natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Symptomatic hypotension Substantial decrease in blood pressure and hence symptomatic hypotension can occur in patients with volume and/ or sodium depletion resulting from diuretic therapy, fluid loss of other origin such as excessive diaphoresis, prolonged vomiting and/ or diarrhoea (see section 4.2).
Oireinen hypotensio Merkittävää verenpaineen laskua ja näin ollen oireista hypotensiota voi esiintyä potilailla, joilla on diureettilääkityksestä johtuva neste - ja/ tai natriumvaje tai muusta syystä (kuten voimakas hikoilu, pitkään kestänyt oksentelu ja/ tai ripuli) aiheutuva nestevaje (ks. kohta 4. 2).
Preferably, sodium and/ or volume depletion should be corrected before treatment with Lisonorm is started.
Natrium - ja/ tai nestevaje tulisi mieluiten korjata ennen Lisonorm- hoidon aloittamista.
Renal function impairment Some hypertensive patients with no apparent pre-existing renal vascular disease have developed increases in blood urea and serum creatinine, usually minor and transient, especially when angiotensin converting enzyme inhibitors has been given concomitantly with a diuretic.
Munuaisten vajaatoiminta Joillakin verenpainepotilailla, joilla ei ole aiempaa ilmeistä munuaisverisuonisairautta, on tavattu yleensä pientä ja ohimenevää veren urean ja seerumin kreatiniinitason nousua, varsinkin kun ACE - estäjiä on annettu samanaikaisesti diureetin kanssa.
In some patients with bilateral renal artery stenosis or with a stenosis of the artery to a solitary kidney, who have been treated with angiotensin converting enzyme inhibitors, increases in blood urea and serum creatinine, usually reversible upon discontinuation of therapy, have been seen.
Muutamilla potilailla, joilla on molemminpuolinen munuaisvaltimon ahtauma tai yhden munuaisen valtimonahtauma ja jotka ovat saaneet ACE- estäjiä, on havaittu yleensä hoidon keskeyttämisen jälkeen korjautuvaa veren urea- arvojen ja seerumin kreatiniiniarvojen nousua.
Lisonorm is indicated only for patients with titrated optimal maintenance dose of lisinopril and amlodipine of 10 mg and 5 mg, respectively.
Lisonorm on tarkoitettu vain sellaisille potilaille, joiden optimaalisiksi lisinopriilin ja amlodipiinin ylläpitoannoksiksi on titrattu vastaavasti 10 mg ja 5 mg.
In the case of renal function deterioration, Lisonorm should be withdrawn and replaced by the therapy with individual components adequately adjusted.
Jos munuaisten toiminta heikkenee, Lisonormin käyttö tulee lopettaa ja korvata yksittäisillä lääkeaineilla, jotka on sovitettu asianmukaisesti.
Dose reduction and/ or discontinuation of the diuretic may also be required.
Annoksen pienentäminen ja/ tai diureettilääkityksen lopettaminen saattaa olla myös tarpeen.
11 Angioedema of the face, extremities, lips, tongue, glottis and/ or larynx has been reported in patients treated with angiotensin converting enzyme inhibitors, including lisinopril.
Angioedeema Kasvojen, raajojen, huulten, kielen, nielun ja/ tai kurkunpään angioödeemaa on havaittu potilailla, jotka saavat ACE- estäjiä, kuten lisinopriilia.
Where swelling is confined to the face, lips and extremities, it usually resolves spontaneously; nevertheless, antihistamines may be useful in relieving symptoms.
Antihistamiinit voivat kuitenkin lievittää oireita.
Appropriate measures include the subcutaneous administration of 0.3-0.5 mg adrenaline epinephrine or the slow intravenous administration of 0.1 mg adrenaline, followed by glucocorticoids and antihistamines, with simultaneous monitoring of vital functions.
Asianmukaisina hoitotoimina annetaan 0, 3– 0, 5 mg adrenaliinia ihonalaisesti tai 0, 1 mg adrenaliinia hitaana suonensisäisenä infuusiona ja sen jälkeen glukokortikoideja ja antihistamiineja samalla, kun elintoimintoja seurataan koko ajan.
