natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Combining parathyroid hormone with alendronate use has not been shown to provide any advantage over either form of treatment alone, when the end point of bone mineral density was evaluated.
Lisäkilpirauhashormonin ja alendronaatin yhteiskäytön ei ole osoitettu tuovan potilaalle hyötyä verrattuna kummallakaan valmisteella yksinään annettuun hoitoon, kun päätetapahtumana arvioitiin luun mineraalitiheyttä.
(see section 5.1).
(ks. kohta 5. 1).
From the knowledge of the mechanism of action, combined use of Preotact and cardiac glucosides may predispose patients to digitalis toxicity if hypercalcemia develops.
Sen perusteella mitä tiedetään vaikutusmekanismista, samanaikainen Preotact- valmisteen ja sydänglykosidien käyttö saattaa altistaa potilaat digitalistoksisuudelle, jos potilaalle kehittyy hyperkalsemia.
There are no data available from the use of parathyroid hormone during pregnancy and lactation.
Lisäkilpirauhashormonin käytöstä raskauden ja imetyksen aikana ei ole käytettävissä tietoja.
Animal studies of reproductive toxicity are incomplete (see section 5.3).
Lisääntymistoksisuutta tutkivien eläinkokeiden tuloksia ei ole käytettävissä (ks. kohta 5. 3).
Parathyroid hormone should not be used during pregnancy or breast-feeding.
Lisäkilpirauhashormonia ei tulisi käyttää raskauden tai imetyksen aikana.
As some episodes of dizziness have been described in patients treated with Preotact, patients should refrain from driving or using machines until symptoms have subsided.
Koska Preotact- valmisteella hoidetuilla on kuvattu joitakin huimauskohtauksia, potilaiden tulisi pidättäytyä autolla ajamisesta tai koneiden käyttämisestä, kunnes oireet ovat loppuneet.
The following adverse reaction (ADR) data are based on two placebo-controlled studies involving 2642 postmenopausal osteoporotic women of whom 1341 received parathyroid hormone.
Seuraavat haittavaikutustiedot perustuvat kahteen lumekontrolloituun tutkimukseen, joihin osallistui 2642 postmenopausaalista osteoporoosia sairastavaa naista, joista 1341 sai lisäkilpirauhashormonia.
Approximately 71.4% of the patients on parathyroid hormone reported at least one ADR.
Noin 71, 4% lisäkilpirauhashormonia saaneista raportoi vähintään yhden haittavaikutuksen.
Hypercalcemia and/or hypercalciuria reflect the known pharmacodynamic actions of parathyroid hormone in the gastrointestinal tract, the kidney, and the bone.
Hyperkalsemia ja/ tai hyperkalsiuria ovat lisäkilpirauhashormonin tunnettuja farmakodynaamisia vaikutuksia maha- suolikanavassa, munuaisissa ja luustossa.
Hypercalcemia was reported in 25.3% of patients and hypercalciuria in 39.3% of patients treated with Preotact.
Hyperkalsemiaa raportoitiin 25, 3%: lla ja hyperkalsiuriaa 39, 3%: lla Preotact- valmisteella hoidetuista potilaista.
It was managed during the clinical programme by monitoring laboratory values and the use of a pre-specified management algorithm (see sections 4.3, 4.4, and 5.1).
Sitä hoidettiin kliinisten tutkimuksien aikana tarkkailemalla laboratorioarvoja ja käyttämällä ennalta määrättyä hoitoalgoritmiä (ks. kohdat 4. 3, 4. 4 ja 5. 1).
4 The table below gives an overview of the ADRs where the incidence is at least 0.5% higher in the parathyroid hormone group compared to placebo.
4 Alla olevassa taulukossa esitetään katsaus sellaisista haittavaikutuksista, joiden ilmaantuvuus on vähintään 0, 5% suurempi lisäkilpirauhashormoniryhmässä kuin lumelääkeryhmässä.
The following categories are used to rank the undesirable effects by frequency of occurrence: very common (> 1/10); common (> 1/100 and < 1/10); uncommon (> 1/1000 and < 1/100); rare (> 1/10,000 and < 1/1000); and very rare (< 1/10,000), including isolated reports.
