natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is possible in some cases to withdraw concomitant immunosuppressive therapy, leading to< Invented name > monotherapy.
Joissakin tapauksissa on mahdollista lopettaa muu samanaikainen immunosuppressiivinen hoito, johtaen < (Kauppa) nimi > - hoitoon ainoana lääkkeenä.
Rejection therapy – adults and children Increased< Invented name > doses, supplemental corticosteroid therapy, and introduction of short courses of mono-/polyclonal antibodies have all been used to manage rejection episodes.
Hyljintäepisodien hoito – lapset ja aikuiset Hyljintäepisodien hoidossa on käytetty tavallista suurempia < (Kauppa) nimi > - annoksia, lisänä kortikosteroidihoitoa sekä lyhytkestoisia kuureja monoklonaalisia/ polyklonaalisia vasta- aineita.
If signs of toxicity are noted (e. g. pronounced adverse reactions - see section 4.8) the dose of< Invented name > may need to be reduced.
Jos havaitaan merkkejä toksisuudesta (esim. haittavaikutuksien voimistumista - ks. kohta 4. 8), < (Kauppa) nimi > - annosta saatetaan joutua pienentämään.
For conversion to< Invented name >, treatment should begin with the initial oral dose recommended for primary immunosuppression.
Siirryttäessä < (Kauppa) nimi > - hoitoon, hoito tulee aloittaa primaariseen immunosuppressioon suositellulla oraalisella aloitusannoksella.
For information on conversion from ciclosporin to< Invented name >, see below under “Dose adjustments in specific patient populations”.
Lisätietoa siklosporiini- hoidon vaihtamisesta < (Kauppa) nimi > - hoitoon on kohdassa ” Annosmuutokset erityispotilasryhmissä ”.
Dosage recommendations - Kidney transplantation Prophylaxis of transplant rejection – adults Oral< Invented name > therapy should commence at 0.20 - 0.30 mg/kg/day administered as two divided doses (e.g. morning and evening).
Annossuositukset - Munuaisensiirto Siirrännäisen hylkimisreaktion esto - aikuiset Oraalisen < (Kauppa) nimi > aloitusannos on 0, 20– 0, 30 mg/ kg/ vrk, kahteen osa- annokseen jaettuna (esim. aamulla ja illalla).
If the dose cannot be administered orally as a result of the clinical condition of the patient, intravenous therapy of 0.05 - 0.10 mg/ kg/ day should be initiated as a continuous 24-hour infusion.
Jos potilaan tila ei salli oraalista annostelua, lääke annetaan laskimoon 0, 05– 0, 10 mg/ kg/ vrk jatkuvana 24 tunnin infuusiona.
Prophylaxis of transplant rejection – children An initial oral dose of 0.30 mg/ kg/ day should be administered in two divided doses (e. g. morning and evening).
Siirrännäisen hylkimisreaktion esto - lapset Oraalinen aloitusannos on 0, 30 mg/ kg/ vrk, kahteen osa- annokseen jaettuna (esim. aamulla ja illalla).
If the clinical condition of the patient prevents oral dosing, an initial intravenous dose of 0.075 – 0.100 mg/ kg/ day should be administered as a continuous 24-hour infusion.
Jos potilaan tila ei salli oraalista annostelua, lääke annetaan laskimoon 0, 075– 0, 100 mg/ kg/ vrk jatkuvana 24 tunnin infuusiona.
It is possible in some cases to withdraw concomitant immunosuppressive therapy, leading to< Invented name > -based dual- therapy.
Joissakin tapauksissa on mahdollista lopettaa muu samanaikainen immunosuppressiivinen hoito, johtaen < (Kauppa) nimi > perustuvaan kaksoislääkitykseen.
19< Invented name > can be used with antibody induction (allowing for delayed start of < Invented name > therapy) or alternatively in clinically stable patients without antibody induction.
