natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For children weighing less than 39 kg, Telzir oral suspension is the recommended option for the most accurate dosing in children based on body weight (please refer to the Summary of Product Characteristics for Telzir oral suspension).
Telzir oraalisuspension valmisteyhteenveto).
Children less than 6 years of age:
Alle 6- vuotiaat lapset:
Telzir with ritonavir is not recommended in children below 6 years due to insufficient data on pharmacokinetics, safety and antiviral response (see section 5.2).
Telziriä yhdessä ritonaviirin kanssa ei suositella alle 6- vuotiaille lapsille, koska farmakokinetiikasta, turvallisuudesta ja antiviraalisesta vaikutuksesta ei ole riittävästi tietoa (ks. kohta 5. 2).
Elderly (over 65 years of age)
Vanhukset (yli 65- vuotiaat)
The pharmacokinetics of fosamprenavir have not been studied in this patient population (see section 5.2).
Fosamprenaviirin farmakokinetiikkaa ei ole tutkittu tässä potilasryhmässä (ks. kohta 5. 2).
Renal impairment
Munuaisten toiminnan häiriöt:
No initial dose adjustment is considered necessary in patients with renal impairment (see section 5.2).
Aloitusannosta ei katsota tarpeelliseksi muuttaa potilailla, joilla on munuaisten toimintahäiriö (ks. kohta 5. 2).
5-6) the recommended dose is 700 mg fosamprenavir twice daily with 100 mg ritonavir once daily.
Aikuisille, joilla on lievä maksan toimintahäiriö (Child- Pughin asteikko 5 – 6), suositeltu annos on 700 mg fosamprenaviiria kahdesti vuorokaudessa ja 100 mg ritonaviiria kerran vuorokaudessa.
7-9) the recommended dose is 450 mg fosamprenavir twice daily with 100 mg ritonavir once daily.
Aikuisille, joilla on kohtalainen maksan toimintahäiriö (Child- Pugh asteikko 7 – 9), suositeltu annos on 450 mg fosamprenaviiria kahdesti vuorokaudessa ja 100 mg ritonaviiria kerran vuorokaudessa.
10-15): fosamprenavir should be used with caution and at a reduced dose of 300 mg fosamprenavir twice daily with 100 mg ritonavir once daily.
Aikuisille, joilla on vakava maksan toimintahäiriö (Child- Pugh asteikko 10 - 15) tulee antaa fosamprenaviiria varoen ja käyttäen alennettua fosamprenaviiriannosta 300 mg kahdesti vuorokaudessa ja 100 mg ritonaviiria kerran vuorokaudessa.
Even with these dose adjustments for adults, some patients with hepatic impairment may have higher or lower than anticipated amprenavir and/ or ritonavir plasma concentrations as compared to patients with normal hepatic function, due to increased inter-patient variability (see section 5.2), therefore a close monitoring of safety and virologic response is warranted.
Sen vuoksi lääkkeen turvallisuutta ja virologista vastetta on syytä seurata huolella.
3 No dose recommendation can be made for children and adolescents with hepatic impairment as no studies have been conducted in these age groups.
Lapsille ja nuorille, joilla on maksan toimintahäiriöitä, ei voida antaa annossuosituksia, koska näillä ikäryhmillä ei ole tehty tutkimuksia.
Hypersensitivity to fosamprenavir, amprenavir or to any of the excipients of Telzir, or to ritonavir.
Yliherkkyys fosamprenaviirille, amprenaviirille tai jollekin Telzirin aineosalle, tai ritonaviirille.
Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4), e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, dihydroergotamine, ergotamine, pimozide, quinidine, terfenadine, oral midazolam (for caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5), oral triazolam.
Telziriä ei saa antaa samanaikaisesti sellaisten lääkkeiden kanssa, joiden terapeuttinen ikkuna on kapea ja jotka ovat sytokromi P450 3A4: n (CYP3A4) substraatteja, esim. amiodaroni, astemitsoli, bepridiili, sisapridi, dihydroergotamiini, ergotamiini, pimotsidi, kinidiini, terfenadiini, suun kautta annettava midatsolaami (parenteraalisen midatsolaamin käyttöön liittyvä varoitus, ks. kohta 4. 5) suun kautta annettava triatsolaami..
