natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sepsis Pneumonia Pyelonephritis Herpes simplex Fungal, viral, and bacterial infections (such as mycobacterial infections, including tuberculosis, Epstein-Barr virus, CMV, and Herpes zoster)
sepsis keuhkokuume pyelonefriitti Herpes simplex sieni - virus - ja bakteeri - infektiot (kuten myko- bakteeri - infektiot, mukaan lukien tuberkuloosia, Epstein- Barrin virus, sytomegalovirus ja Herpes zoster)
Immune system disorders
Immuunijärjestelm ä Aineenvaihdunta ja ravitsemus Hermosto
Hypersensitivity reactions, including anaphylactic/ anaphylactoid reactions, angioedema, exfoliative dermatitis, and hypersensitivity vasculitis (see section 4.4)
Yliherkkyys- reaktiot, mukaan lukien anafylaktiset / anafylaktoidiset reaktiot, angioedeema, eksfoliatiivinen dermatiitti, yliherkkyysvaskuliitti (ks. kohta 4. 4)
25 System Organ Class
takykardia
Very common ( 1/ 10)
Verisuonisto
Common ( 1/ 100 to < 1/ 10)
imukudos- turvotus,
Uncommon ( 1/ 1000 to < 1/ 100)
keuhkoembolia
Rare ( 1/ 10000 to < 1/ 1000)
lymfedeema
Metabolism and Hypokalaemia nutrition disorders
verenpaineen nousu
Hypophosphataemia Hypercholesterolaemia Hyperglycaemia Hypertriglyceridaemia
laskimotromboosi
Nervous system disorders
Hengityselimet,
Headache
pneumoniitti
Deep vein thrombosis Pneumonitis Pleural effusion Epistaxis
Ruoansulatus - elimistö
Pulmonary embolism Pulmonary haemorrhage
mahakipu ripuli
Lymphoedema Alveolar proteinosis
stomatiitti
Abdominal pain Diarrhoea Constipation Nausea
Luusto, lihakset ja sidekudos
Stomatitis
nivelkipu
Pancreatitis
luunekroosi
Hepatobiliary disorders
Munuaiset ja virtsatiet
Liver function tests abnormal
Nefroottinen oireyhtymä (ks. kohta 4. 4)
Skin and subcutaneous tissue disorders
Yleisoireet ja
Acne
pitkittynyt
Rash
kuume
Musculoskeletal Arthralgia and connective tissue disorders
todettavat haitat
Osteonecrosis
turvotus
Renal and urinary disorders General Oedema peripheral disorders and Pyrexia administration Pain site conditions
Tutkimukset
Proteinuria Impaired healing Oedema
laktaattidehydro -
Nephrotic syndrome (see section 4.4)
kohonnut ASAT
Investigations Blood lactate dehydrogenase increased Blood creatinine increased
genaasin (LDH) kohoaminen, kreatiniinin kohoaminen
Immunosuppression increases the susceptibility to the development of lymphoma and other malignancies, particularly of the skin (see section 4.4).
Immunosuppressio lisää lymfooman ja muiden, etenkin ihon maligniteettien kehittymisalttiutta (ks. kohta 4. 4).
26 Cases of BK virus associated nephropathy, as well as cases of JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML), have been reported in patients treated with immunosuppressants, including Rapamune.
BK – virukseen liittyneitä nefropatioita sekä JC – virukseen liittyneitä progressiivisia multifokaalisia leukoenkefalopatia (PML) – tapauksia on ilmoitettu esiintyneen immunosuppressiivista hoitoa saavilla potilailla, myös Rapamunea käytettäessä.
The risk may increase as the trough sirolimus level increases.
Hepatotoksisuutta on havaittu, riski saattaa kohota sirolimuusin minimipitoisuuden (” trough ”) kasvaessa.
In an ongoing study evaluating the safety and efficacy of conversion from calcineurin inhibitors to sirolimus (target levels of 12 - 20 ng/ mL) in maintenance renal transplant patients, enrollment was stopped in the subset of patients (n=90) with a baseline glomerular filtration rate of less than 40 mL/ min (see section 5.1).
