natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When there is also a potential for voriconazole to increase the plasma levels of substances metabolised by CYP3A4 isoenzymes (certain antihistamines, quinidine, cisapride, pimozide) co-administration is contraindicated (see below and section 4.3).
Samanaikainen anto on vasta- aiheista tapauksissa, joissa vorikonatsoli voi myös suurentaa CYP3A4 - isoentsyymien välityksellä metaboloituvien aineiden (tietyt antihistamiinit, kinidiini, sisapridi, pimotsidi) pitoisuuksia plasmassa (ks. seuraava teksti ja kohta 4. 3).
Terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide and quinidine (CYP3A4 substrates):
Terfenadiini, astemitsoli, sisapridi, pimotsidi ja kinidiini (CYP3A4- substraatteja):
Although not studied, coadministration of voriconazole with terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide, or quinidine is contraindicated, since increased plasma concentrations of these medicinal products can lead to QTc prolongation and rare occurrences of torsades de pointes (see section 4.3).
Vaikka asiaa ei ole tutkittu, vorikonatsolin käyttö yhtä aikaa terfenadiinin, astemitsolin, sisapridin, pimotsidin tai kinidiinin kanssa on kontraindikoitu, koska näiden lääkkeiden pitoisuuden suureneminen plasmassa voi aiheuttaa QTc- ajan pitenemistä ja harvinaisissa tapauksissa kääntyvien kärkien takykardiaa (ks. kohta 4. 3).
Voriconazole increased sirolimus (2 mg single dose) Cmax and AUCτ by 556% and 1014%, respectively.
Sirolimuusi (CYP3A4- substraatti): vorikonatsoli nosti sirolimuusin (2 mg kerta- annos) Cmax: ia 556% ja AUCτ: tä 1 014%.
Coadministration of voriconazole and sirolimus is contraindicated (see section 4.3).
Vorikonatsolia ei saa antaa yhtä aikaa sirolimuusin kanssa (ks. kohta 4. 3).
Ergot alkaloids (CYP3A4 substrates):
Torajyvä- alkaloidit (CYP3A4- substraatteja):
Although not studied, voriconazole may increase the plasma concentrations of ergot alkaloids (ergotamine and dihydroergotamine) and lead to ergotism.
Vaikka asiaa ei ole tutkittu voi vorikonatsoli suurentaa torajyvä- alkaloidien (ergotamiinin ja dihydroergotamiinin) pitoisuutta plasmassa ja johtaa ergotismiin.
Coadministration of voriconazole with ergot alkaloids is contraindicated (see section 4.3).
Vorikonatsolia ei saa antaa samanaikaisesti torajyvä- alkaloidien kanssa (ks. kohta 4. 3).
In stable, renal transplant recipients, voriconazole increased ciclosporin Cmax and AUCτ by at least 13% and 70% respectively.
Voinniltaan vakailla munuaissiirtopotilailla vorikonatsoli suurensi siklosporiinin Cmax- arvoa vähintään 13% ja AUCτ- arvoa vähintään 70%.
When initiating voriconazole in patients already receiving ciclosporin it is recommended that the ciclosporin dose be halved and ciclosporin level carefully monitored.
Kun vorikonatsolihoito aloitetaan siklosporiinia jo käyttävillä potilailla, on suositeltavaa pienentää siklosporiiniannos puoleen entisestä ja seurata siklosporiinipitoisuutta tarkkaan.
In subjects receiving a methadone maintenance dose (32-100 mg once daily) coadministration of oral voriconazole (400 mg twice daily for 1 day, then 200 mg twice daily for four days) increased the Cmax and AUC of pharmacologically active R-methadone by 31% and 47%, respectively, whereas the Cmax and AUC of the S-enantiomer increased by approximately 65% and 103%, respectively.
Kun metadonin ylläpitoannosta (32– 100 mg kerran vuorokaudessa) saaneille tutkimushenkilöille annettiin samanaikaisesti vorikonatsolia suun kautta (400 mg x 2/ vrk yhden päivän ajan, sitten 200 mg x 2/ vrk neljän päivän ajan), farmakologisesti aktiivisen R- metadonin Cmax- arvo suureni 31% ja AUCτ- arvo 47%, kun taas S- enantiomeerin Cmax- arvo suureni noin 65% ja AUCτ- arvo 103%.