Seuraavia kategorioita käytetään haittavaikutusten esiintyvyystiheyden luokittelussa: erittäin yleiset (> 1/ 10); yleiset (> 1/ 100 ja < 1/ 10); melko harvinaiset (> 1/ 1000 ja < 1/ 100); harvinaiset (> 1/ 10 000 ja < 1/ 1000; erittäin harvinaiset (< 1/ 10 000), mukaan lukien yksittäiset raportit.
System organ class
Lisäkilpirauhashormoni N = 1341 Elinjärjestelmä
N=1341 (%) Infections and Infestations Uncommon Influenza
Infektiot Melko harvinaiset
0.5
Influenssa
Metabolism and nutrition disorders Very common
0, 5
Hypercalcemia Common
Aineenvaihdunta - ja ravitsemushäiriöt Erittäin yleiset Hyperkalsemia Yleiset
Blood alkaline phosphatase increased Anorexia Blood uric acid increased
Veren alkalisen fosfataasin arvon suureneminen Ruokahaluttomuus Veren virtsahappopitoisuuden suureneminen
Nervous system disorders Common Headache Dizziness Uncommon
Päänsärky Huimaus Melko harvinaiset
Dysgeusia Parosmia
Makuhäiriöt Hajuharhat
Cardiac disorders Common
Sydänhäiriöt Yleiset Sydämentykytys
Palpitations
1, 0
1.0
Ruoansulatuskanavan häiriöt Erittäin yleiset
Gastrointestinal disorders Very common Nausea Common
Pahoinvointi Yleiset
Vomiting Constipation Dyspepsia Diarrhoea Uncommon
Oksentelu Ummetus Dyspepsia Ripuli Melko harvinaiset
Musculoskeletal, connective tissue and bone disorders Common Muscle cramp Pain in extremity Back pain
Tuki - ja liikuntaelimistön ja sidekudosten häiriöt Yleiset
1.1 1.1 1.0
1, 1 1, 1 1, 0
Renal and urinary disorders
Munuais - ja virtsatiehäiriöt Erittäin yleiset
5 Very common Hypercalciuria Common
5 Hyperkalsiuria Yleiset Virtsan kalsium - / kreatiniinipitoisuuden
Urine calcium/creatinine ratio increased Urine calcium increased
suureneminen Virtsan kalsiumpitoisuuden suureneminen
General disorders and administration site conditions Common Injection site erythema 2.6 Fatigue 1.8 Asthenia 1.2 Uncommon Injection site irritation 0.9
Punoitus pistoskohdassa Väsymys Astenia Melko harvinaiset
For all subjects who received parathyroid hormone 100 micrograms blood uric acid increase was reported for 8 subjects (0.6%) and hyperuricemia was reported for 5 subjects (0.4%).
Kaikista 100 mikrogrammaa lisäkilpirauhashormonia saaneista koehenkilöistä veren virtsahappopitoisuus suureni 8 koehenkilöllä (0, 6%) ja hyperurikemiaa raportoitiin 5 koehenkilöllä (0, 4%).
Although gout, arthralgia and nephrolithiasis were reported as ADRs, the relationship to elevations in uric acid due to Preotact administration has not been fully established.
Vaikka kihtiä, nivelkipuja ja munuaiskivitautia raportoitiin haittavaikutuksina, ei ole varmuudella osoitettu, että virtsahappopitoisuuksien suureneminen johtui Preotact- valmisteen käytöstä.
Antibodies to parathyroid hormone In a large phase III clinical study, antibodies to parathyroid hormone were detected in 3% of women receiving Preotact compared to 0.2% of women receiving placebo.
Lisäkilpirauhashormonin vasta- aineet Laajassa faasin III kliinisessä tutkimuksessa havaittiin lisäkilpirauhashormonin vasta- aineita 3%: lla Preotact- valmistetta saaneista naisista ja 0, 2%: lla lumelääkettä saaneista naisista.