Potilaiden mukaanotto lopetettiin alaryhmässä (n=90), jossa alkutilanteen
27 Among 89 patients known to be EBV seronegative prior to transplantation, 13 (15.6%) were reported to have developed PTLD.
89 potilaan tiedettiin olleen seronegatiivisia EBV: n suhteen ennen elinsiirtoa, ja 13: lle heistä (15, 6%) ilmoitettiin kehittyneen PTLD.
In animals, sirolimus has a direct effect on T and B cell activation suppressing immune mediated reactions such as allograft rejection.
26 Eläimillä sirolimuusi vaikuttaa suoraan T - ja B- solujen aktivaatioon mikä vaimentaa immuunivälitteisiä reaktioita kuten siirteen hylkimistä.
4.2%, respectively).
Ryhmällä, jolla siklosporiinihoito lopetettiin, oli merkittävästi suurempi määrä hylkimisreaktioita (osoitettuna biopsialla) 12 kuukauden aikana tutkimuksen aloittamisesta (9, 8%) verrattuna ryhmään, joilla siklosporiinihoitoa jatkettiin (4, 2%).
The mean calculated glomerular filtration rate (GFR) at 12, 24, 36, 48 and 60 months was significantly higher for patients receiving Rapamune following ciclosporin elimination than for those in the Rapamune
Glomerulusten suodattumisnopeuden (GFR) keskiarvo 12, 24, 36, 48 ja 60 kuukauden kohdalla oli merkittävästi korkeampi potilailla, joilla siklosporiinihoito lopetettiin, kuin niillä, joilla siklosporiinihoitoa jatkettiin Rapamune- hoidon kanssa.
3.8%, respectively).
60 kuukauden kohdalla muiden kuin ihon pahanlaatuisten kasvainten esiintyvyys oli huomattavasti korkeampi kohortilla, jolla siklosporiini- hoitoa jatkettiin (8, 4%), kuin kohortilla, jolla siklosporiini- hoito lopetettiin (3, 8%).
In two multi-centre clinical studies, de novo renal transplant patients treated with Rapamune, mycophenolate mofetil (MMF), corticosteroids, and an IL-2 receptor antagonist had significantly higher acute rejection rates and numerically higher death rates compared to patients treated with a calcineurin inhibitor, MMF, corticosteroids, and an IL-2 receptor antagonist (see section 4.4).
27 Kahdessa kliinisessä monikeskus- tutkimuksessa de novo munuaissiirteen saajilla, joita hoidettiin Rapamunella, mykofenolaattimofetiililla (MMF), kortikosteroideilla ja IL- 2 reseptorin antagonisteilla, esiintyi huomattavasti enemmän akuutteja hylkimisreaktioita ja lukumääräisesti enemmän kuolemia kuin potilailla, joita hoidettiin kalsineuriinin estäjällä, MMF: lla, kortikosteroideilla ja IL- 2 reseptorin antagonisteilla (ks. kohta 4. 4).
An unacceptably high frequency of PTLD was seen in a paediatric clinical transplant study when full dose Rapamune was administered to children and adolescents in addition to full dose calcineurin inhibitors with basiliximab and corticosteroids (see section 4.8).
Lapsilla tehdyssä kliinisessä elinsiirtotutkimuksessa todettiin, että PTLD- tapausten esiintymistiheys oli sietämättömän suuri, kun lapsille ja nuorille annettiin täysimääräisiä annoksia Rapamunea yhdessä täysimääräisten kalsineuriinin estäjäannosten, basiliksimabin ja kortikosteroidien kanssa (ks. kohta 4. 8).
Information directly related to the tablet formulation is summarised specifically in the Oral Tablet section.
5. 2 Farmakokinetiikka
Oral solution Following administration of the oral solution, sirolimus is rapidly absorbed, with a time to peak concentration of 1 hour in healthy subjects receiving single doses and 2 hours in patients with stable renal allografts receiving multiple doses.
Oraaliliuos Oraaliliuoksen annon jälkeen sirolimuusi imeytyy nopeasti ja huippupitoisuuden saavuttamiseen kuluu terveillä vapaaehtoisilla 1 tunti yhden annoksen jälkeen ja 2 tuntia potilailla, joilla on vakaasti toimiva munuaissiirre ja jotka saavat toistuvasti sirolimuusia.
