natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Steady state plasma amprenavir pharmacokinetic (PK) parameters were not significantly affected by co-administration with this oral contraceptive; however, ritonavir AUC(0- τ) and Cmax were 45% and 63% higher, respectively, compared to historical data in female subjects dosed with fosamprenavir / ritonavir alone.
Plasman vakaan tilan farmakokineettisiin (PK) parametreihin tämän ehkäisytabletin samanaikaisella annolla ei ollut merkittävää vaikutusta, mutta ritonaviirin AUC( 0- τ) kasvoi 45% ja Cmax nousi 63% verrattuna historialliseen tietoon naisista, jotka ovat saaneet vain fosamprenaviiria/ ritonaviiria.
In addition to the decreased hormonal contraceptive exposures, co-administration of fosamprenavir with ritonavir and this oral contraceptive resulted in clinically significant hepatic transaminase elevations in some healthy subjects.
Hormonipitoisuuksien alenemisen lisäksi tämän ehkäisytabletin antaminen yhdessä fosamprenaviirin ja ritonaviirin kanssa aiheutti maksan transaminaasimäärien kliinisesti merkitsevän nousun joillakin terveillä henkilöillä.
33 Paroxetine:
Paroksetiini:
In addition, patients on stable dose of paroxetine who start treatment with Telzir and ritonavir should be monitored for antidepressant response.
Lisäksi, potilaita, jotka saavat vakaata annosta paroksetiinia ja jotka aloittavat Telzir ja ritonaviirihoidon,, on syytä seurata antidepressiivivaikutuksen suhteen.
In animal studies at systemic plasma exposures (AUC) to amprenavir lower than therapeutic exposure in patients treated with Telzir, some developmental toxicity was observed (see section 5.3).
Eläinkokeissa, joissa systeeminen plasma- altistus (AUC) amprenaviirille oli alempi kuin terapeuttinen altistus potilailla,
Lactation Amprenavir-related material was found in rat milk, but it is not known whether amprenavir is excreted in human milk.
Amprenaviiriin liittyviä aineosia havaittiin rotan maidossa, mutta ei tiedetä erittyykö amprenaviiri äidinmaitoon.
APV30003 in protease inhibitor experienced patients, fosamprenavir given in combination with low dose ritonavir either once daily (1400 mg / 200 mg) (n = 106) or twice daily (700 mg / 100 mg) (n = 106) in combination with two active reverse transcriptase inhibitors (RTIs).
APV30003 – tutkimuksessa aikaisemmin proteaasi- inhibiittorihoitoa saaneet potilaat saivat fosamprenaviiria yhdessä pienen ritonaviiriannoksen kanssa joko kerran vuorokaudessa (1400 mg / 200 mg) (n = 106) tai kahdesti vuorokaudessa (700 mg / 100 mg) yhdessä kahden käänteiskopioijaentsyyminestäjän kanssa.
The adverse reaction profile was similar across all the respective adult studies: antiretroviral naïve (APV30002) and protease inhibitor experienced (twice daily dosing, APV30003) patient populations.
Haittavaikutusprofiili oli samanlainen kaikissa tutkimuksissa: sekä aikuispotilailla, jotka eivät olleet aikaisemmin saaneet antiretroviruslääkitystä (APV30002) että aikaisemmin proteaasi- inhibiittorihoitoa saaneilla aikuispotilailla (kahdesti vuorokaudessa annostelu, APV30003).
34 Adverse reactions are listed by MedDRA system organ class and absolute frequency.
34
Angioedema
angioödeema
Stevens Johnson syndrome
melko harvinainen
Rare
muut
General disorders and administration site conditions
Stevens Johnsonin oireyhtymä väsymys
Common
harvinainen yleinen
Severe or life-threatening cases of rash, including Stevens-Johnson syndrome are rare.
Vakavat tai hengenvaaralliset iho- reaktiot, mukaan lukien Stevens- Johnsonin syndrooma, ovat harvinaisia.