19 Annossuositukset - Sydämensiirto Siirrännäisen hylkimisreaktion esto - aikuiset < (Kauppa) nimi > - valmistetta voidaan käyttää vasta- ainevalmisteen kanssa, jolloin < (Kauppa) nimi > - hoito voidaan aloittaa myöhemmin.
Following antibody induction, oral< Invented name > therapy should commence at a dose of 0.075 mg/kg/day administered as two divided doses (e.g. morning and evening).
Vasta- ainevalmisteiden annon jälkeen aloitetaan oraalinen < (Kauppa) nimi > - hoito; aloitusannos on 0, 075 mg/ kg/ vrk, kahteen osa- annokseen jaettuna (esim. aamulla ja illalla).
If the dose cannot be administered orally as a result of the clinical condition of the patient, intravenous therapy of 0.01 to 0.02 mg/ kg/ day should be initiated as a continuous 24-hour infusion.
Jos potilaan tila ei salli oraalista annostusta, lääke annetaan laskimoon 0, 01 - 0, 02 mg/ kg/ vrk jatkuvana 24 tunnin infuusiona.
This approach was reserved for patients without organ dysfunction (e. g. renal dysfunction).
Tätä hoitotapaa sovellettiin potilaisiin, joilla ei ollut elimellistä toimintahäiriötä (esim. munuaisten toimintahäiriötä).
In that case, an initial oral tacrolimus dose of 2 to 4 mg per day was used in combination with mycophenolate mofetil and corticosteroids or in combination with sirolimus and corticosteroids.
Tällöin takrolimuusin oraalinen aloitusannos 2 - 4 mg/ vrk yhdistettiin mykofenolaattimofetiiliin ja kortikosteroideihin tai sirolimuusiin ja kortikosteroideihin.
Prophylaxis of transplant rejection – children< Invented name > has been used with or without antibody induction in paediatric heart transplantation.
Siirrännäisen hylkimisreaktion esto - lapset < (Kauppa) nimi > on käytetty sekä vasta- ainevalmisteiden kanssa että niitä ilman sydämensiirron saaneilla lapsipotilailla.
In patients without antibody induction, if< Invented name > therapy is initiated intravenously, the recommended starting dose is 0.03 - 0.05 mg/kg/day as a continuous 24-hour infusion targeted to achieve tacrolimus whole blood concentrations of 15 - 25 ng/ml.
Kokoveren takrolimuusipitoisuuden tavoitearvo on 15– 25 ng/ ml.
The first dose of oral therapy should be 0.30 mg/ kg/ day starting 8 to 12 hours after discontinuing intravenous therapy.
Oraalisen hoidon ensimmäinen annos on 0, 30 mg/ kg/ vrk, ja se annetaan 8– 12 tuntia suonensisäisen hoidon lopettamisen jälkeen.
Following antibody induction, if< Invented name > therapy is initiated orally, the recommended starting dose is 0.10 - 0.30 mg/kg/day administered as two divided doses (e.g. morning and evening).
Jos vasta- ainevalmisteita on annettu ja < (Kauppa) nimi > - hoito aloitetaan suun kautta, suositeltu aloitusannos on 0, 10– 0, 30 mg/ kg/ vrk, kahteen osa- annokseen jaettuna (esim. aamulla ja illalla).
In adult patients converted to< Invented name >, an initial oral dose of 0.15 mg/kg/day should be administered in two divided doses (e.g. morning and evening).
Siirryttäessä < (Kauppa) nimi > - hoitoon, oraalisen hoidon aloitusannos aikuisilla on 0, 15 mg/ kg/ vrk, kahteen osa- annokseen jaettuna (esim. aamulla ja illalla).
In paediatric patients converted to< Invented name >, an initial oral dose of 0.20 - 0.30 mg/kg/day should be administered in two divided doses (e.g. morning and evening).
Siirryttäessä < (Kauppa) nimi > - hoitoon, oraalisen hoidon aloitusannos lapsilla on 0, 20– 0, 30 mg/ kg/ vrk, kahteen osa- annokseen jaettuna (esim. aamulla ja illalla).