Telzir with ritonavir must not be co-administered with medicinal products with narrow therapeutic windows that are highly dependent on CYP2D6 metabolism, e. g. flecainide and propafenone (see section 4.5).
Telziriä ja ritonaviiria ei saa antaa samanaikaisesti sellaisten lääkkeiden kanssa, joilla on kapea terapeuttinen ikkuna ja jotka riippuvat voimakkaasti CYP2D6- metaboliasta, esim. flekainidi ja propafenoni (ks. kohta 4. 5).
(see section 4.5).
Rifampisiin käyttö yhdessä Telzirin ja pienen ritonaviiriannoksen kanssa on vasta- aiheista (ks. kohta 4. 5).
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking Telzir due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of amprenavir (see section 4.5).
Mäkikuismaa (Hypericum perforatum) sisältäviä rohdosvalmisteita ei saa käyttää Telzir- hoidon aikana, koska amprenaviirin pitoisuudet plasmassa voivat laskea ja kliininen teho voi heikentyä (ks. kohta 4. 5).
Patients should be advised that treatment with Telzir, or any other current antiretroviral therapy, does not cure HIV and that they may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
Potilaille on syytä kertoa, että Telzir tai mikään muukaan nykyinen antiretroviraalinen lääkitys ei paranna HIV- infektiota ja että he voivat edelleen saada opportunistisia infektioita ja muita HIV: n komplikaatioita.
Current antiretroviral therapies, including Telzir, have not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through sexual contact or blood contamination.
Nykyisen antiretrovirushoidon, Telzir mukaan luettuna, ei ole osoitettu estävän HI - viruksen tartuntaa seksuaalisen kanssakäymisen tai veren välityksellä.
In the pivotal studies of Telzir, in patients receiving fosamprenavir with ritonavir there was no evidence of an increased risk of rashes in patients with a history of sulphonamide allergy versus those who did not have a sulphonamide allergy.
Keskeisissä Telzir- tutkimuksissa fosamprenaviiria ja ritonaviiria saavilla sulfonamideille allergisilla potilailla ei osoitettu olevan suurempi vaara saada ihottumia kuin potilailla, joilla ei ole sulofnamidiyliherkkyyttä.
Co-administration of Telzir 700 mg twice daily with ritonavir in doses greater than 100 mg twice daily has not been clinically evaluated.
Telzir 700 mg: n kahdesti vuorokaudessa antamista yhdessä 100 mg: aa suurempien ritonaviiriannosten kanssa ei ole tutkittu kliinisissä tutkimuksissa.
Telzir with ritonavir should be used with caution and at reduced doses in adults with mild, moderate, or severe hepatic impairment (see section 4.2. Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Potilailla, joilla on krooninen hepatiitti B tai C – infektio ja jotka saavat antiretroviraalista yhdistelmähoitoa, on lisääntynyt vakavien ja hengenvaarallisten maksahaittavaikutusten vaara.
In case of concomitant antiviral therapy for hepatitis B or C, please refer also to the relevant Summary of Product Characteristics for these medicinal products.
Jos potilaalle annetaan samanaikaisesti antiviraalista hoitoa hepatiitti B tai C – infektion hoitoon, ks. myös näiden tuotteiden valmisteyhteenvetoja.
Patients with pre-existing liver dysfunction, including chronic active hepatitis, have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be
Potilailla, joilla on entuudestaan maksan toimintahäiriö, mukaan lukien krooninen aktiivinen hepatiitti, on enemmän poikkeamia maksan toiminnassa antiretroviraalisen yhdistelmähoidon aikana ja heitä tulee seurata normaalin hoitokäytännön mukaisesti.
Medicinal products – interactions
4 Lääkevalmisteet – yhteisvaikutukset
The use of Telzir concomitantly with halofantrine or lidocaine (systemic) is not recommended (see section 4.5).
Telzirin käyttöä samanaikaisesti halofantriinin tai lidokaiinin (systeemisen) kanssa ei suositella (ks. kohta 4. 5).
The use of Telzir concomitantly with PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) is not recommended (see section 4.5).
Telzirin käyttöä samanaikaisesti PDE5- inhibiittorien (esim. sildenafiili ja vardenafiili) kanssa ei suositella (ks. kohta 4. 5).