35 Clinical chemistry abnormalities: clinical chemistry abnormalities (Grade 3 or 4) potentially related to treatment with fosamprenavir with ritonavir and reported in greater than or equal to 1% of adult patients, included: increased ALT (common), AST (common), serum lipase (common) and triglycerides (very common).
Poikkeamat laboratoriokokeissa: fosamprenaviiri + ritonaviirihoitoon mahdollisesti liittyviä laboratorioarvojen poikkeamia (luokka 3 tai 4), joita on raportoitu vähintään 1%: lla potilaista olivat: kohonneet ALAT (yleinen), ASAT (yleinen), seerumin lipaasiarvot (yleinen) ja triglyseridit (hyvin yleinen).
Lipodystrophy: combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump) (see section 4.4).
Lipodystrofia: eri antiretroviruslääkkeitä samanaikaisesti saaneilla HIV- potilailla on esiintynyt kehon rasvakudosten uudelleenjakautumista (lipodystrofiaa), mm. perifeerisen ja kasvojen ihonalaisen rasvan vähenemistä, lisääntynyttä vatsaontelo - ja viskeraalista rasvakudosta, rintojen hypertrofiaa ja rasvan kerääntymistä niskaan (buffalo hump) (ks. kohta 4. 4).
Administration of fosamprenavir 700 mg twice daily with ritonavir 100 mg twice
Ritonaviirin antaminen samanaikaisesti fosamprenaviirin kanssa kasvattaa amprenaviirin AUC: n noin kaksinkertaiseksi ja nostaa plasman Cτ, ss- arvon 4 – 6- kertaiseksi verrattuna arvoihin, joita saadaan, kun fosamprenaviiria annostellaan yksinään.
36 daily results in plasma amprenavir concentrations (data from study APV30003 in antiretroviral experienced patients) which results in protein adjusted median ratios of Cmin/ IC50 and Cmin/ IC95 of 21.7 (range 1.19-240) and 3.21 (range 0.26-30.0), respectively.
Kun 700 mg fosamprenaviiria ja 100 mg ritonaviiria annostellaan kahdesti vuorokaudessa, saavutetaan plasman amprenaviiripitoisuuksia (tutkimuksen APV30003 tulokset potilaista, jotka olivat saaneet aikaisempaa antiretroviruslääkitystä), jotka vastasivat proteiinin suhteen suhteutettuja keskimääräisiä (mediaani) suhteita Cmin/ IC50 21, 7 (vaihteluväli 1, 19 – 240) ja Cmin/ IC95 3, 21 (vaihteluväli 0, 26 – 30, 0).
Antiviral activity in vitro
Antiviraalinen teho in vitro In vitro havaittava fosamprenaviirin aktiivisuus johtuu siinä olevista amprenaviirijäämistä.
The 50% inhibitory concentration (IC50) of amprenavir ranged from 0.012 to 0.08 µM in acutely infected cells and was 0.41 µM in chronically infected cells (1 µM = 0.50 µg/ ml).
Pitoisuus, jolla amprenaviiri esti 50: sti viruksen lisääntymistä (IC50) oli välillä 0, 012 – 0, 08 µM akuutisti infektoiduissa soluissa ja 0, 41µM kroonisesti infektoiduissa soluissa (1 µM = 0, 50 µg/ ml).
The relationship between in vitro anti-HIV-1 activity of amprenavir and the inhibition of HIV-1 replication in humans has not been defined.
HIV- 1 virusta vastaan kohdistuvan in vitro- vaikutuksen ja ihmisessä tapahtuvan HIV - 1: n replikaation eston välistä suhdetta ei ole määritetty.
Resistance
36 Resistenssi
Various regimens have been assessed in the amprenavir/ fosamprenavir development programs with and without co-administration of ritonavir.
a) Potilaat, jotka eivät ole aikaisemmin saaneet antiretroviraalista lääkitystä tai proteaasi- inhibiittoreita Useita eri lääkeyhdistelmiä on tutkittu amprenaviirin/ fosamprenaviirin kehitysohjelmissa sekä annosteltuna yhdessä ritonaviirin kanssa että ilman ritonaviiria.