For information on conversion from ciclosporin to< Invented name >, see below under “Dose adjustments in specific patient populations”.
Lisätietoa siklosporiinihoidon vaihtamisesta < (Kauppa) nimi > - hoitoon on kohdassa ” Annosmuutokset erityispotilasryhmissä ”.
In lung-transplanted patients< Invented name > has been used at an initial oral dose of 0.10 - 0.15 mg/kg/day, in pancreas-transplanted patients at an initial oral dose of 0.2 mg/kg/day and in intestinal transplantation at an initial oral dose of 0.3 mg/kg/day.
Annossuositukset – hyljintäepisodien hoito, muut allograftit Keuhko -, haima - ja ohutsuolisiirrepotilaiden annossuositukset perustuvat kliinisistä prospektiivisista tutkimuksista saatuihin vähäisiin tietoihin. < (Kauppa) nimi > - valmistetta on käytetty keuhkosiirrepotilailla oraalisen aloitusannoksen ollessa 0, 10– 0, 15 mg/ kg/ vrk, haimasiirrepotilailla oraalisen aloitusannoksen ollessa 0, 2 mg/ kg/ vrk ja ohutsuolisiirrepotilailla oraalisen aloitusannoksen ollessa 0, 3 mg/ kg/ vrk.
Dosage adjustments in specific patient populations Patients with liver impairment Dose reduction may be necessary in patients with severe liver impairment in order to maintain the blood trough levels within the recommended target range.
Annosmuutokset erityispotilasryhmissä Maksan vajaatoimintapotilaat Annoksen pienentäminen saattaa olla aiheellista vaikeaa maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla veren jäännöspitoisuuksien pitämiseksi suositelluissa viiterajoissa.
Paediatric patients In general, paediatric patients require doses 1½ - 2 times higher than the adult doses to achieve similar blood levels.
Lapsipotilaat Samanarvoisten veripitoisuuksien saavuttamiseksi lapsipotilaiden annosten on yleensä oltava 1½– 2 kertaa suurempia kuin aikuisten.
20 Care should be taken when converting patients from ciclosporin-based to< Invented name > -based therapy (see sections 4.4 and 4.5). < Invented name > therapy should be initiated after considering ciclosporin blood concentrations and the clinical condition of the patient.
Siirtyminen pois siklosporiinihoidosta Varovaisuutta on noudatettava siirrettäessä potilaita siklosporiinihoidosta < (Kauppa) nimi > perustuvaan hoitoon (ks. kohdat 4. 4 ja 4. 5). < (Kauppa) nimi > - hoito tulee aloittaa huomioimalla veren siklosporiinipitoisuudet ja potilaan kliininen tila.
In practice ,< Invented name > therapy has been initiated 12 - 24 hours after discontinuation of ciclosporin.
Käytännössä < (Kauppa) nimi > - hoito on aloitettu 12– 24 tunnin kuluttua siklosporiinihoidon lopettamisesta.
As an aid to optimise dosing, several immunoassays are available for determining tacrolimus concentrations in whole blood including a semi-automated microparticle enzyme immunoassay (MEIA).
Näihin kuuluu myös puoliautomaattinen mikropartikkelientsyymi- immuunimääritys (MEIA).
As< Invented name > is a medicinal product with low clearance, adjustments to the dosage regimen may take several days before changes in blood levels are apparent.
Koska < (Kauppa) nimi > - lääkkeen puhdistuma on alhainen, annosmuutokset saattavat näkyä pitoisuuksissa vasta useiden päivien kuluttua.
Blood trough levels of tacrolimus should also be monitored following dose adjustment, changes in the immunosuppressive regimen, or following co-administration of substances which may alter tacrolimus whole blood concentrations (see section 4.5).
Veren takrolimuusijäännöspitoisuuksia tulee seurata myös annoksen tai immunosuppressiivisen lääkityksen muutoksen jälkeen tai annettaessa samanaikaisesti aineita, jotka saattavat muuttaa kokoveren takrolimuusipitoisuuksia (ks. kohta 4. 5).