Voriconazole plasma concentrations during coadministration of methadone were comparable to voriconazole levels (historical data) in healthy subjects without any comedication.
Vorikonatsolipitoisuudet plasmassa olivat samanaikaisessa metadonin annossa verrattavissa vorikonatsolipitoisuuksiin (aiemmat mittaustulokset) terveillä tutkimushenkilöillä, jotka eivät saaneet muuta samanaikaista lääkitystä.
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to increased plasma concentrations of methadone, including QT prolongation, is recommended during coadministration.
Metadonin ja vorikonatsolin samanaikaisessa annossa suositellaan potilaan tiivistä seurantaa suurentuneisiin metadonipitoisuuksiin liittyvien haittavaikutusten ja toksisuuden, myös QT- ajan pitenemisen, varalta.
Dose reduction of methadone may be needed.
Metadoniannosta on ehkä pienennettävä.
Steady-state administration of oral voriconazole increased the AUCτ of a single dose of alfentanil by 6-fold.
Vakaassa tilassa suun kautta annettu vorikonatsoli 6 - kertaisti alfentaniili- kerta- annoksen AUCτ- arvon.
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4 (e. g. fentanyl and sufentanil), should be considered when coadministered with voriconazole (see section 4.4).
Alfentaniilin sekä muiden lyhytvaikutteisten, rakenteeltaan alfentaniilin kaltaisten ja CYP3A4: n välityksellä metaboloituvien opiaattien (esim. fentanyylin ja sufentaniilin) annoksen pienentämistä on harkittava samanaikaisessa annossa vorikonatsolin kanssa (ks. kohta 4. 4).
Tacrolimus (CYP3A4 substrate):
Takrolimuusi (CYP3A4- substraatti):
Voriconazole increased tacrolimus (0.1 mg/ kg single dose) Cmax and AUCt (area under the plasma concentration time curve to the last quantifiable measurement) by 117% and 221%, respectively.
Vorikonatsoli suurensi takrolimuusin (0, 1 mg/ kg, kerta- annos) Cmax- arvoa 117% ja AUCτ- arvoa (pitoisuuskäyrän alle jäävä pinta- ala viimeiseen määritettävissä olevaan mittaukseen saakka) 221%.
When initiating voriconazole in patients already receiving tacrolimus, it is recommended that the tacrolimus dose be reduced to a third of the original dose and tacrolimus level carefully monitored.
Kun vorikonatsolihoito aloitetaan takrolimuusia jo käyttävillä potilailla, on suositeltavaa pienentää takrolimuusiannos kolmannekseen alkuperäisannoksesta sekä seurata takrolimuusipitoisuutta tarkasti.
Oral anticoagulants:
Suun kautta annettavat antikoagulantit:
Warfarin (CYP2C9 substrate):
Varfariini (CYP2C9- substraatti):
Coadministration of voriconazole (300 mg twice daily) with warfarin (30 mg single dose) increased maximum prothrombin time by 93%.
Vorikonatsolin (300 mg kahdesti vuorokaudessa) antaminen samanaikaisesti varfariinin kanssa (30 mg: n kerta- annos) lisäsi maksimiprotrombiiniaikaa 93%.
Close monitoring of prothrombin time is recommended if warfarin and voriconazole are coadministered.
Protrombiiniajan tarkkaa seurantaa suositellaan, jos varfariinia ja vorikonatsolia käytetään yhtä aikaa.
8 Other oral anticoagulants e. g. phenprocoumon, acenocoumarol (CYP2C9, CYP3A4 substrates):
8 Muut suun kautta annettavat antikoagulantit kuten fenprokumoni ja asenokumaroli (CYP2C9 -, CYP3A4- substraatteja):
Although not studied, voriconazole may increase the plasma concentrations of coumarins and therefore may cause an increase in prothrombin time.
Vaikka asiaa ei ole tutkittu, vorikonatsoli saattaa suurentaa kumariinien pitoisuuksia plasmassa ja pidentää siten protrombiiniaikaa.