37 In the studies of PI-experienced patients, APV30003 and its extension, APV30005 (fosamprenavir 700 mg / ritonavir 100 mg twice daily: n=107), the following mutations emerged in patients experiencing virological failure through 96 weeks:
Tutkimuksessa APV30003 ja sen jatkotutkimuksessa APV30005 potilaat, jotka olivat saaneet aikaisempaa proteaasi- inhibiittorihoitoa, saivat 700 mg fosamprenaviiria ja 100 mg ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa (n = 107).
L10F/ I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/ L, I47V, I50V, I54L/ M/ S, A71I/ T/ V, G73S, V82A, I84V, and L90M.
L10F/ I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/ L, I47V, I50V, I54L/ M/ S, A71I/ T/ V, G73S, L76V, V82A, I84V, ja L90M.
In the paediatric studies APV20003 and APV29005, 67 PI-experienced patients were treated with fosamprenavir / ritonavir and of 22 virological failure isolates genotyped, nine patients were found with treatment-emergent protease mutations.
Lapsia koskeneissa tutkimuksissa APV20002, APV20003 ja APV29005 70 aikaisemmin proteaasi - inhibiittoreita saanutta potilasta sai fosamprenaviiria ja ritonaviiria.
Analyses based on genotypic resistance testing.
37 Genotyyppiresistenssitutkimuksiin perustuvat analyysit
Genotypic interpretation systems may be used to estimate the activity of amprenavir / ritonavir or fosamprenavir / ritonavir in subjects with PI-resistant isolates.
Amprenaviirin ja ritonaviirin tai fosamprenaviirin ja ritonaviirin yhdistelmien tehokkuutta potilailla, joilla on proteaasi- inhibiittoreille resistenttejä kantoja voidaan arvioida käyttämällä genotyyppitulkintamenetelmiä.
HIV-1 isolates with a decreased susceptibility to amprenavir have been selected during in vitro serial passage experiments.
Pitkittäisissä in vitro - tutkimuksissa (serial passage) on valikoitunut HIV- 1- kantoja, joiden herkkyys amprenaviirille on alentunut.
There are currently data on cross-resistance between amprenavir and other protease inhibitors for all 4 fosamprenavir resistance pathways, either alone or in combination with other mutations.
Tällä hetkellä on tietoa ristiresistenssistä amprenaviirin ja muiden proteaasi- inhibiittorien välillä kaikkien neljän fosamprenaviirin resistenssinkehitysmallin osalta sekä yksinään että yhdessä muiden mutaatioiden kanssa.
Based on data from twenty-five antiretroviral naïve patients failing a fosamprenavir containing regimen (one of whom showed Baseline resistance to lopinavir and saquinavir and another to tipranavir) the resistance pathways associated with amprenavir produce limited cross-resistance to atazanavir/ ritonavir (three of 25 isolates), darunavir/ ritonavir (four of 25 isolates), indinavir/ ritonavir (one of 25 isolates), lopinavir/ ritonavir (three of 24 isolates, saquinavir (three of 24 isolates) and tipranavir/ ritonavir (four of 24 isolates).
25 potilaasta (joista yksi oli lähtötilanteessa resistentti lopinaviirille ja sakvinaviirille ja toinen oli resistentti tipranaviirille), jotka eivät olleet saaneet aiempaa antiretroviruslääkitystä ja joilla fosamprenaviiria sisältävä hoito epäonnistui, saadun tiedon perusteella amprenaviiriin liittyvät resistenssimekanismit saavat aikaan osittaisen ristiresistenssin atatsanaviirille/ ritonaviirille (kolme 25: stä), darunaviirille/ ritonaviirille (neljä 25: stä), indinaviirille/ ritonaviirille (yksi 25: stä), lopinaviirille/ ritonaviirille (kolme 24: stä), sakvinaviirille (kolme 24: stä) ja tipranaviirille/ ritonaviirille (neljä 24: stä).
Conversely amprenavir retains activity against some isolates with resistance to other PIs and this retained activity would depend on the number and type of protease resistance mutations present in the isolates.