Subsequently, during maintenance therapy, blood concentrations have generally been in the range of 5 - 15 ng/ ml in liver, kidney and heart transplant recipients.
Myöhemmin ylläpitohoidon aikana on pyrittävä 5– 15 ng/ ml veripitoisuuksiin sekä maksan -, munuaisen - että sydämensiirtopotilailla.
During the initial post-transplant period, monitoring of the following parameters should be undertaken on a routine basis: blood pressure, ECG, neurological and visual status, fasting blood glucose levels, electrolytes (particularly potassium), liver and renal function tests, haematology parameters, coagulation values, and plasma protein determinations.
Siirronjälkeisen vaiheen alussa seuraavien parametrien valvonnan on tapahduttava säännönmukaisesti: verenpaine, EKG, neurologinen status ja näöntutkimus, paastoverensokeri, elektrolyytit (erikoisesti kalium), maksa - ja munuaisfunktiotestit, hematologiset parametrit, koagulaatioarvot ja plasman proteiinimääritykset.
Herbal preparations containing St.
Jos kliinisesti merkittäviä muutoksia havaitaan, immunosuppressiivisen hoito - ohjelman muuttamista on harkittava.
John’ s Wort (Hypericum perforatum) or other herbal preparations should be avoided when taking< Invented name > due to the risk of interactions that lead to decrease in blood concentrations of tacrolimus and reduced clinical effect of tacrolimus (see section 4.5 Interactions with other medicinal products and other forms of interactions).
Veren takrolimuusipitoisuuden laskuun ja heikentyneeseen kliiniseen tehoon johtavan interaktioriskin vuoksi mäkikuismaa (Hypericum perforatum) sisältävien tai muiden rohdosvalmisteiden käyttöä tulee välttää < (Kauppa) nimi > - käytön aikana (ks.
Since levels of tacrolimus in blood may significantly change during diarrhoea episodes, extra monitoring of tacrolimus concentrations is recommended during episodes of diarrhoea.
4. 5 Yhteisvaikutukset muiden lääkevalmisteiden kanssa sekä muut yhteisvaikutukset) Koska ripulitauti saattaa muuttaa veren takrolimuusitasoja huomattavasti, on takrolimuusipitoisuuksien entistä tarkempi seuranta ripulin aikana suositeltavaa.
Ventricular hypertrophy or hypertrophy of the septum, reported as cardiomyopathies, have been observed on rare occasions.
21 Kammion ja septumin hypertrofiaa, joita on raportoitu sydänlihassairauksina, on todettu harvoissa tapauksissa.
21 tacrolimus blood trough concentrations much higher than the recommended maximum levels.
Useimmat näistä ovat olleet palautuvia ja niitä on esiintynyt ensisijaisesti lapsilla, joilla takrolimuusin jäännöspitoisuudet veressä ovat olleet paljon suositeltuja maksimipitoisuuksia suurempia.
Accordingly, high-risk patients, particularly young children and those receiving substantial immunosuppression should be monitored, using such procedures as echocardiography or ECG pre- and post-transplant (e. g. initially at three months and then at 9-12 months).
Niinpä suuren riskin potilaita, erikoisesti nuoria lapsia ja voimakkaasti immunosupprimoituja potilaita, tulee tarkkailla esimerkiksi kaikukardiografian ja EKG: n avulla ennen elinsiirtoa ja sen jälkeen (esim. alkuun kolmen kuukauden välein, sitten joka 9. - 12. kuukausi).
If abnormalities develop, dose reduction of< Invented name > therapy, or change of treatment to another immunosuppressive agent should be considered.
Mikäli normaalista poikkeavaa kehittyy, on harkittava < (Kauppa) nimi > - annoksen pienentämistä tai hoidon vaihtamista toiseen immunosuppressiiviseen lääkeaineeseen.
Patients treated with< Invented name > have been reported to develop EBV-associated lymphoproliferative disorders.