Angiotensin converting enzyme inhibitors cause a higher rate of angioedema in black patients than in non- black patients.
ACE- estäjät aiheuttavat angioödeemaa useammin mustaihoisilla potilailla kuin muilla potilailla.
Intestinal oedema has been reported rarely in patients treated with ACE inhibitors.
Harvoissa tapauksissa ACE- estäjiä saavilla potilailla on raportoitu suolen turvotusta.
These patients presented with abdominal pain (with or without nausea and vomiting); in some cases there was no prior facial angioedema and C-1 esterase levels were normal.
Joissakin tapauksissa edeltävää kasvojen angioödeemaa ei esiintynyt ja C- 1- esteraasin pitoisuudet olivat normaalit.
The angioedema was diagnosed by procedures including CT scan, or ultrasound or at surgery and symptoms resolved after stopping the ACE inhibitor.
Angioödeema diagnosoitiin TT - tai kaikukuvauksessa tai leikkauksessa, ja oireet hävisivät ACE - estäjän käytön lopettamisen jälkeen.
Intestinal angioedema should be included in the differential diagnosis of patients on ACE inhibitors presenting with abdominal pain.
Suolen angioödeema on otettava huomioon erotusdiagnoosissa, kun ACE- estäjiä saavalla potilaalla on vatsakipua.
Anaphylactoid reactions in haemodialysis patients Anaphylactic shock has been reported in patients dialysed with polyacrylonitrile (e. g.
Anafylaktoidiset reaktiot hemodialyysipotilailla Anafylaktista sokkia on havaittu potilailla, joiden dialyysissa on käytetty polyakrylonitriilikalvoa (esim.
AN 69) membrane and treated concomitantly with an ACE inhibitor, therefore, this combination must be avoided.
Tämän vuoksi tätä yhdistelmää on vältettävä.
Anaphylactoid reactions during low-density lipoproteins (LDL) apheresis Rarely, patients receiving ACE inhibitors during low-density lipoproteins (LDL) apheresis with dextran sulphate have experienced life-threatening anaphylactoid reactions.
Anafylaktoidiset reaktiot LDL- afereesin aikana Harvoissa tapauksissa ACE- estäjiä saaneilla potilailla on esiintynyt hengenvaarallisia anafylaktoidisia reaktioita (dekstroanisulfaatin kanssa tehdyn) LDL- afereesin aikana.
These reactions were avoided by temporarily withholding ACE inhibitor therapy prior to each apheresis.
Nämä reaktiot olivat vältettävissä keskeyttämällä väliaikaisesti ACE- estäjälääkitys ennen kutakin afereesia.
Bee/ wasp venom desensitization Occasionally, patients receiving ACE inhibitors during desensitization with Hymenoptera (e. g. wasp, bee) venom have experienced anaphylactoid reactions.
Mehiläisen/ ampiaisen myrkyn siedätyshoito ACE- estäjiä saaneilla potilailla on satunnaisesti esiintynyt anafylaktoidisia reaktioita pistiäisten (Hymenoptera, esim. ampiainen, mehiläinen) myrkyn siedätyshoidon aikana.
These life-threatening reactions can be avoided by temporary withdrawal of ACE inhibitor therapy.
Nämä hengenvaaralliset reaktiot voidaan välttää keskeyttämällä väliaikaisesti ACE- estäjälääkitys.
Hepatotoxicity Very rarely, ACE inhibitors have been associated with a syndrome that starts with cholestatic jaundice or hepatitis and progresses to fulminant necrosis and (sometimes) death.
Maksatoksisuus Hyvin harvoissa tapauksissa ACE- estäjät on yhdistetty oireyhtymään, joka alkaa kolestaattisena ikteruksena tai hepatiittina ja joka johtaa fulminanttiin nekroosiin ja (joskus) kuolemaan.