Concomitant use of Telzir with simvastatin or lovastatin is not recommended due to an increased risk of myopathy, including rhabdomyolysis (see section 4.5).
Telzirin käyttöä samanaikaisesti simvastatiinin tai lovastatiinin kanssa ei suositella, koska tämä lisää myopatian, mukaan lukien rabdomyolyysin vaaraa (ks. kohta 4. 5).
A reduction in the rifabutin dosage by at least 75% is recommended when administered with Telzir with ritonavir.
Suositellaan, että rifabutiinin annosta pienennetään vähintään 75%, kun sitä annetaan yhdessä yhdistelmän Telzir + ritonaviiri kanssa.
Further dose reduction may be necessary (see section 4.5).
Annosta voi olla tarpeen pienentää tästäkin (ks. kohta 4. 5).
Because there may be an increased risk of hepatic transaminase elevations and hormonal levels may be altered with co-administration of fosamprenavir, ritonavir and oral contraceptives, alternative non- hormonal methods of contraception are recommended for women of childbearing potential (see section 4.5).
Koska fosamprenaviirin ja ritonaviirin käyttö samanaikaisesti ehkäisytablettien kanssa voi lisätä maksan transaminaasitasojen nousun riskiä ja muuttaa hormonitasoja, vaihtoehtoisia ei- hormonaalisia ehkäisymenetelmiä suositellaan hedelmällisessä iässä oleville naisille (ks. kohta 4. 5).
No data are available on the co-administration of fosamprenavir and ritonavir with oestrogens and/ or progestogens when used as hormonal replacement therapies.
Fosamprenaviirin ja ritonaviirin käytöstä yhdessä hormonikorvaushoitona käytettyjen estrogeenien ja/ tai progestogeenien kanssa ei ole tietoja.
Telzir may be less effective due to decreased amprenavir plasma concentrations in patients taking these medicinal products concomitantly (see section 4.5).
Plasman alentuneiden amprenaviiripitoisuuksien vuoksi Telzirin teho voi olla pienempi potilailla, jotka saavat näitä lääkkeitä samanaikaisesti (ks. kohta 4. 5).
Therapeutic concentration monitoring is recommended for immunosuppressant medicinal products (cyclosporine, tacrolimus, rapamycin) when co-administered with Telzir (see section 4.5).
Jos immunosuppressoivia lääkkeitä (siklosporiini, takrolimuusi, rapamysiini) annetaan samanaikaisesti Telzirin kanssa, suositellaan, että pitoisuuksien pysymistä hoidollisella tasolla seurataan (ks. kohta 4. 5).
Therapeutic concentration monitoring is recommended for tricyclic antidepressants (e. g. desipramine and nortriptyline) when coadministered with Telzir (see section 4.5).
Suositellaan, että trisyklisten antidepressiivien (esim. desipramiini ja nortiptyliini) pitoisuuksien pysymistä hoidollisella tasolla seurataan (ks. kohta 4. 5).
When warfarin or other oral anticoagulants are coadministered with Telzir a reinforced monitoring of INR (International Normalised Ratio) is recommended (see section 4.5).
Kun varfariinia tai muita hyytymistä estäviä aineita annetaan samanaikaisesti Telzirin kanssa INR: ää (International normalised ratio) suositellaan tarkkailtavaksi tehostetusti (ks. kohta 4. 5).
Concomitant use of Telzir with ritonavir and fluticasone or other glucocorticoids that are metabolised by CYP3A4 is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects, including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression (see section 4.5).
Telzirin ja ritonaviirin yhdistelmän ja flutikasonin tai muiden CYP3A4: n metaboloimien glukokortikoidien samanaikaista käyttöä ei suositella, ellei hoidosta mahdollisesti koituva hyöty ole suurempi kuin systeemisten kortikosteroidivaikutusten (mukaan lukien Cushingin oireyhtymä ja lisämunuaiskuoren vajaatoiminta) vaara.
Most patients with mild or moderate rash can continue Telzir.
Useimmat potilaat, jotka saavat lievää tai kohtalaista ihottumaa, voivat jatkaa Telzir- hoitoa.
Appropriate antihistamines (e. g. cetirizine dihydrochloride) may reduce pruritus and hasten the resolution of rash.