In these women with a positive titer, there was no evidence of hypersensitivity reactions, allergic reactions, effects on bone mineral density response, or effects on serum calcium.
Näillä naisilla, joilla oli positiivinen titteri, ei ollut näyttöä yliherkkyysreaktioista, allergisista reaktioista, vaikutuksista luun mineraalitiheyden vasteeseen tai vaikutuksista seerumin kalsiumpitoisuuteen.
Signs and symptoms In the Preotact clinical program, accidental overdose was reported for 17 subjects.
Merkit ja oireet Kliinisissä Preotact- tutkimuksissa raportoitiin tahaton yliannostus 17 koehenkilöllä.
Preotact has been administered in single doses up to 5 micrograms/kg and in repeated doses of up to 3 micrograms/kg/day for 3 days and up to 2.5 micrograms/kg/day for 7 days.
Preotact- valmistetta on annettu yksittäisinä annoksina (ad 5 mikrogrammaa/ kg) ja toistettuina annoksina, ad 3 mikrogrammaa/ kg/ vuorokausi kolmen vuorokauden ajan ja ad 2, 5 mikrogrammaa/ kg/ vuorokausi 7 vuorokauden ajan.
Overdose management There is no specific antidote for Preotact.
Yliannostuksen hoito Preotact- valmisteelle ei ole spesifistä vastalääkettä.
Treatment of suspected overdose should include temporary discontinuation of Preotact, monitoring of serum calcium, and implementation of appropriate, supportive measures, such as hydration.
Epäiltyä yliannostusta tulisi hoitaa lopettamalla Preotact- hoito väliaikaisesti, tarkkailemalla seerumin kalsiumpitoisuutta ja ottamalla käyttöön asianmukaiset tukitoimenpiteet, kuten nesteytys.
Due to the relatively short duration of the pharmacological activity of Preotact further measures should not be necessary.
Koska Preotact- valmisteen farmakologinen aktiivisuus kestää suhteellisen lyhyen aikaa, muut toimenpiteet eivät todennäköisesti ole tarpeen.
Pharmacotherapeutic group: parathyroid hormone, ATC code:
Farmakoterapeuttinen ryhmä: lisäkilpirauhashormoni, ATC- koodi:
Mechanism of action Preotact contains recombinant human parathyroid hormone which is identical to the full-length native 84-amino acid polypeptide.
Vaikutusmekanismi Preotact sisältää ihmisen yhdistelmä- DNA- tekniikalla valmistettua lisäkilpirauhashormonia, joka on samanlainen kuin täyspitkä endogeeninen 84- aminohappopolypeptidi.
6 The skeletal effects of parathyroid hormone depend upon the pattern of systemic exposure.
6 Farmakodynaamiset vaikutukset Lisäkilpirauhashormonin luustovaikutukset riippuvat systeemisen altistuksen tavasta.
Transient elevations in parathyroid hormone levels after subcutaneous injection of Preotact stimulates new bone formation on trabecular and cortical (periosteal and/or endosteal) bone surfaces by preferential stimulation of osteoblastic activity over osteoclastic activity.
Lisäkilpirauhashormonitasojen ohimenevät kohoamiset ihonalaisten Preotact- pistosten jälkeen stimuloivat uuden luun muodostumista trabekulaarisilla ja kortikaalisilla (periosteaalisilla ja/ tai endosteaalisilla) luun pinnoilla stimuloimalla enemmän osteoblastien kuin osteoklastien toimintaa.
Effects on serum calcium concentrations Parathyroid hormone is the principal regulator of serum calcium homeostasis.
Vaikutukset seerumin kalsiumpitoisuuksiin Lisäkilpirauhashormoni on seerumin kalsiumin homeostaasin pääasiallinen säätelijä.
In response to subcutaneous doses of Preotact (100 micrograms parathyroid hormone), serum total calcium levels increase gradually and reach peak concentration (mean increase in 129 patients, 0.15 mmol/l) at approximately 6 to 8 hours after dosing.