Toisaalta amprenaviiri säilyttää tehonsa joitakin sellaisia kantoja vastaan, jotka ovat resistenttejä muille proteaasi - inhibiittoreille ja tämä tehon säilyminen riippuu kannan proteaasiresistenssimutaatioiden määrästä ja tyypistä.
Clinical experience
Kliininen kokemus:
38 Clinical experience with fosamprenavir boosted with ritonavir is mainly based on three open label studies.
38 Aikuispotilaat, jotka eivät ole aikaisemmin saaneet antiretroviruslääkitystä
In antiretroviral naïve patients in APV30002, fosamprenavir (1400 mg) given once daily in combination with low dose ritonavir (200 mg) as part of a triple regimen including abacavir (300 mg twice daily) and lamivudine (150 mg twice daily) showed similar efficacy over 48 weeks compared to nelfinavir (1250 mg) given twice daily in combination with abacavir plus lamivudine (300 and 150 mg twice daily).
Tutkimuksessa APV30002 potilailla, jotka eivät olleet saaneet aikaisemmin antiretroviruslääkitystä, fosamprenaviiri (1400 mg) kerran vuorokaudessa yhdessä pienen ritonaviiriannoksen (200 mg) kanssa osana kolmoishoitoa, johon sisältyi abakaviiri (300 mg kahdesti vuorokaudessa) ja lamivudiini (150 mg kahdesti vuorokaudessa) oli yhtä tehokas 48 viikon ajan kuin nelfinaviiri (1250 mg) kahdesti vuorokaudessa yhdessä abakaviirin ja lamivudiinin kanssa (300 mg ja 150 mg kahdesti vuorokaudessa).
CD4+ cell counts increased in both the fosamprenavir with ritonavir and nelfinavir groups, with median increases above baseline being similar in magnitude at Week 48 (+203 and +207 cells/ mm3, respectively).
Keskimääräinen lisäys hoidon alun tasosta oli molemmissa ryhmissä suuruudeltaan samanlainen viikon 48 kohdalla (+203 ja +207 solua/ mm3).
The data presented above demonstrates that the once daily regimen of fosamprenavir with ritonavir (1400/ 200 mg OD) in antiretroviral naïve patients showed similar efficacy compared to nelfinavir given twice daily.
Yllä esitetty tieto osoittaa, että kerran päivässä annosteltu fosamprenaviiri + ritonaviiri (1400 mg / 200 mg kerran vuorokaudessa) potilailla, jotka eivät ole aikaisemmin saaneet antiretroviruslääkitystä, oli yhtä tehokas kuin nelfinaviiri kahdesti vuorokaudessa annosteltuna.
The median plasma HIV-1 RNA had decreased by 3.34 log10 copies/ ml and 3.33 log10 copies/ ml at Week 48 in the fosamprenavir with ritonavir and lopinavir / ritonavir arms respectively.
Viikon 48 kohdalla plasman keskimääräinen (mediaani) HIV- 1- RNA- määrä oli laskenut 3, 34 log10 kopiota/ ml fosamprenaviiri ja ritonaviiri - ryhmässä sekä 3, 33log10 kopiota/ ml lopinaviiri ja ritonaviiri – ryhmässä.
Median increase in CD4 cell count was 176 cells/ mm3 in the fosamprenavir with ritonavir arm and 191 cells/ mm3 in the lopinavir / ritonavir arm respectively by Week 48.
CD4 solujen määrä lisääntyi keskimäärin (mediaani) 176 solua/ mm3 fosamprenaviiri ja ritonaviiri – ryhmässä ja 191 solua/ mm3 lopinaviiri ja ritonaviiri – ryhmässä viikkoon 48 mennessä.
Antiretroviral Experienced Adult Patients
39 Aikuispotilaat, jotka ovat saaneet aikaisemmin antiretroviruslääkitystä
39 In a randomised open-label study (APV30003) in protease inhibitor experienced patients with virological failure (less than or equal to two PIs) the fosamprenavir with ritonavir (700 / 100 mg twice daily or 1400 / 200 mg once daily) did not demonstrate non-inferiority to lopinavir / ritonavir with regard to viral suppression as measured by the average area under the curve minus baseline (AAUCMB) for plasma HIV-1 RNA over 48 weeks (the primary end point).