Patients receiving Lisonorm tablets who develop jaundice or marked elevations of hepatic enzymes should discontinue Lisonorm and receive appropriate medical follow-up.
Jos Lisonorm- tabletteja saavalle potilaalle kehittyy ikterus tai potilaan maksaentsyymiarvot ovat merkitsevästi koholla, Lisonormin käyttö tulee keskeyttää ja potilaan terveydentilaa tulee seurata.
Hepatic impairment The half-life of amlodipine is prolonged in patients with impaired liver function.
Maksan vajaatoiminta Amlodipiinin puoliintumisaika on pidentynyt maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla.
Haematological toxicity Very rarely, neutropenia, agranulocytosis, thrombocytopenia and anaemia have been reported in patients receiving ACE inhibitors (see section 4.8).
Hematologinen toksisuus Hyvin harvoissa tapauksissa neutropeniaa, agranulosytoosia ja anemiaa on havaittu ACE- estäjiä saavilla potilailla (ks. kohta 4. 8).
In patients with normal renal function and no other complicating
Neutropeniaa esiintyy harvoin potilailla, joiden munuaiset toimivat normaalisti ja joilla ei ole muita komplisoivia tekijöitä.
Neutropenia and agranulocytosis are reversible after discontinuation of the ACE inhibitor.
Neutropenia ja agranulosytoosi korjautuvat ACE- estäjälääkityksen lopettamisen jälkeen.
Lisonorm should be used with extreme caution in patients with collagen vascular disease, immunosuppressant therapy, treatment with allopurinol or procainamide, or a combination of these complicating factors, especially if there is pre-existing impaired renal function.
Lisonormia tulee käyttää erityisen varovasti potilailla, joilla on vaskulaarinen kollageenisairaus, jotka saavat immunosuppressiohoitoa tai allopurinoli - tai prokainamidihoitoa tai joilla on useita näistä komplisoivista tekijöistä, varsinkin jos potilaalla on jo munuaisten vajaatoiminta.
Cough Commonly, cough has been reported with the use of ACE inhibitors.
11 Yskä Yskää on havaittu usein ACE- estäjien käytön yhteydessä.
Characteristically, the cough is non- productive, persistent and resolves after discontinuation of therapy.
Yskä on tyypillisesti kuivaa ja jatkuvaa, ja se häviää hoidon loputtua.
ACE inhibitor-induced cough should be considered as part of the differential diagnosis of cough.
ACE- estäjästä johtuva yskä tulee ottaa huomioon yskän erotusdiagnoosissa.
Surgery/ general anaesthesia In patients undergoing major surgery or during anaesthesia with agents that produce hypotension, lisinopril may block angiotensin II formation secondary to compensatory renin release.
Leikkaus/ yleisanestesia Suurten leikkausten tai hypotensiota aiheuttavien anestesia- aineiden käytön yhteydessä lisinopriili saattaa estää angiotensiini II: n muodostumisen kompensatorisen reniinin vapatumisen seurauksena.
Elderly When advanced age is associated with decrease in renal function Lisonorm dose adjustments for patients with renal impairment apply (see section 4.2).
Iäkkäät Jos ikääntymiseen liittyy munuaisten toiminnan heikkeneminen, Lisonorm- annosta tulee säätää munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla potilailla (ks. kohta 4. 2.).
Hyperkalaemia Elevations in potassium serum levels have been observed in some patients treated with ACE inhibitors.
Hyperkalemia Seerumin kaliumpitoisuuksien nousua on havaittu joillakin ACE- estäjähoitoa saavilla potilailla.
Patients at risk for the development of hyperkalaemia include those with renal impairment, diabetes mellitus, acute cardiac decompensation, dehydration, metabolic acidosis, or concomitant use of potassium-sparing diuretics, potassium supplements or potassium-containing salt substitutes, or any medicinal products associated with increases in potassium serum levels (e. g. heparin).