Vasteena ihon alle annettaviin Preotact- annoksiin (100 mikrogrammaa lisäkilpirauhashormonia) seerumin kokonaiskalsiumpitoisuus suurenee vähitellen ja huippupitoisuus (keskimääräinen suureneminen 129 potilaalla 0, 15 mmol/ l) saavutetaan noin 6– 8 tunnissa valmisteen ottamisesta.
Based on two placebo-controlled studies involving 2642 postmenopausal osteoporotic women, hypercalcemia was reported in 25.3% of patients treated with Preotact compared to 4.3% of placebo- treated patients.
Kahden lumekontrolloidun tutkimuksen (osallistujina 2642 postmenopausaalista osteoporoosia sairastavaa naista) perusteella hyperkalsemiaa raportoitiin 25, 3%: lla Preotact- valmisteella hoidetuista potilaista ja 4, 3%: lla lumelääkettä saaneista potilaista.
It was managed during the clinical programme by monitoring laboratory values and the use of a pre-specified management algorithm.(see sections 4.3 and 4.4).
Sitä hoidettiin kliinisten tutkimuksien aikana tarkkailemalla laboratorioarvoja ja käyttämällä ennalta määrättyä hoitoalgoritmiä (ks. kohdat 4. 3 ja 4. 4).
Clinical efficacy Effect on fracture incidence The pivotal study was an 18-month double-blind, placebo-controlled, phase III study (TOP) of the effect of Preotact on fracture incidence in women with postmenopausal osteoporosis.
Kliininen teho Vaikutus murtumien ilmaantuvuuteen Päätutkimus oli 18 kuukauden kaksoissokkoutettu, lumekontrolloitu faasin III tutkimus (TOP), jossa selvitettiin Preotact- valmisteen vaikutusta murtumien ilmaantuvuuteen postmenopausaalisilla osteoporoosia sairastavilla naisilla.
A total of 2532 patients (1286 Preotact and 1246 placebo), aged 45-94 years (8.1% 45-54 years and 11.4% > 75 years), were randomised to receive 100 micrograms/day or placebo with daily calcium (700 mg) and vitamin D (400 IU) supplementation.
Kaikkiaan 2532 iältään 45– 94- vuotiasta (8, 1% 45– 54- vuotiaita ja 11, 4% ≥ 75- vuotiaita) potilasta satunnaistettiin (1286 Preotact- ryhmään ja 1246 lumelääkeryhmään) saamaan 100 mikrogrammaa Protact- valmistetta tai lumelääkettä vuorokaudessa sekä 700 mg: n kalsium - ja 400 IU: n D - vitamiinilisän vuorokaudessa.
Overall, approximately 19% of the subjects in each treatment group had at least 1 prevalent vertebral fracture at baseline.
Kaiken kaikkiaan noin 19%: lla kummankin hoitoryhmän potilaista oli vähintään 1 nikamamurtuma tutkimuksen alkaessa.
The mean baseline lumbar T score was approximately -3.0 in each treatment group.
Keskimääräinen lumbaalinen T- score lähtötilanteessa oli noin - 3, 0 kummassakin hoitoryhmässä.
17 (1.32%), p=0.001.
Satunnaistetuista 2532: sta intention- to- treat- potilaasta kaikkiaan 59 potilaalle tuli vähintään yksi uusi nikamamurtuma, lumelääkeryhmässä 42: lle (3, 37%) ja Preotact- ryhmässä 17: lle (1, 32%), p = 0, 001.
Patients in the Preotact treatment group had a 61% relative risk reduction of a new vertebral fracture at month 18 compared to the patients in the placebo group.
Preotact- hoitoryhmän potilailla suhteellinen riski saada uusi nikamamurtuma pieneni 61% 18 kuukauden kohdalla verrattuna lumelääkeryhmän potilaisiin.
For patients with pre-existing fractures, number needed to treat (NNT) is 21 patients.
Koko tutkimuspopulaatiosta piti hoitaa 48: aa naista keskimäärin 18 kuukautta yhden tai useamman uuden nikamamurtuman estämiseksi, mutta jos potilailla oli ennestään murtumia, NNT- luku (number needed to treat) oli 21 potilasta.