Satunnaistetussa avoimessa tutkimuksessa (APV30003) potilailla, jotka olivat saaneet aikaisemmin proteaasi- inhibiittorihoitoa ja joilla hoito oli virologisesti epäonnistunut (huonompi tai sama kuin kahdella proteaasi- inhibiittorilla) fosamprenaviiri + ritonaviiriyhdistelmä (700 mg / 100 mg kahdesti vuorokaudessa tai 1400 / 200 mg kerran vuorokaudessa) ei osoittautunut yhtä tehokkaaksi kuin lopinaviiri / ritonaviiri virustuotannon vähentämisessä; mittana käytettiin AAUCMB: tä (keskimääräisestä AUC: stä vähennetään plasman HIV- 1 RNA ennen hoitoa) 48 viikon aikana (tutkimussuunnitelman ensisijainen onnistumiskriteeri).
All patients in this study had failed treatment with a previous protease inhibitor regimen (defined as plasma HIV-1 RNA that never went below 1,000 copies/ ml after at least 12 consecutive weeks of therapy, or initial suppression of HIV-1 RNA which subsequently rebounded to ≥ 1,000 copies/ ml).
Kaikilla tämän tutkimuksen potilailla aikaisempi proteaasi- inhibiittorihoitoyhdistelmä oli epäonnistunut (hoidon epäonnistumiseksi katsottiin se, ettei plasman HIV- 1 RNA – arvo missään vaiheessa laskenut alle tason 1000 kopiota/ ml vähintään 12 viikon yhtäjaksoisen hoidon jälkeen, tai se, että hoidon alussa suppressoitu HIV- 1 RNA: n lisääntyi ≥ 1000 kopioon/ ml).
The median durations of prior exposure to NRTIs were 257 weeks for patients receiving fosamprenavir with ritonavir twice daily (79% had ≥ 3 prior NRTIs) and 210 weeks for patients receiving lopinavir/ ritonavir (64% had ≥ 3 prior NRTIs).
Keskimääräinen altistuminen nukleosidisille käänteiskopioijaentsyyminestäjille oli kestänyt 257 viikkoa fosamprenaviiria ja ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa saaneilla potilailla (79%: lla oli ≥ 3 aikaisempaa nukleosidista käänteiskopioijaentsyyminestäjää = NRTI) ja 210 viikkoa potilailla, jotka saivat lopinaviiri/ ritonaviiria (64%: lla oli ≥ 3 aikaisempaa nukleosidista käänteiskopioijaentsyyminestäjää = NRTI).
The mean AAUCMBs (log10 c/ ml) in the ITT (E) population (Observed analysis) at 48 weeks are described in the table below:
Keskimääräiset AAUCMB: t (log10 c/ ml) ITT (E) ryhmässä (havaintoanalyysi) viikon 48 kohdalla on esitetty alla olevassa taulukossa).
copies/ ml > 10.000 – 100,000
1 000 – 10 000 kopiota/ ml
copies/ ml
> 10 000 – 100 000 kopiota/ ml
> 100,000 copies/ ml
> 100 000 kopiota/ ml
Total population
Kaikki potilaat
When considering the proportion of patients with undetectable viral load in the fosamprenavir with ritonavir twice daily dosing regimens and lopinavir / ritonavir arms respectively, results showed a trend in favour of the lopinavir / ritonavir arms:
40 Kun katsottiin niiden potilaiden määrää, joiden virusmäärä oli alle mitattavan tason fosamprenaviiri + ritonaviiri kahdesti vuorokaudessa ryhmässä ja lopinaviiri / ritonaviiri – ryhmässä, tulokset olivat lopinaviiri / ritonaviirin eduksi:
40 In patients with high viral load at baseline (> 100,000 copies/ ml) 7/ 14 (50%) patients in the lopinavir / ritonavir group and 6/ 19 (32%) patients in the fosamprenavir with ritonavir group had plasma HIV-1 RNA < 400 copies/ ml.