If patients receiving coumarin preparations are treated simultaneously with voriconazole, the prothrombin time should be monitored at close intervals and the dosage of anticoagulants adjusted accordingly.
Jos kumariinivalmisteita käyttäviä potilaita hoidetaan samanaikaisesti vorikonatsolilla tulee protrombiininaikaa seurata usein ja antikoagulanttien annosta muuttaa sen mukaisesti.
Sulphonylureas (CYP2C9 substrates):
Sulfonyyliureat (CYP2C9- substraatit):
Although not studied, voriconazole may increase the plasma levels of sulphonylureas (e. g. tolbutamide, glipizide, and glyburide) and therefore cause hypoglycaemia.
Vaikka asiaa ei ole tutkittu, vorikonatsoli saattaa suurentaa sulfonyyliureoiden (kuten tolbutamidin, glipitsidin ja glyburidin) pitoisuuksia plasmassa ja aiheuttaa siten hypoglykemiaa.
Careful monitoring of blood glucose is recommended during coadministration.
Verensokerin tarkkaa seurantaa suositellaan käytettäessä näitä lääkkeitä samanaikaisesti.
Statins (CYP3A4 substrates):
Statiinit (CYP3A4- substraatteja):
Although not studied clinically, voriconazole has been shown to inhibit lovastatin metabolism in vitro (human liver microsomes).
Vaikka asiaa ei ole tutkittu kliinisesti, vorikonatsolin on osoitettu estävän lovastatiinin metaboliaa in vitro (ihmisen maksan mikrosomeissa).
Therefore, voriconazole is likely to increase plasma levels of statins that are metabolised by CYP3A4.
Siksi vorikonatsoli todennäköisesti suurentaa CYP3A4: n metaboloimien statiinien plasmapitoisuuksia.
It is recommended that dose adjustment of the statin be considered during coadministration.
Statiiniannoksen säätöä on suositeltavaa harkita käytettäessä näitä lääkkeitä samanaikaisesti.
Increased statin levels have been associated with rhabdomyolysis.
Statiinipitoisuuksien suurenemiseen on liittynyt rabdomyolyysiä.
Benzodiazepines (CYP3A4 substrates):
Bentsodiatsepiinit (CYP3A4- substraatteja):
Although not studied clinically, voriconazole has been shown to inhibit midazolam metabolism in vitro (human liver microsomes).
Vaikka asiaa ei ole tutkittu kliinisesti, vorikonatsolin on osoitettu estävän midatsolaamin metaboliaa in vitro (ihmisen maksan mikrosomeissa).
Therefore, voriconazole is likely to increase the plasma levels of benzodiazepines that are metabolised by CYP3A4 (midazolam and triazolam) and lead to a prolonged sedative effect.
Siksi vorikonatsoli todennäköisesti suurentaa CYP3A4: n kautta metaboloituvien bentsodiatsepiinien (midatsolaami ja triatsolaami) pitoisuuksia plasmassa ja johtaa sedatiivisen vaikutuksen pidentymiseen.
It is recommended that dose adjustment of the benzodiazepine be considered during coadministration.
Bentsodiatsepiiniannoksen pienentämistä on suositeltavaa harkita käytettäessä näitä lääkkeitä samanaikaisesti.
Vinca Alkaloids (CYP3A4 substrates):
Vinka- alkaloidit (CYP3A4- substraatteja):
Although not studied, voriconazole may increase the plasma levels of the vinca alkaloids (e. g. vincristine and vinblastine) and lead to neurotoxicity.
Vaikka asiaa ei ole tutkittu, vorikonatsoli saattaa suurentaa vinka- alkaloidien (esim. vinkristiini ja vinblastiini) pitoisuutta plasmassa ja aiheuttaa neurotoksisuutta.
Prednisolone (CYP3A4 substrate):
Prednisoloni (CYP3A4- substraatti):
Voriconazole increased Cmax and AUCτ of prednisolone (60 mg single dose) by 11% and 34%, respectively.
Vorikonatsoli suurensi prednisolonin (60 mg: n kerta. - annos) Cmax - arvoa 11% ja AUCτ- arvoa 34%.
No dosage adjustment is recommended.