Hyperkalemiariski on potilailla, joilla on munuaisten vajaatoiminta, diabetes mellitus, akuutti sydämen vajaatoiminta, kuivumistila, metabolinen asidoosi tai jotka käyttävät samanaikaisesti kaliumia säästäviä diureetteja, kaliumlisiä tai kaliumia sisältäviä suolavalmisteita tai muita lääkevalmisteita, joihin liittyy seerumin kaliumpitoisuuden kohoaminen (esim. hepariini).
If concomitant use of the abovementioned substances is needed, regular monitoring of potassium serum levels is recommended (see section 4.5).
Mikäli edellä mainittujen valmisteiden käyttö on välttämätöntä, tulee seerumin kaliumpitoisuutta seurata säännöllisesti (ks. kohta 4. 5).
Interactions related to lisinopril Substances affecting potassium levels:
Lisinopriiliin liittyvät yhteisvaikutukset Kaliumpitoisuuteen vaikuttavat valmisteet:
Potassium-sparing diuretics (e. g. spironolactone, amiloride, and triamterene), potassium supplements, or potassium-containing salt substitutes and other substances that may increase potassium levels (e. g. heparin) can lead to hyperkalaemia in combination with ACE inhibitors, particularly in patients with renal impairment and other pre-existing conditions (see section 4.4).
Kaliumia säästävät diureetit (esim. spironolaktoni, amiloridi ja triamtereeni), kaliumlisät tai kaliumia sisältävät suolavalmisteet tai muut lääkevalmisteet, joihin liittyy seerumin kaliumpitoisuuden kohoaminen (esim. hepariini), voivat johtaa hyperkalemiaan, kun niitä käytetään yhdessä ACE- estäjien kanssa, varsinkin munuaisten vajaatoimintaa tai muita sairauksia sairastavilla potilailla (ks. kohta 4. 4).
Diuretics:
Diureetit:
When a diuretic is added to the therapy of a patient receiving Lisonorm the antihypertensive effect is usually additive (see section 4.4).
Jos diureetti lisätään Lisonormia saavan potilaan lääkitykseen, verenpainetta laskeva vaikutus yleensä voimistuu (ks. kohta 4. 4).
Other antihypertensives:
Muut verenpainelääkkeet:
Concomitant use of these agents may increase the hypotensive effects of Lisonorm.
Näiden valmisteiden samanaikainen käyttö voi voimistaa Lisonormin verenpainetta laskevaa vaikutusta.
Tricyclic antidepressants/ antipsychotics/ anaesthetics/ narcotics:
Trisykliset masennuslääkkeet/ psykoosilääkkeet/ anesteetit/ nukutusaineet:
Concomitant use with ACE inhibitors may result in further reduction of blood pressure (see section 4.4).
ACE- estäjien samanaikainen käyttö voi edelleen alentaa verenpainetta (ks. kohta 4. 4).
13 Alcohol enhances the hypotensive effect.
Alkoholi tehostaa verenpainetta alentavaa vaikutusta.
Allopurinol, procainamide, cytostatics or immunosuppressive agents (systemic corticosteroids) may lead to an increased risk of leukopenia when administered concomitantly with ACE inhibitors.
Allopurinoli, prokainamidi, sytostaatit tai immuunivastetta heikentävät lääkkeet (systeemiset kortikosteroidit) saattavat suurentaa leukopenian varaa, jos niitä annetaan samanaikaisesti ACE - estäjien kanssa.
Antacids decrease the bioavailability of the concomitant use of ACE inhibitors.
Antasidit alentavat samanaikaisesti käytettyjen ACE- estäjien biologista hyötyosuutta.
Antidiabetics:
12 Diabeteslääkkeet:
Epidemiological studies have suggested that concomitant administration of ACE inhibitors and antidiabetic medicinal products (insulins, oral hypoglycaemic agents) may cause an increased blood glucose lowering effect with risk of hypoglycaemia.
Epidemiologiset tutkimukset viittaavat siihen, että ACE- estäjien ja diabeteslääkkeiden (insuliinit, oraaliset diabeteslääkkeet) samanaikainen käyttö voi voimistaa verensokeria alentavaa vaikutusta ja siten suurentaa hypoglykemian varaa.