Potilailla, joiden viruskuorma hoidon alussa oli suuri (> 100000 kopiota/ ml), 50%: lla (7 / 14) potilaista lopinaviiri / ritonaviiri – ryhmässä ja 32%: lla (6/ 19) potilaista fosamprenaviiri + ritonaviiri – ryhmässä oli yli 400 HIV- 1- RNA kopiota/ ml.
The fosamprenavir with ritonavir twice daily regimen and the lopinavir / ritonavir twice daily regimen showed similar immunological improvements through 48 weeks of treatment as measured by median change from baseline in CD4+ cell count (fosamprenavir with ritonavir twice daily:
Fosamprenaviiri + ritonaviiri kahdesti vuorokaudessa ja lopinaviiri / ritonaviiri kahdesti vuorokaudessa saivat aikaan samanlaisen immunologisen paranemisen 48 hoitoviikon ajan, kun mittana käytettiin CD4+ - solujen muutoksen mediaania ennen hoitoa vallinneesta tilanteesta (Fosamprenaviiri + ritonaviiri kahdesti vuorokaudessa:
APV29005 enrolled 25 patients aged 6 to 11 (the majority of whom were treated with fosamprenavir / ritonavir 18/ 3 mg/ kg twice daily or the adult tablet regimen) and 29 patients aged 12 to 18 (the majority of whom were treated with the adult tablet regimen).
APV29005: een osallistuu 25 potilasta, jotka ovat iältään 6 – 11- vuotiaita (joista suurin osa sai fosamprenaviiria/ ritonaviiria 18/ 3 mg/ kg kahdesti vuorokaudessa tai aikuisten annostusta) ja 29 potilasta, jotka ovat iältään 12 – 18- vuotiaita, joista suurin osa sai aikuisten annostusta.
Overall, patients enrolled with a median 4.6 HIV-1 RNA log10 copies/ ml (33% of whom had > 100,000 copies/ ml at baseline) and a median% CD4+ cell of 18% (39% of whom had% CD4+ of < 15% at baseline).
Potilailla oli keskimäärin 4, 6 HIV- 1- RNA log10 kopiota/ ml (33%: lla oli yli 100000 kopiota/ ml lähtötilanteessa) ja CD4+% oli keskimäärin 18% (39%: llaCD4+% oli alle 15% lähtötilanteessa).
Therefore for adult patients the Telzir oral suspension should be taken without food and on an empty stomach (see section 4.2).
Sen vuoksi aikuispotilaiden tulee ottaa Telzir oraalisuspensio ilman ruokaa tyhjään mahaan (ks. kohta 4. 2).
41 After single dose administration of fosamprenavir, amprenavir peak plasma concentrations are observed approximately 2 hours after administration.
Fosamprenaviirikerta- annoksen jälkeen amprenaviirin huippupitoisuudet plasmassa saavutetaan noin 2 tuntia lääkkeen ottamisesta.
The mean steady state plasma amprenavir trough concentration (Cmin) was 2.12 (1.77-2.54) µg/ ml and AUC0-tau was 39.6 (34.5– 45.3) h*µg/ ml.
Keskimääräinen vakaan tilan amprenaviiriminimipitoisuus (Cmin) oli 2, 12 (1, 77 – 2, 54) µg/ ml ja AUC0- tau oli 39, 6 (34, 5 – 45, 3) h* µg/ ml.
Administration of the fosamprenavir oral suspension formulation with a high fat meal (967 kcal, 67 grams fat, 33 grams protein, 58 grams carbohydrate) reduced plasma amprenavir AUC(0- ∞) by 28% and Cmax by 46% and delayed Tmax by 0.72 hours.