Sopivat antihistamiinit (esim. setiritsiinidihydrokloridi) voivat vähentää kutinaa ja nopeuttaa ihottuman paranemista.
Severe and life-threatening skin reactions, including Stevens-Johnson syndrome, were reported in less than 1% of patients included in the clinical development programme.
Vakavia ja henkeä uhkaavia ihoreaktioita, mukaan lukien Stevens- Johnsonin syndrooma, raportoitiin alle 1%: lla potilaista, jotka osallistuivat kliinisiin lääketutkimuksiin.
Telzir should be permanently discontinued in case of severe rash, or in case of rash of moderate intensity with systemic or mucosal symptoms (see section 4.8).
Telzirin ottaminen on lopetettava pysyvästi, jos esiintyy vaikeaa ihottumaa tai jos kohtalaiseen ihottumaan liittyy systeemisiä tai limakalvo- oireita (ks. kohta 4. 8).
There have been reports of increased bleeding including spontaneous skin haematomas and haemarthroses in haemophiliac patients type A and B treated with protease inhibitors (PIs).
Tyypin A ja B hemofiliapotilailla on raportoitu lisääntynyttä verenvuotoa, myös spontaaneja mustelmia ja verenkertymiä nivelissä, kun he ovat saaneet proteaasi- inhibiittorihoitoa.
In some
Hemofiliapotilaille on sen vuoksi syytä kertoa lisääntyneestä verenvuotomahdollisuudesta.
5 patients administration of factor VIII was necessary.
5 Hyperglykemia
New onset of diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbations of existing diabetes mellitus have been reported in patients receiving antiretroviral therapy, including protease inhibitors.
Antiretroviraalista hoitoa saaneilla potilailla on raportoitu uusia tapauksia diabetes mellitusta, hyperglykemiaa tai jo olemassa olevan diabetes mellituksen pahenemista myös proteaasi - inhibiittoreilla.
Many of the patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with medicinal products that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Monilla potilaista oli arviointia vaikeuttavia sairauksia, joiden hoitoon käytettiin lääkeaineita, jotka saattavat aiheuttaa diabetes mellituksen tai hyperglykemian kehittymistä.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors has been hypothesised.
On arveltu, että viskeraalinen lipomatoosi liittyy proteaasi - inhibiittoreihin sekä vastaavasti lipoatrofia nukleosidisiin käänteiskopioijaentsyyminestäjiin.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Suurentunut lipodystrofian riski on liittynyt toisaalta tiettyihin potilaan ominaisuuksiin, esim. korkeampaan ikään ja toisaalta lääkitykseen liittyviin asioihin, kuten antiretrovirushoidon pitkään kestoon sekä siihen liittyviin metabolisiin häiriöihin.
Immune Reactivation Syndrome
Immuunireaktivaatio – oireyhtymä
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterium infections, and Pneumocystis carinii pneumonia.
Esimerkkejä tulehduksista ovat sytomegaloviruksen aiheuttama retiniitti, yleistynyt ja/ tai paikallinen mykobakteeri - infektio ja Pneumocystis cariniin aiheuttama keuhkokuume.
When fosamprenavir and ritonavir are co-administered, the ritonavir metabolic drug interaction profile may predominate because ritonavir is a more potent CYP3A4 inhibitor.
Kun fosamprenaviiria ja ritonaviiria annetaan samanaikaisesti, ritonaviirin metabolinen yhteisvaikutusprofiili voi vallita, koska ritonaviiri on potentimpi CYP3A4- inhibiittori.
The full prescribing information for ritonavir must therefore be consulted prior to initiation of therapy with Telzir with ritonavir.
Sen vuoksi on perehdyttävä ritonaviirivalmisteen koko valmisteyhteenvetoon ennen kuin aloitetaan Telzir + ritonaviiri – hoito.
Ritonavir also inhibits CYP2D6 but to a lesser extent than CYP3A4.
Ritonaviiri estää myös CYP2D6: tta, mutta vähemmän kuin CYP3A4: ää.
Therefore, any medicinal products that either share this
Lisäksi, sekä amprenaviiri, fosamprenaviirin aktiivinen metaboliitti, että ritonaviiri metaboloituvat pääosin maksassa CYP3A4: n vaikutuksesta.
6 metabolic pathway or modify CYP3A4 activity may modify the pharmacokinetics of amprenavir and ritonavir.