Annostuksen säätöä ei suositella.
Digoxin (P-glycoprotein mediated transport):
Digoksiini (P- glykoproteeinivälitteinen kuljetus):
Voriconazole had no significant effect on Cmax and AUCτ of digoxin (0.25 mg once daily).
Vorikonatsoli ei vaikuttanut merkittävästi digoksiinin (0, 25 mg kerran vuorokaudessa) Cmax- arvoon eikä AUCτ- arvoon.
Voriconazole had no effect on the Cmax and AUCt of mycophenolic acid (1 g single dose).
Mykofenolihappo (UDP- glukuronyyli transferaasisubstraatti): vorikonatsolilla ei ollut vaikutusta mykofenolihapon (1 g kerta- annos) Cmax - tai AUCτ- arvoon.
Non-Steroidal Anti-Inflammatory Drugs (CYP2C9 substrates):
Ei- steroidiset tulehduskipulääkkeet (CYP2C9- substraatit):
Voriconazole increased Cmax and AUC of ibuprofen (400 mg single dose) by 20% and 100%, respectively.
Vorikonatsoli suurensi ibuprofeenin (400 mg: n kerta- annos) Cmax- arvoa 20% ja AUC- arvoa 100%.
Voriconazole increased Cmax and AUC of diclofenac (50 mg single dose) by 114% and 78%, respectively.
Vorikonatsoli suurensi diklofenaakin (50 mg: n kerta- annos) Cmax- arvoa 114% ja AUC- arvoa 78%.
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to NSAIDs is recommended.
Ei- steroidisten tulehduskipulääkkeiden käytön yhteydessä suositellaan tiivistä seurantaa haittavaikutusten ja toksisuuden suhteen.
Adjustment of dosage of NSAIDs may be needed.
Ei - steroidisten tulehduskipulääkkeiden annostusta on ehkä muutettava.
Two-way interactions
Kaksisuuntaiset interaktiot
Phenytoin (CYP2C9 substrate and potent CYP450 inducer):
Fenytoiini (CYP2C9- substraatti ja voimakas CYP450- induktori):
Phenytoin (300 mg once daily) decreased the Cmax and AUCτ of voriconazole by 49% and 69%, respectively.
Fenytoiini (300 mg kerran vuorokaudessa) pienensi vorikonatsolin Cmax- arvoa 49% ja AUCτ- arvoa 69%.
Voriconazole (400 mg twice daily, see section 4.2) increased Cmax and AUCτ of phenytoin (300 mg once daily) by 67% and 81%, respectively.
Vorikonatsoli (400 mg kahdesti vuorokaudessa, ks. kohta 4. 2) suurensi fenytoiinin (300 mg kerran vuorokaudessa) Cmax- arvoa 67% ja AUCτ- arvoa 81%.
Careful monitoring of phenytoin plasma levels is recommended when phenytoin is coadministered with voriconazole.
Plasman fenytoiinipitoisuuden tarkkaa seurantaa suositellaan, kun fenytoiinia annetaan yhtä aikaa vorikonatsolin kanssa.
Phenytoin may be coadministered with voriconazole if the maintenance dose of voriconazole is increased to 5 mg/ kg intravenously twice daily or from 200 mg to 400 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg), see section 4.2.
Fenytoiinia voidaan antaa samanaikaisesti vorikonatsolin kanssa, jos vorikonatsolin laskimoon annettava ylläpitoannos suurennetaan määrään 5 mg/ kg kahdesti vuorokaudessa tai suun kautta annettava ylläpitoannos 200 mg: sta 400 mg: aan kahdesti vuorokaudessa (alle 40 kg painavilla potilailla 100 mg: sta 200 mg: an suun kautta kahdesti vuorokaudessa), ks. kohta 4. 2.
Rifabutin (CYP450 inducer):
9 Rifabutiini (CYP450- induktori):
Concomitant use of voriconazole and rifabutin should be avoided unless the benefit outweighs the risk.
Vorikonatsolin ja rifabutiinin samanaikaista käyttöä tulee välttää, elleivät saatavat hyödyt ole haittoja suurempia.