Non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs):
Steroideihin kuulumattomat tulehduskipulääkkeet:
Chronic administration of NSAIDs, including high-dosed acetylsalicylic acid ≥ 3 g/ day, may reduce the antihypertensive effect of an ACE inhibitor.
Steroideihin kuulumattomien tulehduskipulääkkeiden (mukaan lukien suuret annokset asetyylisalisyylihappoa, ≥ 3 g/ vrk) jatkuva käyttö voi heikentää ACE- estäjien verenpainetta alentavaa vaikutusta.
NSAIDs and ACE inhibitors exert an additive effect on the increase in serum potassium and may result in a deterioration of renal function.
Steroideihin kuulumattomat tulehduskipulääkkeet ja ACE- estäjät suurentavat additiivisesti seerumin kaliumpitoisuutta, mikä voi johtaa munuaistoiminnan heikentymiseen.
Lithium elimination may be reduced during concomitant use of ACE inhibitor and therefore, serum lithium levels should be monitored.
Litiumin eliminaatio saattaa vähentyä ACE- estäjien samanaikaisen käytön aikana, joten seerumin litiumpitoisuutta tulee seurata.
Interactions related to amlodipine CYP3A4 inhibitors:
Amlodipiiniin liittyvät yhteisvaikutukset CYP3A4- estäjät:
A study in elderly patients has shown that diltiazem inhibits the metabolism of amlodipine, probably via CYP3A4 (plasma concentration increases by approximately 50% and the effect of amlodipine is increased).
Iäkkäillä potilailla tehty tutkimus osoitti, että diltiatsemi estää amlodipiinin metabolian, todennäköisesti CYP3A4: n välityksellä (plasmapitoisuus kasvaa noin 50%: lla ja amlodipiinin vaikutus voimistuu).
The possibility that more potent inhibitors of CYP3A4 (i. e. ketoconazole, itraconazole, ritonavir) may increase the plasma concentration of amlodipine to a greater extent than diltiazem cannot be excluded.
Sitä mahdollisuutta ei voida sulkea pois, että voimakkaammat CYP3A4- estäjät (kuten ketokonatsoli, itrakonatsoli, ritonaviiri) lisäävät amlodipiinin plasmapitoisuutta diltiatsemiakin enemmän.
CYP3A4 inducers:
CYP3A4- induktorit:
John’ s wort/ Hypericum perforatum) may lead to reduced plasma concentrations of amlodipine.
Amlodipiinin käyttö samanaikaisesti kouristuslääkkeiden (esim. karbamatsepiini, fenobarbitali, fenytoiini, fosfenytoiini, primidoni), rifampisiinin tai mäkikuismaa sisältävien rohdosten kanssa voi pienentää plasman amlodipiinipitoisuutta.
In monotherapy, amlodipine has been safely administered with thiazide diuretics, beta blockers, ACE inhibitors, long-acting nitrates, sublingual nitroglycerin, digoxin, warfarin, atorvastatin, sildenafil, anti- acid medicines (aluminium hydroxide gel, magnesium hydroxide, simeticone), cimetidine, non-steroidal anti- inflammatory medicines, antibiotics and oral hypoglycaemic medicines.
Amlodipiinia on annettu turvallisesti yhtenä lääkkeena tiatsididiureettien, beetasalpaajien, ACE- estäjien, pitkäkestoisten nitraattien, kielen alle annettavan nitroglyseriinin, digoksiinin, varfariinin, atorvastatiinin, sildenafiilin, antasidien (alumiinihydroksidigeeli, magnesiumhydroksidi, simetikoni), simetidiinin, steroideihin kuulumattomien tulehduskipulääkkeiden, antibioottien ja oraalisten diabeteslääkkeiden kanssa.
Pregnancy The use of ACE inhibitors is not recommended during the first trimester of pregnancy and they are contra- indicated in the second and third trimester.