Sen vuoksi kaikki lääkkeet, jotka myös metaboloituvat tätä kautta tai jotka muuttavat CYP3A4: n aktiivisuutta, voivat muuttaa amprenaviirin ja ritonaviirin farmakokinetiikkaa.
• Associations contraindicated (see section 4.3)
6 • Yhteisvaikutukset, jotka aiheuttavat vasta- aiheisuuden (ks. kohta 4. 3)
CYP3A4 substrates with narrow therapeutic index Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows containing active substances that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
CYP3A4 substraatit, joilla on kapea terapeuttinen indeksi Telziriä ei saa antaa samanaikaisesti sellaisten lääkkeiden kanssa, joiden terapeuttinen ikkuna on kapea ja jotka ovat sytokromi P450 3 A4: n (CYP3A4) substraatteja.
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these active substances thus increasing their plasma level and leading to serious and / or life-threatening adverse reactions such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, pimozide, quinidine, terfenadine) or peripheral vasospasm or ischaemia (e. g. ergotamine, dihydroergotamine).
Samanaikainen käyttö voi johtaa näiden vaikuttavien aineiden metabolian kompetitiiviseen estoon ja siten niiden pitoisuuksien nousuun plasmassa, mistä aiheutuu vakavia ja/ tai hengenvaarallisia haittavaikutuksia, kuten rytmihäiriöitä (esim. amiodaroni, astemitsoli, bepridiili, sisapridi, pimotsidi, kinidiini, terfenadiini) tai perifeeristä vasospasmia tai iskemiaa (esim. dihydroergotamiini, ergotamiini).
CYP2D6 substrates with narrow therapeutic index Telzir with ritonavir must not be co-administered with medicinal products containing active substances that are highly dependent on CYP2D6 metabolism and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and / or life-threatening adverse reactions.
CYP2D6 substraatit, joilla on kapea terapeuttinen indeksi Telziriä ja ritonaviiria ei saa antaa samanaikaisesti sellaisten lääkkeiden kanssa, jotka sisältävät vaikuttavia aineita, jotka riippuvat voimakkaasti CYP2D6- metaboliasta ja joiden kohonneisiin pitoisuuksiin plasmassa liittyy vakavia ja/ tai hengenvaarallisia haittavaikutuksia.
These active substances include flecainide and propafenone.
Tällaisia vaikuttavia aineita ovat esim. flekainidi ja propafenoni.
The combination of rifampicin and Telzir with concomitant low-dose ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
Rifampisiin käyttö yhdessä Telzirin ja pienen ritonaviiriannoksen kanssa on vasta- aiheista (ks. kohta 4. 3).
St John’ s wort (Hypericum perforatum) Serum levels of amprenavir and ritonavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Mäkikuisma (Hypericum perforatum) Amprenaviirin ja ritonaviirin pitoisuudet seerumissa voivat laskea, jos samanaikaisesti käytetään mäkikuismarohdosvalmistetta (Hypericum perforatum).
Herbal preparations containing St John’ s wort should therefore not be combined with Telzir with ritonavir.
Tämän vuoksi mäkikuismaa sisältäviä rohdosvalmisteita ei pidä käyttää yhdessä Telzirin ja ritonaviirin kanssa.
If a patient is already taking St John’ s wort, check amprenavir, ritonavir and if possible viral levels and stop St John’ s wort.
Jos potilas käyttää jo mäkikuismaa, on tarkistettava amprenaviiri -, ritonaviiri - ja jos mahdollista viruspitoisuudet ja lopetettava mäkikuisman käyttö.
Amprenavir and ritonavir levels may increase on stopping St John’ s wort.
Amprenaviiri - ja ritonaviiripitoisuudet voivat nousta, kun mäkikuisma lopetetaan.
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors
Ei- nukleosidiset käänteiskopioijaentsyyminestäjät
Efavirenz: there was no clinically relevant interaction when fosamprenavir 700 mg twice daily and ritonavir 100 mg twice daily was used concurrently with efavirenz (600 mg once daily).
Efavirentsi: kun 700 mg fosamprenaviiria kahdesti vuorokaudessa ja 100 mg ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa annettiin samanaikaisesti efavirentsin kanssa (600 mg kerran vuorokaudessa), tästä ei seurannut kliinisesti merkittäviä yhteisvaikutuksia.