There was no significant difference between the treatment groups in the incidence of any non-vertebral clinical fracture:
Kliinisten ei- nikamamurtumien ilmaantuvuudessa ei ollut merkitsevää eroa hoitoryhmien välillä:
5.86% for placebo.
Preotact 5, 52% vs. lumelääke 5, 86%.
The most relevant fracture reduction was observed among patients at high risk of fractures such as patients with previous fractures and in patients with a lumbar spine T-score of < - 3.
Kaikkein oleellisin murtumien vähenemä havaittiin potilailla, joilla oli suuri riski saada murtumia, kuten potilailla, joilla oli aiemmin ollut murtumia tai joiden lannerangan T- score oli - 3 tai pienempi.
Relatively few patients less than 5 years postmenopausal and 45-54 years of age were enrolled in the phase III study (2-3%).
Faasin III tutkimukseen otettiin mukaan suhteellisen vähän sellaisia naisia, joiden vaihdevuosista oli kulunut alle 5 vuotta ja jotka olivat 45– 54- vuotiaita (2– 3%).
Effect on bone mineral density (BMD) In the pivotal study, Preotact increased BMD in the lumbar spine after 18 months treatment by 6.5% compared with -0.3% for placebo (p < 0.001).
Vaikutus luun mineraalitiheyteen (BMD) Päätutkimuksessa Preotact suurensi luun mineraalitiheyttä lannerangassa 18 kuukauden hoidon jälkeen 6, 5%: lla verrattuna lumelääkkeen - 0, 3%: iin (p < 0, 001).
Significant increases in hip BMD (total, femoral neck, trochanter) were observed at study endpoint; 1.0, 1.8 and 1.0%, respectively, for Preotact versus -1.1, -0. 7 and -0.6% for placebo (p < 0.001).
7 mainituilla alueilla luvut olivat Preotact- ryhmässä 1, 0, 1, 8 ja 1, 0% ja lumelääkeryhmässä - 1, 1, - 0, 7 ja - 0, 6% (p < 0, 001).
7 Continued treatment for up to 24 months in an open-label extension of this study resulted in a continued increase in BMD.
Kun tutkimuksen hoitoa jatkettiin avoimena 24 kuukauteen asti, luun mineraalitiheys suureni lisää.
The increase from baseline in lumbar spine and femoral neck BMD was 6.8% and 2.2%, respectively in patients treated with Preotact.
Luun mineraalitiheys lannerangassa suureni tutkimuksen alusta 6, 8% ja reisiluun kaulassa 2, 2% Preotact- ryhmän potilailla.
The effects of Preotact on bone architecture were evaluated using quantitative computed tomography (QCT) and peripheral QCT.
Preotact- valmisteen vaikutuksia luun rakenteeseen arvioitiin käyttämällä kvantitatiivista tietokonetomografiaa (QCT) ja perifeeristä kvantitatiivista tietokonetomografiaa.
Volumetric trabecular BMD at the lumbar spine increased by 38% over baseline at 18 months.
Volumetrinen trabekulaarinen luun mineraalitiheys lannerangassa suureni 38%: lla tutkimuksen alusta 18 kuukauden aikana.
Similarly, volumetric trabecular BMD at the total hip increased by 4.7%.
Samoin volumetrinen trabekulaarinen luun mineraalitiheys lonkassa suureni 4, 7%: lla.
Treatment with Preotact reduced volumetric cortical bone BMD (measured at the distal radius and mid-shaft tibia), while periosteal circumference or indices of cortical bone strength were maintained.
Preotact- hoito pienensi volumetristä kortikaalista luun mineraalitiheyttä (mitattu distaalisesta värttinäluusta ja sääriluun keskiosasta), kun taas periosteaalinen ympärys tai kortikaalisen luun lujuuden indeksit säilyivät muuttumattomina.
In the 24-month alendronate combination therapy study (PaTH), the effects of Preotact on bone architecture were also evaluated using QCT.