The systemic availability of sirolimus in combination with simultaneously administered ciclosporin (Sandimune) is approximately 14%.
Sirolimuusin systeeminen hyötyosuus annettaessa sitä samanaikaisesti siklosporiinin (Sandimmun) kanssa on noin 14%.
Sirolimus trough concentration data in 35 renal transplant patients > 65 years of age were similar to those in the adult population (n = 822) from 18 to 65 years of age.
Sirolimuusin pienimmät pitoisuudet 35: llä yli 65- vuotiaalla munuaissiirtopotilaalla olivat samat kuin 18 - 65- vuotiailla aikuisilla (n=822).
In paediatric patients on dialysis (30% to 50% reduction in glomerular filtration rate) within age ranges of 5 to 11 years and 12 to 18 years, the mean weight-normalised CL/ F was larger for younger paediatric patients (580 ml/ h/ kg) than for older paediatric patients (450 ml/ h/ kg) as compared with adults (287 ml/ h/ kg).
28 suurempi nuoremmilla lapsipotilailla (580 ml/ h/ kg) kuin vanhemmilla lapsipotilailla (450 ml/ h/ kg) verrattuna aikuisiin (287 ml/ h/ kg).
At steady state, 8 children aged 6-11 years received mean  SD doses of 1.75  0.71 mg/ day (0.064  0.018 mg/ kg, 1.65  0.43 mg/ m2) while 14 adolescents aged 12-18 years received mean  SD doses of 2.79  1.25 mg/ day (0.053  0.0150 mg/ kg, 1.86  0.61 mg/ m2).
14 nuorta, joiden ikä oli 12– 18 vuotta, sai 2, 79 ± 1, 25 mg/ vrk annoksia (keskiarvo ± keskihajonta; 0, 053 ± 0, 0150 mg/ kg, 1, 86 ± 0, 61 mg/ m2).
In severe hepatically impaired patients (Child-Pugh classification C), mean values for sirolimus AUC and t1/ 2 were increased 210% and 170% respectively, and CL/ F was decreased by 67% compared to normal healthy subjects.
Potilailla, joilla oli vaikea maksan vajaatoiminta (Child– Pugh- luokka C), sirolimuusin AUC- keskiarvot suurenivat 210%, lääkkeen keskimääräinen t1/ 2 piteni 170% ja CL/ F pieneni 67% verrattuna terveisiin henkilöihin.
30 Oral Tablet In healthy subjects, the mean extent of bioavailability of sirolimus after single-dose administration of the tablet formulation is about 27% higher relative to the oral solution.
Tabletti Terveillä vapaaehtoisilla sirolimuusin keskimääräinen biologinen hyötyosuus kerta- annoksen jälkeen oli tablettimuodolla 27% korkeampi kuin oraaliliuoksella.
The mean Cmax was decreased by 35% and mean tmax increased by 82%.
Cmax- keskiarvo alentui 35% ja tmax - keskiarvo kasvoi 82%.
The difference in bioavailability was less marked upon steady-state administration to renal transplant recipients, and therapeutic equivalence has been demonstrated in randomised study of 477 patients.
Terapeuttinen samanarvoisuus on osoitettu satunnaistetussa tutkimuksessa, johon osallistui 477 potilasta.
When switching patients between oral solution and tablet formulations, it is recommended to give the same dose and to verify the sirolimus trough concentration 1 to 2 weeks later to assure that it remains within recommended target ranges.
Potilaiden vaihtaessa oraaliliuoksesta tablettimuotoon tai päinvastoin, on suositeltavaa jatkaa samalla annoksella ja määrittää sirolimuusipitoisuus 1- 2 viikon kuluttua vaihdosta.
Also when switching between different tablet strengths, verification of trough concentrations is recommended.
Tällä varmistetaan, että pitoisuus on suositellulla tavoitealueella.
In 24 healthy volunteers receiving Rapamune tablets with a high-fat meal, Cmax, tmax and AUC showed increases of 65%, 32%, and 23%, respectively.