< (Kauppa) nimi > - valmistetta saaville potilaille on raportoitu kehittyvän EBV: hen liittyviä lymfoproliferatiivisia häiriöitä.
Patients switched to< Invented name > therapy should not receive anti- lymphocyte treatment concomitantly.
Potilaille, jotka on siirretty < (Kauppa) nimi > - hoitoon, ei pidä antaa samanaikaisesti antilymfosyyttihoitoa.
Very young (< 2 years), EBV-VCA-negative children have been reported to have an increased risk of developing lymphoproliferative disorders.
Hyvin nuorilla (< 2 vuotta), EBV- VCAseronegatiivisilla potilailla on ilmoitettu olevan suurentunut riski lymfoproliferatiivisten häiriöiden kehittymiselle.
Therefore, in this patient group, EBV-VCA serology should be ascertained before starting treatment with< Invented name >.
Sen vuoksi tässä potilasryhmässä EBV- VCA- serologia tulee varmistaa ennen kuin < (Kauppa) nimi > - hoito aloitetaan.
During treatment, careful monitoring with EBV-PCR is recommended.
EBV- PCR- tutkimuksen avulla.
Positive EBV-PCR may persist for months and is per se not indicative of lymphoproliferative disease or lymphoma.
EBV - PCR- tulos saattaa pysyä positiivisenä kuukausia eikä sinänsä viittaa lymfoproliferatiiviseen sairauteen tai lymfoomaan.
Strong interactions have been observed with antifungal agents such as ketoconazole, fluconazole, itraconazole and voriconazole, the macrolide antibiotic erythromycin or HIV protease inhibitors (e. g. ritonavir).
Voimakkaita yhteisvaikutuksia on havaittu sienilääkkeiden kanssa kuten ketokonatsoli, flukonatsoli, itrakonatsoli ja vorikonatsoli, makrolidiantibiootin, erytromysiinin sekä HIV- proteaasi- inhibiittorien (esim. ritonaviiri) kanssa.
Inducers of metabolism Clinically the following substances have been shown to decrease tacrolimus blood levels:
22 Kliinisesti on seuraavien aineiden todettu laskevan veren takrolimuusitasoja:
22 High dose prednisolone or methylprednisolone administered for the treatment of acute rejection have the potential to increase or decrease tacrolimus blood levels.
Akuutin hylkimisreaktion hoitoon annetut suuret prednisoloni - ja metyyliprednisoloniannokset voivat sekä suurentaa että pienentää veren takrolimuusipitoisuuksia.
Other interactions which have led to clinically detrimental effects Concurrent use of tacrolimus with medicinal products known to have nephrotoxic or neurotoxic effects may increase these effects (e. g., aminoglycosides, gyrase inhibitors, vancomycin, cotrimoxazole, NSAIDs, ganciclovir or aciclovir).
Muut yhteisvaikutukset, joista on aiheutunut kliinisesti haitallisia vaikutuksia Takrolimuusin samanaikainen käyttö sellaisten lääkevalmisteiden kanssa, joilla tiedetään olevan nefrotoksisia tai neurotoksisia vaikutuksia (esim. aminoglykosidit, gyraasin estäjät, vankomysiini, trimetopriimisulfametoksatsoli, ei- steroidiset tulehduskipulääkkeet, gansikloviiri tai asikloviiri) saattaa lisätä ko. toksisuutta.
Protein binding considerations Tacrolimus is extensively bound to plasma proteins.
Sitoutuminen proteiineihin Takrolimuusi sitoutuu runsaasti plasman proteiineihin.
There is a risk for premature delivery (< 37 week) as well as for hyperkalaemia in the newborn, which, however, normalizes spontaneously.
Ennenaikaisen synnytyksen (< 37 viikkoa) sekä vastasyntyneen hyperkalemian riski on olemassa; hyperkalemia kuitenkin paranee itsekseen.
In rats and rabbits, tacrolimus caused embryofoetal toxicity at doses which demonstrated maternal toxicity (see section 5.3).