Raskaus ACE- estäjien käyttöä ei suositella raskauden ensimmäisen kolmanneksen aikana, ja niiden käyttö on vasta- aiheista toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana.
Epidemiological evidence regarding the risk of teratogenicity following exposure to ACE inhibitors during the first trimester of pregnancy has not been conclusive; however a small increase in risk cannot be excluded.
Pientä riskin suurenemista ei voida kuitenkaan sulkea pois.
ACE inhibitors therapy exposure during the second and third trimesters is known to induce human foetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia).
Toisen ja kolmannen raskauskolmanneksen aikana tapahtuneen ACE- estäjäaltistuksen tiedetään aiheuttavan toksisia vaikutuksia sikiölle (munuaistoiminnan heikkenemistä, lapsiveden niukkuutta, kallon luutumishäiriöitä) ja vastasyntyneelle (munuaisten vajaatoimintaa, hypotensiota, hyperkalemiaa).
14 Although some dihydropyridine compounds have been found to be teratogenic in animals, data in the rat and rabbit for amlodipine provide no evidence for a teratogenic effect (see section 5.3).
Vaikka joidenkin dihydropyridiiniyhdisteiden on havaittu olevan teratogeenisia eläimillä, rotilla ja kaneilla tehdyistä amlodipiinitutkimuksista saadut tiedot eivät ole osoittaneet teratogeenisia vaikutuksia (ks. kohta 5. 3).
Accordingly, amlodipine is contraindicated during pregnancy.
Tämän takia amlodipiini on vasta- aiheinen raskauden aikana.
Consequently, Lisonorm is contraindicated in pregnancy (see section 4.3).
Tämän takia Lisonorm on vasta- aiheinen raskauden aikana (ks. kohta 4. 3).
When pregnancy is diagnosed, treatment with Lisonorm should be stopped immediately.
13 Kun raskaus todetaan, Lisonorm- hoito on lopetettava välittömästi.
Lactation Lisonorm is not recommended for breast-feeding mothers, as lisinopril may be excreted in human milk (see section 4.3).
Imetys Lisonormia ei suositella imettäville äideille, sillä lisinopriili voi erittyä äidinmaitoon (ks. kohta 4. 3).
Adverse reactions were consistent with those reported previously with amlodipine and/ or lisinopril.
Haittavaikutukset olivat samanlaisia kuin aiemmin amlodipiinilla ja/ tai lisinopriililla raportoidut haittavaikutukset.
Adverse reactions were usually mild, transient and rarely warranted the discontinuation of treatment with Lisonorm.
Haittavaikutukset olivat yleensä lieviä ja ohimeneviä, ja ne edellyttivät harvoin Lisonorm- hoidon lopettamista.
The most common adverse reactions with the combination were headache (8%), cough (5%), and dizziness (3%).
Yhdistelmän yleisimmät haittavaikutukset olivat päänsärky (8%), yskä (5%) ja huimaus (3%).