Rapamune tabletteja saaneilla 24: llä terveellä vapaaehtoisella runsasrasvainen ruoka nosti sirolimuusin Cmax- arvoa 65%, t max- arvoa 32% ja AUC- arvoa 23%.
Grapefruit juice affects CYP3A4-mediated metabolism and must, therefore, be avoided.
Greippimehu vaikuttaa CYP3A4 - välitteiseen metaboliaan, joten sitä tulee välttää.
Sirolimus concentrations, following the administration of Rapamune tablets (5 mg) to healthy subjects as single doses are dose proportional between 5 and 40 mg.
Rapamune tablettien (5 mg) kerta- annoksen jälkeen sirolimuusin pitoisuudet ovat terveillä henkilöillä verrannolliset annokseen, annosvälillä 5 - 40 mg.
Initial Therapy (2 to 3 months post-transplant):
Aloitushoito (2- 3 kuukautta elinsiirron jälkeen):
In most patients receiving Rapamune tablets with a loading dose of 6 mg followed by an initial maintenance dose of 2 mg, whole blood sirolimus trough concentrations rapidly achieved steady-state concentrations within the recommended target range (4 to 12 ng/ ml, chromatographic assay).
Useinmilla potilailla, jotka saivat Rapamune tabletteja kyllästysannoksena 6 mg ja sen jälkeen aloittivat 2 mg ylläpitoannoksen, koko veren sirolimuusipitoisuudet saavuttivat nopeasti suositellun tavoiteminimipitoisuustason (4- 12 ng/ ml, kromatografinen määritys).
Sirolimus pharmacokinetic parameters following daily doses of 2 mg Rapamune tablets administered in combination with ciclosporin microemulsion (4 hours prior to Rapamune tablets) and corticosteroids in 13 renal transplant patients, based on data collected at months 1 and 3 after transplantation, were:
Päivittäisten 2 mg: n Rapamune tablettiannosten jälkeen sirolimuusin farmakokineettiset parametrit olivat siklosporiini- mikroemulsiota (4 tuntia ennen Rapamune tabletteja) ja kortikosteroideja saaneilla 13 munuaissiirtopotilaalla 1 ja 3 kuukauden kuluttua elinsiirrosta kerättyjen tietojen perusteella seuraavat:
Cmin, ss, 7.39  2.18 ng/ ml; Cmax, ss, 15.0  4.9 ng/ ml; tmax, ss, 3.46  2.40 h; AUC, ss, 230  67 ng h/ ml; CL/ F/ WT, 139  63 ml/ h/ kg (parameters calculated from LC-MS/ MS assay results).
Cmin, ss 7, 39 ± 2, 18 ng/ ml; Cmax, ss 15, 0 ± 4, 9 ng/ ml; tmax, ss 3, 46 ± 2, 40 h; AUCτ, ss 230 ± 67 ng• h/ ml; CL/ F/ WT 139 ± 63 ml/ h/ kg (parametrit laskettu LC/ MS/ MS - menetelmällä saaduista tuloksista).
The corresponding results for the oral solution in the same clinical trial were Cmin, ss 5.40  2.50 ng/ ml, Cmax, ss 14.4  5.3 ng/ ml, tmax, ss 2.12  0.84 h, AUC, ss 194  78 ng h/ ml, CL/ F/ W 173  50 ml/ h/ kg.
Cmin, ss 5, 40 ± 2, 50 ng/ ml, Cmax, ss 14, 4 ± 5, 3 ng/ ml, tmax, ss 2, 12 ± 0, 84 h, AUCτ, ss 194 ± 78 ng• h/ ml, CL/ F/ W 173 ± 50 ml/ h/ kg.
Whole blood trough sirolimus concentrations, as measured by LC/ MS/ MS, were significantly correlated (r2 = 0.85) with AUC , ss.
Koko veren sirolimuusipitoisuudet määritettynä LC/ MS/ MS- menetelmällä olivat merkitsevässä korrelaatiossa (r2 = 0, 85) AUCτ, ss: n kanssa.
Based on monitoring in all patients during the period of concomitant therapy with ciclosporin, mean (10th, 90th percentiles) troughs (expressed as chromatographic assay values) and daily doses were 8.6  3.0 ng/ ml (5.0 to 13 ng/ ml) and 2.1  0.70 mg (1.5 to 2.7 mg), respectively (see section 4.2).