23 Takrolimuusi aiheutti alkio/ sikiötoksisuutta rotilla ja kaniineilla, kun annokset olivat emolle toksisia (ks. kohta 5. 3).
Tacrolimus affected male fertility in rats (see section 5.3).
Takrolimuusilla oli vaikutusta urosrottien fertiliteettiin (ks. kohta 5. 3).
Lactation Human data demonstrate that tacrolimus is excreted into breast milk.
Imetys Ihmisaineistoista saadut tiedot osoittavat, että takrolimuusi erittyy rintamaitoon.
As detrimental effects on the newborn cannot be excluded, women should not breast-feed whilst receiving< Invented name >.
Koska vahingollisia vaikutuksia vastasyntyneeseen ei voida poissulkea, imetys tulee lopettaa < (Kauppa) nimi > - hoidon ajaksi.
23 Tacrolimus may cause visual and neurological disturbances.
Takrolimuusi voi aiheuttaa neurologisia ja näköaistin häiriöitä.
This effect may be enhanced if< Invented name > is administered in association with alcohol.
Vaikutukset saattavat voimistua, jos < (Kauppa) nimi > käytetään yhdessä alkoholin kanssa.
Many of the adverse drug reactions stated below are reversible and/ or respond to dose reduction.
Monet seuraavassa listassa luetelluista haittavaikutuksista ovat korjautuvia ja/ tai voivat lievittyä annosta pienentämällä.
Adverse drug reactions are listed below in descending order by frequency of occurrence: very common (> 1/ 10); common (> 1/ 100 ,< 1/10); uncommon (> 1/1 ,000, < 1/100); rare (> 1/10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/10 ,000, including isolated reports).
Alla mainitut haittavaikutukset on lueteltu esiintymistiheyden mukaisesti alenevassa järjestyksessä: erittäin yleinen (> 1/ 10), yleinen (> 1/ 100, < 1/ 10), melko harvinainen (> 1/ 1 000, < 1/ 100), harvinainen (> 1/ 10 000, < 1/ 1 000), erittäin harvinainen (< 1/ 10 000, mukaan lukien yksittäiset raportit).
Infections and infestations As is well known for other potent immunosuppressive agents, patients receiving tacrolimus are frequently at increased risk for infections (viral, bacterial, fungal, protozoal).
Infektiot Muiden voimakkaiden immunosuppressiivisten lääkeaineiden tavoin, takrolimuusia saavilla potilailla on usein suurentunut vaara saada jokin infektio (virus -, bakteeri -, sieni - tai alkueläininfektio).
Neoplasms benign, malignant and unspecified Patients receiving immunosuppressive therapy are at increased risk of developing malignancies.
Hyvän - ja pahanlaatuiset kasvaimet Immunosuppressiivisia lääkeaineita saavilla potilailla on suurentunut vaara saada pahanlaatuisia kasvaimia.
Immune system disorders Allergic and anaphylactoid reactions have been observed in patients receiving tacrolimus (see section 4.4).
Immuunijärjestelmän häiriöt Allergisia ja anafylaktoidisia reaktioita on todettu takrolimuusia saavilla potilailla (ks. kohta 4. 4).