During coadministration with
Rifabutiini (300 mg kerran vuorokaudessa) laski vorikonatsolin Cmax- arvoa 69% ja AUCτ- arvoa 78%, kun vorikonatsolia annettiin 200 mg kahdesti vuorokaudessa.
9 rifabutin, the Cmax and AUCτ of voriconazole at 350 mg twice daily were 96% and 68% of the levels when administered alone at 200 mg twice daily.
Kun vorikonatsolia annettiin 350 mg kahdesti vuorokaudessa samanaikaisesti rifabutiinin kanssa, olivat vorikonatsolin Cmax- arvo 96% ja AUCτ- arvo 68% siitä, kun vorikonatsolia annettiin yksinään 200 mg kahdesti vuorokaudessa.
At a voriconazole dose of 400 mg twice daily Cmax and AUCτ were 104% and 87% higher, respectively, compared with voriconazole alone at 200 mg twice daily.
Vorikonatsoliannoksella 400 mg kahdesti vuorokaudessa Cmax oli 104% ja AUCτ 87% suurempi verrattuna pelkkään vorikonatsoliin annoksella 200 mg kahdesti vuorokaudessa.
Voriconazole at 400 mg twice daily increased Cmax and AUCτ of rifabutin by 195% and 331%, respectively.
Kun vorikonatsolia annosteltiin 400 mg kahdesti vuorokaudessa nousivat rifabutiinin Cmax- arvo 195% ja AUCτ- arvo 331%.
If rifabutin coadministration with voriconazole is justified then the maintenance dose of voriconazole may be increased to 5 mg/ kg intravenously twice daily or from 200 mg to 350 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg) (see section 4.2).
Jos rifabutiinin ja vorikonatsolin samanaikainen annostelu on perusteltua, voidaan vorikonatsolin laskimoon annettava ylläpitoannos suurentaa määrään 5 mg/ kg kahdesti vuorokaudessa tai suun kautta annettava ylläpitoannos 200 mg: sta 350 mg: aan kahdesti vuorokaudessa (alle 40 kg painavilla potilailla 100 mg: sta 200 mg: an suun kautta kahdesti vuorokaudessa) (ks. kohta 4. 2).
Careful monitoring of full blood counts and adverse events to rifabutin (e. g. uveitis) is recommended when rifabutin is coadministered with voriconazole.
Verenkuvan ja rifabutiinin aiheuttamien haittavaikutusten (esimerkiksi uveiitti) tarkkaa seurantaa suositellaan, kun rifabutiinia annetaan samanaikaisesti vorikonatsolin kanssa.
Omeprazole (CYP2C19 inhibitor; CYP2C19 and CYP3A4 substrate):
Omepratsoli (CYP2C19- estäjä; CYP2C19 - ja CYP3A4- substraatti):
Omeprazole (40 mg once daily) increased voriconazole Cmax and AUCτ by 15% and 41%, respectively.
Omepratsoli (40 mg kerran vuorokaudessa) suurensi vorikonatsolin Cmax- arvoa 15% ja AUCτ- arvoa 41%.
No dosage adjustment of voriconazole is recommended.
Vorikonatsoliannostuksen säätöä ei suositella.
Voriconazole increased omeprazole Cmax and AUCτ by 116% and 280%, respectively.
Vorikonatsoli suurensi omepratsolin Cmax- arvoa 116% ja AUCτ- arvoa 280%.
When initiating voriconazole in patients already receiving omeprazole, it is recommended that the omeprazole dose be halved.
Kun vorikonatsolia aletaan antaa omepratsolia jo käyttäville potilaille, omepratsoliannnoksen puolittamista suositellaan.
The metabolism of other proton pump inhibitors which are CYP2C19 substrates may also be inhibited by voriconazole.
Vorikonatsoli saattaa estää myös muiden CYP2C19 - substraatteihin kuuluvien protonipumpun estäjien metaboliaa.
Oral Contraceptives:
Suun kautta otettavat ehkäisyvalmisteet:
Coadministration of voriconazole and an oral contraceptive (1 mg norethisterone and 0.035 mg ethinylestradiol; once daily) in healthy female subjects resulted in increases in the Cmax and AUCτ of ethinylestradiol (36% and 61% respectively) and norethisterone (15% and 53% respectively).