Kaikkien siklosporiinia samanaikaisesti käyttäneiden potilaiden seurantaan perustuen sirolimuusin keskipitoisuudet veressä olivat 8, 6 ± 3, 0 ng/ ml (5, 0 – 13 ng/ ml) (ilmoitettuna kromatografisen
From month 3 to month 12, following discontinuation of ciclosporin, mean (10th, 90th percentiles) troughs (expressed as chromatographic assay values) and daily doses were 19  4.1 ng/ ml (14 to 24 ng/ mL) and 8.2  4.2 mg (3.6 to 13.6 mg), respectively (see section 4.2).
Siklosporiinin lopettamisen jälkeisten 3- 12 kuukauden aikana sirolimuusin keskipitoisuudet veressä olivat 19 ± 4, 1 ng/ ml (14 – 24 ng/ ml) (ilmoitettuna kromatografisen määrityksen arvoina) vuorokausiannosten ollessa vastaavasti 8, 2 ± 4, 2 mg (3, 6 – 13, 6 mg) (ks. kohta 4. 2).
Therefore, the sirolimus dose was approximately 4-fold higher to account for both the absence of the pharmacokinetic interaction with ciclosporin (2-fold increase) and the augmented immunosuppressive requirement in the absence of ciclosporin (2-fold increase).
Näin ollen, sirolimuusiannoksen tuli olla noin 4- kertainen, jotta se vastasi tarvetta, joka aiheutui farmakokineettisen yhteisvaikutuksen häviämisestä (annostarve kaksinkertaistui) sekä siitä, että siklosporiinin lopettamisen takia immunosuppressiivinen tarve kohoaa (annostarve kaksinkertaistuu).
31 Carcinogenicity studies conducted in mouse and rat showed increased incidences of lymphomas (male and female mouse), hepatocellular adenoma and carcinoma (male mouse) and granulocytic leukaemia (female mouse).
Hiirillä ja rotilla tehdyissä karsinogeenisuus- tutkimuksissa lymfoomien määrä (uros ja naaras hiiret), maksasoluadenooman ja - karsinooman määrä (uros hiiret) sekä granulosyyttisen leukemian määrä (naaras hiiret) lisääntyivät.
Lactose monohydrate Macrogol Magnesium stearate Talc.
Laktoosi monohydraatti Makrogoli Magnesiumstearaatti Talkki
Macrogol Glyceryl monooleate Pharmaceutical glaze Anhydrous calcium sulphate Microcrystalline cellulose Sucrose Titanium dioxide Poloxamer 188  -tocopherol Povidone Carnauba wax:
Makrogoli Glyseryylimono- oleaatti Kelmunmuodostaja Vedetön kalsiumsulfaatti Mikrokiteinen selluloosa Sakkaroosi Titaanidioksidi Poloksameeri 188
Red opacode S-1-15095 (shellac glaze ~45% in ethanol, red iron oxide (E172), isopropyl alcohol, n-butyl alcohol, propylene glycol, ammonium hydroxide, simethicone).
Punainen opacode S- 1- 15095 (shellakka ~45% etanolissa, punainen rautaoksidi (E172), isopropyylialkoholi, n- butyylialkoholi, propyleeniglykoli, ammoniumhydroksi, simetikoni).
32 6.5 Nature and contents of container
6. 5 Pakkaustyyppi ja pakkauskoot
Clear polyvinyl chloride (PVC)/ polyethylene (PE)/ polychlorotrifluoroethylene (Aclar) aluminium blister packages of 30 and 100 tablets.
30 ja 100 tablettia.
Detailed information on this product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu
TEKSTIN MUUTTAMISPÄIVÄMÄÄRÄ Lisätietoa tästä lääkevalmisteesta on saatavilla Euroopan lääkeviraston (EMEA) kotisivuilta http: // www. emea. europa. eu /
Yellow to beige coloured, triangular-shaped coated tablet marked “ RAPAMUNE 2 mg ” on one side.
Keltaisen tai beigen värinen, kolmion muotoinen päällystetty tabletti, jonka toisella puolella merkintä ” RAPAMUNE 2 mg ”.