In controlled clinical trials, the following adverse reactions were reported in ≥ 1% of patients with either concomitantly administered amlodipine plus lisinopril or with amlodipine and lisinopril monotherapies (see Table below):
Vertailevissa kliinisissä kokeissa raportoitiin seuraavia haittavaikutuksia ≥ 1%: lla potilaista, jotka saivat joko amlodipiinia ja lisinopriilia samanaikaisesti tai amlodipiinia tai lisinopriilia ainoana lääkkeenä (ks. alla oleva taulukko):
System Organ Class
Elinjärjestelmälu okitus Hermosto
Adverse reaction
Haittavaikutus Huimaus
Lisonorm (n=64)
Lisonorm (n=64) 3%
Amlodipine (n=64)
Amlodipiini (n=64) 1, 5%
Lisinopril (n=68)
Lisinopriili (n=68) 4, 4%
Nervous system disorders
Sydän
Dizziness Headache
Päänsärky Sydämentykytys
3% 8%
8% 1, 5%
1.5% 6%
6% 4, 6%
4.4% 8.8%
8, 8%
Cardiac disorders Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Hengityselimet, rintakehä ja välikarsina
Palpitation Cough
Yskä
1.5% 5%
5%
4.6% 3%
3%
Frequencies are defined as follows:
Esiintymistiheydet määritellään seuraavasti:
Very common (≥ 1/ 10), Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), Uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100), Rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000), Very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Hyvin yleinen (≥1/ 10), yleinen (≥1/ 100, < 1/ 10), melko harvinainen (≥1/ 1 000, < 1/ 100), harvinainen (≥1/ 10 000, < 1/ 1 000), hyvin harvinainen (< 1/ 10 000), tuntematon (saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
The following adverse drug reactions (ADRs) have been reported during the treatment with lisinopril and amlodipine independently:
Seuraavia haittavaikutuksia on raportoitu hoidettaessa lisinopriililla ja amlodipiinilla erikseen:
System Organ Class
Elinjärjestelmäluokitus Veri ja imukudos
ADRs with lisinopril
Esiintymistihe ys Hyvin
ADRs with amlodipine
Haittavaikutukset lisinopriililla Luuydindepressio,
Blood and lymphatic system disorders
Haittavaikutukset amlodipiinilla Trombosytopenia
Very rare
harvinainen
Bone marrow depression, Agranulocytosis, Leucopenia, Neutropenia, Thrombocytopenia, Haemolytic anaemia Anaemia, Lymphadenopathies
agranulosytoosi, leukopenia, neutropenia, trombosytopenia, hemolyyttinen anemia, anemia, imusolmukesairaudet
Immune system disorders
14 Elinjärjestelmäluokitus Immuunijärjestelmä
Very rare
Esiintymistihe ys Hyvin harvinainen
Autoimmune disorders
Haittavaikutukset lisinopriililla Autoimmuunisairaudet
Hypersensitivity
Haittavaikutukset amlodipiinilla Yliherkkyys
Mood altered, Sleep disturbances
Mielialan muutos, unihäiriöt
Insomnia, Mood altered
Unettomuus, mielialan
Rare
harvinainen Harvinainen
Mental disorders
Mielenterveyshäiriöt
Vertigo, Paraesthesia, Taste disturbance
Kiertohuimaus, parestesia, makuaistin häiriöt
Syncope, Tremor, Taste perversion, Hypoaesthesia, Paraesthesia
Pyörtyminen, vapina, makuhäiriö, hypestesia, parestesia
Myocardial infarction (see section 4.4), Tachycardia, Palpitations,
Sydäninfarkti (ks. kohta 4. 4.), takykardia, sydämentykytys
Myocardial infarction, Ventricular tachycardia, Atrial fibrillation, Arrhythmia
Sydäninfarkti, kammiotakykardia, eteisvärinä, rytmihäiriöt
Flushing
Punastelu
Cerebrovascular accident (see section 4.4), Raynaud’ s phenomenon
Aivohalvaus (ks. kohta 4. 4.), Hypotensio valkosormisuus
Rhinitis
Nuha Dyspnea, nuha
Dyspnoea, Rhinitis
Hyvin harvinainen
16
Yskä
System Organ Class
Ruoansulatuselimistö
ADRs with lisinopril
Ripuli, oksentelu
ADRs with amlodipine
Vatsakipu, pahoinvointi
Bronchospasm, Allergic alveolitis/ Eosinophilic pneumonia, Sinusitis
Vatsakipu, pahoinvointi, ruuansulatushäiriöt
Cough
Oksentelu, ruoansulatushäiriöt, suolen toiminnan muuttuminen, suun kuivuminen
Gastrointestinal disorders
15 Elinjärjestelmäluokitus
Common
Esiintymistihe ys Harvinainen
Diarrhoea, Vomiting
Haittavaikutukset lisinopriililla Suun kuivuus
Abdominal pain, Nausea
Haittavaikutukset amlodipiinilla
Uncommon
Hyvin harvinainen
Abdominal pain, Nausea, Indigestion
Haimatulehdus, suolen angioödeema