Fosamprenaviirioraalisuspension antaminen yhdessä aterian kanssa, jonka rasvapitoisuus on suuri (967 kcal, 67 g rasvaa, 33 g proteiineja ja 58 g hiilihydraatteja) pienensi plasman amprenaviiriin AUC( 0- ∞): tä 28%: lla ja alensi Cmax- arvoa 46% sekä pidensi Tmax: ia 0, 72 tunnilla.
The dose recommendations for this population therefore take into account the observed food effect (see section 4.2).
Täten tämän potilasryhmän kohdalla annossuositus ottaa huomioon ruoan vaikutuksen (ks. kohta 4. 2).
It is bound to the alpha-1- acid glycoprotein (AAG) and albumin, but has a higher affinity for AAG.
Se sitoutuu happamaan alfa- 1 glykoproteiiniin (AAG) ja albumiiniin, mutta sen affiniteetti on suurempi AAG: tä kohtaan.
CSF penetration of amprenavir is negligible in humans.
42 Amprenaviiria pääsee selkäydinnesteeseen ihmisillä olemattoman vähän.
42 Elimination
Eliminaatio
The primary route of elimination of amprenavir is via hepatic metabolism with less than 1% excreted unchanged in the urine and no detectable amprenavir in faeces.
Ulosteeseen ei erity mitattavia määriä amprenaviiria.
Hepatic impairment
43 Maksan toimintahäiriö
43 provided slightly higher plasma amprenavir Cmax (17%), slightly higher plasma amprenavir AUC(0-12) (22%), similar plasma total amprenavir C12 values and approximately 117% higher plasma unbound amprenavir C12 values compared to subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir / ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Potilailla, joilla oli lievä maksan toimintahäiriö (Child- Pugh asteikko 5 – 6), annostus 700 mg fosamprenaviiria kahdesti vuorokaudessa yhdessä harvemmin annetun ritonaviirin kanssa, 100 mg kerran vuorokaudessa, sai aikaan hieman korkeamman amprenaviiripitoisuuden plasmassa (Cmax 17%), hieman suuremman amprenaviirin AUC( 0 – 12): n plasmassa (22%), samanlaiset plasman totaaliamprenaviiriarvot C12 ja noin 117% korkeammat sitoutumattoman amprenaviirin C12- arvot kuin potilailla, joilla maksan toiminta on normaali ja jotka saavat tavanomaista fosamprenaviiri - ja ritonaviiriannostusta 700 mg / 100 mg kahdesti vuorokaudessa.
In subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh score of 7-9), a reduced dose of fosamprenavir 450 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily is predicted to deliver similar plasma amprenavir Cmax and AUC(0-12), but approximately 35% lower plasma total amprenavir C12 values and approximately 88% higher plasma unbound amprenavir C12 values than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Potilailla, joilla on kohtalainen maksan toimintahäiriö (Child- Pugh asteikko 7 – 9), pienemmän annoksen 450 mg fosamprenaviiria kahdesti vuorokaudessa ja harvemmin annostellun 100 mg ritonaviiria kerran vuorokaudessa arvioidaan saavan aikaan samanlaiset plasman amprenaviiri Cmax - ja AUC( 0- 12) arvot, mutta noin 35% alemmat amprenaviirin kokonais - C12- arvot plasmassa ja noin 88% korkeammat sitoutumattoman amprenaviirin C12- arvot kuin vastaavat arvot potilailla, joilla on normaali maksan toiminta ja jotka saavat tavanomaista annosta 700 mg fosamprenaviiria ja 100 mg ritonaviiria kahdesti vuorokaudessa.
In reproductive toxicity studies with fosamprenavir in rats, male fertility was not affected, but in females gravid uterine weights, numbers of ovarian corpora lutea and uterine implantation sites were reduced.
Fosamprenaviirilla rotilla tehdyissä lisääntymistoksisuuskokeissa ei ollut vaikutusta urosten hedelmällisyyteen, mutta naarasrotilla kantavien eläinten kohdun paino, keltarauhasten määrä ja
In pregnant rats and rabbits there were no major effects on embryo-foetal development.
Kantavilla rotilla ja kaneilla ei havaittu merkittäviä vaikutuksia alkion/ sikiön kehityksessä.