Use in black recipients:
32 Käyttö tummaihoisilla siirteen saajilla:
Use in children and adolescents (< 18 years):
Käyttö lapsilla ja nuorilla (< 18 vuotta):
35 consequently, sirolimus levels will decrease when ciclosporin is discontinued unless the sirolimus dose is increased.
Keskimäärin tarvitaan neljä kertaa aiempaa suurempia sirolimuusin annoksia.
If further dose adjustment(s) are required during maintenance therapy (after discontinuation of ciclosporin), in most patients these adjustments can be based on simple proportion: new Rapamune dose = current dose x (target concentration/ current concentration).
33 Mikäli annosta pitää vielä muuttaa ylläpitohoidon aikana (siklosporiinin lopettamisen jälkeen), useimmilla potilailla nämä muutokset voidaan tehdä yksinkertaisella yhtälöllä: uusi Rapamune annos = nykyinen annos x (tavoitepitoisuus/ nykyinen pitoisuus).
The recommended ranges 24-hour trough concentration for sirolimus are based on chromatographic methods.
Sirolimuusin suositellut minimipitoisuuden vaihteluvälit 24 tunnin aikana perustuvat kromatografisiin menetelmiin.
36 In hepatically impaired patients, it is recommended that sirolimus whole blood trough levels be closely monitored.
Maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla suositellaan sirolimuusin veren minimipitoisuuden tarkkaa seurantaa.
Co-administration of sirolimus with strong inhibitors of CYP3A4 (such as ketoconazole, voriconazole, itraconazole, telithromycin or clarithromycin) or inducers of CYP3A4 (such as rifampin, rifabutin) is not recommended (see section 4.5).
34 Sirolimuusin antamista samanaikaisesti voimakkaiden CYP3A4 – estäjien (esim. ketokonatsoli, vorikonatsoli, itrakonatsoli, telitromysiini tai klaritromysiini) tai CYP3A4 – induktorien (esim. rifampisiini, rifabutiini) ei suositella (ks. kohta 4. 5).
In rare cases, the concomitant administration of sirolimus and ACE inhibitors has resulted in angioneurotic oedema-type reactions.
Sirolimuusin samanaikainen käyttö ACE – estäjien kanssa on harvinaisissa tapauksissa johtanut angioneuroottinen edeema - tyyppisiin reaktioihin.
37 Cytomegalovirus (CMV) prophylaxis is recommended for 3 months after transplantation, particularly for patients at increased risk for CMV disease.
Sytomegalovirusprofylaksia (CMV) suositellaan kolme kuukautta siirtoleikkauksen jälkeen, etenkin potilailla, joilla on suurempi riski saada CMV- infektio.
In those patients with a history of sucrase insufficiency, isomaltase insufficiency, fructose intolerance, glucose malabsorption, galactose malabsorption, galactose intolerance (e. g., galactosemia), or Lapp lactase deficiency, a careful risk/ benefit assessment should be performed prior to prescribing sirolimus tablets.
Jos potilaalla on aikaisemmin todettu sukraasi - insuffisienssi, isomaltaasi- insuffisienssi, fruktoosi- intoleranssi, glukoosi- imeytymishäiriö, galaktoosi - imeytymishäiriö, galaktoosi- intoleranssi (esim. galaktosemia), tai saamelaisilla esiintyvää laktaasinpuutos, täytyy ennen sirolimuusitablettien määräämistä suorittaa huolellinen riski/ hyöty arvio.
When given 2 hours before CsA administration, sirolimus Cmax and AUC were not affected.
Annettaessa sirolimuusia kaksi tuntia ennen siklosporiinia sirolimuusin Cmax ja AUC eivät muuttuneet. Sirolimuusin kerta- annos ei vaikuttanut
Single-dose sirolimus did not affect the pharmacokinetics of ciclosporin (microemulsion) in healthy volunteers when administered simultaneously or 4 hours apart.
36 siklosporiini- mikroemulsion farmakokinetiikkaan terveillä vapaaehtoisilla, kun niitä annettiin samanaikaisesti tai kun antoväli oli neljä tuntia.