Endocrine disorders rare: hirsutism
Umpierityshäiriöt harvinainen:
common:
hirsutismi
hypomagnesaemia, hypophosphataemia, hypokalaemia,
Aineenvaihdunta - ja ravitsemushäiriöt erittäin yleinen: yleinen:
hyponatraemia, fluid overload, hyperuricaemia, appetite decreased, anorexia,
hyperglykemia, diabetes mellitus, hyperkalemia hypomagnesemia, hypofosfatemia, hypokalemia, hypokalsemia, hyponatremia, nesteen kertyminen, hyperurikemia, vähentynyt ruokahalu, anoreksia, metabolinen asidoosi, hyperlipidemia, hyperkolesterolemia, hypertriglyseridemia, muut elektrolyyttihäiriöt
hypertriglyceridaemia, other electrolyte abnormalities uncommon:
melko harvinainen:
Nervous system disorders very common: common:
Psyykkiset häiriöt
24 uncommon:
24
coma, central nervous system haemorrhages and cerebrovascular accidents, paralysis and paresis, encephalopathy, speech and language abnormalities, amnesia
unettomuus tuskaisuusoireet, sekavuus ja desorientaatio, masennus, mielialan lasku, mielialahäiriöt, painajaiset, hallusinaatiot, mielenterveyshäiriöt
rare: very rare:
melko harvinainen:
hypertonia myasthenia
psykoottiset häiriöt
Eye disorders
Hermoston häiriöt erittäin yleinen: yleinen:
common: uncommon: rare:
harvinainen: erittäin harvinainen:
Ear and labyrinth disorders common: uncommon: rare: very rare:
Korva - ja sisäkorvahäiriöt yleinen: melko harvinainen: harvinainen: erittäin harvinainen:
common: uncommon:
yleinen: melko harvinainen:
ischaemic coronary artery disorders, tachycardia ventricular arrhythmias and cardiac arrest, heart failures, cardiomyopathies, ventricular hypertrophy, supraventricular arrhythmias, palpitations, ECG investigations abnormal, heart rate and pulse investigations abnormal
iskeemiset sepelvaltimohäiriöt, takykardia kammioperäiset rytmihäiriöt ja sydänpysähdys, sydänvika, kardiomyopatiat, vasemman kammion liikakasvu, supraventrikulaarinen rytmihäiriö, sydämentykytys, EKG- muutokset, sykemuutokset,
rare: very rare:
harvinainen: erittäin harvinainen:
pericardial effusion echocardiogram abnormal
perikardiaalinen effuusio ekokardiografiamuutokset
Vascular disorders very common: common:
Verisuonistohäiriöt erittäin yleinen: yleinen:
hypertension haemorrhage, thrombembolic and ischaemic events, peripheral vascular disorders, vascular hypotensive disorders
hypertensio verenvuoto, tromboemboliset ja iskeemiset tapahtumat, ääreisverenkiertohäiriöt, verenkiertohäiriöt
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders common:
Hengityselin -, rintakehä - ja välikarsinahäiriöt yleinen:
Gastrointestinal disorders very common: common:
Ruoansulatuskanavan häiriöt erittäin yleinen: yleinen:
very rare:
harvinainen: erittäin harvinainen:
Stevens Johnson syndrome
maksavaltimon tromboosi, maksalaskimon tukos maksan toimintahäiriö, sappitiehyen ahtautuminen
Musculoskeletal and connective tissue disorders common: uncommon:
Ihon ja ihonalaiskerrosten häiriöt yleinen: melko harvinainen: harvinainen: erittäin harvinainen:
arthralgia, muscle cramps, pain in limb, back pain joint disorders
nivelkipu, krampit, raajojen kipu, selkäkipu nivelvaivat
Renal and urinary very common: common:
Munuais - ja virtsatiehäiriöt erittäin yleinen: yleinen:
disorders renal impairment renal failure, renal failure acute, oliguria, renal tubular necrosis, nephropathy toxic, urinary abnormalities, bladder and urethral symptoms
munuaisten toiminnan heikentyminen munuaisten vajaatoiminta, akuutti munuaisten vajaatoiminta, oliguria, tubulusnekroosi, toksinen nefropatia, virtsaamishäiriöt, virtsarakko - ja virtsaputkioireet
uncommon: very rare:
melko harvinainen: erittäin harvinainen:
Reproductive system and breast disorders uncommon:
Sukuelinten ja rintojen häiriöt Melko harvinainen:
General disorders common:
Yleisluontoiset ja annostuspaikan häiriöt yleinen:
and administration site conditions asthenic conditions, febrile disorders, oedema, pain and discomfort, blood alkaline phosphatase increased, weight increased, body temperature perception disturbed
heikotustilat, kuume, turvotus, kipu ja epämiellyttävä olo, veren AFOS- arvon nousu, painon nousu, lämmönsäätelyjärjestelmän häiriöt