosimonohydraatti Magnesiumstearaatti Natriumtärkkelysglykolaatti
Capsule shell Gelatine Sodium laurilsulfate Yellow iron oxide (E172) Titanium dioxide (E171) Silicon dioxide (E551)
Kapselikuori Liivate Natriumlauryylisulfaatti Keltainen rautaoksidi (E172) Titaanidioksidi (E171) Piidioksidi (E551)
Printing ink Cochineal carminic acid (E120) Indigo carmine (E132) Titanium dioxide (E171)
Painoväri Karmiinihappo (E120) Indigokarmiini (E132) Titaanidioksidi (E171)
24 6.3 Shelf life
6. 3 Kestoaika
HDPE bottles with a child-resistant polypropylene closure.
HDPE- purkit, joissa on lapsiturvallinen polypropyleenisuljin.
EU/ 1/ 99/ 111/ 001 - bottle
EU/ 1/ 99/ 111/ 001 - purkki
28 May 1999.
28. toukokuuta 1999.
Date of latest renewal:
Uudistamispäivämäärä:
28 May 2004.
28. toukokuuta 2004.
STOCRIN 100 mg hard capsules
STOCRIN 100 mg kova kapseli
Each hard capsule contains 100 mg of efavirenz.
Kukin kova kapseli sisältää 100 mg efavirentsia.
Excipient: each hard capsule contains 57.0 mg of lactose monohydrate.
Apuaine: kukin kova kapseli sisältää 57, 0 mg laktoosimonohydraattia.
White, printed with “ 3807”.
Valkoinen, painatus ” 3807 ”.
STOCRIN must be given in combination with other antiretroviral medicines (see section 4.5).
4. 5 Yhteisvaikutukset muiden lääkevalmisteiden kanssa sekä muut yhteisvaikutukset).
26 STOCRIN is not recommended for use in children below the age of 3 years or weighing less than 13 kg due to a lack of data on safety and efficacy in that age group (see sections 5.1 and 5.2).
28 tai alle 13 kg: n painoisille lapsille ei suositella, koska tiedot turvallisuudesta ja tehosta puuttuvat (ks. kohdat 5. 1 ja 5. 2).
4.4 Special warnings and precautions for use
29 4. 4 Varoitukset ja käyttöön liittyvät varotoimet
As with all other non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs), resistant virus emerges rapidly when efavirenz is administered as monotherapy.
Kuten muitakin ei- nukleosidisia käänteiskopioijaentsyymin estäjiä (Non - Nucleoside Reverse Transcriptase Inhibitors, NNRTIs) käytettäessä resistenttejä viruskantoja ilmaantuu nopeasti, kun efavirentsia käytetään monoterapiana.
27 Co-administration of efavirenz with the fixed combination tablet containing efavirenz, emtricitabine, and tenofovir disoproxil fumarate, is not recommended.
Efavirentsin käyttö samanaikaisesti tämän efavirentsia, emtrisitabiinia ja tenofoviiridisoproksiilifumaraattia sisältävän kiinteän yhdistelmävalmisteen kanssa ei ole suositeltavaa.
Nervous system symptoms usually begin during the first one or two days of therapy and generally resolve after the first 2 - 4 weeks.
30 tai toisen hoitopäivän aikana, ja yleensä ne häviävät ensimmäisten 2 - 4 viikon jälkeen.
28 Effect of food: the administration of STOCRIN with food may increase efavirenz exposure (see section 5.2) and may lead to an increase in the frequency of adverse reactions (see section 4.8).
STOCRINin ottaminen ruoan kanssa saattaa lisätä efavirentsialtistusta (ks. kohta 5. 2) ja voi johtaa haittavaikutusten esiintymistiheyden lisääntymiseen (ks. kohta 4. 8).
A connection between visceral lipomatosis and PIs and lipoatrophy and NRTIs has been hypothesised.
On arveltu, että viskeraalinen lipomatoosi liittyy proteaasi- inhibiittoreihin sekä vastaavasti lipoatrofia NRTI- lääkkeisiin.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Rasva- aineenvaihdunnan häiriöitä tulee hoitaa tavallisen kliinisen käytännön mukaisesti (ks. kohta 4. 8)
If there is evidence of worsening liver disease or persistent elevations of serum transaminases to greater than 5 times the upper limit of the normal range, the benefit of continued therapy with efavirenz needs to be weighed against the potential risks of significant liver toxicity.
Jos maksasairauden 31 pahenemista todetaan tai seerumin transaminaasit ovat pysyvästi yli 5- kertaiset normaaliarvojen ylärajaan nähden, efavirentsihoidon jatkamisesta saatavaa hyötyä on punnittava merkittävän maksatoksisuuden aiheuttamia mahdollisia riskejä vasten.
29 Elderly patients: insufficient numbers of elderly patients have been evaluated in clinical studies to determine whether they respond differently than younger patients.
Kliinisiin tutkimuksiin osallistuneiden vanhusten määrä ei ole tarpeeksi suuri, jotta olisi voitu määritellä, onko lääkevaste erilainen kuin nuoremmilla potilailla.