39 the results cannot exclude the possibility of changes in the pharmacokinetics that might affect the efficacy of the oral contraceptive during long term treatment with Rapamune.
Kohtalaiset ja heikot CYP3A4- estäjät saattavat heikentää sirolimuusin metaboliaa ja suurentaa sirolimuusin pitoisuuksia veressä (esim. kalsiuminestäjät: nikardipiini; sienilääkkeet: klotrimatsoli, flukonatsoli; antibiootit: troleandomysiini; muut lääkeaineet: bromokriptiini, simetidiini, danatsoli, proteaasinestäjät).
Other possible interactions Moderate and weak inhibitorsof CYP3A4 may decrease the metabolism of sirolimus and increase sirolimus blood levels (e. g. calcium channel blockers: nicardipine; antifungal agents: clotrimazole, fluconazole; antibiotics: troleandomycin; other substances: bromocriptine, cimetidine, danazol, protease inhibitors).
CYP3A4- induktorit saattavat lisätä sirolimuusin metaboliaa ja pienentää sirolimuusin pitoisuutta veressä (esim. mäkikuismavalmisteet (Hypericum perforatum), antikonvulsantit: karbamatsepiini, fenobarbitaali, fenytoiini).
Although sirolimus inhibits human liver microsomal cytochrome P450 CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, and CYP3A4/ 5 in vitro, the active substance is not expected to inhibit the activity of these isozymes in vivo since the sirolimus concentrations necessary to produce inhibition are much higher than those observed in patients receiving therapeutic doses of Rapamune.
37 Vaikka sirolimuusi estää ihmismaksan mikrosomaalisia sytokromeja P450 CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6 ja CYP3A4/ 5 in vitro, vaikuttavan aineen ei oleteta estävän näiden isotsyymien toimintaa in vivo, koska estovaikutuksen edellyttämät sirolimuusipitoisuudet ovat Rapamunea terapeuttisina annoksina saavilla potilailla havaittuja pitoisuuksia paljon suuremmat.
The most commonly reported adverse drug reactions (occurring in > 10% of patients) are thrombocytopenia, anaemia, pyrexia, hypertension, hypokalaemia, hypophosphataemia, urinary tract infection, hypercholesterolaemia, hyperglycaemia, hypertriglyceridaemia, abdominal pain, lymphocoele, peripheral oedema, arthralgia, acne, diarrhoea, pain, constipation, nausea, headache, increased blood creatinine, and increased blood lactate dehydrogenase (LDH).
Yleisimmät haittavaikutukset (esiintyi > 10% potilaista) olivat trombosytopenia, anemia, kuume, verenpaineen nousu, hypokalemia, hypofosfatemia, virtsatietulehdus, hyperkolesterolemia, hyperglykemia, hypertriglyseridemia, vatsakipu, imukudosturvotus, raajojen turvotus, nivelkipu, akne, ripuli, kipu, ummetus, pahoinvointi, päänsärky, kreatiniinin kohoaminen ja laktaattidehydrogenaasin (LDH) kohoaminen.
40 Adverse reactions based on experience from clinical trials and postmarketing experience are presented in the following table by system organ class and frequency of occurrence.
Tiedot haittavaikutuksista, jotka perustuvat sirolimuusilla tehtyihin kliinisiin tutkimuksiin ja markkinoille tulon jälkeiseen kokemukseen, on luokiteltu seuraavassa taulukossa elinjärjestelmän ja yleisyyden mukaan.
41 System Organ Class
takykardia
Rash
kuume,
42 Cases of BK virus associated nephropathy, as well as cases of JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML), have been reported in patients treated with immunosuppressants, including Rapamune.
BK – virukseen liittyneitä nefropatioita sekä JC – virukseen liittyneitä progressiivisia multifokaalisia leukoenkefalopatia (PML) – tapauksia on ilmoitettu esiintyneen immunosuppressiivista hoitoa saavilla potilailla, myös Rapamunea käytettäessä.
Hepatotoxicity has been reported, the risk may increase as the trough sirolimus level increases.
Hepatotoksisuutta on havaittu, riski saattaa kohota sirolimuusin minimipitoisuuden (” trough ”) kasvaessa.