24 kuukautta kestäneessä alendronaatti- yhdistelmähoitotutkimuksessa (PaTH) Preotact- valmisteen vaikutukset luun rakenteeseen arvioitiin myös käyttämällä kvantitatiivista tietokonetomografiaa.
Volumetric trabecular BMD at the lumbar spine increased by 26, 13, and 11% (Preotact, Preotact and alendronate and alendronate, respectively) over baseline at 12 months.
Volumetrinen trabekulaarinen luun mineraalitiheys lannerangassa suureni 26%: lla Preotact - valmistetta käyttäneillä, 13%: lla Preotact- valmistetta ja alendronaattia käyttäneillä ja 11%: lla alendronaattia käyttäneillä 12 kuukaudessa tutkimuksen alusta.
Similarly, volumetric trabecular BMD at the total hip increased by 9, 6, and 2%, respectively, in the 3 groups.
Myös volumetrinen trabekulaarinen luun mineraalitiheys lonkassa suureni 9: llä, 6: lla ja 2%: lla vastaavissa kolmessa ryhmässä.
Treatment of osteoporosis with combination and sequential therapy The PaTH study was a NIH sponsored randomised, placebo-controlled, 2 year, multicenter, double- blind trial of Preotact and alendronate as monotherapy and in combination for the treatment of postmenopausal osteoporosis.
Mukaanottokriteerit olivat seuraavat:
Inclusion criterias were; women between 55 and 85 years of age with BMD T-scores below -2.5 or below -2 and at least one additional risk factor for fracture.
55– 85- vuotias nainen, jonka luun mineraalitiheyden T- score oli alle - 2, 5 tai alle - 2, jos potilaalla oli lisäksi vähintään yksi murtuman riskitekijä.
A ll women were given calcium (400-500 mg) and vitamin D (400 IU) supplements.
Kaikille naisille annettiin lisäksi kalsiumia (400– 500 mg) ja D- vitamiinia (400 IU).
A total of 238 postmenopausal women, were randomly assigned to one of the following treatment groups; Preotact (100 micrograms parathyroid hormone), alendronate (10 mg), or the combination of both, and followed for 12 months.
Preotact (100 mikrogrammaa lisäkilpirauhashormonia), alendronaatti (10 mg) tai näiden yhdistelmä, seuranta- aika oli 12 kuukautta.
In the second year of the study women in the original Preotact group were randomly assigned to receive either alendronate or matching placebo, and women in the other two groups received alendronate.
Tutkimuksen toisena vuotena alkuperäisen Preotact- ryhmän naiset satunnaistettiin saamaan joko alendronaattia tai sopivaa lumelääkettä, ja kahden muun ryhmän naiset saivat alendronaattia.
At baseline a total of 165 women (69%) had a T-score below –2.5, and 112 (47%) reported at least one fracture after menopause.
Tutkimuksen alussa kaikkiaan 165 naisen (69%) T- score oli alle - 2, 5, ja 112: lla (47%) oli ollut ainakin yksi murtuma vaihdevuosien jälkeen.
One year of therapy, showed the following results:
Yhden hoitovuoden jälkeen saatiin seuraavat tulokset:
The increases in lumbar spine BMD above baseline were similar in the Preotact and combination-therapy groups (6.3 and 6.1%, respectively), but were somewhat smaller in the alendronate group (4.6%).
Lannerangan luun mineraalitiheyden suurenemat tutkimuksen lähtötilanteesta olivat samanlaiset Preotact - ja yhdistelmähoitoryhmissä (6, 3 ja 6, 1%), mutta jonkin verran pienemmät alendronaattiryhmässä (4, 6%).
Increases in BMD at the total hip were 0.3, 1.9, and 3.0% for the 3 groups, respectively.
Lonkan luun mineraalitiheyden suurenemat kolmessa eri ryhmässä olivat 0, 3, 1, 9 ja 3, 0 prosenttia.
At the end of year 2 (12 months after Preotact was discontinued), there was a 12.1% mean increase in dual energy X-ray absorptiometry (DXA) spine BMD for patients who received alendronate for the second year.