Vorikonatsolin ja suun kautta otettavan ehkäisyvalmisteen (1 mg noretisteronia ja 0, 035 mg etinyyliestradiolia kerran vuorokaudessa) samanaikainen anto terveille naisille suurensi etinyyliestradiolin Cmax- arvoa 36% ja AUCτ- arvoa 61% ja noretisteronin Cmax- arvoa 15% ja AUCτ- arvoa 53%.
Voriconazole Cmax and AUCτ increased by 14% and 46% respectively.
Vorikonatsolin Cmax- arvo suureni 14% ja AUCτ- arvo 46%.
It is expected that the voriconazole levels will return to standard levels during the pill-free week.
Vorikonatsolipitoisuuksien odotetaan palautuvan tavanomaisiksi ehkäisyvalmisteen hoitotaukoviikon aikana.
As the ratio between norethisterone and ethinylestradiol remained similar during interaction with voriconazole, their contraceptive activity would probably not be affected.
Koska noretisteronin ja etinyyliestradiolin välinen suhde pysyi samankaltaisena vorikonatsoliyhteisvaikutuksen aikana, niiden raskautta ehkäisevä teho ei todennäköisesti muutu.
Although no increase in the incidence of hormonal related adverse events was observed in the clinical interaction study, higher estrogen and progestagen levels may cause notably nausea and menstrual disorders.
Vaikka kliinisessä yhteisvaikutustutkimuksessa ei todettu hormoneihin liittyvien haittatapahtumien ilmaantuvuuden suurenemista, suuremmat estrogeeni - ja progestageenipitoisuudet voivat aiheuttaa pahoinvointia ja kuukautishäiriöitä.
Oral contraceptives containing doses other than 1 mg norethisterone and 0.035 mg ethinylestradiol have not been studied.
Sellaisia suun kautta otettavia ehkäisyvalmisteita, joiden koostumus on muuta kuin 1 mg noretisteronia ja 0, 035 mg etinyyliestradiolia, ei ole tutkittu.
Antiretroviral Agents:
Retroviruslääkkeet
Indinavir (CYP3A4 inhibitor and substrate):
Indinaviiri (CYP3A4- estäjä ja substraatti):
Indinavir (800 mg three times daily) had no significant effect on voriconazole Cmax, Cmin and AUCτ.
Indinaviiri (800 mg kolmasti vuorokaudessa) ei vaikuttanut merkittävästi vorikonatsolin Cmax -, Cmin - eikä AUCτ- arvoon.
Voriconazole did not have a significant effect on Cmax and AUCτ of indinavir (800 mg three times daily).
Vorikonatsoli ei vaikuttanut merkittävästi indinaviirin (800 mg kolmasti vuorokaudessa) Cmax- arvoon eikä AUCτ- arvoon.
Other HIV protease inhibitors (CYP3A4 inhibitors):
Muut HIV- proteaasinestäjät (CYP3A4- estäjiä):
In vitro studies suggest that voriconazole may inhibit the metabolism of HIV protease inhibitors (e. g. saquinavir, amprenavir and nelfinavir).
In vitro - tutkimukset viittaavat siihen, että vorikonatsoli voi estää HIV- proteaasinestäjien (kuten sakinaviirin, amprenaviirin ja nelfinaviirin) metaboliaa.
In vitro studies also show that the metabolism of voriconazole may be inhibited by HIV protease inhibitors.
In vitro - tutkimukset ovat lisäksi osoittaneet, että HIV- proteaasinestäjät voivat estää vorikonatsolin metaboliaa.
However results of the combination of voriconazole with other HIV protease inhibitors cannot be predicted in humans only from in vitro studies.
Vain in vitro- tutkimustulosten perusteella ei kuitenkaan voida ennustaa vorikonatsolin ja muiden HIV- proteaasinestäjien yhteiskäytön vaikutusta ihmisillä.
Patients should be carefully monitored for any occurrence of drug toxicity and/ or loss of efficacy during the co-administration of voriconazole and HIV protease inhibitors.