Nevirapine: there was no clinically relevant interaction when fosamprenavir 700 mg twice daily and ritonavir 100 mg twice daily was used concurrently with nevirapine (200 mg twice daily).
Nevirapiini: kun 700 mg fosamprenaviiria ja 100 mg ritonaviiria otettiin kahdesti vuorokaudessa yhdessä nevirapiinin kanssa (200 mg kahdesti vuorokaudessa), tästä ei seurannut kliinisesti merkittäviä interaktioita.
Nucleoside / Nucleotide reverse transcriptase inhibitors
Nukleosidiset / Nukleotidiset käänteiskopioijaentsyyminestäjät
Interaction studies with abacavir, lamivudine and zidovudine have been performed with amprenavir without ritonavir.
Yhteisvaikutuksia on tutkittu abakaviirin, lamivudiinin ja tsidovudiinin ja amprenaviirin välillä ilman ritonaviiria.
Based on data derived from these studies and because ritonavir is not expected to 7 have a significant impact on the pharmacokinetics of NRTIs, the co-administration of fosamprenavir and ritonavir with these medicinal products is not expected to significantly alter the exposure of the co-administered active substances.
Näistä tutkimuksista saadun tiedon perusteella ja koska ritonaviirilla ei oleteta olevan suurta vaikutusta nukleosidisten/ nukleotidisten käänteiskopioijaentsyyminestäjien farmakokinetiikkaan, fosamprenaviirin ja ritonaviirin samanaikaisen käytön näiden valmisteiden kanssa ei oleteta merkittävästi muuttavan altistuksia samanaikaisesti annettaville vaikuttaville aineille.
Didanosine chewable tablet: no pharmacokinetic study has been performed with fosamprenavir in combination with didanosine.
Didanosiini purutabletti: fosamprenaviirin ja didanosiinin yhteiskäytöstä ei ole tehty farmakokineettisiä tutkimuksia.
Clinically significant interaction resulting from an increase in the stomach pH due to the didanosine antacid component is unlikely and no dose separation or adjustment is considered necessary when fosamprenavir and didanosine are administered concomitantly (see chapter, Antacids).
Annoksia ei täten tarvitse erottaa toisistaan tai muuttaa, kun fosamprenaviiria ja didanosiinia annetaan samanaikaisesti (ks.
No significant interaction is expected with didanosine gastro-resistant capsule.
Merkittäviä yhteisvaikutuksia ei oleteta olevan mahahapoille resistentin didanosiinikapselin kanssa.
Tenofovir: no recommendations can be drawn at this stage on the co-administration of fosamprenavir with ritonavir with tenofovir.
Tenofoviiri: fosamprenaviirin ja ritonaviirin yhteiskäytöstä tenofoviirin kanssa ei voida tässä vaiheessa antaa suosituksia.
Protease Inhibitors
Proteaasi- inhibiittorit
Co-administration of standard doses of lopinavir/ ritonavir with fosamprenavir results in a significant reduction in amprenavir concentrations.
Lopinaviiri / ritonaviiri: tavanomaisten lopinaviiri / ritonaviiri - annosten antaminen samanaikaisesti fosamprenaviirin kanssa laskee amprenaviiripitoisuuksia merkitsevästi.
Co-administration of increased doses of fosamprenavir 1400mg twice daily with lopinavir/ ritonavir 533/ 133mg twice daily to PI-experienced patients resulted in a higher incidence of gastrointestinal adverse events and elevations in triglycerides with the combination regimen without increases in virological efficacy, when compared with standard doses of fosamprenavir/ ritonavir.
Suurempien fosamprenaviiriannosten, 1400 mg kahdesti vuorokaudessa, antaminen samanaikaisesti lopinaviirin / ritonaviirin kanssa, annoksella 533 / 133 mg kahdesti vuorokaudessa, potilaille, jotka ovat saaneet aikaisemmin proteaasi- inhibiittoreita, sai aikaan ruoansulatuselimistöön liittyvien haittavaikutusten lisääntymistä sekä triglyseridiarvojen nousuja ilman että virologinen teho olisi parantunut siitä, mitä tavanomaisilla fosamprenaviiri / ritonaviiri - annoksilla saavutetaan.