Toisen vuoden lopussa (12 kuukautta sen jälkeen kun Preotact- hoito oli lopetettu) kaksienergiaisella röntgenabsorptiometrialla (DXA) mitattu selkärangan luun mineraalitiheys oli keskimäärin 12, 1% suurempi niillä potilailla, jotka olivat saaneet alendronaattia toisen vuoden ajan.
For the patients who received placebo during the second year, the mean percent increase was 4.1% compared to baseline, but had decreased slightly compared to the end of 12 months of Preotact treatment.
Lumelääkettä toisen vuoden ajan saaneiden keskimääräinen tiheyden suurenema oli 4, 1% verrattuna tutkimuksen alkutilanteeseen, mutta prosenttiosuus oli pienentynyt vähän verrattuna tilanteeseen 12 kuukauden Preotact- hoidon jälkeen.
For the mean change in hip BMD, there was a 4.5% increase from baseline with one year of alendronate compared to a 0.1% decrease after one year of placebo.
Kun tarkastellaan keskimääräistä lonkan luun mineraalitiheyden muutosta, havaittiin 4, 5%: n suurenema alkutilanteesta, kun toisena vuonna oli käytetty alendronaattia ja 0, 1%: n pienenemä, kun toisena vuotena oli käytetty lumelääkettä.
Preotact in combination with hormone replacement therapy (HRT) in 180 postmenopausal women has been shown to significantly increase lumbar spine BMD at 12 months compared with HRT alone (7.1% vs.
Preotact- valmisteen ja hormonikorvaushoidon yhdistelmähoidon on osoitettu merkitsevästi suurentavan lannerangan luun mineraalitiheyttä 12 kuukauden kohdalla 180 postmenopausaalisella naisella verrattuna pelkkään hormonikorvaushoitoon (7, 1% vs.
1.1%, p < 0.001).
1, 1%, p < 0, 001).
Absorption Subcutaneous administration of 100 micrograms of parathyroid hormone into the abdomen produces a rapid increase in plasma parathyroid hormone levels and achieves a peak at 1 to 2 hours after dosing.
Imeytyminen Kun 100 mikrogrammaa lisäkilpirauhashormonia annetaan vatsan ihon alle, plasman lisäkilpirauhashormonipitoisuus suurenee nopeasti ja huippupitoisuus saavutetaan 1– 2 tuntia annon jälkeen.
8 The average half-life is of about 1.5 hours.
Keskimääräinen puoliintumisaika on noin 1, 5 tuntia.
The absolute bioavailability of 100 micrograms of parathyroid hormone after subcutaneous administration in the abdomen is 55%.
100 mikrogramman lisäkilpirauhashormoniannoksen absoluuttinen biologinen hyötyosuus vatsan ihon alle tapahtuneen annon jälkeen on 55%.
Distribution The volume of distribution at steady-state following intravenous administration is approximately 5.4 l.
Jakautuminen Jakautumistilavuus vakaan tilan aikana laskimonsisäisen annon jälkeen on noin 5, 4 l.
Intersubject variability in the volume of distribution of parathyroid hormone is about 40%.
Yksilöiden välinen vaihtelu lisäkilpirauhashormonin jakautumistilavuudessa on noin 40%.
Biotransformation Parathyroid hormone is efficiently removed from the blood by a receptor-mediated process in the liver and is broken down into smaller peptide fragments.
Biotransformaatio Lisäkilpirauhashormoni poistuu tehokkaasti verestä reseptorivälitteisen mekanismin avulla maksassa ja hajoaa pienemmiksi peptidifragmenteiksi.
Under normal physiologic conditions, full-length parathyroid hormone (1-84) constitutes only 5-30% of the circulating forms of the molecule, while 70-95% is present as carboxy-terminal fragments.
Normaaleissa fysiologisissa olosuhteissa täyspitkä lisäkilpirauhashormoni (1- 84) muodostaa vain 5– 30% molekyylin verenkierrossa olevista muodoista, kun taas karboksyyliterminaalisia fragmentteja on 70– 95%.