Potilaita on seurattava tarkasti minkä tahansa esiintyvän lääketoksisuuden ja/ tai tehon katoamisen varalta käytettäessä samanaikaisesti vorikonatsolia ja HIV- proteaasinestäjiä.
Efavirenz (a non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor) (CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate):
Efavirentsi (ei- nukleosidirakenteinen käänteiskopioijaentsyymin estäjä) (CYP450- induktori; CYP3A4- estäjä ja - substraatti):
Standard doses of voriconazole and standard doses of efavirenz must not be coadministered Steady-state efavirenz (400 mg orally once daily) decreased the steady state Cmax and AUCτ of voriconazole by an average of 61% and 77%, respectively, in healthy subjects.
Vorikonatsolia ja efavirentsiä ei saa antaa samanaikaisesti tavanomaisina annoksina. Vakaassa tilassa efavirentsi (400 mg suun kautta kerran vuorokaudessa) pienensi vorikonatsolin vakaan tilan Cmax- arvoa keskimäärin 61% ja AUCτ- arvoa keskimäärin 77%
In the same study voriconazole at steady state increased the steady state Cmax and AUCτ of efavirenz by an average of 38% and 44% respectively, in healthy subjects.
Samassa tutkimuksessa vorikonatsoli suurensi vakaassa tilassa efavirentsin vakaan tilan Cmax- arvoa keskimäärin 38% ja AUCτ- arvoa keskimäärin 44% terveillä tutkimushenkilöillä.
In a separate study in healthy subjects, voriconazole dose of 300mg BID in combination with low dose efavirenz (300 mg once daily) did not lead to sufficient voriconazole exposure.
Kun terveille tutkimushenkilöille annettiin toisessa tutkimuksessa vorikonatsolia 300 mg x 2/ vrk yhdessä pienen efavirentsiannoksen (300 mg x 1/ vrk) kanssa, vorikonatsolialtistus ei ollut riittävä.
Following coadministration of voriconazole 400 mg twice daily with efavirenz 300 mg orally once daily, in healthy subjects, the AUCτ of voriconazole was decreased by 7% and Cmax was increased
Kun terveille tutkimushenkilöille annettiin samanaikaisesti vorikonatsolia 400 mg x 2/ vrk ja efavirentsiä suun kautta 300 mg x 1/ vrk, vorikonatsolin AUCτ- arvo pieneni 7% ja Cmax- arvo suureni 23% verrattuna pelkkään vorikonatsoliin 200 mg x 2/ vrk.
(The AUCτ of efavirenz was increased by 17% and Cmax was equivalent compared to efavirenz 600 mg once daily alone).
(Efavirentsin AUCτ- arvo suureni 17% ja Cmax- arvo oli vastaava kuin annettaessa pelkkää efavirentsiä 600 mg x 1/ vrk.) Näitä eroja ei pidetty kliinisesti merkityksellisinä.
When voriconazole is coadministered with efavirenz, voriconazole maintenance dose should be increased to 400 mg twice daily and the efavirenz dose should be reduced by 50%, i. e. to 300 mg once daily (see section 4.2).
Kun vorikonatsolia annetaan yhdessä efavirentsin kanssa, vorikonatsolin ylläpitoannos on suurennettava 400 mg: aan kahdesti vuorokaudessa ja efavirentsiannos on puolitettava 300 mg: aan kerran vuorokaudessa (ks. kohta 4. 2).
When treatment with voriconazole is stopped, the initial dosage of efavirenz should be restored.
Vorikonatsolihoidon lopettamisen jälkeen on palattava alkuperäiseen efavirentsiannostukseen.
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTI) (CYP3A4 substrates, inhibitors or CYP450 inducers):
Ei- nukleosidirakenteiset käänteiskopioijaentsyymin estäjät (NNRTI) (CYP3A4- substraatteja, - estäjiä tai CYP450- induktoreita):
In vitro studies show that the metabolism of voriconazole may be inhibited by delavirdine.
In vitro - tutkimukset ovat osoittaneet, että delavirdiini voi estää vorikonatsolin metaboliaa.
Although not studied, the metabolism of voriconazole may be induced by nevirapine.
Vaikka asiaa ei ole tutkittu, nevirapiini saattaa indusoida vorikonatsolin metaboliaa.